Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# האיחוד

האיחוד
Union|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |
|  |
|
ממשל |
|
שפה נפוצה |
אנגלית  |
|
גאוגרפיה |
|
יבשת |
אמריקה הצפונית  |
|
היסטוריה |
|
תאריכי הקמה |
1861  |
|
תאריכי פירוק |
1865  |
|
שונות |
|  |
|
מפת מדינות האיחוד והקונפדרציה בשנת 1865:
  מדינות האיחוד
  טריטוריות של האיחוד שלא התירו עבדות
  מדינות הגבול של האיחוד שהתירו עבדות
  מדינת קנזס, הצטרפה לאיחוד במהלך המלחמה
  מדינות הקונפדרציה
  טריטוריות של האיחוד שהתירו עבדות |
|   |

**מדינות האיחוד** (באנגלית: **Union**; נודעות גם בשם "**הצפון**" – **The North**) במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית כללו 25-23 מדינות צפוניות בארצות הברית, ולחמו בקונפדרציית המדינות של אמריקה שהוקמה ב-4 בפברואר 1861 על ידי 11 מדינות דרומיות שפרשו מארצות הברית.

חמש המדינות היחידות שהתירו עבדות בארצות הברית, לא הצטרפו לקונפדרציה, ונותרו באיחוד באותה עת: דלאוור, מיזורי, מערב וירג'יניה, מרילנד וקנטקי.

## מדינות האיחוד

בפרוץ המלחמה כלל האיחוד 23 מדינות: אוהיו, אורגון, איווה, אילינוי, אינדיאנה, דלאוור, ויסקונסין, ורמונט, מיזורי, מיין, מינסוטה, מישיגן, מסצ'וסטס, מרילנד, ניו ג'רזי, ניו המפשייר, ניו יורק, פנסילבניה, קונטיקט, קליפורניה, קנזס, קנטקי ורוד איילנד.

במהלך המלחמה הצטרפו לאיחוד שתי מדינות נוספות: וירג'יניה המערבית ב-20 ביוני 1863 - בעקבות פילוג ממדינת וירג'יניה, ונבדה ב-31 באוקטובר 1864.

## צבא האיחוד

 ערך מורחב – **צבא האיחוד**

עם פרוץ מלחמת האזרחים באפריל 1861, הצבא הסדיר של האיחוד כלל כ-16,000 חיילים ב-19 רגימנטים - עשרה של חיל רגלים, ארבעה של ארטילריה, שלושה של חיל רגלים רכוב ושניים של פרשים. הנשיא אברהם לינקולן יזם גיוס של 75,000 מתנדבים, וב-22 ביולי 1861 הקונגרס אישר גיוס של חצי מיליון מתנדבים.

בשיאו כלל צבא האיחוד כ-2.5 מיליון חיילים, רובם מתנדבים.

 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# סנגמון (נהר)

נהר סנגמון
Sangamon River| נהר סנגמון באגם היערות באילינוי |
| נהר סנגמון באגם היערות באילינוי |
|
מידע כללי |
|
אורך |
396 ק"מ |
|
ספיקה ממוצעת |
4,201.56 cubic foot per second  |
|
מוצא |
הפלג הדרומי במחוז מקלין |
|
יובלים | ערוץ סולט, South Fork Sangamon River  |
|
שפך |
אילינוי  |
|
מדינות באגן הניקוז |
אילינוי |
| נהר סנגמון הנשפך לנהר אילינוי |
|   |

**נהר סנגמון** (באנגלית: **Sangamon River**) הוא נהר הזורם אל נהר אילינוי במדינת אילינוי שבארצות הברית. אורך הנהר 396 קילומטרים והוא מנקז שטחים מעובדים בין פאוריה לספרינגפילד. הנהר מוזכר בסיפור חייו של אברהם לינקולן. חלקו של הנהר העובר בפארק אלרטון בסמוך למונטיסלו הוכרז בשנת 1971 כאתר טבע לאומי.
בשנים 1920–1922, נבנה סכר לנהר באזור דקטור במטרה ליצור את אגם דקטור כמקור מי שתייה לעיר. האגם נוצר ללא יכולת שליטה על השפכים המתנקזים אליו ויצר בעיות קשות של זיהום מי השתייה מזיהום חקלאי.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **סנגמון** בוויקישיתוף
* סנגמון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# פידו

פידו
Fido|  |
| צילום של פידו משנת 1860 |
|
לידה |
1851 בערך |
|
מוות |
1865  (בגיל 14 בערך) ארצות הברית ספרינגפילד, אילינוי, ארצות הברית |
|
מין |
זכר |
|
זוויג |
זכר  |
|
בעלים |
אברהם לינקולן, נשיא ארצות הברית ה-16 |
|   |

**פידו** (באנגלית: **Fido**;‏ 1851 בערך – 1865) היה כלבו המעורב של אברהם לינקולן, והיה בבעלות משפחתו במשך מספר שנים לפני בחירתו של לינקולן לנשיאות, ולאחר מכן הפך לחיית מחמד נשיאותית למרות שנשאר בספרינגפילד, אילינוי.

