# Samuel Beckett

| Samuel Beckett |
| --- |
|  Beckett vuonna 1977 |
| Henkilötiedot |
| **Syntynyt** | 13. huhtikuuta 1906 Dublin, Irlanti |
| **Kuollut** | 22. joulukuuta 1989 (83 vuotta) Pariisi, Ranska |
| Ammatti | kirjailija runoilija esseisti |
| Kirjailija |
| **Tuotannon kieli** | englanti, ranska |
| **Kirjallinen suuntaus** | modernismi, absurdi teatteri |
| Pääteokset | *Huomenna hän tulee* |
|  Nimikirjoitus |
| Palkinnot |
|  Nobelin kirjallisuuspalkinto (1969)
 |
| Aiheesta muualla |
| Kotisivut |
| Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**Samuel Barclay Beckett** (13. huhtikuuta 1906 Dublin – 22. joulukuuta 1989) oli irlantilainen kirjailija, joka sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1969. Beckettin romaanit, näytelmät ja runot ovat minimalistisia ja syvästi pessimistisiä. Hänen tunnetuin työnsä on näytelmä *Huomenna hän tulee*, jota on esitetty usein Suomessakin.

## Elämänvaiheet

Samuel Beckett syntyi varakkaaseen protestanttiseen perheeseen, jolla oli ranskalaiset hugenottisukujuuret. Beckettin perhe asui suuressa isänsä vuonna 1903 rakentamassa talossa, joka sijaitsi Dublinin esikaupunkialue Foxrockissa. Vuodesta 1919 Beckett kävi koulua Portora Royal Schoolissa, Enniskillenissä, jonka entisiin oppilaisiin kuului muun muassa Oscar Wilde. Beckett oli luontainen urheilija ja erityisen taitava kriketissä: Beckett pelasi myöhemmin muun muassa Dublinin yliopiston krikettijoukkueessa huipputason otteluja.

Beckett opiskeli ranskaa, italiaa ja englantia Dublinin Trinity Collegessa vuosina 1923–1927. Kandidaatin tutkinnon suoritettuaan hän muutti Pariisiin työskennelläkseen englannin kielen opettajana. Pariisissa hän tapasi James Joycen, josta tuli Beckettin pitkäaikainen ystävä. Beckett auttoi Joycea muun muassa kirjoittamaan *Finnegans Waken* (1939) ottamalla ylös Joycen muistiinpanoja, ja käänsi kirjasta myös osia ranskaksi. Beckett myös puolusti Joycen työtä ensimmäisessä julkaistussa kirjoituksessaan *Dante...Bruno.Vico..Joyce*, joka ilmestyi Joyce-aiheisessa esseekirjassa *Our Exagmination Round His Factification for Incamination of Work in Progress* (1929). Myöhemmin Beckettin ja Joycen välit viilenivät, kun Beckett lakkasi seurustelemasta Joycen tyttäreen Lucian kanssa tämän sairastuttua skitsofreniaan.

Vuonna 1931 Beckett palasi Dubliniin suorittamaan maisterintutkinnon, joka hyväksyttiin samana vuonna. Beckett suoritti myös runoilijandebyyttinsä, kun *Whoroscope* (1931), 98 säkeen monologi julkaistiin. Beckett sai runosta tunnustusta, kun se palkittiin pienellä kirjallisuuspalkinnolla. Toinen vuonna 1931 Beckettiltä julkaistu teos oli esseekokoelma *Proust*. Beckett elätti itsensä opettamalla ranskaa Trinity Collegessa seuraavaan vuoteen saakka, jolloin hän erosi työstään omistautuakseen kokonaan kirjoittamiselle ja lähti kiertämään Eurooppaa.

Isänsä kuoltua vuonna 1933 Beckett muutti Lontooseen, missä asuessaan hän julkaisi kokoelman lyhyttarinoita nimeltä *More Pricks Than Kicks* (1934) ja kävi psykoanalyysissa tohtori Wilfred Bionin vastaanotolla vuosina 1935–1936. Vuonna 1936 hän palasi Pariisiin, jossa tapahtui yksi Beckettin elämän dramaattisimmista käänteistä: sutenööri puukotti Beckettiä vuonna 1938 tämän kieltäydyttyä antamasta hänelle rahaa. Samana vuonna Samuel Beckett tapasi Suzanne Dechevaux-Dumesnilin, tulevan vaimonsa, ja julkaisi ensimmäisen romaaninsa *Murphyn* (1938).

Toisen maailmansodan puhjettua Beckett asui jälleen Irlannissa, mutta palasi Pariisiin ja liittyi Ranskan vastarintajoukkoihin, minkä takia hän joutui natsien vainoamaksi. Beckett pakeni Dechevaux-Dumesnilin kanssa Etelä-Ranskan maaseudulle, missä he viettivät lähes kaksi ja puoli vuotta. Beckett hankki elantonsa maanviljelijänä ja sen turvin kirjoitti toisen romaaninsa *Watt* (1953). *Watt* oli myös Beckettin toistaiseksi viimeinen alun perin englanniksi kirjoitettu romaani. Tämän jälkeen Beckett ryhtyi kirjoittamaan ranskaksi, joskin hän käänsi kirjansa itse englanniksi. Beckett perusteli vaihdosta kertomalla, että hän halusi kirjoittaa ”ilman tyyliä” ja tavoitteli eleganttia ilmaisua.

