# Essee

**Essee** on asiatekstien luokkaan kuuluva tekstilaji. Tyypillisesti essee on pohdiskeleva ja verrattain lyhyt teos, jossa sisällön lisäksi myös ilmaisutavalla on merkittävä osa. Tyyliseikkojen painoarvon vuoksi essee onkin asiatekstilajeista lähimpänä kaunokirjallisuutta. Esseiden kirjoittajia sanotaan esseisteiksi.

Sana *essee* tulee ranskan kielen sanasta *essayer* (pyrkiä, yrittää) ja on peräisin ranskalaiselta Michel de Montaignelta (1533–1592), joka oli ensimmäinen esseisti. Kaksi muuta eurooppalaisen esseen luojaa ovat Francis Bacon ja Virginia Woolf.

Esseetekstin aihepiiriä ei ole rajoitettu, vaan se voi käsitellä mitä tahansa aihetta. Usein pohdinnan kohteena ovat kuitenkin filosofiset tai yhteiskunnalliset kysymykset sekä taide ja kirjallisuus.

Esseen syvin olemus on, että se on pohdintaa, se ei ole mielipidekirjoitus.

## Esseetyypit

Esseet jaetaan kahteen alalajiin, jotka ovat **subjektiivinen essee** ja **tutkielmaessee**.

**Subjektiivinen essee** on melko vapaamuotoinen kirjoitelma, jossa kirjoittajan mielipiteet ovat tärkeässä asemassa ja joka voi edetä yllättävienkin mielleyhtymien varassa. Lähteiden tarkka merkitseminen ei ole tärkeää ja viittauksia muihin teoksiin käytetään useimmiten vain kirjoittajan omien pohdintojen virikkeenä.

**Tutkielmaessee** pyrkii käsittelemään aihettaan objektiivisesti ja muistuttaa tieteellistä tutkielmaa. Yleensä tutkimusongelma tai -tehtävä ilmaistaan selkeästi ja lähteet merkitään tarkasti, mahdollisesti tekstiviitteiden ja lähdeluettelon avulla. Toisin kuin tavallisessa tutkielmassa, tutkielmaesseessä voidaan tuoda esille kirjoittajan omia mielipiteitä ja muuta henkilökohtaista aineistoa.

## Esseen rakenne

### Johdanto

Essee koostuu kappaleista. Ensimmäinen kappale on johdanto. Siinä lukijalle esitetään ja taustoitetaan esseen aihe. Johdanto johdattaa esseen sen aihepiiriin ja perustelee aiheen lähestymistavan.

### Käsittelykappaleet

Johdantokappaleen jälkeen tulee käsittelyosa, jossa pohditaan ja käsitellään esseen aihe. Käsittelyosa jaetaan kappaleisiin, joissa käsitellään eri osia aiheesta. Kappaleet voidaan esseestä riippuen otsikoida.

### Esseen lopetus

Essee lopetetaan tekemällä viimeiseksi kappaleeksi yhteenveto, jossa tiivistetään esseessä käsitellyt asiat. Lopetuksessa kerrataan lyhyesti esseen pohdinnat ja päätelmät aiheesta. Lopetuskappaleessa voidaan nostaa esille kysymyksiä, joista voidaan myöhemmin jatkaa kirjoituksessa.

## Käyttö

Nykyään essee on laajalti käytössä ylempien oppiasteiden opetustyökaluna. Tekstilajia hyödynnetään yliopistossa, ja se muodostaa yhden lukion äidinkielen opetuksen kulmakivistä. Oppilaitoksissa kirjoitetut esseet ovat usein myös aihepiiriltään tarkemmin rajattuja; perustana on usein tehtävänanto tai aineisto, jota oppilaan on esseessään hyödynnettävä.*lähde?*

Essee on syntynyt ja elää erityisesti oppilaitosten ulkopuolella. Ilmaisumuoto on erityisen suosittu taiteilijoiden, kirjailijoiden ja yhteiskuntakriitikoiden keskuudessa. Se mahdollistaa ajatusten vapaamuotoisen ilmaisun persoonallisella tavalla.*lähde?*

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Mäkinen, Kirsti (toim.): *Kirjoita itsesi maailman väleihin: Esseitä, esseistä*.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1997.  ISBN 951-717-994-4
* Venho, Johanna (toim.): *Mitä essee tarkoittaa?*  Turku:  Savukeidas, 2012.  ISBN 978-952-268-022-8
* Kristian Blomberg, Kirjallisuutta ilman muotoa, *Kritiikin uutiset* 3–4/2011 Arkistoitu artikkeli
* Aleksis Salusjärvi, *Suuri esseekeskustelu*, Kritiikin uutiset *10.4.2012 Verkossa*

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Essee Wikimedia Commonsissa

* Esseen kirjoittaminen (Arkistoitu – Internet Archive) Taideteollinen korkeakoulu – Virtuaaliyliopisto