Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Vietnamin asevoimat

Vietnamin kansanarmeijan tunnus
**Vietnamin asevoimat** (*Quân Đội Nhân Dân Việt Nam*) koostuvat maavoimista, ilmavoimista, merivoimista ja meripoliisista. Asevoimat on perustettu 22. joulukuuta 1944. Vietnamissa on yleinen asevelvollisuus, ja se on kaksi vuotta, upseereilla kolme. Asevoimien muodollinen komentaja on Vietnamin presidentti.

Vietnamin kansanarmeijan hihamerkit
## Lähteet
# Wespe

| Wespe |
| --- |
|  Wespe Saksan panssarimuseossa Munsterissa. |
| Aseen tyyppi | panssarihaupitsi |
| Alkuperämaa |  Saksa |
| Palvelushistoria |
| Palvelusvuodet | 1943–1945 |
| Valtion käytössä |  Saksa |
| Sodissa | toinen maailmansota |
| Valmistushistoria |
| Suunnittelijat | Alkett |
| Suunniteltu | 1943 |
| Valmistusvuodet | 1943–1944 |
| Valmistusmäärä | 662 kpl |
| Tekniset tiedot |
| Paino | 11 t |
| Pituus | 4,81 m |
| Leveys | 2,28 m |
| Korkeus | 2,3 m |
| Miehistö | 5 (komentaja, ajaja, asemiehistö (3)) |
| Panssarointi | 5–30 mm |
| Pääaseistus | 1 × 10,5 cm leFH 18M L/28 |
| Moottori | Maybach HL 62 TR V-6 |
| Teho | 140 hv (105 kW) |
| Polttoaineen määrä | bensiini |
| Toimintasäde | 220 km |
| Huippunopeus | 40 km/h |
| Infobox OK |

**Sd.Kfz. 124 Wespe** (suom. *ampiainen*) (*Leichte Feldhaubitze 18/2 auf Fahrgestell PzKpfw II (Sf) Wespe, (Sd.Kfz. 124)*) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen Panzerkampfwagen II:n alustalle rakennettu panssarihaupitsi.

Alkett-yhtiön (*Altmärkische Kettenwerke GmbH*) suunnittelemaa Wespeä valmistettiin Panzer II Ausf. F:n alustalle useissa tehtaissa, enimmäkseen Puolan alueella. Kokonaisvalmistusmäärä helmikuusta 1943 vuoden 1944 puoliväliin oli 662 panssarihaupitsia ja 158 aseistamatonta *Munitionsschlepper Wespe* -ammustenkuljetusvaunua.

Wespeä käytettiin ensimmäistä kertaa itärintamalla vuonna 1943 ja se osoittautui niin menestyksekkääksi, että kaikki Panzer II:een pohjautuva tuotanto keskitettiin Wespe-panssarihaupitsien valmistamiseen.

Tuhottu Wespe Normandiassa vuoden 1944 kesällä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wespe Wikimedia Commonsissa

* AFV Database
* OnWar

NäytäSaksan asevoimien panssariajoneuvot toisessa maailmansodassa

|  |  |
| --- | --- |
| Panssarivaunut | Panzer I • Panzer II • Panzer III • Panzer IV • Panther • Tiger • Tiger II • Panzer 35(t) • Panzer 38(t) |
| Telatykistö | Wespe • Hummel • Grille • Panzerwerfer • sIG 33 • Wurfrahmen 40 |
| Rynnäkkötykit | StuG III • StuG IV • StuIG 33 • StuH 42 • Brummbär • Sturmtiger |
| Panssarintorjuntavaunut | Panzerjäger I • Marder I • Marder II • Marder III • Hetzer • Jagdpanzer IV • Jagdpanther • Nashorn • Jagdtiger • Elefant |
| Puolitelavaunut | SdKfz 2 • SdKfz 4 • SdKfz 6 • SdKfz 7 • SdKfz 10 • SdKfz 11 • SdKfz 250 • SdKfz 251 • SdKfz 252 • SdKfz 253 • SdKfz 254 |
| Panssariautot | SdKfz 221/22/23 • SdKfz 234 • ADGZ |
| Ilmatorjuntavaunut | Flakpanzer IV: Möbelwagen, Wirbelwind, Ostwind, Kugelblitz • Flakpanzer 38(t) |
| Prototyypit | Maus • E-sarja • Panther II • Waffenträger • Neubaufahrzeug • Sturer Emil |
| Suunnitelmat | Panzer VII Löwe • Panzer IX • Panzer X • Ratte • Monster |
# Otter LCR

