Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Toimintaterapeutti

| Toimintaterapeutti (AMK) |
| --- |
|  Toimintaterapeutti työskentelee yhdessä alan opiskelijan kanssa |
| Tyyppi | Ammatti |
| Toimiala | Terveydenhuolto |
| Koulutus | Ammattikorkeakoulu |
| Työpaikka | Erityiskoulu, Järjestöt, Päiväkoti, Sairaala, Terveyskeskus, Vanhainkoti, Yksityinen terveydenhoito |
| Lähinimikkeitä | Apulaisosastonhoitaja, Fysioterapeutti, Lääkäri, Osastonhoitaja, Psykologi, Puheterapeutti, Ravitsemusterapeutti, Sairaanhoitaja |
| Infobox OK |

**Toimintaterapeutti(AMK)** toteuttaa kuntoutusta, joka tunnetaan nimellä toimintaterapia.

Toimintaterapeutiksi opiskellaan ammattikorkeakoulussa. Tutkinnon suorittaminen kestää noin 3,5 vuotta ja tutkinto on laajuudeltaan 210 opintopistettä. Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto Valvira laillistaa opiskelijan suorittaman tutkinnon ja antaa hakemuksesta oikeuden käyttää toimintaterapeutin tutkintonimikettä.

Toimintaterapian avulla yksilöä tuetaan ylläpitämään ja parantamaan toimintakykyään. Toimintaterapeutti näkee ihmisen kokonaisuutena, johon kuuluu fyysinen, psyykkinen, kognitiivinen ja sosiaalinen puoli. Ihmisen toimintakyky koostuu näistä osa-alueista, ja kuntoutuksessa otetaan kaikki huomioon asiakkaan tarpeiden mukaan (eli miksi on tullut toimintaterapiaan). Toimintaterapeutti käyttää työvälineenä nimensä mukaisesti toimintaa. Tämä voi olla lähes mitä tahansa, kunhan se auttaa kohti yhdessä asiakkaan kanssa laadittua tavoitetta. Terapeuttinen toiminta on aina tavoitteellista. Tavoite määräytyy asiakkaan tarpeiden ja kiinnostusten mukaan. Yleisesti käytettyjä toimintoja ovat leikki, erilaiset luovat toiminnot, keittiötoiminnot, erilaiset työtoiminnot, jokapäiväisten taitojen harjoittelu (ADL-toiminnot), puutyöt yms.

Asiakaskunta voi olla minkä ikäistä tahansa, lapsia, nuoria, työikäisiä ja vanhuksia. Työnkuva vaihtelee paljon työpaikan mukaan. Toimintaterapeutin asiakkaina voivat olla esimerkiksi vammautuneet, kehitysvammaiset, neurologia, mielenterveysongelmaiset, oppimisvaikeuksista kärsivät, liikuntaelinsairauksista kärsivät henkilöt jne. Toimintaterapeutti on myös apuvälineasiantuntija; valmistaa henkilökohtaisia ortooseja, tekee kodinmuutostyötarpeen arviointeja, ohjaa apuvälineiden käyttöä ja valitsee niitä asiakkaalle (etenkin pienapuvälineet).

Toimintaterapeutti voi työskennellä esimerkiksi :

* sairaalassa
* vanhainkodissa
* kuntoutuslaitoksessa
* mielenterveyslaitoksessa
* koulussa
* päiväkodissa
* lastensuojelulaitoksessa

Monesti toimintaterapeutti on osa moniammatillista työryhmää, johon voi kuulua esimerkiksi fysio- ja puheterapeutti, lääkäri, psykologi. Toimintaterapeutti voi myös työskennellä itsenäisenä ammatinharjoittajana.

