Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Laulu (teos)

Ranskalaisen kansanlaulun ”Au Clair de la Lune” sanat ja nuotit lastenkirjassa *Vieilles Chansons pour les Petits Enfants: Avec Accompagnements*.
”A chantar m'er de so qu'eu no volria”1100-luvun oksitaaninkielinen Comtessa de Dian säveltämä trubaduurilaulu.”Crazy Blues”Mamie Smithin esittämä blueskappale vuodelta 1920.”Oppaneun punggakjaengi”Park Hyang-rimin esittämä korealainen koominen laulu vuodelta 1938.Äänitiedostojen kuunteluohjeet

**Laulu** tarkoittaa laulamalla esitettävää sävellystä. Lauluun kuuluvat yleensä sävelmä ja tietty sanoitus, mutta laulu voidaan esittää myös ilman säestystä pelkällä ihmisäänellä. Laululla voidaan viitata myös yleisemmin laulunomaiseen tai mahdollisesti laulettavaksi tarkoitettuun lyyriseen runoon.

Henkilöä, joka tekee lauluja kutsutaan lauluntekijäksi ja henkilö joka lauluja esittää, on laulaja. Laulaja-lauluntekijällä tarkoitetaan näiden yhdistelmää. Lauluntekijän pääasiallinen tulonlähde ovat kappaleiden esittämisestä syntyvät tekijänoikeustulot kun taas laulajan pääasiallista tuloa ovat konserttipalkkiot.

Laulu voi olla rakenteeltaan joko *säkeistölaulu*, jossa runon eri säkeistöt lauletaan samalla sävelmällä, *muunneltu säkeistölaulu*, jossa tapahtuu pieniä melodisia tai rytmisiä muutoksia, tai *läpisävelletty laulu*. Siinä laulurunoa käsitellään taiteellisena kokonaisuutena. Lauluja sävelletään eri määrälle esittäjiä: joko vain yhdelle äänelle, laulettaviksi duettona tai triona, tai kuoron esitettäviksi.

Lauluja voidaan ryhmitellä eri tavoin. Kansanlaulut ovat kansan keskuudessa syntyneitä sävelmiä, joiden tekijää ei enää tunneta, ja ne erotetaan länsimaissa taidelauluista. Kansanlaulut lauletaan yleensä ilman säestystä tai vain yhden soittimen säestäminä, ja ne opitaan usein ulkoa kuulon perusteella. Taidelaulut on taas usein tarkoitettu ammattilaulajan esittämiksi, niitä säestää piano tai orkesteri ja niiden nuotit on kirjoitettu ylös. Populaarimusiikin laulut ovat vaikeutensa ja rakenteensa puolesta näiden kahden luokan välissä. Laulut voidaan jakaa myös esimerkiksi hengellisiin ja maallisiin lauluihin tai tyyleittäin (balladi eli eeppinen tai kertova laulu, lyyrinen tunnelmalaulu ja niin edelleen). Saksankielinen sana *lied* viittaa taiteellisesti korkeatasoiseen, säestettyyn yksinlauluun.

Musiikki voimistaa sanojen antamaa viestiä ja sallii niiden esittämisen intohimolla ja voimalla, jota on vaikea saavuttaa pelkällä puheella. Siksi ihmisääntä ja musiikkia on yhdistetty toisiinsa ympäri maailmaa jo muinaisista ajoista lähtien. Laulutavat eroavat kulttuureittain ja myös kulttuurien sisällä: joissakin kulttuureissa arvostetaan ”rentoa ja luonnollista äänen väriä, jossa laulun sanat äännetään väljästi, kun taas muissa kulttureissa pidetään parempana pitkälle harjoiteltua, jännittynyttä ääntä ja tarkasti lausuttuja sanoja.”

## Katso myös

* Rap
* Beatbox
* Ääniruno

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta laulut Wikimedia Commonsissa
# Le Canard enchaîné

| Le Canard enchaîné |
| --- |
|  |
|  |
| ISSN | ISSN 0008-5405 ja 2513-7956 |
| Levikki | 446 000 viikossa |
| Perustettu | 1915 |
| Päätoimittaja | Michel Gaillard |
| Sitoutuneisuus | vasemmisto |
| Kotikunta | Pariisi |
| Kotimaa | Ranska |
| Ilmestymistiheys | viikoittain |
| Kieli | ranska |
| Aiheesta muualla |
| OCLC |
| Kotisivu |
| Infobox OK |

**Le Canard enchaîné** (kirjaimellisesti suom. *Kahlittu ankka*, mutta nimi on sanaleikki, vapaasti käännettynä "*Välitetty uutisankka"*) on ranskalainen viikoittain ilmestyvä sanomalehti. Vuonna 1915 perustetun lehden aiheena on Ranskan hallituksen toiminta, Ranskan politiikka ja ranskalainen bisnesmaailma.

