Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# אוהיו (נהר)

נהר אוהיו
Ohio River|  |
| נהר אוהיו ליד לואיוויל, קנטקי. רוחבו כאן כ-1,600 מטרים, הנקודה הרחבה ביותר |
|
מידע כללי |
|
אורך |
1,579 ק"מ |
|
ספיקה ממוצעת |
7,440 מ"ק לשנייה |
|
אגן ניקוז |
490,601 קמ"ר |
|
מוצא |
פנסילבניה |
|
גובה מוצא הנהר |
683 מטרים |
|
יובלים | Buffalo Creek, Beaver River, Montour Run, Saw Mill Run, Chartiers Creek, Raccoon Creek, Fish Creek, Harmon Creek, Leading Creek, Fishing Creek, Tradewater River, Grave Creek, Saline River, Captina Creek, Blue River, Cache River, Lee Creek, Clover Creek, Sinking Creek, Eagle Creek, Twelvepole Creek, Laughery Creek, Goose Creek, Wheeling Creek, Silver Creek, Little Sandy River, Little Muskingum River, Sandy Creek, Scioto River, Great Miami River, Little Miami River, ובאש, נהר קמברלנד, טנסי, קאנאווה, Kentucky River, Little Scioto River, Licking River, Salt River, Hocking River, Muskingum River, Little Beaver Creek, Little Kanawha River, Green River, Duck Creek, Mill Creek, Big Sandy River, Ohio Brush Creek, Guyandotte River  |
|
שפך |
נהר המיסיסיפי |
|
מדינות באגן הניקוז |
ניו יורק, פנסילבניה, מרילנד, אוהיו, וירג'יניה, וירג'יניה המערבית, קנטקי, אינדיאנה, אילינוי, קרוליינה הצפונית, טנסי, ג'ורג'יה, אלבמה, מיסיסיפי, מיזורי |
|  |
|
נהר אוהיו בכחול ואגן הניקוז שלו בצהוב |
|   |

**נהר אוהיו** (באנגלית: **Ohio River**) הוא נהר באורך 1,579 קילומטרים במזרח ארצות הברית ואחד היובלים הראשיים של נהר המיסיסיפי. ספיקת הנהר הממוצעת היא 7,440 מקל"ש (במטרופוליס, אילינוי) ושטח אגן הניקוז הוא 490,603 קילומטרים מרובעים. הנהר נשפך למיסיסיפי בעיר קהיר שבאילינוי.

נהר האוהיו היווה ציר תנועה ראשי ממזרח למערב בראשיתה של ארצות הברית ואף קודם לכן. במהלך המאה ה-18 היווה הנהר את גבולה הדרומי של הטריטוריה הצפון-מערבית שהייתה חלק מארצות הברית אך לא הייתה מדינה. מכיוון שהעבדות הייתה אסורה בטריטוריה הצפון מערבית, היה נהר האוהיו הגבול שבין אזורי החופש לאזורי העבדות.

## ערים חשובות לאורך הנהר

* פיטסבורג, פנסילבניה
* סינסינטי, אוהיו
* לואיוויל, קנטקי
* אוונסוויל, אינדיאנה
* הנטינגטון, מערב וירג'יניה

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **אוהיו** בוויקישיתוף
* אוהיו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ארצות הברית ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# אוניית קיטור

אוניית קיטור אמריקאית משנת 1860
**אוניית קיטור** או **ספינת קיטור** היא אונייה המשתמשת במנוע קיטור ימי כמקור הנעה. אוניות הקיטור היו נפוצות בראשית המאה ה-19, עד שאת מקומם תפסו אוניות המונעות באמצעות טורבינת קיטור ומנוע דיזל.

מקור השימוש בקיטור להפקת אנרגיה נעוץ בהמצאתו של דני פפן, שפיתח מנוע קיטור בוכנאי ראשון מסוגו. מאוחר יותר תומאס ניוקומן פיתח ב-1712 את מנוע הקיטור הראשון שבא לידי שימוש מעשי. השכלולים והשיפורים שהגה ויישם ג'יימס ואט במחצית השנייה של המאה ה-18 הגדילו בשיעור ניכר את נצילות מנוע הקיטור ובה בעת הקטינו את ממדיו. השימוש המסחרי המוצלח הראשון במנוע קיטור להנעת כלי שיט אירע כמאה שנים אחרי ניוקומן, ב-1802, כאשר המהנדס הסקוטי ויליאם סימינגטון בנה את "ספינת הקיטור השימושית" הראשונה בעולם – "שארלוט דאנדס" (*Charlotte Dundas*). ב-1811 בנה רוברט פולטון האמריקני את ספינת הקיטור הראשונה בעולם שזכתה להצלחה מסחרית, היא "נורת' ריבר" (*North River Steamboat*) – המוכרת יותר בשם "קלרמונט", שהונעה על ידי מנוע קיטור של ואט.