## Katso myös

* Toimintakyvyn arviointi

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Toimintaterapeuttiliitto
* Toimintaterapeutin ammatinkuvaus (Ammattinetti)
* Toimintaterapian koulutusohjelma (Opintoluotsi)
* Toimintaterapiaryhmä
# Suojavaatetus

Suojavarustus har­joi­tuk­ses­sa jos­sa har­joi­tel­laan toi­mia suu- ja sork­ka­tau­din va­ral­ta.ABC-suojapuku (ABC = ydin- (*atomic*), biologinen (*biological*) ja kemiallinen (*chemical*) suojaus).
**Suojavaatetus** on vaatetusta, joka suojaa kemialliselta, mekaaniselta tai fysikaaliselta vaaralta tai haitalta. Suojavaatetus voi suojata esimerkiksi kuumuudelta, tulelta, kemikaaleilta, kylmältä tai sateelta. Sen tarkoitus voi olla myös lisätä näkyvyyttä.

Suojavaatestandardeja julkaisee Suomessa SFS. Euroopassa myytävien suojavaatteiden tulee olla EN-standardien mukaan hyväksyttyjä. Vain vähäiseltä vaaralta suojaavan suojavaatteen valmistaja tai maahantuoja voi itse CE-merkitä. Luokan II ja III mukaiset suojavaatteet pitää olla tyyppitarkastettu, jotta valmistaja tai maahantuoja saa myydä niitä tyyppitarkastettuna ja hyväksyttyinä henkilönsuojaimina. Suojavaatetuksesta pitää löytyä kiinteä merkintä, jossa on CE-merkintä ja vaatimusstandardin numero sekä sen tunnuskuva.

Suojavaatteiden standardit kuuluvat SFS-ICS-ryhmään 13.340.10. Suomen Standardisoimisliitto SFS ry:n SFS-käsikirja 166:een on koottu tiivistelmiä suojavaatteiden standardeista.

## Katso myös

* Suojakäsine

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suojavaatetus Wikimedia Commonsissa

* Henkilönsuojaimet *Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes)*. Viitattu 3.8.2020.
* Usein kysyttyä henkilönsuojaimista *Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes)*. Viitattu 3.8.2020.
* Suojavaatetus *Työterveyslaitos*. Viitattu 28.2.2024.
* Suojainasiantuntija® *Työterveyslaitos*. Viitattu 28.2.2024.
# Gerald R. Ford -luokka

| Gerald R. Ford |
| --- |
|  luokan nimikkoalus *USS Gerald R. Ford* |
| Tekniset tiedot |
| Uppouma | Noin 100 000 pitkää tonnia |
| Pituus | 332,8 m |
| Leveys | 40,8 m (runko) 78,0 m (lentokansi) |
| Nopeus | 30+ solmua |
| Miehistöä | 4 660 |
| Aseistus |
| Meritorjunta | 75+ lentokonetta |
| Ilmatorjunta | ESSM-ohjukset RIM-116 Rolling Airframe Missile CIWS |
| Infobox OK |

**Gerald R. Ford -luokka** (aiemmin **CVS-21** (21st Century Aircraft Carrier)) on Yhdysvaltain laivaston lentotukialusten muodostama alusluokka, jonka ensimmäinen alus, *USS Gerald R. Ford*, otettiin käyttöön 22. heinäkuuta 2017 Norfolkissa Virginiassa.

## Suunnittelu

Luokan alukset on suunniteltu toimimaan huomattavasti pienemmällä miehistömäärällä (noin 2 600 merimiestä) kuin edeltäneen Nimitz-luokan alukset (noin 3 200). Myös lennostohenkilöstön määrä on pienempi. Tämän ja muiden parannusten odotetaan säästävän käyttöajan kokonaiskustannuksia miljardeilla dollareilla.

Luokan aluksissa on käytetty häiveteknologiaa. Voimanlähteenä on kaksi uutta A1B-ydinreaktoria. Hävittäjäkoneet singotaan ilmaan uudella sähkömagneettisella katapultilla, joka mahdollistaa lentokoneiden lentoonlähtötiheyden kasvattamisen 25 prosentilla höyrykatapulttiin verrattuna. *Gerald R. Fordin* hinta oli noin 11 miljardia dollaria.