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivu (ranskaksi)
# Claude Lelouch

Claude Lelouch
**Claude Lelouch** [ləluʃ] (s. 30. lokakuuta 1937 Pariisi) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.

Lelouch sai vuonna 1966 elokuvallaan *Mies ja nainen* Cannesin Kultaisen palmun; hänet on lisäksi palkittu Oscar-palkinnolla ja David di Donatellolla. Hän on ollut ehdolla kahden Baftan, kahden Kultaisen karhun ja kahden César-palkinnon saajaksi.

Lelouch'n myöhempien teosten joukkoon kuuluvat *Les uns et les autres* (1981) ja syyskuun 11. päivän terroriteoista kertova *11.9.2001* (2002), jonka yhdestätoista tekijästä Lelouch edusti Ranskaa.

Lelouch kuului Cannesin elokuvajuhlien tuomaristoon vuonna 1967. Hänellä on lapsia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Claude Lelouch Wikimedia Commonsissa

* Claude Lelouch Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Claude Lelouch  Elonetissä.
# Ordre des Arts et des Lettres

Ritarikunnan tunnuksia
**Ordre des Arts et des Lettres** (suom. *Taiteen ja kirjallisuuden ritarikunta*) on Ranskan kunniaritarikunta, jonka perusti 2. toukokuuta 1957 Ranskan kulttuuriministeri André Malraux ja vahvisti osaksi kunniaritarikuntaa *Ordre National du Mérite* presidentti Charles de Gaulle vuonna 1963. ritarikunnan jäsenyys sen osoittavine kunniamerkkeineen on tunnustus merkittävistä taiteen ja kirjallisuuden saavutuksista tai näiden alojen tunnetuksi tekemisestä.

Ranskan valtion ohjeiden mukaan Ranskan kansalaisten on oltava sen saadakseen vähintään 30-vuotiaita, kunnioitettava Ranskan lakia, ja heidän edellytetään ”merkittävästi edistäneen Ranskan kulttuuriperinnön kartuttamista”. Ylennyksiä ritarikunnassa tehdään viiden vuoden välein, mikäli henkilö on edelleen ansioitunut taiteen ja kulttuurin alalla.

Kunniamerkki myönnetään muillekin kuin Ranskan kansalaisille. Sen ovat saaneet monet ulkomaiset kuuluisuudet. Ulkomaalaisille ei ole asetettu ikäehtoa.

Ritarikunnassa on kolme astetta:

* Komentaja (*Commandeur*) – kunniamerkkiä kannetaan ketjussa; myönnetään vuosittain noin 20.
* Upseeri (*Officier*) – kunniamerkkiä kannetaan nauhassa, jossa on ruusuke; myönnetään vuosittain noin 60.
* Ritari (*Chevalier*) – kunniamerkkiä kannetaan nauhassa vasemmalla puolella; myönnetään vuosittain noin 200.

## Lähteet
# Philippe Noiret

Philippe Noiret
**Philippe Noiret** (1. lokakuuta 1930 Lille – 23. marraskuuta 2006 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi yli sadassa elokuvassa 1950-luvulta lähtien.

Noiret aloitti 1953 Théâtre National Populairessa. Hän ehti esittää kymmeniä klassisia lavarooleja ennen elokuvaan siirtymistä. Elokuvauransa hän avasi Agnès Vardan Ranskan uutta aaltoa ennakoineessa työssä *La Pointe Courte* 1956.

Noiret näytteli muun muassa elokuvissa *Juhla voi alkaa* (1974) ja *Auringonpimennys* (1981). Hän voitti kaikkien aikojen ensimmäisen parhaan miespääosan César-palkinnon vuonna 1976, ja sai vielä toisen 1990.