בעקבות הצלחתו של פולטון התפתחה במהירות בנייתן של ספינות קיטור משני עברי האוקיינוס האטלנטי. טווח הפלגתן של ספינות הקיטור הראשונות היה קצר ויכולות השיט שלהן לקויות בשל משקלן הרב, ההספק הנמוך של מנועיהן ונטייתן להתקלקל לעיתים תכופות, אך למרות זאת פעלו בהצלחה לא מבוטלת בנהרות ותעלות ובהפלגות קצרות לאורך החופים. אוניית הקיטור הראשונה שחצתה את האוקיינוס האטלנטי הייתה "סבנה" (SS *Savannah*), שהפליגה ב-1819 מסבנה שבג'ורג'יה אל ליברפול באנגליה, אך היא ניצלה גם את אנרגיית הרוח בעת ההפלגה. אוניית הקיטור הראשונה שערכה הפלגות טרנס-אטלנטיות סדירות הייתה אוניית המשוטות "גרייט וסטרן" (*Great Western*), ב-1838.

אוניית "ארון מנבי" שנבנתה בשנת 1822 הייתה הראשונה שגופה נבנה מברזל.

בד בבד עם ההתקדמות הטכנולוגית במאה ה-19 התפתחה גם ספינת הקיטור. ההנעה באמצעות גלגלי משוטות פינתה את מקומה בהדרגה להנעה באמצעות מדחף. השימוש בברזל ואחר כך בפלדה לבניית אוניות דחק את מסורת הבנייה מעץ ואפשר להגדיל עוד יותר את ממדיהן.

במהלך המאה ה-20 קטן השימוש באוניות המונעות בקיטור, לטובת השימוש במנועי דיזל ומנועים מודרניים אחרים. כיום, תחילת המאה ה-21, השימוש באוניות קיטור מוגבל לרוב לצרכים תיירותיים בלבד, כמו גם במדינות בלתי מפותחות.

## לקריאה נוספת

* Gardiner, Robert (editor) (1990), *The Advent of Steam – The Merchant Steamship before 1900*. London, Conway Maritime Press.
* Gardiner, Robert (editor) (1992), *Steam, Steel and Shelfire – The Steam Warship 1815-1905*. London, Conway Maritime Press.
* Maber, M. (1980), *Channel Packets and Ocean Liners, 1850-1970.* National Maritime Museum – The Ship Series. London, HMSO.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **אוניית קיטור** בוויקישיתוף
* אוניית קיטור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# צפון ארצות הברית

סרטון של תחנת החלל הבין-לאומית אשר עוברת מעל צפון ארצות הברית בלילה. צולם על ידי צוות משימה 29.
מבחינה גאוגרפית, המונח **צפון ארצות הברית** כולל את מדינות ארצות הברית ואת האזורים של ארצות הברית הממוקמים ברחבי החלק הצפוני ביותר של המדינה. מדינות אלה ממוקמות לאורך גבול ארצות הברית–קנדה.

לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית מחלקת את החלק הצפוני של ארצות הברית למערב התיכון ולצפון-מזרח ארצות הברית. מפקדי האוכלוסין כוללים גם את המדינות הצפוניות של מערב ארצות הברית, ללא אזכור של המונח "צפון ארצות הברית".

## המושג ההיסטורי

לפני ההתרחבות מערבה במהלך המאה ה-19 התכתב המושג "צפון ארצות הברית" עם אזור ניו אינגלנד של ימינו. בשנות ה-30 של המאה ה-20 המושג התאים את עצמו לצפון-מזרח ארצות הברית של ימינו.

### מלחמת האזרחים האמריקנית

במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית הייתה צפון ארצות הברית מורכבת ממדינות האיחוד. בהקשר זה, "הצפון" הוא שם נרדף לאיחוד. ובהקשר נוסף, "דרום ארצות הברית" הוא שם נרדף למדינות שניסו לפרוש מהאיחוד ולהקים את קונפדרציית המדינות של אמריקה. עם זאת, מושג "הצפון" יכול להיכלל בהקשר של המחלוקת ההיסטורית. חמש מדינות מחזיקות עבדים בארצות הברית, נקראו מדינות הגבול, שנותרו באיחוד עם – מיזורי, קנטקי, וירג'יניה המערבית, מרילנד ודלאוור (הטריטוריה האינדיאנית השנויה במחלקות).