| Otter LCR |
| --- |
|  Otter LCR ylittämässä siltaa vuonna 1943. |
| Aseen tyyppi | Panssariauto |
| Alkuperämaa |  Kanada |
| Palvelushistoria |
| Valtion käytössä |  Kanada  Iso-Britannia  Jordania  Alankomaat |
| Sodissa | Toinen maailmansota Indonesian vallankumous |
| Valmistushistoria |
| Valmistajat | General Motors Canada |
| Valmistusvuodet | 1942-1945 |
| Valmistusmäärä | 1761 kappaletta. |
| Tekniset tiedot |
| Paino | 4400 kg |
| Pituus | 4.50 metriä |
| Leveys | 2.16 metriä |
| Korkeus | 2.44 metriä |
| Miehistö | Kolme henkeä |
| Panssarointi | 12 mm (Vahvimmillaan) |
| Pääaseistus | Boys-panssarintorjuntakivääri Bren LMG konekivääri |
| Moottori | GMC:n valmistama kuusisylinterinen polttomoottori |
| Teho | 79 Kw |
| Voimansiirto | 4×4 |
| Polttoaineen määrä | Bensiini |
| Jousitus | Lehtijouset |
| Huippunopeus | 75 km/h |
| Infobox OK |

**Otter LCR** (engl. *LRC - Light Reconnaissance Car*) oli General Motors Canadan valmistama toisessa maailmansodassa käytetty panssariauto. General Motors Canada valmisti ajoneuvoa 1761 kappaletta vuosina 1942–1945 Oshawassa sijaitsevassa tehtaassa. Ajoneuvo suunniteltiin vastaamaan brittiläisvalmisteista Morris LRC -panssariautoa, ja sen rakenne perustui Canadian Military Pattern truck -ajoneuvoon. Otter LCR oli aseistettu Boys-panssarintorjuntakiväärillä ja Bren LMG -konekiväärillä. Ajoneuvossa oli kolmihenkinen miehistö.

## Palveluskäyttö

Otter LCR oli Kanadan armeijan käytössä Italiassa sekä muualla Euroopassa käydyissä taisteluissa. Kanadalaisten joukkojen lisäksi ajoneuvo oli Britannian armeijan käytössä toisessa maailmansodassa. Sodan jälkeen Alankomaiden armeija ja Jordanian armeija käyttivät ajoneuvoa vuosina 1945–1949 Indonesian vallankumoukseen liittyneissä taisteluissa.
# N-37

N-37D-konetykki ja kaksi NR-23-konetykkiä.
**N-37** on neuvostoliittolainen lentokoneissa käytetty 37 millimetrin konetykki. Sen suunnitteli Aleksandr Nudelman toisen maailmansodan aikaisen NS-37-tykin seuraajaksi. Tykki otettiin käyttöön vuonna 1946. Se oli 30 prosenttia kevyempi kuin edeltäjänsä, mutta se oli myös lähtönopeudeltaan 23 prosenttia hitaampi.

N-37 on lentokonetykiksi kookas ase, jonka ammus on myös huomattavan raskas. Ammuksen lähtönopeus, 690 m/s, on alhaisempi kuin saman aikakauden kevyemmillä lentokonetykeillä. Samoin aseen tulinopeus on vain 400 laukausta minuutissa. Suurikaliiperisen tykin rekyyli ja ruutikaasut olivat ongelmallisia suihkuhävittäjissä, kuten myös paljon tilaavievän aseen ja tarvittavan ammusmäärän sijoittamisessa koneeseen, mutta yksikin osuma saattoi riittää viholliskoneen alasampumiseen.

