Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Hullu tiedemies

Karikatyyri hullusta tiedemiehestä
**Hullu tiedemies** on arkkityyppinen fiktiivisissä tarinoissa esiintyvä perushahmo. Hän on yleensä antagonisti eli sankarin vastustaja. Hullu tiedemies on huippuälykäs, mutta hänessä on samalla ripaus mielenvikaisuutta ja psykopaattisia piirteitä. Tavallisesti häntä ajaa eteenpäin kostonhalu, jonka syy on jokin koettu vääryys tai pettymys. *Tohtori Outolempi* -elokuvan nimihahmo on yksi esimerkki hullusta tiedemiehestä. Muita tunnettuja esimerkkejä ovat tohtori Jekyll ja Mr. Hyde sekä Victor Frankenstein.

## Hulluja tiedemiehiä kirjallisuudessa ja elokuvissa

* Tohtori Ei (tai tohtori No), James Bond -kirjat ja elokuvat
* Victor Frankenstein
* Lex Luthor
* Tohtori Gero, *Dragon Ball Z* / *GT*
* Tohtori Outolempi
* Tohtori Paha, Austin Powers -elokuvien parodia hullusta tiedemiehestä
* Rotwang, *Metropolis*-elokuva

## Hulluja tiedemiehiä videopeleistä

* Tohtori Neo Cortex, *Crash Bandicoot*
* Tohtori Eggman, *Sonic the Hedgehog*
* Tohtori Nefarious, *Ratchet & Clank*
* Tohtori Albert W. Wily, *Mega Man* -pelisarja
* Tohtori M, *Sly*-pelisarja

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hullu tiedemies Wikimedia Commonsissa
# Empire (lehti)

| Empire |
| --- |
|  |
| Lehtityyppi | aikakauslehti |
| Aihealue | valtavirtaelokuvat |
| Julkaisija | Bauer Consumer Media |
| ISSN | ISSN 0957-4948 |
| Perustettu | heinäkuu 1989 |
| Päätoimittaja | Mark Dinning |
| Kotimaa | Iso-Britannia, Turkki, Australia ja Venäjä |
| Ilmestymistiheys | 12 nro/vuosi |
| Kieli | englanti |
| Aiheesta muualla |
| empireonline.com |
| Infobox OK |

**Empire** on kuukausittain ilmestyvä brittiläinen ja australialainen elokuva-alan aikakauslehti, jota on julkaissut Bauer Consumer Media vuodesta 1989. *Empire* on Ison-Britannian myydyin elokuva-aikakauslehti. Lehden päätoimittaja on tällä hetkellämilloin? Mark Dinning.

Katso myös Empire-palkinto.

## Aiheesta muualla

* Kotisivut (englanniksi)
# Commodore PET

| Commodore PET |
| --- |
|  |
|  |
| Valmistaja | Commodore |
| Tyyppi | mikrotietokone |
| Julkaistu | 1977 |
| Suoritin | MOS 6502 |
| Keskusmuisti | 4 kt |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä |  | Seuraaja |
| ←  |  | Commodore VIC-20 → |

 |
| Infobox OK |

**Commodore PET** (P**ersonal **E**lectronic **T**ransactor*) oli Commodoren vuonna 1977 julkaisema mikrotietokone.

PET:in sanotaan olleen ensimmäinen kaupallisesti menestyksekäs henkilökohtainen tietokone.

PET on yksi ”vuoden 1977 kolmikosta”, jonka kaksi muuta ovat Apple II ja TRS-80.

Commodore PET 2001
## Historia

Commodore PET syntyi, kun MOS Technologyn Chuck Peddle vakuutti Commodoren omistaneen Jack Tramielin kehittämällään MOS 6502-mikroprosessorilla. Peddle oli aikaisemmin rakentanut KIM-1 tietokoneen. Commodore osti MOS Technologyn ja ryhtyi kehittämään ensimmäistä versiota omasta kotitietokoneesta. Ensimmäinen malli, PET 2001, julkistettiin tammikuussa 1977 ja ensimmäiset yksiköt toimitettiin saman vuoden lokakuussa. Alkuperäisessä mallissa oli 4 kilotavun keskusmuisti, mutta myöhemmin ilmestyi malleja, joissa oli muistia 8–32 kilotavua.*lähde?*

PET:n laajennusmahdollisuudet olivat vähäiset.

Commodore laajensi menestyksen myötä toimintaansa Eurooppaan. Siellä oli kuitenkin jo Philipsin valmistama samanniminen laite, joten Commodore toi markkinoille uuden CBM 3000 -sarjan.

Commodore julkisti vielä PET 4000 -sarjan, jossa oli suurempi näyttö ja uudempi versio Commodoren BASIC-ohjelmointikielestä, ja CBM 8000 -sarjan, jossa oli 80 merkin levyinen näyttö entisen 40 merkin sijaan ja suurimmillaan 96 kilotavun muisti. Lisäksi Commodore valmisti *SuperPET*-nimellä tunnetun SP9000-mallin, jossa oli kaksi prosessoria ja tuki useille eri ohjelmointikielille.