פידו היה המועדף ביותר על לינקולן ובניו הצעירים, ויליאם וטד, ידוע שפידו חיכה ללינקולן מחוץ למספרה ולפעמים היה נושא חבילה בפיו כשהלך עימו הביתה.

## ביוגרפיה

### בחירתו של לינוקלן לנשיאות

לאחר שנבחר לינקולן, פידו נרתע מההמונים שקיבלו את פני הנשיא הנבחר, הזיקוקים ותשומת הלב המוגברת סביב אדונו. בעת שפידו ראה את ההמולה בוושינגטון, לינקולן ואשתו, מרי, החליטו להשאיר את פידו בספרינגפילד, שם התגוררה המשפחה, ולא להביאו איתם אל הבית הלבן.

### שנותיו האחרונות ומותו

פידו טופל על ידי חבר המשפחה ג'ון רול. לינקולן נתן לרול ספה ישנה שהייתה אהובה על פידו, והשאיר הוראות לפיו מותר לפידו לנהל את הבית, לא לנזוף בו ולאפשר לו להסתובב סביב שולחן האוכל המשפחתי ולהאכיל אותו בשאריות הארוחה.

פידו נשאר בבעלות רול עד סוף חייו. עם הירצחו של לינקולן באפריל 1865, רול הביא את פידו להלווייתו של לינקולן.

באותה שנה פידו מת. בנו של רול דיווח לעיתון באילינוי כי פידו נדקר על ידי אדם שיכור בשם צ'רלי פלאנק.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **פידו** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# הקבינט של ארצות הברית בממשל ויליאם מקינלי

הקבינט של ארצות הברית בממשל ויליאם מקינלי|   |
|
מידע כללי |
|
4 במרץ 1897 – 14 בספטמבר 1901 (4 שנים ו־6 חודשים)  |
|
תחום שיפוט |
ארצות הברית  |
|
→ second presidency of Grover Cleveland |
|   |

איור של הנשיא מקינלי והקבינט, 1897
**הקבינט של ארצות הברית בממשל ויליאם מקינלי** כיהן במשך ארבע וחצי שנים, ממועד השבעת הנשיא מקינלי ב-4 במרץ 1897 ועד למותו ב–14 בספטמבר 1901, בעקבות ההתנקשות בחייו.

## הרכב הקבינט

הקבינט כלל שמונה בעלי תפקידים וכיהנו בו 15 גברים. שלושה מהם - מזכירי האוצר, הצי והחקלאות - שימשו בתפקידיהם במשך כל תקופת כהונת הקבינט.

כל חברי הקבינט שכיהנו בעת מותו הפתאומי של מקינלי המשיכו לכהן בקבינט של יורשו תאודור רוזוולט.

## חברי הקבינט

* מזכיר המדינה: ג'ון שרמן (1897-‏1898), ויליאם דיי (1898), ג'ון היי (1898-‏1901)
* מזכיר האוצר: ליימן ג'דסון גייג' (1897-‏1901)
* מזכיר המלחמה: ראסל אלגר (1897-‏1899), אליהוא רוט (1899-‏1901)
* התובע הכללי: ג'וזף מק'קנה (1897-‏1898), ג'ון ויליאם גריגס (1898-‏1901), פילאנדר נוקס (1901)
* המנהל הכללי של הדואר: ג'יימס אלברט גארי (1897-‏1898), צ'ארלס אמורי סמית' (1898-‏1901)
* מזכיר הצי: ג'ון לונג (1897-‏1901)
* מזכיר הפנים: קורנליוס ניוטון בליס (1897-‏1899), אית'ן היצ'קוק (1899-‏1901)
* מזכיר החקלאות: ג'יימס וילסון (1897-‏1901)

## הערות שוליים
# ויליאם באטלר

ויליאם באטלר
William M. Butler|  |
|
לידה |
29 בינואר 1861 ניו בדפורד, מסצ'וסטס, ארצות הברית |
|
פטירה |
29 במרץ 1937 (בגיל 76) בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית |
|
מקום קבורה |
בית הקברות פורסט הילס  |
|
שם מלא |
ויליאם מורגן באטלר |
|
מדינה | ארצות הברית ארצות הברית |
|
מקום מגורים | * מסצ'וסטס
* ניו בדפורד
 |
|
השכלה |
אוניברסיטת בוסטון |
|
עיסוק |
פוליטיקאי, איש עסקים, משפטן |
|
מפלגה |  המפלגה הרפובליקנית |
|

סנאטור מטעם מדינת מסצ'וסטס|
13 בנובמבר 1924 – 6 בדצמבר 1926 (שנתיים) |
|
→ הנרי קבוט לודג'דייוויד וולש ← |

 |

**ויליאם מורגן באטלר** (באנגלית: **William Morgan Butler**;‏ 29 בינואר 1861 — 29 במרץ 1937) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קהיליית מסצ'וסטס בשנים 1924–1926.