NL-37:ä käytettiin MiG-9-, MiG-15-, MiG-17- sekä varhaisissa MiG-19-hävittäjissä, Jakovlev Jak-25 -koneessa, sekä muissakin konetyypeissä. Tykin valmistus päättyi 1950-luvun lopussa, mutta se oli palveluskäytössä vielä vuosia tuotannon loppumisen jälkeen.

**Versiot **N-37**: Ensimmäinen sarjatuotantomalli, ei suujarrua. Asetta käytettiin MiG-9- ja Su-13-hävittäjissä.
* **N-37D**: Suujarrulla varustettu, eniten tuotettu malli, jota käytettiin MiG-15, MiG-15bis ja MiG-17-hävittäjissä.
* **N-37L**: Pidemmällä, 1 950 mm pitkällä putkella varustettu malli, jota käytettiin Jak-25-torjuntahävittäjä/tiedustelukoneessa.
* **NN-37**: Nudelmanin–Nemenovin modernisoitu konstruktio, jossa muun muassa tulinopeutta oli nostettu pneumaattisen kiihdyttimen avulla.

## Tekniset tiedot (N-37D)

* Tyyppi: yksiputkinen konetykki
* Kaliiperi: 37 mm
* Patruuna: 37 × 155 mm
* Toiminta: lyhyt putkirekyyli
* Pituus: 2 460 mm
* Putken pituus: 1 310 mm
* Paino: 103 kg
* Tulinopeus: 400 laukausta/min
* Lähtönopeus: 675–690 m/s
* Ammuksen paino: 735 g
# Sirkkeli

Kiinteään asennukseen tarkoitettu pöytäsirkkeli.
Yksinkertainen jiirisirkkeli.
**Pyörösaha** eli **sirkkeli** on materiaalien työstössä käytettävä leikkaamiseen tarkoitettu laite. Pyörösahoja on useita eri malleja erilaisiin käyttötarkoituksiin sekä erilaisille materiaaleille. Kaikkien toimintaperiaate on kuitenkin sama: kappale leikataan pyörivän terän avulla. Useimmat sirkkelit toimivat joko verkkovirralla tai akulla.

Sirkkeleitä valmistetaan useiden materiaalien työstöön. Puun lisäksi näitä ovat muun muassa metallit, kivet, keraamiset laatat ja muovit. Pyörösahoja ovat myös säteissahat, jotka toimivat liukumekanismin avulla, jota voidaan säätää. Niillä voidaan katkaista puutavaraa ja metallia suorasti tai kulmittain.

Lähes kaikki sirkkelit on varustettu jollakin teräsuojalla, joka peittää valtaosan terästä. Sirkkeli on puusepän tärkeimpiä työkoneita.

## Pöytäsirkkeli

*Pääartikkeli: Pöytäsirkkeli*
Pöytäsirkkelissä on työstöpöytä, jonka keskellä on kiinteä terä. Useimmissa pöytäsirkkeleissä terän korkeutta pöytäpinnasta sekä sen kulmaa pöydän pinnan suhteen voidaan säätää. Pöytäsirkkelissä leikattava kappale työnnetään vapaasti tai ohjurin avulla terän läpi. Katkaisusirkkeleissä työstettävä kappale asetetaan työstöpöydälle, minkä jälkeen saranoituun moottoriin kiinnitetty terä painetaan alas.

## Jiirisaha

Jiirisirkkeleissä on edellä mainitun lisäksi leikkauskulman säätö vähintäänkin yhteen, mutta useimmiten kahteen suuntaan. Viimeksi mainitun tyypillisimpiä käyttökohteita ovat erilaiset listojen leikkuut. Joissain katkaisu- ja jiirisirkkelimalleissa on saranoinnin lisäksi myös liukutangot (*liukujiirisaha*), mahdollistaen leveämpien kappaleiden katkaisun. Jiirisirkkelissä on pyörivä terä. Pöytä- ja jiirisirkkelin yhdistelmää kutsutaan kääntöpöytäsirkkeliksi.

## Käsisirkkeli

Käsisirkkeliä käytetään yleensä, kun halutaan leikata levymäisiä esineitä. Käsisirkkelin runkoon on rakennettu säädettävä ohjuri, jonka avulla terä saadaan liikkumaan leikattavan levyn reunan suuntaisena. Ohjaus voi tapahtua myös ohutta, yleensä alumiinista ohjainkiskoa pitkin.