Noiret menehtyi vuonna 2006 syöpään Pariisissa 76-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Philippe Noiret Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
# Tignous

| Tignous |
| --- |
|  Tignous vuonna 2008. |
| Henkilötiedot |
| Koko nimi | Bernard Jean-Charles Verlhac |
| **Syntynyt** | 21. elokuuta 1957 Pariisi, Ranska |
| **Kuollut** | 7. tammikuuta 2015 (57 vuotta) Pariisi, Ranska |
| Kansalaisuus |  Ranska |
| Taiteilija |
| Aktiivisena | 1980–2015 |
| Ala | sarjakuvataiteilija |
| Kuuluisimpia töitä | Charlie Hebdo |
|  Nimikirjoitus |
| Aiheesta muualla |
| www.iconovox.com/dessinateurs/tignous.html |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**Bernard Jean-Charles Verlhac** (21. elokuuta 1957 Pariisi – 7. tammikuuta 2015 Pariisi) oli ranskalainen sarjakuva- ja pilapiirtäjä ja hänet muistetaan Charlie Hebdon sarjakuvapiirtäjänä. Hän kuoli tammikuussa 2015 *Charlie Hebdo* -lehden toimitukseen tehdyssä hyökkäyksessä.

## Ura

Tignous O Tour de la Bulle 2010 - sarjakuvafestivaaleilla vuonna 2010
Tignous opiskeli piirtämistä École Boullessa. Opiskelujen jälkeen Tignous alkoi tehdä sarjakuvia aluksi L'Idiot Internationalille, La Grosse Berthalle ja L'Événement du jeudille. Vuonna 1980 Tignous aloitti työskentelyn Charlie Hebdolla. Hän työskenteli myös viikoittain ilmestyvässä Marianne-uutislehdessä ja kuukausijulkaisussa Fluide Glacial. Lisäksi hän piirsi myös Téléramalle ja L'Echo des Savanesille.

7.1.2015 Tignous kuoli seitsemän kollegansa, kahden poliisin ja kahden muun kanssa Charlie Hebdon ammuskelussa, kun al-Qaidan asemiehet hyökkäsivät sanomalehden toimistoihin Pariisissa.

## Lähteet
# Sir

**Sir** on englannin kielessä kohtelias puhuttelusana sekä ritarin arvonimi.

## Arvonimenä

Arvonimeä **Sir** käytetään Kansainyhteisön ritarin tai baronetin arvon omaavien miesten etunimen tai etu- ja sukunimen edessä. **Dame** on vastaava naisen arvonimi. Arvo on henkilökohtainen, baronetin arvo myös vanhimmalle pojalle periytyvä, eikä tavanomaista ritaria mielletä varsinaiseen aristokratiaan kuuluvaksi, koska he eivät ole päärejä.

Kansainyhteisöön kuulumaton, ritarin arvon saanut henkilö voi käyttää nimensä perässä ainoastaan tavanomaista ritarikunnan mukaista titteliä. Esimerkiksi Brittiläisen imperiumin ritarikunnassa: William Henry Gates III, KBE, mutta ei Sir William Henry Gates III, KBE. Ritarin arvon saaneita puhutellaan koko nimellä tai etunimellä, mutta ei koskaan pelkällä sukunimellä, esimerkiksi Sir Paul McCartney tai Sir Paul, mutta ei Sir McCartney.

## Puhuttelusanana

Sanaa sir käytetään englannin kielessä yleisesti myös kohteliaana puhuttelusanana päivittäisissä palvelutilanteissa ja varsinkin ylemmässä asemassa olevasta henkilöstä.

Yhdysvaltain asevoimissa käytetään ”Sir”-sanaa ylempiarvoisia sotilaita puhuteltaessa tai heille vastattaessa (”Sir, yes Sir!”, tai vastaavasti ”Sir, no Sir!”); merijalkaväessä kaikista ylempiarvoisista, muissa puolustushaaroissa vain upseereista. Brittiläisissä asevoimissa sitä ei sen sijaan käytetä.

## Lähteet
# The Beatlesin diskografia

The Beatles -yhtyeen alkuperäinen tuotanto julkaistiin Euroopassa 12 LP:n (joista yksi tupla-LP), yhden tupla-EP:n ja lukuisten singlejen muodossa. Monet kuuluisat kappaleet, kuten *Hey Jude* ja *Lady Madonna*, julkaistiin alun perin vain singleinä, eivätkä ne ole mukana The Beatlesin varsinaisilla studioalbumeilla. Albumien ulkopuolella yhtyeen uran aikana julkaistut kappaleet on koottu kaksiosaiselle kokoelmalle *Past Masters* (1988).