## ביוגרפיה

באטלר נולד בניו בדפורד, שם למד בבית הספר הציבורי ולמד משפטים. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין של מסצ'וסטס ב-1883. לאחר שסיים את לימודיו במחלקת המשפטים של אוניברסיטת בוסטון ב-1884, הוא עסק בעריכת דין בניו בדפורד עד 1895. הוא היה חבר בית הנבחרים של מסצ'וסטס בשנים 1890–1891, ואחר כך כיהן כחבר בסנאט של מסצ'וסטס מ-1892 עד 1895. בשנים 1894–1895 היה נשיא הסנאט.

באטלר עבר לבוסטון ב-1895, והמשיך לעסוק במשטים עד 1912, עת עבר לעסוק בייצור מוצרי כותנה. הוא היה חבר הוועדה לעדכון חוקי מסצ'וסטס מ-1896 עד 1900, והיה יו"ר הוועדה הרפובליקנית הלאומית בשנים 1924–1928.

ב-13 בנובמבר 1924 מונה באטלר לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את שארית תקופת כהונתו של הסנאטור הנרי קבוט לודג'. הוא כיהן בסנאט עד דצמבר 1926, עת נבחר יורשו החוקי בבחירות מיוחדות. באטלר לא הצליח להעמיד את עצמו לתקופת כהונה מלאה בסנאט.

בטלר כיהן כיו"ר ועדת הפטנטים בקונגרס ה-69, ולאחר שעזב את הסנאט שב לענייני עסקים. ב-1932 ביקש באטלר לחזור לראשות הוועדה הרפובליקנית הלאומית, אך הובס על ידי ג'ון ריצ'רדסון ברוב של 18 לעומת 15. באטלר הלך לעולמו בשלהי מרץ 1937 ונטמן בבית העלמין פורסט הילס.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ויליאם באטלר** בוויקישיתוף
* ויליאם באטלר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* ויליאם באטלר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
# הרפובליקנים הצעירים

הרפובליקנים הצעירים
Young Republican National Federation|  |
|
שם מלא |
הפדרציה הלאומית של הרפובליקנים הצעירים |
|
תאריך ייסוד |
23 באפריל 1931 |
|
השתייכות פוליטית |
ימין למרכז-ימין |
|
מפלגה מקבילה |  המפלגה הרפובליקנית |
|
מיקום המטה |
וושינגטון די. סי.  |
|
האתר רשמי של הרפובליקנים הצעירים |
|   |

**הרפובליקנים הצעירים** (באנגלית: **The Young Republicans** ) הוא ארגון הנוער של המפלגה הרפובליקנית של ארצות הברית. הארגון פונה לגילאי 18–40. הארגון, שנוסד בשנת 1931, כולל ארגונים מקומיים ומדינתיים ומטרתו לקדם את עקרונות המפלגה הרפובליקנית בקרב הדור הצעיר, ולטפח מנהיגים צעירים שיהוו את דור העתיד של ההנהגה הרפובליקנית הלאומית והאזורית בעתיד.

## היסטוריה

מועדון הצעירים הראשון של המפלגה הרפובליקנית הוקם בשנת 1856 כתמיכה במפלגה הרפובליקנית החדשה שהוקמה. רק ב-1931 אורגנו הרפובליקנים הצעירים באופן לאומי. בוגר ווסט פוינט ג'ורג' ה. אולמסטד החל למשוך את תשומת לבם של מנהיגי המפלגה הרפובליקנית הלאומית, והוא הוזמן להיפגש עם הנשיא הרברט הובר בבית הלבן. הנשיא הובר, שהתרשם כל כך מביקורו עם אולמסטד, ביקש מהצעיר לעמוד בראש תנועת הנוער הצעירה של המפלגה הרפובליקנית, מה שעשה אולמסטד. בשנת 1935, התנועה הצעירה הפכה רשמית לפדרציה הלאומית הרפובליקנית הצעירה (YRNF), אשר בחרה באולמסטד ליושב הראש הראשון של הארגון.