## Klapisirkkeli

Perinteinen omavalmisteinen klapisirkkeli ilman turvavarusteita.
Klapisirkkeli on polttopuiden tekemiseen tarkoitettu sirkkeli, jossa voi rankojen katkaisun lisäksi olla halkaisuruuvi tai muu mekanismi klapien halkaisuun. Klapisirkkeli toimii sähkömoottorilla tai traktorin voiman ulosotolla, joko hihnalla tai nivelakselin välityksellä.

## Halkaisusirkkelit

Tavallisen sirkkelin lisäksi puuteollisuudessa käytetään myös halkaisusirkkeliä, jossa voi olla yksi tai useampia teriä. Nimensä mukaisesti halkaisusirkkeli halkaisee automaattisesti pitkät puukappaleet. Kenttäsirkkelillä sahataan ulkosalla tukeista lautaa ja pattinkia.

## Terä

Sirkkelin terä.
Sirkkelin terä on kiekkomainen ja pyörivä. Terän hampaiden muoto ja koko vaihtelee sahattavan materiaalin kovuuden, suuruuden ja kehänopeuden mukaan. Terän hampaat haritetaan terän paksuutta leveämmälle, jotta se liikkuu sahatussa urassa vapaasti.

## Lähteet
# Zaire

| Zairen tasavalta République du Zaïre |
| --- |
| 1971–1997 |
|  Lippu |
|  |
| Valtiomuoto | tasavalta |
| Presidentti | Mobutu Sese Seko (1971–1997) |
| Pääkaupunki | Kinshasa |
| Pinta-ala |  |
| – yhteensä | 2 345 410  km²  |
| Väkiluku (1996) | 46 498 539 |
| – väestötiheys | 20 / km² |
| Uskonnot | kristinusko |
| Kielet | ranska, lingala, kongo, swahili, luluanluba |
| Valuutta | Zaïre |
| Kansainvälinen suuntanumero | +243 |
| Tunnuslause | *Paix – Justice – Travail* ("Rauha - oikeus - työ") |
| Kansallislaulu | La Zaïroise |
| Seuraaja(t) |  Kongon demokraattinen tasavalta |
| Infobox OK |

**Zairen tasavalta** (ransk. *République du Zaïre*) oli valtio nykyisen Kongon demokraattisen tasavallan alueella. Maan itsevaltainen presidentti oli Mobutu Sese Seko. Hän kaappasi vallan 1965 ja nimesi valtion Zaireksi. Hän oli maan presidenttinä vuoteen 1997, jolloin hänet syrjäytettiin ja karkotettiin maasta. Sen jälkeen maan nimi muutettiin Kongon demokraattiseksi tasavallaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zaire Wikimedia Commonsissa
# Bittikartta

**Bittikartta** tarkoittaa tietotekniikassa joukkoa bittejä, joka on järjestetty taulukon kaltaiseen rakenteeseen.

Eräs käyttökohde on bittikarttagrafiikka, jota käytetään digitaalisten kuvien tallennukseen.
Bittikarttaindeksejä voidaan käyttää suurten datajoukkojen indeksointiin sekä nopean vasteajan kyselyihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bitmap (englanniksi)
* Bitmap Class (englanniksi)
# Sid Meier

| Sid Meier |
| --- |
|  Sid Meier vuonna 2010. |
| Henkilötiedot |
| **Syntynyt** | 24. helmikuuta 1954 Sarnia, Ontario |
| Ammatti | Pelisuunnittelija |
| Pelisuunnittelija |
| Tunnetuimmat työt | *Civilization* |
| Pelitalot | MicroProse Firaxis Games |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**Sid Meier** (s. 24. helmikuuta 1954 Sarnia, Ontario) on tunnettu pelisuunnittelija ja ohjelmoija, joka tunnetaan parhaiten *Civilization*-pelisarjan luojana. Hän on suunnitellut sekä myynnillä että kriitikoiden arviolla mitaten useita historian menestyneimmistä videopeleistä ja saanut työstään useita kunnianosoituksia.

