Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Hiroshiman prefektuuri

| Hiroshiman prefektuuri 広島県 |
| --- |
|  Itsukushiman pyhäkön torii-portti |
|  Lippu |  Symboli |
|  Hiroshiman prefektuurin sijainti Japanissa |
| Valtio | Japani |
| Alue | Chūgoku |
| Kuntia | 23 |
| Hallinto |  |
|  – hallinnollinen keskus | Hiroshima |
|  – kuvernööri | Hidehiko Yuzaki |
| Pinta-ala | 8 479,22 km² (11.) |
| Väkiluku (1.10.2012) | 2 848 000 (12.) |
|  – väestötiheys | 336 as./km² |
| Symbolit |  |
|  – puu | Vaahtera |
|  – lintu | Kaakkuri |
|  – kala | Osteri |
| Lyhenteet |  |
|  – ISO 3166 | JP-34 |
|  |
| Prefektuurin internetsivut |
| Infobox OK |

**Hiroshiman prefektuuri** (jap. 広島県, *Hiroshima-ken*) sijaitsee Japanissa Honshūn saarella Chūgokun alueella. Prefektuurin pääkaupunki on Hiroshima. Siellä on 2 848 000 asukasta (vuonna 2012), ja sen pinta-ala on 8 479,22 neliökilometriä.

## Maantiede

Hiroshiman prefektuuri sijaitsee Chūgokun keskiosassa. Japanin sisämeren toisella puolella sijaitsee Shikokun saari. Suurin osa prefektuurista koostuu Shimanen prefektuuria kohti nousevista vuorista, mutta rannikolla on myös viljavia tasankoja, ja alueeseen kuuluu lisäksi useita sisämeren saaria. Sisämeren suojattu sijainti tekee prefektuurin ilmastosta erittäin lempeän.

## Aluejako

Hiroshiman prefektuuri jakautuu 14 kaupunkiin ja yhdeksään muuhun kuntaan, jotka ovat kaikki maaseutukaupunkeja. Kunnat kuuluvat viiteen piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. Hiroshiman kaupunki jakautuu suuralueisiin.

Kaupungit

* Aki-Takata
* Etajima
* Fuchū
* Fukuyama
* Hatsukaichi
* Higashi-Hiroshima
* Hiroshima (pääkaupunki)
* Kure
* Mihara
* Miyoshi
* Onomichi
* Ōtake
* Shōbara
* Takehara

Kunnat piirikunnittain

| Piirikunta | Kunta |
| --- | --- |
| Aki | Fuchū · Kaita · Kumano · Saka |
| Jinseki | Jinsekikōgen |
| Sera | Sera |
| Toyota | Ōsaki-Kamijima |
| Yamagata | Aki-Ōta · Kita-Hiroshima |

## Historia

Hiroshimaa ympäröinyt alue kuului ennen Bingon ja Akin provinsseihin. Hiroshima on perinteisesti ollut Chūgokun alueen keskus ja Mōri-klaanin asuinkaupunki Sekigaharan taisteluun saakka.

## Kulttuuri ja nähtävyydet

Prefektuurissa on kaksi Unescon maailmanperintökohdetta: Hiroshiman rauhanmuistomerkki (Genbaku Dome) sekä Itsukushima-jinjan pyhäkkö Miyajiman saarella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hiroshiman prefektuuri Wikimedia Commonsissa
# Poninhäntä

Poninhäntä.
**Poninhäntä** on hiustyyli, joka voidaan tehdä pitkiin hiuksiin kiinnittämällä hiukset nipuksi tyvestä ja jättämällä suorat tai kiharat latvat roikkumaan vapaasti. Poninhännän nimi tulee kampauksen ulkonäöstä, joka muistuttaa hevosen tai ponin häntää.