PET:n näyttö oli yksivärinen, eikä se pystynyt näyttämään bittikarttagrafiikkaa. Vaikka grafiikalla ei tuohon aikaan ollut kovin suurta merkitystä niin PET jäi pian myynnissä bittikarttagrafiikkaan pystyneiden Apple II:n, Atari 400/800:n ja Commodoren oman VIC-20:n jalkoihin.

PET-sarjan jatkoksi Commodore julkisti CBM-II-sarjan, joka ei kuitenkaan saavuttanut yhtä suurta suosiota kuin PET.

## Tekniset tiedot

CBM 4032
### PET 2001 -sarja

* MOS 6502 -suoritin, 1 MHz
* 4 tai 8 kB RAM
* 18 kB ROM, Basic 1.0
* 9 tuuman yksivärinäyttö, 40 × 25 merkkiä

### PET 2001-N- ja CBM 3000 -sarja

* MOS 6502 -suoritin, 1 MHz
* 8, 16 tai 32 kB RAM
* 20 kB ROM, Basic 2.0
* 9 tuuman yksivärinäyttö, 40 × 25 merkkiä

### PET 4000 -sarja

* MOS 6502 -suoritin, 1 MHz
* 8, 16 tai 32 kB RAM
* 20 kB ROM, Basic 4.0
* 9 tai 12 tuuman yksivärinäyttö, 40 × 25 merkkiä

### CBM 8000 -sarja

* MOS 6502 -suoritin, 1 MHz
* 32 tai 96 kB RAM
* 20 kB ROM, Basic 4.0
* 12 tuuman yksivärinäyttö, 80 × 25 merkkiä

### SuperPET 9000 -sarja

* MOS 6502- ja Motorola 6809 -suoritin, 1 MHz
* 96 kB RAM
* 20 kB ROM, Basic 4.0
* 12 tuuman yksivärinäyttö, 80 × 25 merkkiä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* The Amazing Commodore PET (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* A History of Commodore’s 8-bit Computers (englanniksi)
# Hotseat

**Hotseat** on paikallinen moninpelimuoto, jossa kukin pelaaja suorittaa vuoropohjaista peliä pelattaessa pelivuoroonsa liittyvät toimet samalla tietokoneella tai pelikonsolilla yksi kerrallaan. Pelivuoron jälkeen samalle valmiiksi lämpimälle istuimelle vaihtuu seuraava pelaaja, mistä pelimuoto on saanut nimensä. Tapa vaatii peliltä tuen menetelmälle.

Nimitystä Hotseat käytetään silloin tällöin myös paikallisen moninpelin synonyymina, jossa saman pelilaitteen äärellä useampi pelaaja pelaa peliä samaan aikaan, jokainen omalla peliohjaimellaan, esimerkiksi jaettu ruutu -menetelmällä.
# Ubisoft Connect

| Ubisoft Connect |
| --- |
|  |
| Kehittäjä | Ubisoft Entertainment Sweden AB |
| Kehityshistoria |
| Ensijulkaisu | 3. heinäkuuta 2012 |
| Tiedot |
| Ohjelmistotyyppi | Sisällön toimittaja, Digitaalinen latauspalvelu, Yhteisöpalvelu |
| Alusta | Microsoft Windows, PlayStation 3, PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox 360, Xbox One, Xbox Series X/S, Wii U, Nintendo Switch, iOS, Android, Windows Phone, Facebook Platform |
| Lisenssi | Suljettu lisenssi |
| Aiheesta muualla |
| Verkkosivusto |
| Infobox OK |

**Ubisoft Connect** (aiemmalta nimeltään **Uplay**) on ranskalaisen Ubisoft Entertainment Sweden AB:n kehittämä ja julkaisema digitaalinen pelien kauppa- ja jakelupalvelu, joka on saatavilla PC:lle, PlayStation 4:lle, Xbox One:lle, Wii U:lle, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle, iOS:lle sekä Android:ille. Ubisoft Connectia pidetään usein Steamin ja Originin kilpailijana. Ubisoft Connect sisältää yksinomaan Ubisoftin pelejä.

## Ominaisuudet

Ubisoft Connectin pelaajat voivat pelata muiden kanssa ja ansaita palkintoja saavutuksien avulla. Ubisoftin toimitusjohtaja Yves Guillemot toteaa, että "mitä enemmän pelaat, sitä enemmän voit saada ilmaisia esineitä".

Jokaisessa Ubisoft Connect -pelissä on neljä toimintoa, jotka voidaan toteuttaa ansaiten pelaajalle Ubisoft Connect -pisteitä. Jokainen toiminto tarjoaa pelaajalle joko 5, 10, 15, 20, 30 tai 40 pistettä, joita voi käyttää peliin littyvien asioiden avaamisessa. Pisteet eivät ole sidottuja tiettyyn peliin, joten mistä tahansa pelistä avattuja pisteitä voi käyttää missä tahansa Ubisoft Connect -palvelun pelissä.