## מטרות ופעילויות

* **קידום עקרונות המפלגה הרפובליקנית:** הארגון מקדם את העקרונות והערכים של המפלגה הרפובליקנית, כגון קפיטליזם, שמרנות חברתית, מדיניות חוץ חזקה והקטנת גודל הממשלה.
* משך הזמן: 2 דקות ו־0 שניות.2:00פעילים של הרפובליקנים הצעירים בעת אירוע הבחירות למועמד לבחירות לנשיאות ג׳ון מקיין בפנסילבניה, 2008**גיוס מתנדבים:** הארגון מגייס מתנדבים לקמפיינים פוליטיים, מארגן אירועים פוליטיים ומעודד השתתפות בבחירות.
* **הכשרת מנהיגים:** ארגון הרפובליקנים הצעירים מציע תוכניות הכשרה למנהיגים צעירים, ומספק להם כלים וכלים לפעילות פוליטית.
* **ייצוג הצעירים במפלגה הרפובליקנית:** הארגון מייצג את האינטרסים של הצעירים במפלגה הרפובליקנית, ומנסה להשפיע על קביעת המדיניות של המפלגה.

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט הרשמי של הרפובליקנים הצעירים (באנגלית אמריקאית)

 מדיה וקבצים בנושא **הרפובליקנים הצעירים** בוויקישיתוף
## הערות שוליים
# האיחוד הדמוקרטי הבין-לאומי

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו.

האיחוד הדמוקרטי הבין-לאומי
International Democracy Union|
מדינה |
בין־לאומי  |
|
מנהיגים |
סטיבן הרפר |
|
תקופת הפעילות |
24 ביוני 1983 – הווה (43 שנים)  |
|
אידאולוגיות |
שמרנות ליברלית, ליברליזם כלכלי |
|
מטה |  מינכן, בוואריה בוואריה, גרמניה גרמניה |
|
מיקום במפה הפוליטית |
מרכז-ימין |
| www.idu.org |
|   |

**האיחוד הדמוקרטי הבין-לאומי** (בגרמנית: **IDU – Internationale Demokratische Union**; ידוע בתור **האיגוד הדמוקרטי הבינלאומי** עד ספטמבר 2023) הוא ברית בין-לאומית של מפלגות פוליטיות מהמרכז-ימין. המטה הראשי במינכן, גרמניה. ה-IDU מורכב מ-84 חברים מלאים ושותפים מ-65 מדינות. בראשה עומד סטיבן הרפר, ראש ממשלת קנדה לשעבר. יש לו שני ארגונים בין-לאומיים קשורים (האיחוד הבין-לאומי הצעיר הדמוקרטי ואיגוד הדמוקרטיה הבין-לאומית לנשים) ושישה ארגונים אזוריים קשורים ("איחוד המפלגות של אמריקה הלטינית", "האיחוד הדמוקרטי באסיה פסיפיק", "האיחוד הדמוקרטי הקאריבי", "האיחוד הדמוקרטי של אפריקה", מפלגת העם האירופית ו"השמרנים האירופיים ומפלגת הרפורמים").

בין המפלגות החברות בברית נמצא מפלגת הליכוד הישראלית.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **האיחוד הדמוקרטי הבין-לאומי** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של האיחוד הדמוקרטי הבין-לאומי

* האיחוד הדמוקרטי הבין-לאומי, ברשת החברתית פייסבוק
# יום הזיכרון (ארצות הברית)

יום הזיכרון
Memorial Day|  |
|
מדינה |
ארצות הברית  |
|
סוג |
חג  |
|
סיבה |
יום זיכרון לאומי ללוחמי הכוחות המזוינים של ארצות הברית שנהרגו בעת מילוי תפקידם |
|
מועד |
|
תאריך |
יום שני האחרון בחודש מאי |
|   |

בית קברות אמריקאי במהלך יום הזיכרון בארצות הברית
בארצות הברית, **יום הזיכרון** (באנגלית: **Memorial Day**) הוא יום זיכרון לאומי ללוחמי הכוחות המזוינים של ארצות הברית שנהרגו בעת מילוי תפקידם. יום זה מצוין מדי שנה ביום שני האחרון בחודש מאי.

יום זיכרון זה נקבע בשנת 1868 על מנת לכבד את זכרם של חיילי צבא האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית, אך לאחר מלחמת העולם הראשונה הפך ליום זיכרון לאומי לכל נפגעי המלחמות או כל המבצעים הצבאיים שבהם השתתפו הכוחות המזוינים של ארצות הברית.

ביום זה נערכים טקסי זיכרון בבתי הקברות בארצות הברית ודגלי ארצות הברית מורדים לחצי התורן. בנוסף מתנדבים מקשטים את כל קברי החיילים בבתי הקברות הלאומיים בדגלים קטנים.