## Variaatioita

Poninhäntä kiinnitetään yleensä joustavalla hiuslenkillä, mutta myös lettinauhaa tai muunlaisia hiuspidikkeitä voidaan käyttää. Kampauksen kiinnityskohta voi olla takaraivolla tai niskassa ja joskus sivulla tai päällä. Poninhäntä voidaan tehdä tiukaksi, jolloin hiukset vedetään päätämyöden kireälle kiinnityskohtaan, tai jättää löysemmäksi, ja harvemmin myös latvat voidaan kiinnittää yhteen.
# Kyary Pamyu Pamyu

| Kyary Pamyu Pamyu |
| --- |
| きゃりーぱみゅぱみゅ |
|  Kyary Pamyu Pamyu Japan Expo -tapahtumassa 2012. |
| Henkilötiedot |
| Koko nimi | Kiriko Takemura (竹村 キリコ) |
| **Syntynyt** | 29. tammikuuta 1993 Nishitōkyō, Japani |
| Ammatti | laulaja, malli |
| Muusikko |
| Aktiivisena | 2010– |
| Tyylilajit | pop, dancepop, electropop, electro house |
| Levy-yhtiöt | unBORDE |
| Aiheesta muualla |
| Kotisivut |
| Löydä lisää muusikoitaMusiikin teemasivulta |
| [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  |
| Infobox OK |

**Kiriko Takemura** (竹村 キリコ, *Takemura Kiriko*, s. 29. tammikuuta 1993 Nishitōkyō, Japani), paremmin tunnettu nimellä **Kyary Pamyu Pamyu** (きゃりーぱみゅぱみゅ, *Kyarī Pamyu Pamyu*), on tokiolainen poplaulaja. Hänen esikoisalbuminsa *Pamyu Pamyu Revolution* julkaistiin 23. toukokuuta 2012.

Kyary Pamyu Pamyu aloitti musiikkiuransa heinäkuussa 2011 *PonPonPon*-singlen julkaisun myötä. Singlen musiikkivideo muodostui jonkinlaiseksi internethitiksi psykedeellisyytensä vuoksi ja se noteerattiin eri puolilla maailmaa. Elokuussa hän julkaisi pienoisalbumin *Moshi Moshi Harajukun* ja toisen singlensä, *Jellyn*. Viikon päästä pienoisalbumin julkaisusta Kyary Pamyu Pamyu julkaisi omaelämäkerran *Oh! My God!! 原宿ガール* julkisuuteen nousemisestaan. Joulukuussa 2011 hän julkaisi kansainvälisesti kolmannen singlensä *Tsukema Tsukerun* ja esiintyi Kaliforniassa muotinäytöksessä.

## Diskografia

### Studioalbumit

* *Pamyu Pamyu Revolution* (2012)
* *Nanda Collection* (2013)
* *Pika Pika Fantajin* (2014)
* *Japamyu* (2018)
* *Candy Racer* (2021)

### Singlet

* "PonPonPon" (2011)
* "Tsukematsukeru" (2012)
* "Candy Candy" (2012)
* "Fashion Monster" (2012)
* "Kimi ni 100 Percent" (2013
* "Furisodation" (2013)
* "Ninja Re Bang Bang" (2013)
* "Invader Invader" (2013)
* "Mottai Night Land"(2013)
* "Yume no Hajima Ring Ring" (2014)
* "Family Party" (2014)
* "Kira Kira Killer" (2014)
* "Mondai Girl" (2015)
* "Crazy Party Night (Pumpkin no Gyakushuu)" (2015)
* "Sai & Co." (2016)
* "Harajuku Iyahoi" (2017)
* "Easta" (2017)
* "Kimi no Mikata" (2018)
* "Kimi ga Iine Kuretara" (2019)
* "Kamaitachi" (2020)
* "Gum Gum Girl" (2021)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kyary Pamyu Pamyu Wikimedia Commonsissa

* Viralliset sivut (japaniksi), Blogi (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
* Warner Music Japanin sivut (japaniksi)
# Rukousnauha

Katolilainen rukousnauha eli ruusukko
**Rukousnauha** on useimmissa maailmanuskonnoissa rukousten lausumiskertojen laskemiseen käytetty helminauha.