## Alukset

Yhdysvaltain laki vaatii ylläpitämään 11 lentotukialusta (12 ennen vuotta 2007). Aiemmat 10 Nimitz-luokan alusta tulivat palvelukseen 1975–2009 ja niiden suunniteltu käyttöikä on 50 vuotta.

CVN-81 saa nimensä toisen maailmansodan sankarin mukaan. Doris Miller palveli messipoikana USS West Virginialla Japanin hyökätessä Pearl Harboriin. Hyökkäyksen aikana hän otti käyttöönsä aluksen yhden ilmatorjuntatykeistä, johon hänellä ei ollut koulutusta. Miller oli ensimmäinen musta, joka palkittiin Navy Cross -ansiomerkillä.

| Runkonumero | Alus | Kölinlasku | Vesillelasku | Luovutettu | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| CVN-78 | *USS Gerald R. Ford* | 13. lokakuuta 2009 | 11. syyskuuta 2013 | 22. heinäkuuta 2017 |  |
| CVN-79 | *USS John F. Kennedy* | 22. elokuuta 2015 | 29. lokakuuta 2019 | 2024 (suunniteltu) |  |
| CVN-80 | *USS Enterprise* | 5. toukokuuta 2022 | 2025 (suunniteltu) | 2027 (suunniteltu) |  |
| CVN-81 | *USS Doris Miller* | 2026 (suunniteltu) | 2028 (suunniteltu) | 2030 (suunniteltu) |  |
| CVN-82 | *USS William J. Clinton* | 2027 (suunniteltu) | 2032 (suunniteltu) | 2034 (suunniteltu) |  |
| CVN-83 | *USS George W. Bush* | ei tiedossa | ei tiedossa | ei tiedossa |  |

## Lähteet

Näytä*Gerald R. Ford*-luokan lentotukialukset

|  |
| --- |
| *USS Gerald R. Ford* – *USS John F. Kennedy* – *USS Enterprise* – *USS Doris Miller* |
| Edeltäjä: Nimitz-luokka – Seuraaja: ei ole |
# Northrop Grumman B-21 Raider

| Northrop Grumman B-21 Raider |
| --- |
|  B-21 Plant 42:ssa. |
| Tyyppi | Strateginen pommikone |
| Alkuperämaa |  Yhdysvallat |
| Valmistaja | Northrop Grumman |
| Ensilento | 10. marraskuuta 2023 |
| Esitelty | Joulukuussa 2022 |
| Tila | kehitteillä (otetaan palveluskäyttöön 2027) |
| Pääkäyttäjät | Yhdysvaltain ilmavoimat |
| Infobox OK |

Taiteilijan näkemys B-21-pommikoneesta
**Northorp Grumman B-21 Raider** on suunniteltu uusi pommikonetyyppi Yhdysvaltain ilmavoimille. Nimi ”Raider” on kunnianosoitus toisen maailmansodan aikaiselle Doolittle Raid -operaatiolle.

Kone on seuraaja Northrop Grumman B-2 Spirit -pommikoneelle, ja se tulee korvaamaan ilmavoimien nykyisen B-1- ja B-2-kaluston. Vanhoja vielä käytössä olevia B-52-koneita ei korvata, vaikka ne vähitellen poistuvat palveluksesta.

Kone voi kantaa tavanomaisin räjähtein ja ydinkärjin varustettuja pommeja tai risteilyohjuksia.

Ensimmäinen B-21 Raider on tarkoitus toimittaa Yhdysvaltain ilmavoimille palveluskäyttöön vuonna 2027. B-21:n ensimmäinen operatiivinen tukikohta tulee olemaan Ellsworthin lentotukikohta Etelä-Dakotassa.