על מנת לאפשר לכלל הציבור האמריקאי להשתתף ללא קושי בטקסי יום הזיכרון, נקבע יום הזיכרון האמריקאי כיום חופשה רשמי בו העובדים רשאים להיעדר מהעבודה לפי החוק. משום כך יום זה מציין לאמריקאים את תחילת עונת הקיץ משום שזהו יום החופשה הרשמי הראשון של עונת הקיץ. לפיכך, אמריקאים רבים מציינים יום זה בעריכת פיקניקים בפארקים הציבוריים יחד עם משפחותיהם, קניות (ישנם מבצעים רבים בחנויות ביום זה), בטיולים או בהשתתפות באירועי ספורט. בנוסף, בריכות שחייה רבות נוהגות להיפתח לציבור ביום זה.

## ראו גם

* יום הזיכרון (הממלכה המאוחדת)
* יום הזיכרון לשואה ולגבורה
* יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **יום הזיכרון** בוויקישיתוף
* Public holidays of the United States (באנגלית)
* יום הזיכרון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
# דולר של הקונפדרציה

דולר של הקונפדרציה
Confederate States of America dollar|  |
|
משתמשים | קונפדרציית המדינות של אמריקה קונפדרציית המדינות של אמריקה |
|
סמל |
$ |
|
כינוי |
דולר, גריבאק |
|
לשון רבים |
דולרים |
|
סֵנְט |
סנטים |
|
יחידות משנה |
|
1/100 |
סֵנְט ¢ |
|
תחילת שימוש |
אפריל 1861  |
|
סיום שימוש |
1865  |
|
מטבעות ושטרות |
|
שטרות בשימוש |
10¢, 50¢, $1, $2, $5, $10, $20, $50, $100, $500, $1000 |
|
מטבעות בשימוש |
$½ |
|   |

ה**דולר של הקונפדרציה** או **דולר של קונפדרציית המדינות של אמריקה** (באנגלית: **Confederate States of America dollar**) היה המטבע אשר שימש כהילך החוקי של קונפדרציית המדינות של אמריקה בשנות קיומה, מתקופת טרום מלחמת האזרחים האמריקנית בשנת 1861 ועד לסיומה ב-1865. בניגוד למקובל, הדולר של הקונפדרציה לא גובה בנכסים ממשיים, אלא רק בהבטחתו של הממשל לשלם למחזיק לאחר סיומה של המלחמה, כל זאת בשם ניצחון הדרום ועצמאותו.

ככל שהמלחמה נטתה כנגד הקונפדרציה, אמון הציבור במטבע פחת, דבר אשר גרם לאינפלציה. עד סוף שנת 1863, עמד ערכו של דולר הקונפדרציה על 6 סנט בזהב, ואף נפל עוד יותר מכך לאחר מכן.

הדולר של הקונפדרציה, אשר כונה לעיתים קרובות "גרייבק" על שום צבעו האפור, הונפק לראשונה והוכנס למחזור בחודש אפריל 1861, כאשר הקונפדרציה הייתה רק בת חודשיים, בערב פרוץ מלחמת האזרחים.

בתחילה, היה המטבע מקובל בדרום כאמצעי חליפין בעל כוח קנייה גבוה. אך עם זאת, ככל שהתקדמה המלחמה, אמון הציבור בהצלחתו האולטימטיבית דעך, סכום כסף הנייר גדל, ותאריכי הפדיון שלהם הוארכו אל תאריכים עתידיים. על רוב השטרות הודפס בחלקו העליון של השטר המשפט ”שישה חודשים לאחר אשרור חוזה שלום בין קונפדרציית המדינות וארצות הברית”, ובאמצע ”קונפדרציית המדינות של אמריקה תשלם סכום למוכ"ז”. וככל שהתקדמה המלחמה, המטבע פוחת ובשוקי הדרום המחירים הרקיעו שחקים באופן אופייני לאינפלציה.

לקראת סוף המלחמה, איבד המטבע את ערכו כאמצעי חליפין כמעט לחלוטין, כיוון ולא היה מאובטח או מגובה באמצעות נכסים. ובדיוק כמו המטבע שהונפק על ידי הקונגרס הקונטיננטלי במלחמת העצמאות נחשב חסר ערך.