## Historia

Ensimmäiset tarkat kuvaukset rukousnauhoista on löydetty hindujen patsaista vuosilta 185 eaa. – 320 jaa. Rukousnauhan käytön uskotaankin alkaneen esihistoriallisessa Intiassa, jossa hindut käyttivät aluksi pikkukiviä rukousten laskemiseen ja sittemmin helminauhaa. Intiasta rukousnauhan käyttö levisi Tiibetiin, Kiinaan, Japaniin, Persiaan ja Arabiaan. Buddhalaiset ja muslimit alkoivat myös käyttää rukousnauhaa. Buddhalaisuudessa se tunnetaan nimellä *mala* ja islamissa nimellä *subha*.

Kristittyjen rukousnauhojen käytön arvellaan olevan aavikkoisien perua 200-luvulta jaa. Myös he käyttivät pikkukiviä lausuttujen rukousten laskemiseen. Idän kristittyjen keskuudessa rukousnauha tunnettiin nimellä *chotki*. Läntisessä kristikunnassa rukousnauhan käyttö alkoi 800-luvulla ja rukousnauhan englanninkielinen nimitys *prayer bead* on lähtöisin noilta ajoilta. *Bead* perustuu anglosaksiseen sanaan *bede*, joka tarkoittaa rukousta. Katolilaisuudessa rukousnauhaa alettiin Ave Marian rukouksen käyttöönoton jälkeen kutsua nimellä ruusukko. Nimitys perustuu ruusuun, jota pidetään Neitsyt Marian ja täydellisyyden kukkana.

## Kristinuskossa

Rukousnauhassa on solmuja ja se on useimmiten tehty villasta. Historiallisesti rukousnauhassa on sata solmua, mutta nykyään käytetään myös 50 ja 33 solmun nauhoja. Rukousnauhan päässä on yleensä punottu risti ja tietyin välein toistuu helmiä solmujen välillä. Tavallinen satasolmuinen rukousnauha jaetaan yleensä 25 solmun eriin, jotka erotellaan suuremmilla solmuilla.

## Katso myös

* Pyhän Mikaelin ruusukko

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rukousnauha Wikimedia Commonsissa
# Kiyoshi Hikawa

**Kiyoshi Hikawa** (jap. 氷川 きよし; s. 6. syyskuuta 1977 Fukuoka) on japanilainen laulaja. Hän on ansiokkaasti pitänyt enkaa suosiossa nuoremmankin yleisön keskuudessa. Hän on esiintynyt myös kansainvälisesti. Ensimmäiset levytyksensä hän julkaisi vuonna 2000.

## Albumit

* Enka Meikyoku Collection Ōi Okkake Otojirō: Seishunhen (2001)
* Enka Meikyoku Collection 2: Kiyoshi no Zundoko Bushi (2002)
* Ginga: Hoshizora no Akiko (2002)
* Enka Meikyoku Collection 3: Hakkun no Shiro (2003)
* Otokogi (2003)
* Enka Meikyoku Collection 4 Banba no Chūtarō (2004)
* Enka Meikyoku Collection 5 Hatsukoi Ressha (2005)
* Enka Jūniban Shōbu!: Omokoge no Miyako (2005)
* Enka Meikyoku Collection 6: Ikken (2006)
* Enka Meikyoku Collection 7: Abayo, Kiyoshi no Sōran Bushi (2007)
* Enka Meikyoku Collection 8: Genkai Funauta (2008)
* Enka Meikyoku Collection 9: Aishū no Mizuumi (2008)
* Enka Meikyoku Collection 10: Rōkyōku Ichidai (2009)

