# MK 108

MK 108
30 × 90 mm RB patruuna ehjänä sekä halkaistuna ja lisäksi patruunavyön kappaleet
**MK-108** on 30 mm konetykki, jota Saksan ilmavoimat käytti toisessa maailmansodassa. Tykkiä asennettiin moniin tyyppeihin sekä tehdasvalmisteisesti että kenttäasennuksena. Asetta valmisti Rheinmetall-Borsig.

Oli arvioitu että 20 mm:n ammuksen osumia tarvittiin raskaan pommittajan pudottamiseen arviolta 20–25 kpl. Toisaalta huomattiin, että noin viisi 20 mm:n osumaa suoraan edestä riitti pudottamaan Boeing B-17 – pommittajan- Tällainen hyökkäys oli vaikea suuren nopeuden ja törmäysvaaran vuoksi. Siten kehitettiin raskaampi tykki, jotta toivottu vaikutus saataisiin nopeasti tavanoimaisella hyökkäyksellä. 30 millimetrin ammuksella oli suuri teho ja arvioitiin että noin viisi osumaa riitti raskaan pommikoneen pudottamiseen.

Aseen suunnittelussa tehtiin tietoinen valinta tuhovaikutuksen, tulinopeuden ja aseen painon eduksi tinkimällä ammuksen lähtönopeudesta. Aseen toimintaperiaate oli yksinkertainen massasulku. Kaliperiksi tuli 30 × 90 RB (Rebated rim, kavennettu urakanta, laippa on halkaisijaltaan pienempi kuin muu hylsy). Ase oli vyösyöttöinen. Ammuksen paino oli 310 grammaa. Ammuksen lähtönopeudeksi tuli 505 m/s ja tulinopeudeksi suunniteltiin 600 ls/min, mutta käytännössä tulinopeus oli 650 ls/min.

Aseen pituus oli 105 cm. Piipun pituus oli 40 cm ja aseen paino 58 kg. Vertailun vuoksi konekivääri MG 17 :n pituus oli 121 cm, piippu 60 cm, ja sen paino 10,2 kg.

Tykkiä asennettiin vapaasti ampuvana useisiin tyyppeihin sekä tavanoimaisesti, asesäiliönä ja Heinkel He 219 yöhävittäjään Schräge Musik – asennuksena. Asennuksia tehtiin sekä alkuperäisasennuksina että varikoilla ja kenttäasennuksina. Esimerkiksi Bf-109-koneet, joihin tykki oli asennettu, saivat merkinnän /U4 (Umrüstsatz; muunnossarja), esimerkiksi G-6/U4.

Tykin huonoja puolia olivat erityisesti Messerschmitt Bf 109 G-6 -koneisiin potkurinnavan läpi ampuvaksi asennettujen tykkien rekyyli ja kirkas suuliekki, joka saattoi sokaista lentäjän. Ammuksen lähtönopeus oli alhainen, mutta valinta suunnittelussa.

Tykin mekanismi juuttui helposti tiukoissa kaarroissa lukon moninkertaisen massan kuormittaessa lukon palautusjousta positiivisessa kiihtyvyydessä. Vastaavasti toiminta palautui kiihtyvyyden hellittäessä. G- voimat saattoivat rikkoa ammusvyön.

Liittoutuneiden lentäjien keskuudessa MK 108 sai liikanimen "paineilmavasara" tulinopeutensa ja äänensä vuoksi.

## Katso myös

* Focke-Wulf Fw 190
* Heinkel He 162
* Messerschmitt Me 262
* Messerschmitt Me 163 Komet
* Blohm & Voss BV 40
* Messerschmitt P.1101
* Heinkel Lerche
* Messerschmitt P.1106
* Henschel P.75
* Heinkel P.1078
* Heinkel P.1079

## Lähteet

* Düttmann, Peter: *Itärintaman hävittäjäsotaa*.  Koala, 2007.  ISBN 978-952-5186-85-7
* Forsyth, Robert: *Jagdgeschwader 7 ‘Nowotny’*.  New York, New York:  Osprey Publishing, 2008.  Aviation Elite Units • 29  ISBN 978-1-84603-320-9  (englanniksi)
* Adolf Galland: *Ensimmäiset ja viimeiset*.  Werner Söderström Osakeyhtiö, 1956.
* Lepage, Jean-Denis G.G.: *Aircraft of the Luftwaffe, 1935–1945*.  Jefferson, North Carolina:  McFarland & Company, 2009.  An Illustrated Guide  ISBN 978-0-7864-3937-9  (englanniksi)
* Mantelli & Brown & Kittel & Graf: *The Messerschmitt Bf 109*.  Edizioni R.E.I., 2017.  ISBN 978-2-37297-3281  (englanniksi)
* Williams, Anthony G: *Rapid Fire*.  UK:  Airlife publishing, 2003.  ISBN 1 84037 435 7
*

**Viitteet**