## ראו גם

* דרום ארצות הברית
* יאנקי

## קישורים חיצוניים

* צפון ארצות הברית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# החוף המזרחי (ארצות הברית)

מדינות החוף המזרחי(באדום כהה: מדינות צפון-מזרח ארצות הברית; באדום בהיר: מדינות דרום-מזרח ארצות הברית)
**החוף המזרחי** (באנגלית: **East Coast**) או "החוף האטלנטי" של ארצות הברית הוא מושג גאוגרפי הכולל בתוכו, במובנו המצומצם, את המדינות השוכנות לחופו של האוקיינוס האטלנטי: מיין, ניו המפשייר, מסצ'וסטס, רוד איילנד, קונטיקט, ניו יורק, פנסילבניה, ניו ג'רזי, דלאוור, מרילנד, וירג'יניה, קרוליינה הצפונית, קרוליינה הדרומית, ג'ורג'יה ופלורידה. במובן הרחב כולל המושג גם את המדינה היבשתית ורמונט. המדינה בעלת השטח הגדול ביותר בחוף המזרחי היא פלורידה.

## היסטוריה

לארצות הברית שני חופים בשני צדדיה אחד במערב והשני במזרח, ומכאן נגזר שמו של חלק זה בארצות הברית לפי שהוא לאורך החוף המזרחי.

12 מושבות מתוך 13 המושבות, אלה שייסדו את ארצות הברית הן חלק מהחוף המזרחי, כיום יש שתי מדינות בלבד הנמצאות בחוף המזרחי שאינן חלק מאותן 12 שמרדו, מיין ופלורידה.

## אוכלוסייה

ב-2010, האוכלוסייה של המדינות שיש להם קו החוף בחוף המזרחי נאמדה ב 112,642,503 (שהם כ 36% מכלל האוכלוסייה במדינה), כששתי המדינות הגדולות ביותר עם בערך 19.5 מיליון תושבים כל אחת, הן פלורידה וניו-יורק. מדינות גדולות נוספות הן פנסילבניה, ג'ורג'יה וקרוליינה הצפונית. העיר הגדולה ביותר היא ניו יורק.

## פוליטיקה

החוף המזרחי אינו אחיד מבחינה פוליטית. עד למלחמת האזרחים האמריקאית דגלו המדינות הצפוניות בזכויות האפרו-אמריקאים בעוד המדינות הדרומיות השתייכו לקונפדרציה ותמכו בעבדות.

כיום נוטות המדינות הצפוניות יותר לכיוון הליברלי ולמפלגה הדמוקרטית, בעוד המדינות הדרומיות יותר נוטות לכיוון השמרני ולמפלגה הרפובליקנית.

## מזג אוויר

אין אחידות באקלים במדינות החוף המזרחי. בפלורידה הממוקמת בדרום, אקלים סובטרופי גשום חם ולח, עם שתי עונות (קיץ וחורף) וביניהן עונות מעבר, ועם חורף יבש וחם שאינו מושלג. לעומת זאת, במדינת ניו יורק יורק הצפונית אקלים יבשתי שבו ארבע עונות השנה מובחנות בבירור, והחורף קר ומושלג.

עם זאת, כל החוף המזרחי פגיע לסופות טרופיות (טייפונים והוריקנים), חלקן קשות. תקופת הפעילות של הסופות הטרופיות היא בחודשים יוני עד נובמבר.

## תעבורה

הכבישים המרכזיים בחוף המזרחי הוא הכביש הראשון והכביש המהיר 95 ויש גם נתיב ימי שמקשר לחופים האטלנטים.

## ראו גם

* החוף המערבי (ארצות הברית)

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **החוף המזרחי** בוויקישיתוף
* החוף המזרחי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# תיעוש

דורטמונד, 1910, מפעלי התעשייה משתלטים על נוף העיר ההיסטורית הקטנה והשדות
החקלאיים
מפעל הרכבת מטוסים, 1944
קו ייצור רובוטי של מכוניות BMW, ‏2005
**תיעוּשׂ** הוא האידאולוגיה (אינדוסטריאליזם) או התהליך (אינדוסטריאליזציה) המכוונים הפיכתה של מדינה או חברה למבוססת על תעשייה (בניגוד להתבססות על חקלאות או על ייצור-עצמי של מוצרים בבתי מלאכה קטנים). התיעוש כמגמה נרחבת החל עם המהפכה התעשייתית במאה ה-19 אולם ניתן לזהות תיעוש גם בשלבים היסטוריים מוקדמים הרבה יותר, למשל במעבר לייצור כלי חרס באמצעות אובניים בעת העתיקה.