* Enka Meikyoku Collection 11: Tokimeki no Rumba (2009)
* Enka Meikyoku Collection 12: Shamisen Tabigarasu (2010)
* Enka Meikyoku Collection 13: Niji-iro no Bayon (2010)
* Enka Meikyoku Collection 14: Ano ko to Nogiku to Watashi Bune (2011)
* Enka Meikyoku Collection 15: Jōnetsu no Mariachi (2011)
* Enka Meikyoku Collection 16: Sakura (2012)
* Enka Meikyoku Collection 17: Saigo to Kimeta Hito Dakara (2012)
* Enka Meikyoku Collection 18: Shigure no Minato (2013)
* Enka Meikyoku Collection 19: Manten no Hitomi (2013)
* Hikawa Kiyoshi Shōwa no Enka Meikyokushū (2014)
* Enka Meikyoku Collection 20: Choi to Kimagure Wataridori (2014)
* Shin Enka Meikyoku Collection: Sasurai Bojō (2015)

* Shin Enka Meikyoku Collection 2: Itoshi no Te Quiero/Otokobana (2015)
* Shin Enka Meikyoku Collection 3: Miren Gokoro (2016)
* Shin Enka Meikyoku Collection 4: Kiyoshi no Nippon Zenkoku Utano Wataridori (2016)
* Shin Enka Meikyoku Collection 5: Otoko no Zekka (2017)
* Shin Enka Meikyoku Collection 6: Aoshi (2017)
* Shin Enka Meikyoku Collection 7: Shōbu no Hanamichi (2018)
* Shin Enka Meikyoku Collection 8: Fuyu no Pegasus Shōbu no Hanamichi: Orchestra (2018)
* Shin Enka Meikyoku Collection 9: Daijōbu/Mogami no Sendō (2019)
* Shin Enka Meikyoku Collection 10: Ryūshō Hōbu (2019)
* Papillon -Bohemian Rhapsody- (2020)

## Aiheesta muualla

* Kiyoshi Hikawa levy-yhtiönsä Columbia Music Entertainmentin sivuilla (japaniksi)
# Mr. Children

| Mr. Children |
| --- |
|  |
| Tiedot |
| Toiminnassa | 1988– |
| Tyylilaji | poprock, progressiivinen rock |
| Kotipaikka |  Japani |
| Laulukieli | japani |
| Jäsenet | * Kazutoshi Sakurai
* Ken’ichi Tahara
* Keisuke Nakagawa
* Hideya Suzuki
 |
| Levy-yhtiö | * Toy's Factory
 |
| Aiheesta muualla |
| www.mrchildren.jp |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Mr. Children** (jap. ミスターチルドレン), lempinimeltään ”Misuchiru” (jap. ミスチル), on japanilainen vuonna 1988 perustettu rockyhtye. Sen muodostavat laulaja Kazutoshi Sakurai, kitaristi Ken’ichi Tahara, basisti Keisuke Nakagawa ja rumpali Hideya Suzuki. Se on yksi Japanin menestyneimmistä yhtyeistä: Mr. Children on myynyt yhteensä yli 50 miljoonaa levyä ja sai 1990-luvun puolivälissä läpimurrollaan aikaan ”Mr. Children -ilmiön”, kun singlejä ”Cross Road” ja ”Innocent World” sekä albumia *Atomic Heart* myytiin kutakin yli miljoona kappaletta.

Mr. Children on toiminut nykyisessä muodossaan vuodesta 1989. Yhtyeen ensimmäinen suuren levy-yhtiön kautta julkaistu albumi *Everything* ilmestyi vuonna 1992. Läpimurtonsa yhtye teki vuosina 1993–1994, ja vuoteen 1996 saakka kaikki yhtyeen julkaisemat singlet myivät yli miljoona kappaletta. Mr. Childrenistä tuli pian yksi keskeisimmistä japanilaisista rockyhtyeistä, jolla on ollut merkittävä vaikutus maan musiikkielämään. Yhtye juhlisti kymmenvuotista taivaltaan vuonna 2002, kun sen laulaja Sakurai sai aivoverenkiertohäiriön, josta hän kuitenkin toipui, ja Mr. Children jatkoi uraansa toiselle vuosikymmenelle. Vuonna 2004 yhtyeen kappale ”Sign” sai Japan Record Award -palkinnon; se oli yhtyeen toinen palkinto vuoden 1994 singlen ”Innocent World” jälkeen.