## Brittiläinen diskografia

* *Please Please Me* (julkaistiin 22. maaliskuuta 1963)
* *With The Beatles* (22. marraskuuta 1963)
* *A Hard Day’s Night* (10. heinäkuuta 1964)
* *Beatles for Sale* (4. joulukuuta 1964)
* *Help!* (6. elokuuta 1965)
* *Rubber Soul* (3. joulukuuta 1965)
* *Revolver* (5. elokuuta 1966)
* *Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band* (1. kesäkuuta 1967)
* *Magical Mystery Tour* (8. joulukuuta 1967) (tupla-EP)
* *The Beatles* ("Valkoinen tupla") (22. marraskuuta 1968)
* *Yellow Submarine* (13. tammikuuta 1969)
* *Abbey Road* (26. syyskuuta 1969)
* *Let It Be* (8. toukokuuta 1970)

## Amerikkalainen diskografia

* *Introducing... The Beatles* (1964)
* *Meet The Beatles!* (1964)
* *The Beatles' Second Album* (1964)
* *A Hard Day's Night* (1964)
* *Something New* (1964)
* *The Beatles' Story* (1964)
* *Beatles '65* (1964)
* *The Early Beatles* (1965)
* *Beatles VI* (1965)
* *Help!* (1965)
* *Rubber Soul* (1965)
* *Yesterday and Today* (1966)
* *Revolver* (1966)
* *Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band* (1967)
* *Magical Mystery Tour* (1967)
* *The Beatles* (1968)
* *Yellow Submarine* (1969)
* *Abbey Road* (1969)
* *Let It Be* (1970)

## Kokoelmat ja muut julkaisut

* *The Beatles' Greatest* (julkaistu Länsi-Saksassa kesäkuussa 1965)
* *A Collection of Beatles Oldies (But Goldies)* (10. joulukuuta 1966)
* *Hey Jude* (1970) (Yhdysvallat ja Kanada)
* *The Beatles 1962–1966 ("Punainen tupla")* ja *The Beatles 1967–1970 ("Sininen tupla")* (19. huhtikuuta 1973)
* *Rock'n'Roll Music* (7. kesäkuuta 1976)
* *The Beatles at the Hollywood Bowl* (Live,1977)
* *Live! at the Star-Club in Hamburg, Germany; 1962* (1978)
* *Reel Music*, 1980
* *Love Songs* (1978)
* *The Beatles' Ballads*, 1982
* *20 Greatest Hits*, 1982
* *Past Masters, Volume One* (1988)
* *Past Masters, Volume Two* (1988)
* *The Beatles Box Set* (1988)
* *Live at the BBC* (1994)
* *The Beatles Anthology* -sarja:
	+ *Anthology 1* (1995)
	+ *Anthology 2* (1996)
	+ *Anthology 3* (1996)
* *Yellow Submarine Songtrack* (1999)
* *The Beatles 1* (2000)
* *Let It Be... Naked* (2003) (Uudelleen masteroitu ja miksattu alkuperäisnauhoista ennen tuottaja Phil Spectorin alkuperäislevylle tekemiä muutoksia)
* *The Capitol Albums, Volume 1* (2004)
* *The Capitol Albums, Volume 2* (2006)
* *Love* (2006)
* *The Beatles Stereo Box Set* (2009)
* *The Beatles in Mono* (2009)
* *Tomorrow Never Knows* (2012)
* *I Saw Her Standing There* (2013)
* *On Air - Live at the BBC Volume 2* (2013)
* *The Beatles Bootleg Recordings 1963* (2013)
* *The U.S. Albums* (2014)
* *The Japan Box* (2014)

## Lähteet
# Jimmy McCulloch

| Jimmy McCulloch |
| --- |
|  Jimmy McCulloch vuonna 1976. |
| Henkilötiedot |
| **Syntynyt** | 4. kesäkuuta 1953 Glasgow |
| **Kuollut** | 27. syyskuuta 1979 (26 vuotta) Lontoo |
| Muusikko |
| Aktiivisena | 1964-1977 |
| Tyylilajit | rock |
| Soittimet | kitara |
| Yhtyeet | Wings |
| Aiheesta muualla |
| Löydä lisää muusikoitaMusiikin teemasivulta |
| [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  |
| Infobox OK |

**James 'Jimmy' McCulloch** (4. kesäkuuta 1953 Glasgow – 27. syyskuuta 1979 Lontoo) oli skotlantilaissyntyinen kitaristi.