## מאפייני תיעוש

התיעוש מתבסס על מיכון, אוטומציה והתקדמות טכנולוגית לשם הגברת הייצור. התיעוש מאופיין בריכוז של הייצור במפעלים ובתי חרושת וביצירת יחידות גדולות על ידי חלוקת עבודה, כלומר הרכבת יחידות קטנות יותר המיוצרות בנפרד ותוך התמקצעות, תוך שימוש בפס ייצור ובשרשרת אספקה. זאת בניגוד למוצרי בתי מלאכה, בהם מיוצר כל המוצר באותו מקום ועל ידי אותם אנשים. הדבר מאפשר מספר יתרונות, בהם הגדלת כושר הייצור לייצור המוני המאפשר ייעול הייצור והוזלה של המוצר הסופי, עבודה לפי תקנים, הבטחת איכות ועוד. כל אלו מאפשרים את העלאת רמת החיים של כלל האוכלוסייה, על ידי הנגשת מגוון גדול, זול ובדוק של מוצרים, וכן גלובליזציה, כלומר, תנועת סחורות הטומנת בחובה האצה והעמקה של הקשרים הפוליטיים, התרבותיים והכלכליים בין מדינות, חברות ויחידים מכל העולם. התיעוש מעודד מחקר ופיתוח טכנולוגי ומדעי ומשמש זרז רב עוצמה במדינות המפותחות.

ניתן להבחין בין תיעוש קפיטליסטי, בו נמצאים אמצעי הייצור בידיים פרטיות והוא נענה לחוקי היצע וביקוש, לבין תיעוש במדינות קומוניסטיות וטוטליטריסטיות, בו אמצעי הייצור מולאמים והמדינה שולטת בפרמטרים כגון אילו מוצרים ייוצרו, באילו כמויות ובאיזה מחיר.

## ביקורת

ביקורת התיעוש מגיעה משני מקורות עיקריים: חברתי וסביבתי.

הסולידריות החברתית בחברה מתועשת חלשה יותר מאשר בחברות המבוססות על חקלאות ובתי מלאכה קטנים וקיימת בה פחות תחושה קהילתית. כוח-אדם נודד למרכזי התעשייה, מתרכז בערים גדולות ונוטש את אזורי הכפר. בשל המיומנות הנמוכה הנדרשת מעובד פס-ייצור, בניגוד למיומנות הגבוהה שנדרש לה אומן המייצר לבדו את המוצר כולו, התחזק כוח המיקוח של המעסיק, המסוגל להחליף את העובד בעובד אחר, מבלי לפגום בתפוקת בית-החרושת. כך גרם הייצור ההמוני להרעת תנאיהם של העובדים במפעלים, עד כדי יחס אינסטרומנטלי לעובדים. כמו כן, בדרגים הנמוכים, העבודה משעממת וחדגונית ומדכאת את היצירתיות והאישיות של העובד. הפנמת רווחת העובד על ידי המעסיק, קידומו ופיתוח חוקי זכויות עובדים מובילים לאיזון טוב יותר בחברות המתועשות המתקדמות בין עובדים ומעסיקים.

מפעלי ייצור מהווים איום מבחינת איכות הסביבה, הם הורסים את הסביבה הטבעית עליה הם מוקמים, פוגעים באיזון האקולוגי פולטים מזהמים וגורמים לזיהום אוויר, זיהום מים ופליטת גזי חממה. עם זאת, שיתוף פעולה בין גורמי הגנת הסביבה לקברניטי התעשייה מסייע לשילוב נאות של המפעל בסביבה.

## ראו גם

* המהפכה התעשייתית
* חקלאות תעשייתית

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **תיעוש** בוויקישיתוף
* תיעוש בלקסיקון כלכלה וסטטיסטיקה, באתר מעות
* התיעוש כתהליך היסטורי (Industrialization as an Historical Process, מאמר מאת Richard H. Tilly באתר European history online
* תיעוש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* תעוש, דף שער בספרייה הלאומית
# דירוג החברות של כתב העת פורצ'ן

**דירוג החברות של כתב העת Fortune** הוא שמן של מספר רשימות שמפרסם כתב העת האמריקאי Fortune, המדרגות חברות אמריקאיות לפי הכנסה גולמית. ברשימה זכאיות להיכלל חברות ציבוריות וחברות המפרסמות את ההכנסות שלהן. כתב העת מפרסם את הממצאים פעם בשנה, ואלה מחולקים למספר רשימות, כדלקמן:

* **Fortune 100** - רשימת 100 החברות הראשונות.
* **Fortune 500** - רשימת 500 החברות הראשונות.
* **Fortune 1000** - רשימת 1,000 החברות הראשונות.

בנוסף, מפורסמת גם רשימת **Fortune Global 500** הכוללת חברות מכל העולם.