Sodan jälkeen Beckett työskenteli jonkin aikaa Pariisissa Irlannin Punaisen Ristin palveluksessa. Vuosina 1946–1949 hän kirjoitti proosatrilogian, joka koostui romaaneista *Molloy*, *Malone meurt* ja *L’Innommable*. Vuonna 1949 kirjoitettu näytelmä *En attendant Godot* (1954) puolestaan teki Beckettista maailmankuuluisuuden ja yhden absurdin teatterin merkittävimmistä kirjoittajista. *Godot’n* jälkeen Beckettiltä julkaistiin radiokuunnelmien lisäksi useita näytelmiä, joista merkittävimmät lienevät *Fin de partie* (1957) ja *Krapp's Last Tape* (1959).

Vuonna 1961 Beckett ja Suzanne Dechevaux-Dumesnil vihittiin Englannissa. Samana vuonna julkaistiin Beckettin viimeinen pitkä romaani *Comment c'est*, jonka jälkeen hän jatkoi uraansa kirjoittamalla teatterinäytelmien lisäksi radioon ja televisioon, pääosin englanniksi. Alan Schneider, joka ohjasi useimmat yhdysvaltalaiset tuotannot Beckettin näytelmistä, ohjasi myös Beckettin ainoan elokuvakäsikirjoituksen *Film* (1963), jonka pääosassa nähtiin Buster Keaton. Vuonna 1969 Samuel Beckettille annettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto, joskin hän kieltäytyi osallistumasta palkintoseremoniaan, ja hänen on huhuttu antaneen suuren osan palkintorahoistaan kollegoilleen. Samuel Beckettin merkittävimpiä töitä 1970-luvulla olivat näytelmät *Company* (1979) ja *All Strange Away* (1979), sekä runokokoelma *Mirlitonnades* (1978).

Sekä Beckett että hänen vaimonsa kuolivat vuonna 1989: Dechevaux-Dumesnil 17. heinäkuuta ja Beckett myöhemmin 22. joulukuuta. Molemmat haudattiin samaan hautaan Cimetière du Montparnasselle Pariisissa. Hauta on Beckettille ja hänen minimalistisille töilleen tyypillinen: hautakivenä toimii valtava pala hiottua mustaa graniittia, johon on kirjoitettu Beckettin ja hänen vaimonsa nimet, ja syntymä- ja kuolinvuodet. Haudan vierellä seisoo yksinäinen puu muistona kirjailijan tunnetuimmasta näytelmästä *Godot*.

## Valikoitu bibliografia

### Näytelmiä

*Huomenna hän tulee*.
* *Huomenna hän tulee* (*En attendant Godot*, 1953, esitetty myös nimellä *Godot*)
* *Leikin loppu* (*Fin de partie*, 1956, esitetty myös nimellä *Loppupeli*)
* *Sanaton näytös I–II* (*Acte sans paroles*, 1957)
* *Viimeinen ääninauha* (*Krapp’s Last Tape*, 1959, myös nimellä *Viimeinen nauha*)
* *Voi miten ihana päivä* (*Happy Days*, 1961, esitetty myös nimillä *Onnen päivät* ja *Onnelliset päivät*)
* *Näytelmä* (*Play*, 1963)

### Romaaneja

* *Murphy* (1938)
* *Mercier ja Camier* (Mercier et Camier, 1946, julkaistu 1974)
* *Molloy*.  ((Molloy, 1951.) Suomentanut Raili Phan-Chan-Thé)  Otava, 1968.
* *Malone kuolee*.  ((Malone meurt, 1951.) Suomentanut Caj Westerberg)  Basam Books, 2007.
* *Sanoinkuvaamaton. (L'innomable,* 1953.) Suomentanut Caj Westerberg. Teos, 2018.
* *Watt*.  ((Watt, 1953.) Suomentanut Caj Westerberg)  Basam Books, 2006.
* *Millaista on: Romaani*.  ((Comment c’est, 1961.) Suomentanut Juha Mannerkorpi)  Otava, 1962.

### Novellikokoelmia

* *More Pricks Than Kicks*, 1934
* *Ensi rakkaus* (*Premier amour*, 1970). Suomentanut Ulla-Kaarina Jokinen. Otava, 1970.
* *Piiritetyn huoneen novelleja*.  ((Stories and texts for nothing, 1954.) Suomentanut Anni Sumari)  Like, 2000.
* *Huonosti nähty huonosti sanottu*

### Lyriikkaa ja esseitä

* *Whoroscope*, 1930
* *Proust*, 1931
* *Miten sanoa: Runoja vuosilta 1930-1988*

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Bailes, Sara Jane – Till, Nicholas (toim.): *Beckett and Musicality*.  Farnham:  Ashgate, 2014.  ISBN 978-1-4724-0963-8
* Zilliacus, Clas: *Beckett and Broadcasting: A Study of the Works of Samuel Beckett for and in Radio and Television*.  (Diss. Acta Academiæ Aboensis, Ser. A: Humaniora, vol. 51:2)  Åbo:  Åbo Akademi, 1976.  ISSN 0355-578X  ISBN 951-648-217-1

## Aiheesta muualla

* Sitaatteja aiheesta **Samuel Beckett** Wikisitaateissa

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Samuel Beckett Wikimedia Commonsissa

* Samuel Beckettille omistettu laaja sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)