Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Nagant M1895

| Nagant M1895 |
| --- |
|  |
| Tyyppi | Revolveri |
| Valmistusmaa |  Venäjä  Neuvostoliitto |
| Valmistusvuodet | 1895–1945 |
| Tekniset tiedot |
| Kaliiperi(t) | 7,62 × 38R (7.62mm Nagant) |
| Aseen pituus | 235 mm |
| Piipun pituus | 140 mm |
| Paino (tyhjänä) | 795 g |
| Kapasiteetti | 7 patruunaa |
| Ammuksen lähtönopeus | 272 m/s |
| Tehokas kantama | 25 m |
| Infobox OK |

**Nagant M1895** (Venäjällä / Neuvostoliitossa ven. 7,62-мм револьвер системы Нагана образца 1895 года, *7,62 mm revolver sistemy Nagana obraztsa 1895 goda* lähde tarkemmin?) on belgialaisen Léon Nagantin yhdessä veljensä Emilen kanssa vuonna 1892 suunnittelema yksi- tai yksi- ja kaksitoiminen, seitsemästilaukeava revolveri, jota valmistettiin vuosina 1895–1945 Belgiassa, Venäjällä / Neuvostoliitossa ja pieni määrä Puolassa. Nagant on lisäksi ollut armeijan palvelusaseena Ruotsissa, Ranskassa ja pienimuotoisesti lähinnä sotasaaliina Suomessa.

Naganteja on arvioiden mukaan valmistettu kaikkiaan yli kaksi miljoonaa kappaletta, näistä suurin osa Venäjällä / Neuvostoliitossa. Aseesta tuli niin suosittu, että "nagan"ista tuli venäjän kielessä yleinen revolveria tarkoittava termi, vastaavasti kuin Colt englannin kielessä.

Naganteja valmistettiin yksi- ja kaksitoimisina. Yksitoimisen aseen laukaisemiseksi aseen hana on viritettävä ennen liipaisimen vetämistä. Lataaminen tapahtuu aseen vasemmalla sivulla sijaitsevan latausportin kautta yksi patruuna kerrallaan. Hylsyt poistetaan latausportista, työntämällä ne ejektoripuikolla ulos rullasta

Nagant M1895 on ollut palveluskäytössä useissa sodissa, muun muassa Venäjän-Japanin sodassa, ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa, Korean sodassa ja jopa Vietnamin sodassa.*lähde?*

Suomen armeija on käyttänyt sotasaaliiksi saamiaan Naganteja hyvin vähäisessä määrin, lähinnä kotijoukkojen upseerien aseena jatkosodan aikana nimikkeellä "7,62 rev/Nagant".

Nagantin tunnetuin ominaisuus lienee sen kaasusulkumekanismi, mikä mahdollistaa aseen vaimentamisen, mikä on revolvereissa erittäin harvinaista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nagant M1895 Wikimedia Commonsissa

* Suomalainen asekeräily: Nagant m/1895
* Jaeger Platoon: Finnish army 1918-1945 revolvers & pistols part 2 (englanniksi)
* La pistola a rotazione Nagant modello 1895 (italiaksi)
# Beretta M1915

| Beretta M1915 |
| --- |
|  Beretta M1915, M1917 ja M1919 |
| Aseen tyyppi | itselataava pistooli |
| Alkuperämaa |  Italian kuningaskunta |
| Palvelushistoria |
| Palvelusvuodet | 1915–1945 |
| Valtion käytössä |  Italia |
| Sodissa | ensimmäinen maailmansota, toinekn maailmansota |
| Valmistushistoria |
| Suunnittelijat | Tulio Marengoni |
| Valmistajat | Beretta |
| Valmistusvuodet | 1915–1931 |
| Eri versiot | Beretta M1917 |
| Tekniset tiedot |
| Paino | 0,85 kg |
| Pituus | 171 mm |
| Piipun pituus | 95 mm |
| Kaliiperi | 7,65×17 mm Browning 9×19 mm Glisenti |
| Lippaan kapasiteetti | 7–8 patruunaa |
| Lähtönopeus | n. 280 m/s |
| Tehokas kantama | 30–60 m |
| Infobox OK |