הדולר של הקונפדרציה, על גרסאותיו, נחשב כיום לפריט אספנים. קיימים גם זיופים רבים של השטרות, מכיוון שלעיתים הם הודפסו בחופזה, נחתכו במספריים ונחתמו על ידי פקידים. באופן אירוני, חלק מהשטרות המזויפים נחשבים אף הם לפריטי אספנים ונמכרים במחירים גבוהים.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **דולר של הקונפדרציה** בוויקישיתוף
 ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# חוק זכויות האזרח (1875)

**חוק זכויות האזרח (1875)** המכונה לעיתים **חוק האכיפה** או **חוק הכוח**, היה חוק פדרלי של ארצות הברית שנחקק בתקופת השיקום בתגובה להפרות זכויות האזרח של אפרו-אמריקאים. הצעת החוק הועברה על ידי הקונגרס ה-43 של ארצות הברית, והחוק נחתם על ידי הנשיא ה-18, יוליסס ס. גרנט ב-1 במרץ 1875.

המעשה נועד "להגן על כל האזרחים בזכויותיהם האזרחיות והמשפטיות", תוך מתן יחס שוויוני במעונות ציבוריים ובתחבורה ציבורית ואיסור הרחקה משירות מושבעים.

במקור גויס על ידי הסנטור צ'ארלס סאמנר בשנת 1870, אך לא עבר עד זמן קצר לאחר מותו של סאמנר בשנת 1875. החוק לא נאכף ביעילות, בין היתר משום שהנשיא גרנט העדיף אמצעים שונים שיעזרו לו לדכא אלימות הקשורה בבחירות נגד שחורים ורפובליקנים בדרום.

תקופת השיקום הסתיימה בהחלטה של הבחירות לנשיאות בשנת 1876, וחוק זכויות האזרח משנת 1875 היה חוק הזכויות הפדרלי האחרון שנחקק, עד לחקיקת חוק זכויות האזרח משנת 1957. בשנת 1883 פסק בית המשפט העליון בתיקים לזכויות האזרח. כי חלקי הלינה הציבוריים של המעשה אינם חוקתיים, ואמרו כי לקונגרס לא ניתנת שליטה על אנשים פרטיים או תאגידים תחת סעיף ההגנה השווה. חלקים מחוק זכויות האזרח משנת 1875 אומצו בהמשך בחוק זכויות האזרח משנת 1964 ובחוק לזכויות האזרח משנת 1968, ושניהם ציטטו את סעיף המסחר כמקור הכוח של הקונגרס.

## קישורים חיצוניים

* חוק זכויות האזרח, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
# מערכת הגבעות השחורות

מערכת הגבעות השחורות|  |
| קרב ליטל ביג הורן |
| **מלחמה: מלחמות הסו, מלחמות האינדיאנים** |
|
תאריכים |
1876–1877 (כשנה) |
|
מקום |
טריטוריית מונטנה טריטוריית דקוטה טריטוריית ויומינג נברסקה שמורת האינדיאנים של שבט הקרו |
|
תוצאה |
ניצחון לארצות הברית |
|

| הצדדים הלוחמים |
| --- |
| ארצות הבריתצבא ארצות הברית |
לקוטה דקוטה שאיין אראפהו |
| מפקדים |
| ארצות הברית ג'ורג' קרוק ארצות הברית אלפרד טרי ארצות הברית ג'ורג' ארמסטרונג קסטר ארצות הברית נלסון איי. מיילס ארצות הברית וסלי מריט |
סוס משוגע שור יושב זאב קטן כוכב הבוקר |
| אבדות |
|
310 הרוגים |
265 הרוגים |

 |

**מערכת הגבעות השחורות** (באנגלית: **Black Hills War**; ידועה גם בשם **מלחמת הסו הגדולה של 1876**, **Great Sioux War of 1876**) היא סדרה של עימותים בין שבט הסו ובעלי בריתם ובין ארצות הברית, בשנים 1876 ו-1877.

## הרקע למערכה

הגבעות השחורות, שעל שמם נקראת המערכה, נתבעו על ידי שבט הסו מאז ניצחונם על שבט השאיין ב-1876, נחשבו לקדושות בקרב האינדיאנים. שמועות על זהב באזור אומתו והחלה בהלה לזהב של כורים לאזור, אף על פי שהאדמות היו משמורת אינדיאנים בהתאם לחוזה שנחתם עם ממשלת ארצות הברית ב-1868. הכורים הגיעו לאזור תוך הפרה של ההסכם והשבטים האינדיאנים שראו שהצבא אינו מגן עליהם מפני הפולשים החליטו להתאחד ולצאת למלחמה.

היסטוריונים טוענים היום שלמעשה נשיא ארצות הברית דאז יוליסס ס. גרנט עודד והסית למלחמה שכן רצה להשתלט על האזורים העשירים בזהב.