## Kehitys

Toukokuussa 2022 Northrop Grumman ilmoitti koneen esittelyn tapahtuvan vuoden 2022 aikana. Ensilento oli siirtynyt vuodelle 2023.

Northrop Grumman esitteli koneen yleisölle 2. joulukuuta 2022. Kone on malliltaan lentävä siipi kuten edeltäjänsä B-2, jonka pienempää versiota se muistuttaa. Koneen esittelyssä se oli nähtävillä lyhyesti vain edestäpäin, minkä jälkeen se vietiin takaisin hangaariin suojaan. Aiemmin B-2 -koneen esittelyssä alueella ei ollut lentokieltoa ja se voitiin kuvata ylhäältä päin.

Konetta on kuvailtu maailman ensimmäiseksi ”kuudennen sukupolven sotilaslentokoneeksi” muun muassa kehittyneen häiveteknologiansa ansiosta.
Kone on suunniteltu pitkälle kantamalle, kyvylle selviytyä ja tunkeutua taistelukentälle. Koneessa on kehittynyt verkottumiskyky eri puolustushaarojen tukemiseen. Koneessa on uutta häiveteknologiaa, uusia valmistustapoja ja materiaaleja jotta se voi läpäistä ilmatorjuntajärjestelmät. Koneen arkkitehtuuri on suunniteltu muutoksiin ja uuden tekniikan kehitykseen.

Yhdysvaltain ilmavoimien odotetaan tilaavan vähintään 100 kappaletta uutta konetta, joka maksaa noin 692 miljoonaa dollaria vuoden 2022 dollareilla. Edeltävä B-2 maksoi 737 miljoonaa dollaria vuoden 1997 dollareissa, mutta konetta valmistettiin vain 21 kappaletta.

Koneen ensilento oli 10. marraskuuta 2023 Kaliforniassa. Lennon tukikohta oli Plant 42 -laitos Palmdalessa.

## Lähteet
# Delta IV Heavy

Delta IV Heavy -kantoraketti
**Delta IV Heavy** on Delta IV -kantorakettiperheeseen kuuluva suurikokoinen kaksivaiheinen amerikkalainen kantoraketti. Raketin on kehittänyt Boeing ja nykyisin sitä käyttää United Launch Alliance. Raketin hinta on noin 170 miljoonaa dollaria.

Raketissa on rinnakkain kolme *Common Booster Core*-vaihetta, joista jokaisessa on yksi nestemäistä vetyä polttava *RS-68* -moottori, ja näistä keskimmäisen päällä on raketin toinen vaihe. Keskimmäisen tehoa pienennetään laukaisun jälkeen, jotta siinä riittää polttoainetta hiukan pidempään kuin reunimmaisissa, jotka irrotetaan aiemmin, eli reunimmaiset toimivat apuraketteina keskimmäiselle.
Laukaisun aikainen suurin työntövoima on 8,7 miljoonaa newtonia. Toisessa vaiheessa on nestemäistä vetyä polttava *RL10B-2* -moottori.

Delta IV Heavy pystyy kuljettamaan 22 000 kg:n kuorman matalalle maata kiertävälle radalle (jolla on mm. Kansainvälinen avaruusasema), ja 13 130 kg kuorman siirtoradalle kohti geosynkroonista rataa. Raketin laukaisumassa on 733 400 kg. Raketin halkaisija on 5 metriä ja pituus on noin 71 metriä.

Koelento
Kantoraketin ensimmäinen laukaisu oli 21. joulukuuta 2004. Lento laukaisitiin kello 21:50 UTC Cape Canaveralin tukikohdasta laukaisualusta 37B:ltä (samalta paikalta laukaistiin Saturn I ja IB -kantoraketit 1960-luvulla). Tätä koelentoa, jolla avaruuteen kuljetettiin DemoSat ja Nanosat-2 -satelliitit, seurasivat suunnitelmien mukaan varsinaiset lennot elokuussa ja joulukuussa 2005.