Yhtye työskentelee Toy's Factory -levy-yhtiölle ja sen faniklubin nimi on ”Father & Mother”.

## Diskografia

**Studio- ja livealbumit *Everything* (1992)
* *Kind of Love* (1992)
* *Versus* (1993)
* *Atomic Heart* (1994)
* *Shinkai* (1996)
* *Bolero* (1997)
* *Discovery* (1999)
* *1/42* (1999)
* *Q* (2000)
* *It's a Wonderful World* (2002)
* *Shifuku no oto* (2004)
* *I Love U* (2005)
* *Home* (2007)
* *Supermarket Fantasy* (2008)
* *Sense* (2010)

**Kokoelmalevyt *Mr. Children 1992–1995* (2001)
* *Mr. Children 1996–2000* (2001)
* *B-Side* (2007)
* *Mr. Children 2001–2005 ＜micro＞* (2012)
* *Mr. Children 2005–2010 ＜macro＞* (2012)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mr. Children Wikimedia Commonsissa

* Yhtyeen viralliset kotisivut (japaniksi)
# Stars and Stripes Forever

”Stars and Stripes Forever” -partituurin kansi.
**Stars and Stripes Forever** (suomennetaan joskus **Tähtilipun alla**) on yhdysvaltalaisen John Philip Sousan vuonna 1896 säveltämä sotilasmarssi, jota pidetään hänen tunnetuimpana teoksenaan. Se on myös Yhdysvaltain virallinen kansallismarssi.

Sousa kertoi säveltäneensä isänmaallisen marssin ”jumalallisen innoituksen” vallassa joulupäivänä 1896 ollessaan laivassa Atlantilla paluumatkalla Euroopan-kiertueeltaan. Hän tosin ilmeisesti kirjoitti nuotit muistiin vasta maihinnousun jälkeen newyorkilaisessa hotellihuoneessa. Marssin ensimmäinen julkinen esitys oli Philadelphiassa 14. toukokuuta 1897. Se kohosi suureen suosioon hieman myöhemmin Yhdysvaltain–Espanjan sodan puhjettua. Kappale vapautui tekijänoikeuksista Yhdysvalloissa vuonna 1953.

Vuonna 1898 Sousa kirjoitti kappaleeseen myös sanat, joita ei kuitenkaan ole tapana käyttää.

Stars and Stripes ForeverKesto: 4 minuuttia ja 33 sekuntia.4:33Sousan orkesterin levytys vuodelta 1909. Kappale esitetään äänityksessä kaksi kertaa peräkkäin.Stars and Stripes ForeverKesto: 3 minuuttia ja 36 sekuntia.3:36Yhdysvaltain merijalkaväen soittokunnan esitys.Äänitiedostojen kuunteluohjeet

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stars and Stripes Forever Wikimedia Commonsissa
# Yesterday

| ”Yesterday” The Beatles |
| --- |
|  |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Help! (UK) Yesterday and Today (US)* |
|  B-puoli | ”Act Naturally” |
|  Äänitetty  | 14. kesäkuuta 1965 EMI Studios, Lontoo |
|  Julkaistu |  13. syyskuuta 1965  8. maaliskuuta 1976 |
|  Formaatti | 7" vinyyli |
|  Tekijä(t) | John Lennon & Paul McCartney |
|  Tuottaja(t) | George Martin |
|  Tyylilaji | kamaripop |
|  Kesto | 02.03 |
|  Levy-yhtiö |  Capitol  Parlophone |
| The Beatlesin muut singlet |
| ”Help!” 1965 | ”Yesterday” 1965 | ”We Can Work It Out” / ”Day Tripper” 1965 |

**Yesterday** on The Beatlesin tunnetuimpia kappaleita. Se julkaistiin ensi kertaa albumilla *Help!* vuonna 1965. Se on popmusiikin tiettävästi ensimmäinen jousikvartetilla säestetty balladikappale. Vaikka sen säveltäjiksi on merkitty perinteiseen tapaan Lennon–McCartney, on yleisessä tiedossa, että kyseinen kappale on täysin Paul McCartneyn teos. McCartney on ehdottanut, että ”Yesterdayn” tekijöiksi merkittäisiin virallisesti McCartney/Lennon, mutta John Lennonin perikunta ei ole tähän suostunut.