## סקירה כללית

### רשימת 10 החברות הראשונות

רשימת 10 החברות הגדולות בארצות הברית נכון לספטמבר 2025:

| דירוג | חברה | מדינה | תעשייה | הכנסות | שווי שוק | עובדים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | וולמארט | ארקנסו ארקנסו | סחורה כללית | 680,985 | 917,210 | 2,100,000 |
| 2 | אמזון | וושינגטון (מדינה) וושינגטון | שירותי אינטרנט וקמעונאות | 637,959 | 2,440,000 | 1,556,000 |
| 3 | יונייטד הלת' גרופ | מינסוטה מינסוטה | שירותי בריאות: ביטוח וטיפול מנוהל | 400,278 | 293,130 | 400,000 |
| 4 | אפל | קליפורניה קליפורניה | טכנולוגיה | 391,035 | 4,100,000 | 164,000 |
| 5 | CVS Health | רוד איילנד רוד איילנד | שירותי בריאות: בתי מרקחת ושירותים אחרים | 372,809 | 99,320 | 259,500 |
| 6 | ברקשייר האת'וויי | נברסקה נברסקה | ביטוח: רכוש ונפגעים | 371,433 | 1,060,000 | 392,400 |
| 7 | אלפאבית | קליפורניה קליפורניה | שירותי אינטרנט וקמעונאות | 350,018 | 3,830,000 | 183,323 |
| 8 | אקסון מוביל | רוד איילנד רוד איילנד | זיקוק נפט | 349,585 | 498,680 | 60,900 |
| 9 | מק'קסון | טקסס טקסס | סיטונאות: שירותי בריאות | 308,951 | 98,130 | 48,000 |
| 10 | צ'נקורה | פנסילבניה פנסילבניה | סיטונאות: תרופות ושרותי רוקחות | 293,959 | 14,910 | 44,000 |

**הערה:** הכנסות (נכון לספטמבר 2025) ושווי שוק (נכון לדצמבר 2025) במיליוני $US

### חלוקה לפי מדינות

רשימת 10 המדינות המובילות בארצות הברית עם הכי הרבה חברות:

| דירוג | מדינה | חברות |
| --- | --- | --- |
| 1 | קליפורניה קליפורניה | 58 |
| 2 | טקסס טקסס | 54 |
| 3 | ניו יורק (מדינה) ניו יורק | 53 |
| 4 | אילינוי אילינוי | 32 |
| 5 | אוהיו אוהיו | 27 |
| 6 | וירג'יניה וירג'יניה | 24 |
| 7 | פלורידה פלורידה | 22 |
| 8 | פנסילבניה פנסילבניה | 20 |
| 9 | ג'ורג'יה ג'ורג'יה | 18 |
| 10 | מינסוטה מינסוטה | 17 |

## ראו גם

* 40 Under 40

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט הרשמי של דירוג החברות של כתב העת פורצ'ן (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של דירוג החברות של כתב העת פורצ'ן (באנגלית)

 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# סינסינטי בנגלס

סינסינטי בנגלס
Cincinnati Bengals|

|  |  |
| --- | --- |
| **סמל הקבוצהסמל הקבוצה** | **סמל קסדהסמל קסדה** |

 |
|
מידע כללי |
| **מגרש ביתי** אצטדיון פול בראון |
|
סינסינטי, אוהיו ארצות הברית ארצות הברית |
|
תאריך ייסוד |
1968 |
|
ליגה |
ליגת ה-NFL |
|
חטיבה |
חטיבת ה-AFC |
|
בית |
הבית הצפוני |
|
בעלים |
מייק בראון  |
|
מאמן |
זאק טיילור |
|
צבעי תלבושת |
כחול, שחור, כתום ולבן |
|
תארים |
|

|  |
| --- |
| הצגה**אליפויות אזוריות ובית** 11 |
| **AFC מרכז:** 1970, 1973, 1981, 1988, 1990
**AFC צפון:** 2005, 2009, 2013, 2015, 2021, 2022  |

 |
|
אתר הקבוצה |
|   |

**סינסינטי בנגלס** (באנגלית: **Cincinnati Bengals**; כינוי: **בנגלס**) היא קבוצת פוטבול אמריקאית מליגת ה-NFL שבסיסה בעיר סינסינטי שבמדינת אוהיו.

## היסטוריה

הקבוצה נוסדה ב-1968 והצטרפה לליגת ה-AFL, שנתיים לאחר מכן עברה לשחק בחטיבת ה-AFC של ליגת ה-NFL, בעקבות איחוד הליגות. עד 2002 השתייכה לבית המרכזי של חטיבת ה-AFC ומאז משחקת בבית הצפוני. לאורך שנות קיומה הקבוצה העפילה שלוש פעמים למשחק הסופרבול, בעונת 1981 ובעונת 1988 הפסידה לסן פרנסיסקו 49'. בעונת 2021 העפילה לסופרבול LVI בו הפסידה ללוס אנג'לס ראמס.

מגרשה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון פול בראון הקרוי על שם מייסד הקבוצה, ואביו של בעליה הנוכחיים, האצטדיון מכונה על ידי אוהדי הקבוצה "הג'ונגל", בהתייחסות לשם הקבוצה, ביתם של הטיגריסים.