## Ura

Sid Meier perusti ”Wild Bill” Stealeyn kanssa Microprosen vuonna 1982. 1980-luvulla Meier suunnitteli Microproselle etenkin sotasimulaatiopelejä. Parhaiten hänet tunnetaan vuonna 1991 julkaistusta *Civilizationista*. Meier lähti Microproselta 1996 ja perusti Jeff Briggsin kanssa Firaxis Gamesin. Nykyään Firaxis tekee strategiapelejä.

Vuonna 1999 Meierista tuli Shigeru Miyamoton jälkeen toinen Academy of Interactive Arts and Sciences’ Hall of Fameen hyväksytty jäsen.

Meier on naimisissa ja asuu lastensa ja vaimonsa kanssa Hunt Valleyssä, Marylandissa.*lähde?*

## Lainauksia

* ”*Peli on sarja mahtavia valintoja.*”

## Pelit

* *Spitfire Ace* (1984)
* *NATO Commander* (1984)
* *Solo Flight* (1984)
* *Kennery Approach* (1985)
* *F-15 Strike Eagle* (1985) – ensimmäisiä taistelulentosimulaattoreita
* *Silent Service* (1985) – toiseen maailmansotaan sijoittuva sukellusvenesimulaattori
* *Pirates!* (1987)
* *F-19 Stealth Fighter* (1988)
* *F-15 Strike Eagle II* (1989)
* *Covert Action* (1990)
* *Railroad Tycoon* (1990) – taloussimulaattoripeli, joka sijoittuu rautateiden varhaisvaiheeseen Yhdysvalloissa ja Euroopassa, jolloin kilpailu rautatieyhtiöiden välillä oli todella rajua
* *Civilization* (1991) – Meierin toistaiseksi menestynein peli. Se on saanut monta jatko-osaa ja myynyt yli viisi miljoonaa kappaletta.
* *Pirates! Gold* (1993)
* *Colonization* (1994)
* *Civilization II* (1996) – suunnittelija Brian Reynolds
* *Sid Meier’s Gettysburg* (1997)
* *Alpha Centauri* (1999) – tulevaisuuden sijoittuva *Civilizationin* spin-off
* *Civilization III* (2001) – suunnittelija Jeff Briggs)
* *SimGolf* (2002)
* *Sid Meier’s Pirates!* (2004)
* *Civilization IV* (2005) – suunnittelija Soren Johnson)
	+ *Civilization IV: Warlords (2006)*
	+ *Civilization IV: Beyond the Sword* (2007)
	+ *Civilization Revolution* (2008)
	+ *Civilization IV: Colonization* (2008)
* *CivCity: Rome* (2006)
* *Sid Meier’s Railroads* (2006)
* *Civilization V* (2010)
* *Civilization: Beyond Earth* (2014)
* *Civilization VI* (2016)
* Civilization VII (2025)

## Kirjat

* Sid Meier: *Sid Meier's Memoir!: A Life in Computer Games.* W. W. Norton & Company, 2020. ISBN 978-1324005872

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* The Sid Meier Legacy (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
* Firaxis (englanniksi)
# Postitaide

Pedro Meier, postitaidekuori, 1999.
Guy Bleus, *Tuoksuva hansikas* , 1980.
**Postitaide** (engl *Mail Art*) on taidemuoto, jossa pienikokoisia teoksia lähetetään postitse. Postitaide voi ilmetä postikorttien, pakkausten, faksien tai sähköpostien muodossa.

Postitaide sai alkunsa 1960-luvulla, kun taiteilijat lähettivät piirustuksia ja runoja postikorttien tapaan sen sijaan, että ne olisi asetettu näytteille tai myyntiin. Postitaiteen taustalla voidaan nähdä italialaisten futuristien, Marcel Duchampin ja Kurt Schwittersin tuomat vaikutteet. Suoremmin postitaiteen syntyyn vaikutti kuitenkin newyorkilainen Ray Johnson, joka 1950-luvun puolivälissä lähetti postitse pieniä kollaaseja, vedoksia, piirustuksia ja runoja taidealan vaikuttajille. Myös fluxus-taiteilijat olivat aktiivisia alkuvaiheessa.