## Syntyhistoria

McCartney kertoo että teki ”Yesterdayn” koko melodian unessa, kun hän yöpyi tyttöystävänsä Jane Asherin kotona Wimpole Street -kadulla. Kun hän heräsi, hän kiirehti pianon luo, käynnisti nauhoituksen ja soitti sävelmän ennen kuin se haihtuisi hänen mielestään.

Kuukauden ajan McCartney kyseli tutuiltaan, olivatko he kuulleet melodian joskus aiemmin. Hän pelkäsi kuulleensa sen itse jossain – ja jos näin olisi, hän syyllistyisi plagiointiin. Kun mies sitten vakuuttui siitä ettei ollut varastanut melodiaa, hän alkoi kirjoittaa siihen sopivia sointuja ja pian toimivaa sanoitusta. Kappaleen sanoitusvaiheessa sen työnimi oli ”Scrambled Eggs” eli ”Munakokkeli”. Elokuvan *Help!* kuvausten aikana eräälle lavalle sijoitettiin piano, ja McCartney käytti tilaisuutta hyväkseen ja esitti ”Munakokkelin” pianon säestyksellä sanoilla "Scrambled eggs, oh baby how I love your legs."

McCartney on kertonut, että hän kirjoitti ”Yesterdayn” vuoden 1964 The Beatlesin Ranskan-kiertueen aikana, mutta se julkaistiin vasta seuraavana vuonna. On uumoiltu, että viivästyminen olisi johtunut sovitukseen liittyvistä erimielisyyksistä George Martinin kanssa tai yhtyeen muiden jäsenten väheksyvästä asenteesta.

”Yesterday” levytettiin Abbey Roadin studiolla 14. ja 17. kesäkuuta 1965. Levylle päätyneessä versiossa The Beatlesin jäsenistä esiintyi vain McCartney. Hänen soittamansa akustisen kitaran lisäksi levytykseen lisättiin jälkiäänityksenä jousikvartettisovitus. Vuonna 1966 The Beatlesin Tokion konsertissa kappaleen esitti kuitenkin koko yhtye.

Guinnessin ennätystenkirjan mukaan ”Yesterday” on maailman eniten versioitu kappale. Britanniassa se julkaistiin singlenä vasta 8. maaliskuuta 1976.

Tammikuussa 2022 *Helsingin Sanomat* pyysi yli 70:tä suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Yesterday” ylsi kyselyn kokonaistuloksissa jaetulle sijalle 86.

## Lähteet
# Jane Birkin

| Jane Birkin |
| --- |
|  Birkin vuonna 1985 |
| Henkilötiedot |
| **Syntynyt** | 14. joulukuuta 1946 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta |
| **Kuollut** | 16. heinäkuuta 2023 (76 vuotta) |
| Ammatti | laulaja, näyttelijä, ohjaaja, lauluntekijä, malli |
| Puoliso | John Barry (1965–1968) |
| Lapset | Kate Barry Charlotte Gainsbourg Lou Doillon |
| Näyttelijä |
| Aktiivisena | 1966– |
|  Nimikirjoitus |
| Aiheesta muualla |
| Viralliset kotisivut |
| IMDb |
| Elonet |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

Birkin Venetsian elokuvajuhlilla vuonna 2009
**Jane Birkin** (14. joulukuuta 1946 Lontoo – 16. heinäkuuta 2023) oli englantilainen näyttelijä ja laulaja. Birkin nousi julkisuuteen 1960-luvun svengaavassa Lontoossa esiintyessään Michelangelo Antonionin kohua herättäneessä elokuvassa *Blow-Up – erään suudelman jälkeen* 1967. Hän näytteli muun muassa Jacques Rivetten, Agnès Vardan ja Jacques Doillonin ohjaamissa elokuvissa.