אצטדיון פול בראון

ב-2021 שווי הקבוצה הוערך על ידי מגזין פורבס בכ-2.275 מיליארד דולר, מקום 31 מבין 32 קבוצות ה-NFL.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **סינסינטי בנגלס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של סינסינטי בנגלס

* סינסינטי בנגלס, ברשת החברתית פייסבוק
* סינסינטי בנגלס, ברשת החברתית X (טוויטר)
* סינסינטי בנגלס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

## הערות שוליים

 ערך זה הוא קצרמר בנושא פוטבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו**להרחיב אותו**.
# סינסינטי רדס

סינסינטי רדס
Cincinnati Reds|

|  |  |
| --- | --- |
| **סמל הקבוצהסמל הקבוצה** | **סמל כובעסמל כובע** |

 |
|  |
|
מידע כללי |
| **מגרש ביתי** גרייט אמריקן בול פארק |
|
(42,319 מושבים) |
| ארצות הברית סינסינטי, אוהיו, ארצות הברית |
|
תאריך ייסוד |
1882 |
|
ליגה |
ליגת ה-MLB |
|
חטיבה |
הליגה הלאומית |
|
בית |
הבית המרכזי |
|
צבעי תלבושת |
אדום, לבן, אפור |
|
תארים |
|

|  |
| --- |
| הצגה**אליפויות ליגה** 5 |
| 1919, 1940, 1975, 1976, 1990 |

|  |
| --- |
| הצגה**אליפויות ליגה לאומית** 9 |
| 1919, 1939, 1940, 1961, 1970, 1972, 1975, 1976, 1990 |

 |
|
אתר הקבוצה |
|   |

**סינסינטי רדס** (באנגלית: **Cincinnati Reds**) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר סינסינטי, אוהיו. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של הנשיונל ליג.

## היסטוריה

הקבוצה הוקמה ב-1882 והיא אחת מחמש הקבוצות שייסדו את ליגת ההתאחדות האמריקאית שהתחרתה בנשיונל ליג. בשנים הראשונות נקראה הקבוצה סינסינטי רד סטוקינג, על שם קבוצה קודמת שפעלה בעיר שהייתה קבוצת הבייסבול המקצוענית הראשונה בהיסטוריה. ב-1889 עזבה הקבוצה את ההתאחדות האמריקאית והצטרפה לנשיונל ליג, תוך כדי שינוי שמה לסינסינטי רדס.

הקבוצה זכתה בוורלד סיריס לראשונה בתולדותיה ב-1919, על זכייה זו העיב הגילוי שנה מאוחר יותר כי שחקני יריבתה בגמר השיקגו וייט סוקס, היו מעורבים בפרשת שוחד ומכרו את הסדרה.

עונות השיא של הקבוצה היו בשנות ה-70, הצלחת הקבוצה בשנים אלו העניקו לה את הכינוי "המכונה האדומה הגדולה", הקבוצה זכתה במהלך עשור זה שש פעמים באליפות הבית, העפילה ארבע פעמים לוורלד סיריס, וזכתה בשני תארים ב-1975 וב-1976. הרכב הקבוצה בשנים אלו כלל בין השאר את ג'וני בנץ', טוני פרז, ג'ו מורגן שלימים נבחרו להיכל התהילה של הבייסבול וכן את פיט רוז וקן גריפי סניור.

### שחקנים שמספר חולצתם הוצא לגמלאות

| מספר | שחקן | תפקיד | שנים בקבוצה | שנת הפרשה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **1** | פרד האצ'ינסון | מנג'ר | 1959–1964 | 1964 |
| **5** | ג'וני בנץ' | תופס | 1967–1983 | 1984 |
| **8** | ג'ו מורגן | בסיס שני | 1972–1979 | 1998 |
| **10** | ספארקי אנדרסון | מנג'ר | 1970–1978 | 2005 |
| **11** | בארי לרקין | עוצר ביניים | 1986–2004 | 2012 |
| **13** | דייב קונספסיון | עוצר ביניים | 1970–1988 | 2007 |
| **14** | פיט רוז | מגיש | 1963–1978, 1984–1986, 1984–1989 | 2016 |
| **18** | טד קלוסוסקי | בסיס ראשון / מאמן | 1947–1957, 1970–1978, 1983 | 1998 |
| **20** | פרנק רובינסון | השדה החיצון | 1956–1965 | 1998 |
| **24** | טוני פרס | השדה החיצון / השדה הפנימי / מנג'ר | 1964–1976, 1984–1986, 1993 | 2000 |
| **42** | ג'קי רובינסון | בסיס שני |  | 1997 |

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **סינסינטי רדס** בוויקישיתוף