**Beretta M1915** on italialaisen Berettan vuosina 1915–1931 eri variaatioina valmistama itselataava massasulkulukkoinen pistooli. Ase kehitettiin ensimmäistä maailmansotaa varten, jolloin Italiassa ja Euroopassa ei ollut tarpeeksi pistooleita. M1915 ei kuitenkaan saanut Italiassa suosiota vaan jäi muiden käsiaseiden varjoon, kuten Bodeo 1889 -revolverin ja Glisenti M1910:n. Vasta Beretta M1934 mallin kehittäminen teki Berettan valmistamista pistooleista suosittuja.

## Ominaisuudet

M1915 valmistettiin pääosin 7,65×17 mm Browning-kaliiperissa, mutta myös 9×19 mm Glisenti-kaliiperisena. Perinteinen 7,65 mm pistooli käytti yksinkertaista massasulkumekanismia, kun taas 9 mm versioissa pistoolin sisäosat oli vahvistettu, jotta ne kestäisivät paremmin kovempilatauksisia patruunoita. Kokonaisuutena M1915-malli oli käytännöllinen, siinä on vahva liipaisinkaari ja luistin sisäinen iskuri. Sen perinteiset etu- ja takatähtäimet ovat selkeät.

## Käyttö

Pistoolin valmistus ajoittui vuosien 1915–1931 väliin, ja sitä käytettiin ensimmäisen ja toisen maailmansodan aikana. Siitä kehitettiin parenneltu versio M1915/19. Pääosin M1919-malli oli kehitetty turvallisemmaksi ja muun muassa puiset kahvalevyt oli korvattu pellillä, jotta tuotannon kustannukset pysyisivät matalampina. Muutamia M1915/19-pistooleita otettiin Italian armeijan käyttöön 1922 M1922-nimellä, ja ne käyttivät myös 7,65×17 mm Browning-patruunaa. M1915/19:n pohjalta kehitettiin myöhemmin Beretta M1923.

Suomen armeijalle ostettiin vuoden 1940 keväällä 1 500 kappaletta M1917 ja M1922 pistooleita.

## Käyttäjät

* Italian kuningaskunta
* Suomi

## Lähteet

Berettan aseet

|  |  |
| --- | --- |
| Pistoolit | * M1915
	+ M1917
	+ M1919
* M1923
* M1934
* M1935
* M1951
* 92
	+ 93R
	+ M9
	+ 90two
* 70
* Cheetah
* 8000
* 9000
* Px4 Storm
* 418
* 21A Bobcat
* 3032 Tomcat
* 950
* Nano
* Pico
* U22 Neos
* Stampede
* Laramie
 |
| Konepistoolit | * M1918
* M38
* M3
* M12
* Mx4 Storm
 |
| Kiväärit | * BM 59
* Rx4 Storm
* Beretta Sniper
 |
| Rynnäkkökiväärit | * AR70/90
* ARX160
 |
| Karbiinit | Cx4 Storm |
| Konekiväärit | AS70/90 |
| Haulikot | * Silver Pigeon
* 682
* DT-10
* 1201FP
* AL391
* Xtrema 2
 |
# Heckler & Koch MP7

| Heckler & Koch MP7 |
| --- |
|  |
| Tyyppi | konepistooli |
| Valmistaja | Heckler & Koch |
| Valmistusmaa |  Saksa |
| Valmistusvuodet | 2001- |
| Tekniset tiedot |
| Kaliiperi(t) | 4,6 x 30 mm |
| Aseen pituus | 340 mm (tukki sisässä), 541 mm (tukki ulosvedettynä) |
| Piipun pituus | 180 mm |
| Paino (tyhjänä) | 1,8 kg (ilman lipasta) |
| Lipas | kaksirivinen tankolipas pistoolikahvan sisässä. |
| Kapasiteetti | 20 tai 40 patruunaa |
| Tehokas kantama | 200 m |
| Tulinopeus (laukausta/min) | ~950 l/min |
| Infobox OK |

**Heckler & Koch MP7** (saks. *Maschinenpistole 7*) on saksalaisen Heckler & Koch -asetehtaan valmistama konepistooli. Se on tarkoitettu pistoolia ja tavallista konepistoolia tehokkaammaksi henkilökohtaiseksi itsepuolustusaseeksi (engl. *personal defense weapon* (PDW)) muille kuin varsinaisille rintamajoukoille.