Tosielämässäkin parin muodostanut kaksikko, lapsenääniseksi tyyli-ikoniksi noussut Birkin ja Serge Gainsbourg, levytti vuonna 1969 Gainsbourgin säveltämän laulun ”Je t'aime... moi non plus”, joka aiheutti skandaalin seksuaalisella suorasukaisuudellaan. Kappaleen radioesittäminen kiellettiin muun muassa Italiassa, Ruotsissa ja Espanjassa, ja siitä tuli kaupallinen menestys.

Birkinin myöhempi musiikkituotanto ei yltänyt aiemman kaltaiseen suosioon. Birkin levytti kuitenkin tasaisin väliajoin uusia albumeita ja 2000-luvulla hän sävelsi albumin ja ohjannut elokuvan.

Birkin näytteli lukuisissa elokuvissa ja häntä on pidetty ilmaisukykyisenä näyttelijänä. Hänen filmidebyyttinsä oli 19-vuotiaana tehty rooli filmissä *Temppu - ja miten se tehdään* (*The Knack...and How to Get It*, 1965). Tunnetuimpia hänen elokuviaan ovat Jacques Doillonin *La fille prodigue* (1981) ja *La pirate* (1984) sekä Bertrand Tavernierin *Daddy Nostalgie* (1990). Hänet nähtiin myös Agatha Christien romaaneihin perustuvissa elokuvissa *Rikos auringon alla* (1982) ja *Kuolema Niilillä* (1978). Parhaan naispääosan palkinnon hän sai elokuvista *Dust* (1985, palkittu Venetsian elokuvajuhlilla 1985) ja *Whoever Was Using This Bed* (2016, palkittu Chicagon elokuvajuhlilla 2017). Lisäksi oli useita palkintoehdokkuuksia.

## Diskografia

### Studioalbumit

* 1969 – *Je t’aime... moi non plus* (Serge Gainsbourgin kanssa)
* 1973 – *Di doo dah*
* 1975 – *Lolita go home*
* 1978 – *Ex fan des sixties*
* 1983 – *Baby alone in Babylone*
* 1987 – *Lost song*
* 1990 – *Amours des feintes*
* 1996 – *Versions Jane*
* 1999 – *À la légère*
* 2004 – *Rendez-Vous*
* 2006 – *Fictions*
* 2008 – *Enfants d’Hiver*
* 2017 – *Birkin/Gainsbourg: Symphonique*

### Livealbumit

* 1987 – *Jane Birkin au Bataclan*
* 1992 – *Integral au Casino de Paris*
* 1996 – *Integral a l’Olympia*
* 2002 – *Arabesque*
* 2009 – *Au palace (live)*
* 2012 – *Jane Birkin sings Serge Gainsbourg via japan*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jane Birkin Wikimedia Commonsissa

* www.janebirkin.net (Arkistoitu – Internet Archive)
* Jane Birkin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
# Last Christmas

| ”Last Christmas” Wham! |
| --- |
|  |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Everything She Wants* |
|  Julkaistu | 20. joulukuuta 1984 |
|  Tuottaja(t) | George Michael |
|  Tyylilaji | pop, joulumusiikki |
|  Kesto | 06.45 |
|  Levy-yhtiö | Columbia |
| Listasijoitukset |
| * Britannian singlelista: 1.
* 5. (joulukuu 1984)
 |
| Wham!:n muut singlet |
| ”Freedom” 1984 | ”Last Christmas” 1984 | ”Everything She Wants” 1985 |

**Last Christmas** on brittiläisen Wham!-duon jouluaiheinen musiikkikappale vuodelta 1984. Kappaleen on säveltänyt, sanoittanut ja tuottanut laulaja George Michael.