## המערכה

ציור של קרב ליטל ביגהורן (אמן לא ידוע)
מפקד הכוח האמריקאי גנרל טרי החליט לחלק את כוחותיו לשלושה טורים. העובדה שחייליו פעלו באזור עצום (שטח של חמש מדינות) הייתה בעוכריו.

ההתנגשות הראשונה ארעה בקרב רוזבאד שבו לוחמי שבט הסו הביסו את אחד הטורים של גנרל טרי.

כמה ימים לאחר מכן הוביל לויטננט קולונל ג'ורג' קסטר את רגימנט הפרשים השביעי להתקפה על המחנה של שבטי הסו והשאיין על גדות נהר הליטל ביגהורן. הקרב (אשר נודע בשם קרב ליטל ביגהורן) היה אחת התבוסות המחפירות ביותר של צבא ארצות הברית במהלך מלחמותיו עם האינדיאנים. הלוחמים האינדיאנים השמידו כמעט חצי מהכוח האמריקאי, כולל קסטר עצמו אשר נהרג בקרב.

מאוחר יותר הביסו כוחות עדיפים אמריקאים את צבאות הסו והשאיין.

המערכה הסתיימה עם חתימת חוזה חדש שבו האינדיאנים קיבלו שטחים נוספים לשמורתם וממשלת ארצות הברית קיבלה את אזור הגבעות השחורות.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **מערכת הגבעות השחורות** בוויקישיתוף
 ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# מצעד חג ההודיה של מייסיס

מצעד חג ההודיה של מייסיס
Macy's Thanksgiving Day Parade|  |
|
סוג |
תהלוכה, ספיישל טלוויזיוני  |
|
מדינה |
ארצות הברית ארצות הברית |
|
מיקום |
ארצות הברית, ניו יורק, מנהטן, לונדון |
|
מייסדים |
מייסיס |
|
מועדים |
|
תאריכי פעילות |
22 בנובמבר – 25 בדצמבר (3 שעה)  |
|
משך הפסטיבל |
22 בנובמבר עד 25 בדצמבר |
|
אתר רשמי |
|   |

**מצעד חג ההודיה של מייסיס** בניו יורק הוא תהלוכה המאורגנת על ידי רשת חנויות הכלבו מייסיס. תהלוכה זו, יחד עם תהלוכת חג ההודיה בדטרויט, הן תהלוכות חג ההודיה הוותיקות ביותר בארצות הברית, ומתקיימות מאז 1924. התהלוכה מתקיימת בחג ההודיה במנהטן במשך שלוש שעות מ-9 בבוקר ועד 12 בצהריים לפי אזור הזמן המזרחי, והיא משודרת בטלוויזיה ב-NBC מאז 1952.

מצעד חג ההודיה השנתי התחיל בניוארק בניו ג'רזי על ידי לואיס במברגר בחנות במברגרס, והועתק לניו יורק על ידי רשת מייסיס. בניו יורק עובדי מייסיס צעדו בבגדים ססגוניים לחנות הדגל של מייסיס ברחוב 34. במצעד נערכו הופעות של להקות והוצגו חיות שנשאלו מגן החיות בסנטרל פארק. בסיום המצעד, במה שהפך למסורת, מקבלים את סנטה קלאוס בכיכר הראלד. המצעד הראשון זכה להצלחה, וצפו בו קהל של למעלה מ-250 אלף איש. בעקבות הצלחתו החליטה מייסיס לקיים את המצעד מדי שנה. במהלך שנות ה-30 גבר העניין במצעד, כשבשנת 1933 השתתף בו קהל של למעלה ממיליון איש.

בין שנות ה-70 של המאה ה-19 לשנות ה-20 של המאה ה-20 ילדים בניו יורק לקחו חלק במצעד רגמפין שבו ערכו משחקים דמויי "תעלול או ממתק". עם הזמן דחק מצעד חג ההודיה של מייסיס את המנהג, כשמצעד רגמפין האחרון התקיים ב-1956.

במהלך מלחמת העולם השנייה בין השנים 1942 ל-1944 לא התקיים המצעד, וב-1945 חזר לפעול. המצעד זכה לתהודה לאומית לאחר שהופיע בסרט נס ברחוב 34.