Sanaa postitaide käyttivät japanilaiset Gutai-ryhmän jäsenet jo 1950-luvun alussa. Suomeen postitaide saapui 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Postitaiteen pioneereja olivat J.O. Mallander, Arto Kytöhonka ja Ilkka Juhani Takalo-Eskola.

Perinteinen tapa järjestää postitaidenäyttely on pyytää lähettämään teoksia eri puolilta maailmaa. Postitaiteen on kuljettava postin kautta, eikä teos yleensä ole arvokkaampi kuin oma pakkauksensa tai kirjekuorensa - jotka usein ovat itse teos. Postitaiteeseen voi osallistua kuka tahansa. Näyttelyissä kaikki työt laitetaan näytteille. Postitaiteessa ei ole osanottajamaksuja, mutta teoksia ei myöskään myydä. Näyttelyn jälkeen työt saa hävittää, mutta ei myydä.

* Ray Johnsonin kutsu osallistua postitaidenäyttelyyn, 1970.
* H. R. Fricker, 1990.
* Guy Bleus, kollaasikirje, 1992.

## Lähteet
# Gran Turismo HD Concept

| Gran Turismo HD Concept |
| --- |
|  |
| Kehittäjä | Polyphony Digital |
| Julkaisija | Sony Computer Entertainment |
| Suunnittelija | Kazunori Yamauchi |
| Pelisarja | *Gran Turismo* |
| Pelimoottori | Gran Turismo 4 |
| Julkaistu | * JP 24. joulukuuta 2006
* NA 24. joulukuuta 2006
* PAL 23. maaliskuuta 2007
 |
| Lajityyppi | ajopeli |
| Pelimuoto | yksinpeli |
| Ikäluokitus | ESRB: E Virheellinen ESRB-arvo, PEGI: 3 |
| Alusta | PlayStation 3 |
| Jakelumuoto | Blu-ray-levy |
| Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla |
|
[ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  |
| Infobox OK
 |

**Gran Turismo HD Concept** on Polyphony Digitalin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin vuonna 2006 julkaisema ajopeli PlayStation 3lle. Se kuuluu *Gran Turismo* -pelisarjaan.

Peli koostuu joukosta "maistiaisia" täydestä versiosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* *Gran Turismo HD Concept* MobyGamesissa (englanniksi)
# Messinesin taistelu

| Messinesin taistelu |
| --- |
| Osa ensimmäistä maailmansotaa |
|  Messinesin taistelu |
| Päivämäärä | 7.–14.6.1917 |
| Paikka | Flanderi, Belgia |
| Lopputulos | Britit valtasivat Messinesin harjanteen |
| Osapuolet |
| Britannia | Saksa |
| Vahvuudet |
| 9 divisioonaa +3 divisioonaa reservissä | 5 divisioonaa +4 divisioonaa reservissä |
| Tappiot |
| 17 000 | 25 000 |
|

| Ensimmäisen maailmansodan länsirintama |
| --- |
| * Saksan hyökkäys 1914
	+ Liege
	+ 1. Marne
 |
| * Ympärysvaltojen vastahyökkäys
	+ 1. Aisne
 |
| * Kilpajuoksu Atlantille
	+ Picardy
	+ Artois
	+ Flander
	+ 1. Arras
	+ La Bassée
	+ 1. Ypres
 |
| * Asemasota
	+ 2. Ypres
	+ 1. Champagne
	+ Somme
	+ Verdun
	+ 2. Arras
	+ 3. Ypres
 |
| * Nivelle
	+ 2. Aisne
 |
| * Kaiserschlacht
	+ Michael
	+ Georgette
	+ Blücher-Yorck
 |
| * Satapäiväinen offensiivi
	+ Amiens
	+ 3. Arras
	+ Meuse-Argonne
 |

 |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Messinesin taistelu** käytiin ensimmäisen maailmansodan länsirintamalla 7.–14. kesäkuuta 1917 saksalaisten ja brittien välillä. Taistelussa britit valtasivat Messinesin harjanteen, mikä valmisteli Ypresin kolmatta taistelua.