Michael kirjoitti kappaleen lapsuudenkotinsa yläkerrassa, ja se äänitettiin elokuussa 1984 Lontoon Advision-studiolla. Omasta vaatimuksestaan Michael soitti kaikkia ääniraidalla kuultavia instrumentteja – LinnDrum-rumpukonetta, Roland Juno-60 -syntetisaattoria ja jouluisia kulkusia – vaikka hänellä ei ollutkaan aikaisempaa kokemusta niiden soittamisesta. Wham! lahjoitti kaikki kappaleesta saamansa tuotot Etiopian nälänhädän uhrien auttamiseksi.

”Last Christmasin” musiikkivideo kuvattiin marraskuussa 1984 Sveitsin Alpeilla Saas-Feen lomakylässä. Videon ohjasi Andrew Morahan, ja siinä esiintyy Wham!:in ohella heidän sukulaisiaan ja ystäviään mukaan lukien taustalaulajat Pepsi ja Shirlie. Michaelin petollista mielitiettyä näyttelee malli Kathy Hill.

Kappale nousi julkaisuvuonna muun muassa Britannian singlelistalla toiselle sijalle ja pysyi siellä viisi viikkoa. Vuoden 2007 jälkeen, kun kappaleiden digitaalinen lataus alettiin ottaa huomioon niiden listasijoituksissa, ”Last Christmas” on noussut uudelleen listalle useita kertoja. Julkaisuvuoden jälkeen kappale saavutti listan toisen sijan seuraavan kerran vuonna 2018. Ensimmäiselle sijalle se ylsi vuonna 2021, eli 36 vuotta julkaisunsa jälkeen.

”Last Christmas” on yksi maailman soitetuimmista joululauluista. Muun muassa Suomessa se oli vuosina 2005, 2009, 2010 ja 2011 kaupallisten radioiden soitetuin jouluaiheinen kappale.

Vuonna 2004 VH1-musiikkikanava teki äänestyksen parhaimmista joululauluista ja ”Last Christmas” päätyi kolmannelle sijalle Suomessa.

## Cover-versiot

Kappaleesta on tehty useita coverversioita. Coverversion esittäjiä ovat muun muassa Hilary Duff, Taylor Swift, Cascada, Ashley Tisdale ja Ariana Grande.

Kappaleesta on tehty myös suomenkielinen käännöskappale nimeltä ”Joulusydän”, jonka levytti ensimmäisenä Timo. T. A. Mikkonen ja ystävät vuonna 1989. Kappaleen on levyttänyt myöhemmin muun muassa Arja Koriseva.

## Lähteet
# Warner Music Group

| Warner Music Group |
| --- |
|  |
| Perustettu | 1958 |
| Tilanne | aktiivinen |
| Tyylilajit | useita |
| Kotimaa | Yhdysvallat |
| Sijainti | New York |
| Kotisivu |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Warner Music Group** (**WMG**) on yksi maailman kolmesta suuresta levy-yhtiöstä ja äänitallenteiden tuottajasta. Sen levymerkkejä ovat muun muassa Warner Records, Reprise Records, Sire Records, Atlantic Records, Elektra Records, WEA, London Records, Rhino Entertainment, Warner Music Australia, Word Entertainment, Warner Music Finland, Roadrunner Records ja Warner Western. WMG:hen kuuluu myös musiikkikustantamo Warner-Chappell Music.

Warner on RIAA:n jäsen.

## Artistit

Warnerin artisteja ovat tai ovat olleet muun muassa:

* Black Sabbath
* Eric Clapton
* Enya
* Georg Malmstén
* Madonna
* Megadeth
* Metallica
* Muse
* Mötley Crüe
* Ramones
* Led Zeppelin
* R.E.M.
* Skillet
* Red Hot Chili Peppers
* Frank Sinatra
* The Smiths
* Van Halen
* The Baseballs
* Prince