Raketti on tarkoitus poistaa käytöstä vuoteen 2024 mennessä. Vuonna 2020 jäljellä oli neljä laukaisua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Boeingin Delta IV -esittelysivu
# Precision Strike Missile

| Precision Strike Missile |
| --- |
|  Koelaukaisu 10. joulukuuta 2019 White Sands Missile Rangessa |
| Tyyppi | SRBM |
| Valmistushistoria |
| Suunnittelija | Lockheed Martin |
| Valmistusmaa |  Yhdysvallat |
| Käyttöönotto | 2023 |
| Ohjus |
| Kantomatka | yli 500 km |
| Mitat |
| Pituus | 4 m |
| Halkaisija | 43 cm |
| Infobox OK |

**Precision Strike Missile** (**PrSM**) on yhdysvaltalainen lyhyen kantaman ballistinen ohjus, jota kehitetään MGM-140 ATACMSin korvaajaksi. Se voidaan laukaista ainakin M142 HIMARS ja M270 MLRS -ajoneuvoista.

## Kehitys

Lockheed Martinin Precision Strike Missile voitti ATACMSit korvaavan kilpailutuksen, joka oli alkanut vuonna 2016. ATACMSiin verrattuna PrSM tulee lentämään nopeammin ja kauemmaksi sekä olemaan kooltaan pienempi, joten niitä mahtuu kaksi yhteen MLRS:n ja HIMARSin käyttämään ohjuskasettiin. Aluksi ohjus voi osua maalla paikallaan pysyviin kohteisiin, mutta myöhemmin mahdollisesti myös liikkuviin maalla ja merellä.

8. joulukuuta 2023 Yhdysvaltain maavoimat kertoi saaneensa ensimmäiset ohjukset.

Käytöstä poistettu Austin-luokan maihinnousutukialus *USS Cleveland* upotettiin kahdella PrSM-ohjuksella harjoituksessa Tyynellämerellä 16. kesäkuuta 2024. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun ohjusta kokeillaan merellä liikkuvaan maaliin.

## Taistelukäyttö

PrSM-ohjusta käytettiin tiettävästi ensimmäistä kertaa taistelussa operaatio Epic Furyssä helmi-maaliskuun taitteessa 2026, kun Yhdysvallat ja Israel iskivät Iraniin. CENTCOM julkaisi kuvamateriaalia, jossa näkyy PrSM:n laukaisu M142 HIMARSista. Tarkempia tietoja, kuten laukaisupaikkaa tai kohdetta ei julkaistu.

## Käyttäjät

 Yhdysvallat
* Yhdysvaltain maavoimat
* Yhdysvaltain merijalkaväki

## Lähteet
# LGM-35 Sentinel

| LGM-35A Sentinel |
| --- |
|  Havainnekuva |
| Tyyppi | mannertenvälinen ballistinen ohjus |
| Valmistushistoria |
| Suunnittelija | Northrop Grumman |
| Valmistusmaa |  Yhdysvallat |
| Käyttöönotto | noin 2030 |
| Ohjus |
| Moottori | kolmivaiheinen kiinteän polttoaineen rakettimoottori |
| Infobox OK |

**LGM-35 Sentinel** (myös nimellä **Ground Based Strategic Deterrent** (**GBSD**)) on kehitteillä oleva yhdysvaltalainen ydinkärjellä varustettu mannertenvälinen ballistinen ohjus. Sen on tarkoitus korvata nykyiset LGM-30 Minuteman III -ohjukset noin vuodesta 2030 alkaen.

## Historia

Ohjuksen kehittely alkoi 2010-luvun alussa, kun presidentti Barack Obama hyväksyi Yhdysvaltain ydintriadin eli maalta, mereltä ja ilmasta laukaistavien ydinaseiden modernisoinnin.

## Ydinkärki

Ohjuksen taistelukärki on suunnitelman mukaan W87-ydinkärki ja myöhemmin sen Mod 1 -versio. W87 korvaa nykyisten Minutemanien W78-ydinkärjet.