## Tausta

Vuodesta 1915 lähtien kenraali Herbert Plumerin johtamat britit olivat kaivaneet miinatunneleita saksalaisten linjojen alle. Nivellen offensiivin epäonnistumisen jälkeen Ranskan maavoimat kärsi taistelutahdon puutteesta, ja britit saattoivat ryhtyä aiempaa itsenäisempiin operaatioihin.

## Tapahtumat

Miinat räjäytettiin kello 3:n jälkeen aamuyöllä 7. kesäkuuta. Yhteensä miinat sisälsivät noin puoli miljoonaa kiloa TNT:tä. Samaan aikaan britit aloittivat voimakkaan tykistötulituksen saksalaisten tykistöpattereita vastaan. Miinat ja tykistön toiminta mahdollistivat Messinesin harjanteen valtauksen pimeyden turvin ja siedettävillä tappioilla.

## Lähteet

* Robin Prior & Trevor Wilson: *The First World War*, s. 155, 159.  Cassell & Co, 2001.  ISBN 030435984X
* *Sota*, s. 461.  (sodan historia muinaisesta Egyptistä Irakiin)  Readme.fi, 2010.  ISBN 978-952-220-245-1

### Viitteet
# Hutier-taktiikka

Kenraali Oskar von Hutier
**Hutier-taktiikka** oli ensimmäisen maailmansodan lopulla Saksan käyttöönottama taktiikka, jossa lyhyen, kohdistetun tulivalmistelun jälkeen kevyet jalkaväen rynnäkköryhmät hyökkäsivät tulituksen suojassa vihollisen rintaman heikoiksi tiedettyihin kohtiin. Tämän jälkeen seuraava hyökkäysaalto kuljetti raskaampaa aseistusta, jolla voitiin hyökätä vaikeampiin kohteisiin. Lopulta tavallinen jalkaväki kukisti viimeiset vastarintapesäkkeet. Hutier-taistelutaktiikkaa kehittivät kenraali Oskar von Hutier ja eversti Georg Bruchmüller.

## Miksi rintamahyökkäys ei toiminut?

Ensimmäisessä maailmansodassa hyökkäys yleensä alkoi jättiläismäisellä, pitkään kestävällä tykistön tulivalmistelulla, jonka jälkeen kohti vihollisen linjaa hyökättiin ennalta laaditun aikataulun mukaan monena jalkaväen aaltona. Tämä taktiikka toimi huonosti ja hyökkäävä jalkaväki menetti siinä runsaasti miehiään. Tyypillinen ympärysvaltojen puolustusrintama länsirintamalla käsitti ulkovyöhykkeen, jossa oli vain tarkka-ampujia, partioita ja konekivääripesäkkeitä. Taempana oli varsinainen rintama jossa käytiin ankarin taistelu, ja sen takana tukivyöhyke.

## Rynnäkköjoukot heikkoihin kohtiin

Vuoteen 1917 mennessä oli sodan molemmille osapuolille selvinnyt, että taisteluja ei voiteta entisellä taktiikalla: tykistön tulivalmistelu antoi viholliselle varoituksen hyökkäyksestä, eikä niillä saatu aikaan suurtakaan tuhoa. Alettiin pohtia yllätykseen ja liikkuvuuteen perustuvaa taktiikkaa. Hutier-taktiikassa pienet kevyesti aseistetut jalkaväen erikoisyksiköt, rynnäkköjoukot (*Sturmgruppen* ’rynnäkköryhmät’) iskivät lyhyen mutta tehokkaan tulivalmistelun jälkeen vastustajan heikkoihin kohtiin. Saksalaiset totesivat, että heikkoja kohtia olivat esimerkiksi eri ympärysvaltojen väliset saumakohdat. Vihollisen vahvat asemat oli parempi väistää kuin juuttua niihin. Myös tykistön oli seurattava hyökkäyksen mukana. Tulivalmistelua kutsuttiin nimellä *Feuerwalze* ’tulivyöry’.