Hän liittyi 11-vuotiaana kotikaupungissaan soittaneeseen The Jaygars -yhtyeeseen. Vuonna 1966 yhtye muutti nimekseen One In a Million ja muutti Lontooseen. Yhtye teki CBS Recordsille singlen *Use Your Imagination/Hold on*, joka julkaistiin tammikuussa 1967. One In a Million sai runsaasti esiintymistilaisuuksia eri puolilla Lontoota, ja McCullochin raju kitarointi konserteissa sekä seuraavalla singlellä *Fredereek Hernando/Double Sight* herätti huomiota. Yhtye piti yksityisopettajaa McCullochia varten kun taas täysi-ikäisyyttä vaativat klubit katsoivat asian läpi sormien.

McCulloch soitti tähän aikaan monien uraansa aloittavien muusikoiden mm. tulevan Free-yhtyeen jäsenen Simon Kirken kanssa. One In a Millionin single *No Smokes* jäi julkaisematta mutta päätyi BBC:n lastenohjelmaan *Clangers* Yhtye esiintyi mm. The Whon konserttien avaajana.

Laajalle yleisölle McCulloch tuli tunnetuksi Thunderclap Newman -yhtyeessä. Se ei aluksi ollut oikea yhtye, vaan Pete Townshendin studioon kokoama ryhmä. Rumpali-laulaja John "Speedy" Keene oli säveltänyt laulun "Something in the Air" ja kärtti tilaisuutta levyttää se The Whon perustamalle Track-yhtiölle.
Singlestä tuli yllättävästi ykköshitti Isossa-Britanniassa heinäkuussa 1969 nousten listalle myös Yhdysvalloissa. Yhtyeeseen otettiin lisämuusikoita esiintymisiä varten, mutta yhtye ei onnistunut konserteissa. Hittiä ei myöskään osattu hyödyntää ja yhtye hajosi 1970 tehtyään albumin *Hollywood Dream.*

McCulloch muodosti oman yhtyeen Bent Frame, jonka jälkeen hän soitti John Mayallin Bluesbreakers - kokoonpanossa. Tämän jälkeen hän liittyi Stone the Crows -yhtyeeseen tapaturmassa menehtyneen Les Harveyn tilalle. Hän soittaa vuoden 1972 albumilla '*Ontinuous Performance*.

Yhtyeen hajottua 1973 McCulloch liittyi Paul McCartneyn Wings-yhtyeeseen jolle hän myös sävelsi kappaleita. Hän oli yhtyeessä vuoteen 1977. Erottuaan siitä hän kokosi lyhytaikaisia kokoonpanoja joiden kanssa hän teki useita levytyksiä.

McCulloch löydettiin 1979 kuolleena asunnostaan Lontoon Maida Valesta. Olosuhteet olivat epäselvät, mutta hänen tiedettiin käyttäneen heroiinia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Jimmy McCulloch  Discogsissa. (englanniksi)
# Steve Miller (muusikko)

| Steve Miller |
| --- |
|  Steve Miller vuonna 2010. |
| Henkilötiedot |
| Koko nimi | Steven Haworth Miller |
| **Syntynyt** | 5. lokakuuta 1943 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat |
| Ammatti | Muusikko |
| Puoliso | Janice Ginsberg Miller |
| Muusikko |
| Taiteilijanimi | Steve Miller |
| Laulukielet | englanti |
| Aktiivisena | 1962- |
| Tyylilajit | rock, blues |
| Soittimet | laulu, kitara, huuliharppu, koskettimet |
| Yhtyeet | Steve Miller Band |
| Levy-yhtiöt | Capitol Records |
| Aiheesta muualla |
| Löydä lisää muusikoitaMusiikin teemasivulta |
| [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  |
| Infobox OK |