## Lähteet
# Avaruusvoimala

**Avaruusvoimala** on NASAn jo 1970-luvun alussa esittelemä ehdotus ratkaisuksi öljykriisin aiheuttamaan sähköpulaan Yhdysvalloissa. Avaruusvoimala kiertäisi maapalloa tai olisi sijoitettu Kuuhun. Avaruuden tyhjiössä aurinkokennojen teho on maksimaalinen. Vaihtoehtoisesti avaruusvoimalassa voitaisiin auringon säteilyllä kaasuttaa nestemäistä vetyä erityisiä turbiineja ja edelleen sähkögeneraattoreita pyörittämään. Avaruuden kylmyydessä vety voidaan nesteyttää uudelleen.

Laitoksen tuottama sähköenergia välitettäisiin maapallolle laseria, mikroaaltoja tai antimateriaa käyttäen. Ongelmina ovat säteilyn vaarat ja antimaterian toimittaminen maapallolle avaruusaluksilla: mahdollisessa onnettomuudessa tapahtuva räjähdys olisi atomipommin luokkaa. Antimaterian muuntaminen takaisin energiaksi onnistuu seuraavasti: esimerkiksi antivedyn ja vedyn yhdistäminen magneettisessa "pullossa" synnyttäisi suuren määrän lämpöenergiaa, jolla tuotettaisiin höyryä höyryturbiinia varten.

## Aiheesta muualla

* (englanniksi) White Paper (Arkistoitu – Internet Archive)- History of SPS Developpements - International Union of Radio Science - 2007
# Linda L. Fagan

Linda L. Fagan
**Linda Lee Fagan** (s. heinäkuu 1963 Columbus, Ohio) on yhdysvaltalainen neljän tähden amiraali, joka toimi Yhdysvaltain rannikkovartioston komentajana vuosina 2022–2025.

Fagan valmistui United States Coast Guard Academysta oppiarvolla meritieteessä. Hän sai myös luonnontieteiden maisterin oppiarvon Washingtonin yliopistosta ja humanististen tieteiden maisterin oppiarvon kansainvälisessä turvallisuudessa National Defense Universityn Industrial College of the Armed Forcesista. Faganista tuli 1. kesäkuuta 2022 ensimmäinen naispuolinen Yhdysvaltain rannikkovartioston komentaja. Hän on myös ensimmäinen naispuolinen yhdysvaltalainen neljän tähden amiraali. Ennen nimittämistään rannikkovartioston komentajaksi Fagan oli toiminut rannikkovartioston Tyynenmeren alueen päällikkönä ja rannikkovartioston varakomentajana.

Donald Trumpin astuttua virkaan Fagan erotettiin tehtävistään rannikkovartioston komentajana 21. tammikuuta 2025, vaikka hänet oli nimitetty neljän vuoden kaudelle. Päätöstä perusteltiin johtajuuden puutteella, operatiivisilla epäonnistumisilla ja kyvyttömyydellä edistää rannikkovartioston strategisia päämääriä. Fagania syytettiin myös liiallisesta keskittymisestä moninaisuuden, yhdenvertaisuuden ja osallisuuden (DEI) edistämiseen. Elon Musk kommentoi erottamispäätöstä kirjoittamalla, että “Yhdysvaltain armeijan ja rajaturvallisuuden heikentäminen“ käyttämällä varoja “rasistiseen ja seksistiseen DEI-hölynpölyyn“ ei ollut enää hyväksyttävää. Uudeksi virkaa tekeväksi rannikkovartioston komentajaksi nimitettiin Kevin Lunday.

Fagan on John J. Faganin leski. Hänellä on tytär.