* אתר האינטרנט הרשמי של סינסינטי רדס (באנגלית אמריקאית)

* סינסינטי רדס, ברשת החברתית פייסבוק
* סינסינטי רדס, ברשת החברתית X (טוויטר)
* סינסינטי רדס, ברשת החברתית אינסטגרם
* סינסינטי רדס, סרטונים בערוץ היוטיוב
* סינסינטי רדס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
# רכבת קרונית הסוסים

מסוף של רכבת קרונית הסוסים
 תחילתה של רכבת קרונית הסוסים בבודפשט
 רכבת קרונית הסוסים בניו יורק בסביבות 1895
 רכב משוחזר של מסילת הברזל והקרונית הרתומה לסוס לשעבר בין Budweis (היום: České Budějovice) ללינץ
**רכבת קרונית הסוסים** היה רכב במסלול קבוע שנסע על מסילת ברזל והקרונית הייתה רתומה לסוסים. קרונית הסוסים הייתה סוג של רכבת או חשמלית (tram).

## היסטוריה

תחילתו של התחבורה (בעצם ההעברה) ברכבת התפתחה במסלולי פסי עץ שנבנו במכרות, עליהם הועבר החומר שנכרה והעגלות נדחפו על המסלול כוח אנושי. מסילת העץ חוזקו במבני ברזל במאה ה-18 ולאחר מכן הוחלפו לגמרי במסילות מברזל. מסילת הברזל אפשרה להעביר כמות ניכרת של מטען, שעבורן החלו להשתמש בסוסים בסביבות 1767. היתרון של קרוניות הסוסים האלה על העגלות היה ההתנגדות הנמוכה יותר לעומס, יכולת העמסה גבוהה יותר, שימושיות בלתי תלויה בלחות וריצה קלה וחלקה הרבה יותר של קרון המטען. רכבות קרונית הסוסים הציבוריות היו מסילות הברזל הקדומות.

### הממלכה המאוחדת

רכבת קרונית הסוסים שימשה לראשונה להובלת נוסעים בשנת 1803 על ידי חברה בשם Surrey Iron Rail, שהשיקה כרכרות רתומות לסוסים שנסעו על מסילות בדרום לונדון.

שירותי ה"חשמלית" הראשונים מחוץ ללונדון הופעלו על ידי Swansea and Mumbles Railway בוויילס, תוך שימוש בכרכרות שתוכננו במיוחד על קו שהיה קיים שנבנה עבור מטענים רתומים לסוסים. נוסעים בתשלום הובלו על קו בין Oystermouth, Mumbles ו-Swansea Docks משנת 1807. כביש הרכבת קרונית הסוסים של גלוסטר וצ'לטנהאם (1809) נשא נוסעים אף על פי שמטרתה העיקרית הייתה משא.

### ארצות הברית

בארצות הברית הופיעה הרכבת הזו לראשונה בניו אורלינס בשנת 1832, שהופעלה על ידי חברת Pontchartrain Railroad, ואחריה אלה בשנת 1832 הרכבת ניו יורק והארלם בניו יורק (New York and Harlem Railroad). הקרוניות של זו האחרונות תוכננו על ידי ג'ון סטפנסון מ ניו רושל, ניו יורק, ונבנו בחברה שלו בניו יורק. בקרוניות מסוג זה המוקדמות ביותר השתמשו בסוסים ולפעמים בפרדות, בדרך כלל שניים כצוות, כדי לגרור את הקרונית. עד אמצע שנות ה-80 של המאה ה-19, היו בארצות הברית 415 חברות רכבת רחוב שפעלו לאורך מעל 6,000 מיל (9,700 קילומטרים) של מסלולים והסיעו 188 מיליון נוסעים בשנה באמצעות קרוניות סוסים. בשנת 1890 תושבי ניו יורק ביצעו 297 נסיעות לנפש בשנה בקרונית סוסים. לסוס של קרונית כזו הייתה בממוצע תוחלת חיים של כשנתיים.

### אירופה

קרוניות הרכבת הרתומות לסוסים הראשונות ביבשת אירופה הופעלו משנת 1828 על ידי מסילת הרכבת České Budějovice - Linz. אירופה ראתה ריבוי שימוש ברכבת קרונית הסוסים עבור שירותי חשמלית חדשים מאמצע שנות ה-60 של המאה ה-19, עם עיירות רבות שבנו רשתות חדשות.