## גלריה

* בואו של סנטה קלאוס בסיום המצעד מסמל את תחילת עונת חג המולד
* הבלון של באז שנות אור מצעצוע של סיפור במצעד חג ההודיה ב-1995
* הבלון של גרג הפלי מיומנו של חנון במצעד חג ההודיה ב-2007
* הבלון של בובספוג במצעד חג ההודיה ב-1999
* הבלון של מיקי מאוס במצעד חג ההודיה
* הבלון של סנופי מפינאטס במצעד חג ההודיה ב-2015
* הבלון של רונלד מקדונלד ממקדונלד'ס ב-1965

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **מצעד חג ההודיה של מייסיס** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של מצעד חג ההודיה של מייסיס
# ויליאם מהוני

ויליאם מהוני
William F. Mahoney|  |
|
לידה |
22 בפברואר 1856 שיקגו, אילינוי, ארצות הברית  |
|
פטירה |
27 בדצמבר 1904 (בגיל 48) שיקגו, אילינוי, ארצות הברית  |
|
מקום קבורה | Calvary Cemetery  |
|
מדינה | ארצות הברית ארצות הברית |
|
מפלגה |  המפלגה הדמוקרטית |
|

חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אילינוי|
4 במרץ 1901 – 3 במרץ 1903 (שנתיים) |
|
→ אדוארד תומאס נונאן ג'יימס מקאנדרוז ← |
|
מחוז בחירה |
מחוז הקונגרס החמישי |

 |
|

|  |
| --- |
|
4 במרץ 1903 – 27 בדצמבר 1904 (שנה ו־9 חודשים) |
|
→ אלברט הופקינסצ'ארלס מקגאווין ← |
|
מחוז בחירה |
מחוז הקונגרס השמיני |

 |
|   |

**ויליאם פרנק מהוני** (באנגלית: **William Frank Mahoney**‏; 22 בפברואר 1856 – 27 בדצמבר 1904) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אילינוי.

## ביוגרפיה

מהוני נולד ב-22 בפברואר 1856 בשיקגו שבאילינוי, והתחנך בבתי הספר הציבוריים בעיר. בשנת 1876 החל לעסוק במסחר.

מהוני כיהן כחבר מועצת העיר במועצת העיר שיקגו, וייצג את הרובע ה-9 בין השנים 1884–1887 ואת הרובע ה-18 בין השנים 1890–1896.

הוא נבחר כחבר המפלגה הדמוקרטית לקונגרס ה-57 ולקונגרס ה-58, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1901 ועד מותו ב-27 בדצמבר 1904 בשיקגו.

מהוני נפטר ב-27 בדצמבר 1904 בשיקגו שבאילינוי, ונקבר בבית הקברות קלווארי (Calvary Cemetery) באוונסטון, אילינוי.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **ויליאם מהוני** בוויקישיתוף
* ויליאם מהוני, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* ויליאם מהוני, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
# צ'ארלס מקגאווין

צ'ארלס מקגאווין
Charles McGavin|  |
|
לידה |
10 בינואר 1874 ריברטון, אילינוי, ארצות הברית  |
|
פטירה |
17 בדצמבר 1940 (בגיל 66) שיקגו, אילינוי, ארצות הברית  |
|
מקום קבורה | Mount Auburn Memorial Park  |
|
מדינה | ארצות הברית ארצות הברית |
|
מפלגה |  המפלגה הרפובליקנית |
|

חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אילינוי|
4 במרץ 1905 – 3 במרץ 1909 (4 שנים) |
|
→ ויליאם מהוניתומאס גלאגר ← |

 |
|   |

**צ'ארלס מקגאווין** (באנגלית: **Charles McGavin**‏; 10 בינואר 1874 – 17 בדצמבר 1940) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אילינוי.

## ביוגרפיה

מקגאווין נולד ב-10 בינואר 1874 בריברטון שבאילינוי. הוא למד בבתי הספר הציבוריים בספרינגפילד ובבית הספר התיכון במאונט אוליב. לאחר מכן למד משפטים.

הוא הוסמך כעורך דין בשנת 1897 ועסק בעריכת דין במשך שנתיים בספרינגפילד. בשנת 1899 עבר לשיקגו ושם חידש את עיסוקו בעריכת דין. בשנים 1903–1904 שימש כעוזר התובע העירוני של שיקגו.

מקגאווין נבחר כחבר המפלגה הרפובליקנית לקונגרס ה-59 ולקונגרס ה-60, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1905 עד 3 במרץ 1909. בשנת 1908 לא התמודד לבחירה מחדש.

לאחר כהונתו בקונגרס, שב לעסוק בעריכת דין בשיקגו. בשנת 1912 עבר ללוס אנג'לס שבקליפורניה ועסק שם בעריכת דין עד שנת 1915, אז חזר לשיקגו. בשנת 1920 שימש כציר לוועידה הארצית של המפלגה הרפובליקנית.

מקגאווין נפטר ב-17 בדצמבר 1940 בשיקגו, אילינוי. הוא נקבר בבית הקברות מאונט אובורן (Mount Auburn Cemetery) בברווין, אילינוי.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **צ'ארלס מקגאווין** בוויקישיתוף
* צ'ארלס מקגאווין, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* צ'ארלס מקגאווין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)