**Steve Miller**, koko nimeltään **Steven Haworth Miller** (s. 5. lokakuuta 1943 Milwaukee) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän on nimeään kantavan Steve Miller Bandin perustaja ja ainut nykyisessä kokoonpanossa jäljellä oleva alkuperäisjäsen. Miller on yhtyeen pääasiallinen lauluntekijä, laulusolisti, huuliharpisti, kosketinsoittaja ja yksi kitaristeista. Hänet nimettiin Rock and Roll Hall of Famen kunniagalleriaan vuonna 2016.*lähde?* Nykyisen sähkökitaran uranuurtaja Les Paul (oik. Lester William Polsfuss) oli hänen kummisetänsä ja Les Paul opetti hänelle kitaran perussoinnut Millerin ollessa 5-vuotias.
# Greg Kurstin

| Greg Kurstin |
| --- |
|  Greg Kurstin vuonna 2017. |
| Henkilötiedot |
| Koko nimi | Gregory Allen Kurstin |
| **Syntynyt** | 14. toukokuuta 1969 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat |
| Muusikko |
| Tyylilajit | indie rock |
| Soittimet | piano, rumpusetti, kitara ja bassokitara |
| Levy-yhtiöt | Blue Note |
| Aiheesta muualla |
| Kotisivut |
| Löydä lisää muusikoitaMusiikin teemasivulta |
| [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  |
| Infobox OK |

**Gregory Allen Kurstin** (s. 14. toukokuuta 1969 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat), joka tunnetaan nimellä **Greg Kurstin**, on yhdysvaltalainen lauluntekijä, tuottaja ja multi-instrumentalisti. Hän on työskennellyt muun muassa Adelen, Foo Fightersin, Maren Morrisin ja Beckin kanssa. Vuoteen 2021 mennessä Kurstin on palkittu kahdeksalla Grammy-palkinnolla. Hän on voittanut kahdesti vuoden tuottajan Grammy-palkinnon.

## Tuotantoa

### Studioalbumit

* *25* (Adele, 2015)
* *Concrete and Gold* (Foo Fighters, 2017)
* *As You Were* (Liam Gallagher, 2017)
* *Colors* (Beck, 2017)
* *Medicine at Midnight* (Foo Fighters, 2021)

### Singlet

* ”Stronger (What Doesn’t Kill You)” (Kelly Clarkson, 2012)
* ”Blow Me (One Last Kiss)” (Pink, 2012)
* ”Burn” (Ellie Goulding, 2013)
* ”Chandelier” (Sia, 2014)
* ”Hello” (Adele, 2015)
* ”Cheap Thrills” (Sia, 2016)
* ”Love” (Kendrick Lamar, 2017)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Greg Kurstin Wikimedia Commonsissa

* Kotisivut
* Greg Kurstin  Discogsissa. (englanniksi)
# Daily Express

| Daily Express |
| --- |
|  |
|  Skotlantilaisen version kansikuva |
| Lehtityyppi | sanomalehti |
| ISSN | ISSN 0307-0174 |
| Perustettu | 1900 |
| Sitoutuneisuus | oikeisto |
| Kotikunta |  Lontoo |
| Kotimaa | Yhdistynyt kuningaskunta |
| Sivukoko | tabloid |
| Kieli | englanti |
| Aiheesta muualla |
| OCLC |
| Kotisivu |
| Infobox OK |

**Daily Express** on brittiläinen konservatiivinen tabloid-kokoinen sanomalehti. Kesäkuussa 2025 sen levikki oli 113 837.

Lehti on perustettu vuonna 1900. Vuonna 2000 lehti myytiin Richard Desmondin Northern & Shellille, joka julkaisee julkkisten elämään keskittyvää *OK*-viikkolehteä. Kauppa herätti närää konservatiivisen lukijakunnan keskuudessa, koska Desmondin lehtikonserniin kuuluu myös pornolehtiä.

Vuonna 2018 puolestaan Trinity Mirror, joka julkaisee muun muassa *Daily Mirroria*, ilmoitti ostavansa *Daily Expressin* ja muut Northern & Shellin julkaisut 126,7 miljoonalla punnalla.

Daily Express edustaa poliittista oikeistoa. Se on ollut vuosia *Daily Mailin* kovin kilpailija.

Tyypillisiä *Daily Expressin* etusivun uutisten aiheita ovat asuntojen hinnat, ruokaskandaalit, lääketieteelliset ihmeet ja sää. Lehti seurasi poikkeuksellisen aktiivisesti Walesin prinsessa Dianan elämää. Vuonna 2006, yhdeksän vuotta kuolemansa jälkeen, Diana oli etusivulla 46 kertaa.

Lehden päätoimittaja on Gary Jones vuodesta 2018.