## Aiheesta muualla

* World guns - MP7 (englanniksi)
# Arkikieli

**Arkikieli** on epämuodollista ja epävirallista kielenkäyttöä, joka poikkeaa neutraalista yleiskielestä ja asiatyylistä. Arkikielisyyksiä käytetään runsaasti etenkin puhekielessä mutta nykyisin aiempaa enemmän myös kirjoitetussa kielessä.

Sanakirjoissa arkikieliset sanat osoitetaan lyhenteellä *ark.*

Monen sanan kohdalla on erilaisia mielipiteitä siitä, onko se arkikielinen vai yleiskielinen. Yleiskielen ja arkikielen välinen harmaa alue on myös nykyisin aiempaa leveämpi. Melko yleisesti arkikielisiksi katsotaan esimerkiksi sanat *jätski*, *kovis*, *kommari* ja *fiilinki*. Sana *kiva* on monessa yhteydessä jo yleiskieltä, mutta ei kuitenkaan sovi mihin tahansa tekstiin, kuten yleiskieliset *mukava* ja *miellyttävä*.

Joskus arkikielisestä sanasta tulee ajan myötä yleiskielinen. Esimerkiksi sanat *kolari*, *purkki*, *perua* ja *purnata* olivat arkikielisiä vielä *Nykysuomen sanakirjassa* (1951–1961). Kun *Kielitoimiston sanakirja* ilmestyi sähköisenä vuonna 2004, aiemmin arkikielisinä pidetyt sanat *flirttailla*, *sinkku*, *polttarit*, *lööppi* ja *funkkis* oli jo merkitty yleiskielisiksi. Lyhentymällä syntyneet sanat muuttuvat nopeasti arkisista yleiskielisiksi, kuten *video*, *mikro* ja *latte*. Muodostustavaltaan uudenlaiset sanat ovat aluksi arkikielisiä, kuten *kolaroida*, *häiriköidä* ja *mökkeillä*. Myös vieraan kielen monikon pohjalta syntyneet *pinssi* ja *fakta* olivat aluksi arkikielisiä. Useat ruotsin kielestä mukautetut sanat olivat suomessa pitkään arkikielisiä, kuten *pulla*, *bussi*, *tiskata*, *tolppa*, *remontti*, *henkselit*, *halsteri*, *karmi*, *mortteli* ja *siivu*.

## Lähteet
# Karronadi

Karronadin rakenne
**Karronadi** on lyhyt, raskas ja sileäputkinen historiallinen laivatykki, joka soveltui lähitaisteluun. Sellaisia käytettiin 1700-luvun ja 1800-luvun vaihteen molemmin puolin etenkin purjelaivoissa. Tykkityyppi on nimetty skotlantilaisen rautaruukin Carron Iron Worksin mukaan, missä niitä ensimmäisenä valmistettiin vain brittilaivaston käyttöön.

Tykkityyppi oli aikakautensa tavallisiin tykkeihin verrattuna nopeampi käyttää ja kevyempi siirrellä, mutta sen kantama oli lyhyt. Lähelle ammuttaessa sen 30-kiloiset kuulat tuhosivat tehokkaasti vihollislaivojen reelinkejä ja takiloita, ja rautakuulia sisältävät säiliöammukset (engl. *canister shot*) silpoivat miehistöä.

Karronadit jäivät pois käytöstä teknisen kehityksen myötä, kun tykkeihin tuli rihlaus ja räjähtävät ammukset korvasivat kiinteät metallikuulat. Samalla meritaisteluita alettiin käydä pidempien etäisyyksien päästä.*lähde?*

## Lähteet