## Lähteet
# Yhdysvaltain veteraaniasiainministeriö

| Yhdysvaltain veteraaniasiainministeriö  |
| --- |
| U.S. Department of Veterans Affairs |
|  |
|  Yhdysvaltain veteraaniasiainministeriön rakennus. |
| Perustettu | 15. maaliskuuta 1989 |
| Toimivalta | Yhdysvaltain liittovaltion hallinto |
| Päätoimi­paikka | Veteran Affairs Building, Washington (DC), Yhdysvallat |
| Ministeri | Denis McDonough |
| Työntekijöitä | n. 235 000 |
| Vuosibudjetti | n. 90 mrd. USD |
| Aiheesta muualla |
| Sivusto |
| Infobox OK |

**Yhdysvaltain veteraaniasiainministeriö** (engl. *U.S. Department of Veterans Affairs*, lyh. **VA**) on Yhdysvaltain hallinnon veteraanien, heidän perheilleen sekä eloonjääneille tarkoitettujen etuusohjelmien hallinnosta vastaava toimeenpano-osasto. Veteraaniasiainministeriö vastaa eläkkeestä, koulutuksesta, työkyvyttömyyskorvauksista, asuntolainoista, henkivakuutuksesta, kuntoutuksesta, perheavustuksista sekä sairaanhoito- ja hautausavustuksista. Veteraaniasiainministeriö perustettiin vuonna 1989.

Veteraaniasiainministeriön johtajana toimii Yhdysvaltain veteraaniasiainministeri.

## Lähteet
# Unionin armeija

| Unionin armeija *Union Army* |
| --- |
|  Yhdysvaltain lippu 1863-1865. |
| Toiminnassa | 1861–1865 |
| Valtio | Yhdysvallat |
| Aselajit | maavoimat |
| Koko | 2 128 948 |
| Marssi | The Battle Hymn of the Republic |
| Sodat ja taistelut | * Intiaanisodat
* Yhdysvaltain sisällissota
 |
| Infobox OK |

**Unionin armeija** (engl. *Union Army*), **Liittovaltion armeija** (*Federal Army*), **Yhdysvaltain armeija** (*U.S. Army*), **Pohjoinen armeija** (*Northern Army*) tai **Kansallinen armeija** (*National Army*) oli Unionin maavoimien armeija Yhdysvaltain sisällissodassa vuosina 1861–1865. Se perustettiin vuonna 1861 puolustamaan Pohjoisvaltioita Konfederaation armeijaa vastaan. Sodan alkaessa Yhdysvaltain normaalissa armeijassa oli vain 16 000 sotilasta, joista osa lisäksi loikkasi Konfederaation puolelle pian Etelävaltioiden eroamisen jälkeen, minkä vuoksi ensin presidentti Abraham Lincoln ja myöhemmin Yhdysvaltain kongressi määräsivät moninkertaistamaan armeijan miesvahvuuden nopeasti.

Unionin armeijaan kuului sisällissodan aikana yhteensä 11 armeijaa:

* Cumberlandin armeija
* Frontierin armeija
* Georgian armeija
* Gulfin armeija
* Jamesin armeija
* Mississippin armeija
* Ohion armeija
* Potomacin armeija
* Shenandoahin armeija
* Lounaisarmeija
* Tennesseen armeija

Unionin armeijat
* Cumberland
* Frontier
* Georgia
* Gulf
* James
* Mississippi
* Ohio
* Potomac
* Shenandoah
* Lounas
* Tennessee
# 1st Marine Expeditionary Force

| 1st Marine Expeditionary Force |
| --- |
|  |
| Toiminnassa | 1969– |
| Valtio | Yhdysvallat |
| Puolustushaarat | Merijalkaväki |
| Osa joukkoa | USPACOM |
| Varuskunta | Camp Pendleton |
| Komentajat |
| Tunnettuja komentajia | Anthony Zinni Michael Hagee James T. Conway |
| Infobox OK |

**1st Marine Expeditionary Force** on yksi kolmesta Yhdysvaltain merijalkaväen armeijakunnasta, jonka varuskunta sijaitsee Camp Pendletonissa, Kaliforniassa. Se kuuluu Yhdysvaltain Tyynenmeren sotatoimialueen alaisuuteen.