## ראו גם

* Cable car (railway)
* Carville (San Francisco, California)
* Dandy waggon
* Hay Railway
* List of horse-drawn railways]
* Omaha Horse Railway
* Rail transport in Walt Disney Parks and Resorts
* Slate waggon
* Trolley (horse-drawn)
* Wagonway (horse-drawn railways)

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא **רכבת קרונית הסוסים** בוויקישיתוף
* ההיסטוריה ותהליך השיקום של רכבת קרונית הסוסים של קולומביה
* היסטוריה של קווי קרונות סוסים בקולומבוס, אוהיו מ-1863 עד 1892
* מוזיאון העגלות של פנסילבניה
* בן לוויה של הקורא להיסטוריה האמריקאית, תחבורה ציבורית: קרון הסוס
* עגלות: המכוניות שבנו את הערים שלנו מאת טרנזיט גלוריה מונדי\
* רכבת קרונית הסוסים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

## הערות שוליים
# באק האוורד הגדול

באק האוורד הגדול
The Great Buck Howard|  |
|
בימוי | Sean McGinly  |
|
הופק בידי |
טום הנקס, ריטה וילסון, גארי גואצמן  |
|
תסריט | Sean McGinly  |
|
עריכה |
מירון קרשטיין  |
|
שחקנים ראשיים | ג'ון מלקוביץ' וואלאס לנגהם נייט הארטלי מייקל וינסלו טום הנקס סטיב זאן טום ארנולד ריקי ג'יי ג'יי לנו קייסי וילסון Stacey Travis קימברלי סקוט גארי קולמן מרי הארט פול סיימון דייוויד אנתוני היגינס סנדי מרטין רג'יס פילבין Norm O'Neill קונאן או'בריאן דייוויד בליין דברה מונק אדם סקוט קולין הנקס אמילי בלאנט פטריק פישלר דון מוסט גריפין דאן מתיו גריי גאבלר ג'ורג' טאקיי מרתה סטיוארט ג'ון סטיוארט קלי ריפא Max Williams  |
|
מוזיקה |
בלייק נילי  |
|
צילום |
טאק פוג'ימוטו  |
|
מדינה |
ארצות הברית  |
|
חברת הפקה | Playtone, Walden Media, Bristol Bay Productions  |
|
חברה מפיצה |
סרטי מגנוליה, נטפליקס  |
|
שיטת הפצה |
וידאו על פי דרישה  |
|
הקרנת בכורה |
2008  |
|
משך הקרנה |
90 דק'  |
|
שפת הסרט |
אנגלית  |
|
סוגה |
סרט דרמה, סרט קומדיה  |
|
הכנסות באתר מוג'ו |  greatbuckhoward |
| greatbuckhowardmovie.com |
| **דף הסרט ב־IMDb** |
|   |

**האוורד הגדול** (באנגלית: **The Great Buck Howard**) הוא סרט קומדיה-דרמה אמריקאי משנת 2008 בבימויו של שון מקגינלי. הסרט עוסק בחייו של טוי גייבל, תלמיד משפטים שנשר מלימודיו ומוצא עבודה כמנהל סיבוב הופעות של קוסם מזדקן בשם באק הווארד (ג'ון מלקוביץ'). הסרט מבוסס באופן רופף על חייו של המנטליסט קרסקין הפלאי, שהיה פופולרי בשנות ה-70. בסרט שיתפו פעולה האב והבן טום וקולין הנקס.

## עלילה

טוי גייבל, תלמיד משפטים שנשר מהלימודים, מוצא עבודה כעוזרו האישי של באק הווארד, קוסם ואמן חושים לשעבר שנמצא בשפל הקריירה שלו. יחד עם ולרי ברנן (אמילי בלאנט), פרסומאית שמצטרפת אליהם בהמשך, הם מנסים להחזיר את באק לאור הזרקורים. אחד התעלולים המרכזיים של באק הוא לגרום להמון אנשים להירדם ולהתעורר באורח פלא. על אף שהמופע זוכה להצלחה מסוימת, העיתונות מפספסת את הרגע המכריע בגלל אירוע חדשותי אחר. למרות זאת, השמועות על המופע גורמות לבאק לחזור לתודעה הציבורית.

## שחקנים ראשיים

* ג'ון מלקוביץ' – באק הווארד
* קולין הנקס – טוי גייבל
* אמילי בלאנט – ולרי ברנן
* טום הנקס – מר גייבל
* ריקי ג'יי – גיל בלמי
* סטיב זאן – קני הנהג

## קבלה וביקורות

הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי. על פי Rotten Tomatoes, כ־71% מהמבקרים נתנו לסרט ביקורות חיוביות עם ציון ממוצע של 6.4/10. הסרט גרף בסך הכל 900,689 דולר בקופות

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט הרשמי של באק האוורד הגדול
* "באק האוורד הגדול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "באק האוורד הגדול", באתר נטפליקס
* "באק האוורד הגדול", באתר AllMovie (באנגלית)
* "באק האוורד הגדול", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "באק האוורד הגדול", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "באק האוורד הגדול", באתר Metacritic (באנגלית)
* "באק האוורד הגדול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

## הערות שוליים