Taktiikka otettiin käyttöön Saksan kevätoffensiivissa, ja se toimikin alussa hyvin, esimerkiksi maaliskuussa Arrasin taistelussa. Jo operaation aikana huomattiin taktiikan ongelmat: joukkojen väsymys ja tykistön puute. Saksalaiset etenivät viikossa 50 kilometriä, mutta joukot väsyivät, rynnäkköryhmät kärsivät raskaita tappioita, eikä tykistö pysynyt hyökkäyksen perässä. Sen sijaan britit ja ranskalaiset toivat tykistöä ja reservejä hyökkäyksen torjumiseksi länsirintaman muilta sektoreilta. Saksalaiset joutuivat torjumaan vastahyökkäykset ainoastaan jalkaväen aseilla. Tämän vuoksi hyökkäys pysähtyi.

Saksalaisten myöhemmätkin hyökkäykset kohtasivat saman lopputuloksen. Hutier-taktiikalla ei saavutettu siihen asetettuja toiveita.

## Lähteet

* Prior, Robin – Wilson, Trevor: *The First World War*.  Cassell & Co, 2001.  ISBN 0-304-35984-X

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Dr. Laszlo M. Alfoldi: The Hutier Legend (Arkistoitu – Internet Archive)
# Polttopallo

Polttopallo-ottelu
**Polttopallo** on peli, jossa heitetään pallolla muita pelaajia. Polttopalloa pelataan mm. alakoulussa liikuntatunneilla.

## Säännöt

Yksi tai useampi pelaaja yrittää "polttaa" muita pelaajia osumalla pelaajiin heittämällään pallolla. Muut pelaajat asettuvat maahan piirretyn ympyrän sisäpuolelle ja yrittävät väistellä palloa. Kun pallo osuu ympyrän sisällä olevaan pelaajaan, hän siirtyy ympyrän ulkopuolelle ja hänestä tulee yksi heittäjistä. Peliä jatketaan, kunnes ympyrän sisällä ei ole enää pelaajia. Viimeinen sisällä oleva pelaaja on voittaja. Yleensä tapana on, että vain pään alapuolelle osuneet heitot hyväksytään. Pelistä on olemassa monimutkaisempia muunnelmia, kuten keinupolttopallo.

Joukkue muodostuu yleensä 4-8 pelaajasta. Kentällä voi pelata samanaikaisesti 4,5 tai 6 pelaajaa riippuen etukäteen päätetystä pelitavasta. Loput pelaajat ovat varapelaajia. Varapelaaja voi tulla kentälle vain erien välillä. Pelikentän tulee olla vähintään 9 metriä leveä ja 15 metriä pitkä, mutta se voi myös vaihdella pelipaikasta ja pelaajien määrästä riippuen.

Joissakin sääntömuunnelmissa ympyrän sisällä olevat pelaajat saavat ottaa pallosta kopin käsillään. Näin tehdessä viimeksi ympyrästä poistunut tai kopparin valitsema pelaaja saa palata ympyrään.

Polttopalloa pelataan eri säännöillä ympäri maailmaa. Yhdysvalloista Suomeenkin levinnyt joukkuelajimuoto saa koko ajan uusia pelaajia myös Suomessa ja mm. SM-kisoja pelataan eri tasoilla Suomessa.

## Neljän tulen välissä

Polttopallon tapainen toinen leikki on nimeltään **Neljän tulen välissä**. Siinä pelaajat jaetaan kahteen ryhmään ja heidän yhteinen liikkuma-alueensa jaetaan kahteen erilliseen, jolloin kummallakin joukkueella on oma puoli. Pelialue rajataan melko pieneksi. Kummastakin joukkueesta valitaan yksi tai kaksi polttajaa, myös palloja voi olla enemmän kuin yksi. Polttajien alue sijoittuu vastajoukkueen taakse ja heidän on tarkoitus polttaa mahdollisimman monta vastapelaajaa. Palaneesta pelaajasta tulee polttaja ja hänen on siirryttävä vastajoukkueen taakse, muiden omanpuolelaisten polttajien avuksi. Viimeinen palamaton voittaa. Joskus peliä vaikeutetaan monella pallolla ja palaneiden vapauttamisella. Mm. kun joku henkilö palaa itse, hänen polttamansa henkilöt vapautuvat.

## Aiheesta muualla

* Polttopalloliitto, Polttopallon viralliset kilpailusäännöt (polttopallo.com)

## Lähteet