## Lähteet
# On Air – Live at the BBC Volume 2

| *On Air – Live at the BBC Volume 2* The Beatles |
| --- |
|  |
| Kokoelmalevyn tiedot |
|  Äänitetty  | 1963–1965 |
|  Studio  | BBC-studiot, Lontoo |
|  Julkaistu | 11. marraskuuta 2013 |
|  Formaatti | CD-levy, LP-levy |
|  Tuottaja(t) | Jeff Jones, Mike Heatley, Kevin Howlett |
|  Tyylilaji | pop rock, rock, pop, rock and roll |
|  Kesto | 130.34 |
|  Levy-yhtiö | Capitol, Apple, Universal Music |
| Listasijoitukset |
|
7.  12.  16.  28.  |
| The Beatles muut julkaisut |
| Tomorrow Never Knows 2012 | *On Air – Live at the BBC Volume 2* 2013 | The Beatles 1963 Bootleg Recordings 2013 |

**On Air – Live at the BBC Volume 2** on rockyhtye The Beatlesin 11. marraskuuta 2013 julkaistu kokoelma- ja livealbumi. Sen sisältö koostuu The Beatlesin 1960-luvulla BBC studioilla pidetyistä live-esiintymisistä ja levytys-sessioista. Albumi on tupla-albumi, ja se sisältää kaksi CD-levyä. Yhteensä albumi sisältää 63 raitaa, joista osa on yhtyeen jäsenten välistä keskustelua tai haastatteluja, osa The Beatlesin sessioissa levyttämiä ennen julkaisemattomia kappaleita ja osa The Beatlesin kappaleita, jotka on jo aiemmin julkaistu yhtyeen albumeilla.

## Arvostelut

* Metacritic: 82/100
* AllMusic:
* Rolling Stone:

## Lähteet
# Indie rock

Arctic Monkeys -yhtyeen laulaja Alex Turner ja basisti Nick O’Malley
**Indie rock** (myös **indie-rock** ja **indierock**) on vaihtoehtorockin alalaji, jota edustaa joukko pieniä yhtyeitä, jotka julkaisevat materiaaliaan usein joko pienillä ja riippumattomilla levy-yhtiöillä tai omakustanteina.

Nykyisin termiä käytetään yhä väljemmin ja laajenevassa mittakaavassa, ja jopa erittäin menestyneiden ja suurille kansainvälisille levy-yhtiöille siirtyneitä artisteja saatetaan luokitella indierockiksi. Kuten yleensäkin musiikkigenrejen suhteen, ilmenee kuuntelijoiden ja fanien suhteen runsaasti erimielisyyksiä lajityypistä ja siihen luokiteltavista yhtyeistä.

## Aikajana

## Joitakin indierock-yhtyeitä ja -sooloartisteja

Kanadalainen Arcade Fire vuonna 2005

* Action Beat
* Aimee Mann
* The Arcade Fire
* Arctic Monkeys
* The Ark
* Babyshambles
* Belle & Sebastian
* Big Wave Riders
* Bloc Party
* Blonde Redhead
* Cavetown
* Datarock
* Death Cab for Cutie
* Deep Insight
* Lana Del Rey
* dEUS
* The Dodos
* The Drums
* Eels
* Electric Six
* Elliott Smith
* Enon
* Feeder
* Franz Ferdinand
* Hard-Fi
* Health
* The Hoosiers
* Idiomatic
* Interpol
* Kaiser Chiefs
* Kasabian
* Kate Nash
* The Killers

* The Kooks
* Les Savy Fav
* Liam Finn
* Liars
* Lodger
* Magenta Skycode
* Mando Diao
* Metric
* Mew
* MGMT
* Micachu & The Shapes
* Miike Snow
* Miles Kane
* Múm
* Ponytail
* Primal Scream
* Refused
* The Smiths
* Sonic Youth
* The Sounds
* Tegan and Sara
* These Are Powers
* Trans Am
* Treble Charger
* True Widow
* Two Door Cinema Club
* The Vaccines
* Vampire Weekend
* Wiidakko
* Women
* Yo La Tengo
* SETIS I

## Katso myös

* Underground
* Indie

## Aiheesta muualla

* Subculture Magazine, yksi merkittävimpiä indiekulttuuriin keskittyviä verkkojulkaisuja
* Pitchfork (Arkistoitu – Internet Archive) Arvostettu indiekulttuurisivusto
* Brittiläisen musiikkilehti NME:n verkkosivut
* Indian Summer Indie Blog Suomalainen indiemusiikkia käsittelevä sivusto