## Yksiköt

Organisaatio
* 1. merijalkaväkidivisioona
* 3. merijalkaväkilennosto
* 1. huoltoryhmä
* Komentoryhmä
	+ 1. Force Reconnaissance -komppania
* 11.MEU-yksikkö
* 13.MEU-yksikkö
* 15.MEU-yksikkö

## Aiheesta muualla

*
# Marine One

Marine One Valkoisen talon edessä.
**Marine One** (suom. *Merijalkaväki ykkönen*) on radiokutsukoodi Yhdysvaltain merijalkaväen ilma-alukselle, joka kuljettaa Yhdysvaltain presidenttiä. Yleensä koodia käytetään merijalkaväen HMX-1 -osaston VH-3D Sea King tai VH-60N White Hawk -helikoptereissa, jotka kuljettavat presidentin Valkoisesta Talosta esimerkiksi Andrewsin lentotukikohtaan. Vastaavasti merijalkaväen Yhdysvaltain varapresidenttiä kuljettava ilma-alus on **Marine Two**.

## Historia

Ensimmäisen kerran helikopteria käytettiin presidentin kuljettamiseen vuonna 1957, kun Dwight D. Eisenhower lensi Bell UH-13 Siouxilla kesäkodilleen. Vuonna 1958 H-13 korvattiin Sikorsky H-34:llä. Vuonna 1961 käyttöön otettiin VH-3A.

Pian helikoptereiden ottamisesta kuljetusmuodoksi merijalkaväelle annettiin tehtäväksi tutkia Valkoisen talon etelänurmikon käyttöä helikopterin laskeutumispaikkana. Tilaa oli riittävästi, joten se onnistui. Vuoteen 1976 asti presidentin kuljettaminen helikopterilla oli jaettu merijalkaväen ja maavoimien kesken. Maavoimien vastaava kutsukoodi on Army One.

VH-3D otettiin käyttöön vuonna 1978 ja VH-60N vuonna 1987. Kumpaakin mallia käytetään presidentin kuljettamiseen, ja ne ovat täysin modifioituja käyttötarkoitukseensa.

Nykyisten helikopterien korvaajaa etsittiin kauan. Monimutkaisen hankintakilpailun päätteeksi Sikorsky VH-92 Patriot valittiin nykyisten kopterien seuraajaksi. Sen saaminen käyttöön viivästyi monta kertaa, ja se lensi ensimmäistä kertaa Marine Onena elokuussa 2024.

## Käyttö nykyään

Joe Biden ja Gavin Newsom nousevat VH-60N Marine Onesta (2023)
Marine One on usein vaihtoehto kalliille ja hankalille autosaattueille. Eniten sitä käytetään kuljettamaan presidentti Valkoisen talon etelänurmikolta Andrewsin lentotukikohtaan jatkolentoa Air Force Onella varten. Uuden presidentin virkaanastujaisissa väistyvä presidentti lentää usein viimeisen lennon Capitolilta Andrewsiin.

Turvallisuuden takia helikoptereita lentää aina useampi, jolloin yksi kuljettaa presidenttiä ja muut toimivat hämäyksenä. Helikopterit ovat varustettu ohjustentorjuntajärjestelmillä kuten soihduilla ja silpulla. Pidemmillä matkoilla Marine One kuljetetaan C-5- tai C-17-kuljetuskoneella minne ikinä presidentti matkustaakaan. Vaikka presidentti ei tarvitsisi sitä, vähintään yksi kopteri on aina varuilla lähistöllä.

## Kalusto

* VH-34D
* VH-3D (1978–)
* VH-60N White Hawk (1987–)
* VH-92A Patriot (2024–)

## Katso myös

* Air Force One

## Lähteet