## Ohjelma

Ubisoft Connect julkaistiin 3. heinäkuuta 2012 korvaten Ubisoft Game Launcherin. Työpöytäversio muodostaa yhdistää Ubisoft Connect Units -pisteet sekä palkinnot, ja yhdistää pelaajan profiilin eri alustoilla (konsolit, Facebook, PC, ja mobiili). Se on samanlainen Valven Steamin ja EA:n Origin ohelmien kanssa joiden toimintaperjaate on sama.

Saadakseen Ubisoft Connectin ominaisuudet, tarvitsee pelaajan luoda Ubisoft Connect -tili.

### Rootkit väitteet

Heinäkuussa 2012 Tavis Ormandy, Tietoturva insinööri Googlella väitti, että "Uplay" DRM on rootkit ja aiheuttaa vakavan turvallisuusriskin. Ohjelmisto asentaa selainlaajennuksen, joka mahdollistaa pääsyn järjestelmään.
 Ormandy on kirjoittanut proof-of-concept koodin haavoittuvuudelle. Haavoittuvuus korjattiin versiossa 2.0.4.

## Lähteet
# Trident (selainmoottori)

**Trident** (tunnetaan myös nimellä **MSHTML**) on Internet Explorerin selainmoottori. Trident esiteltiin 4. lokakuuta 1997 Internet Explorerin 4.0-versiossa. Trident on ollut käytössä jatkuvasti ja se on myös Internet Explorer 7:n selainmoottori.

Trident kehitettiin alusta alkaen komponentiksi, joka olisi helppo sisällyttää ohjelmistoihin lisäämällä mshtml.dll:n projektiin.

Microsoftilla on myös toinen selainmoottori, Tasman, jota on käytetty Internet Explorerin Macintosh-versiossa.

## Versiot

* Trident (IE4)
* Trident II (IE5)
* Trident III (IE5.5)
* Trident IV (IE6)
* Trident V (IE7)
# Etäkäyttö

**Etäkäyttö** tarkoittaa tietokoneen käyttöä tietokoneverkon yli. Etäkäyttö voidaan suorittaa niin kutsutulla tyhmäpäätteellä tai pääteohjelmalla. Yleisin protokolla on SSH, joka tukee myös muiden protokollien tunnelointia salatulla yhteydellä.

Työpöytäympäristön etäkäyttöön on kehitetty lukuisia tekniikoita ja protokollia. Microsoftin ratkaisu on RDP (*Remote Display Protocol*), useimmille käyttöjärjestelmille sopiva VNC ja macOS:n Apple Remote Desktop (ARD). Virtualisoitujen järjestelmien käyttöön on olemassa SPICE. Myös X Window System (X11) antaa mahdollisuuden etäkäyttöön X11-ikkunointia käyttävien tietokoneiden välillä.
PCoIP (PC-over-IP) on Teradicin kehittämä menetelmä, joka on suunniteltu käyttämään palvelimeen asennettu PCIe-korttia. ICA (Independent Computing Architecture) on Citrixin etäkäyttötekniikka.

## Katso myös

* Hajautettu tietojenkäsittely
* VPN

## Lähteet
# Battle.net

| Battle.net |
| --- |
|  |
| Kehittäjä | Blizzard Entertainment |
| Kehityshistoria |
| Ensijulkaisu | tammikuu 1997 |
| Tiedot |
| Ohjelmistotyyppi | Sisällön toimittaja, Digitaalinen latauspalvelu, Yhteisöpalvelu |
| Lisenssi | Suljettu lisenssi |
| Aiheesta muualla |
| Verkkosivusto |
| Infobox OK |

**Battle.net** on Blizzard Entertainmentin kehittämä online-pelaamiseen ja digitaalinen jakeluun keskittyvä palvelu. Battle.net on paitsi Blizzardin verkkosivuston nimi, myös sen asiakasohjelma, joka mahdollistaa pelien ostamisen ja automaattisen päivittämisen ja sisältää mm. chatti- ja maksutoiminnot. Battle.netin kautta pystyy lisäämään peliaikaa joihinkin peleihin, ostamaan pelejä ja niiden lisäosia, sekä muita fanituotteita ja tavaroita.

Se käynnistettiin tammikuussa 1997 *Diablon* ilmestyttyä. Battle.net uudistettiin ja 2.0-versio julkaistiin maaliskuussa 2009.

Muita Battle.netissä pelattavia pelejä ovat *StarCraft*, *Warcraft II: Battle.net Edition*, *Diablo II*, *Warcraft III: Reign of Chaos*, *World of Warcraft*, *StarCraft II: Wings of Liberty*, *Diablo III*, *Hearthstone: Heroes of Warcraft*, *Heroes of the Storm* ja *Overwatch*.

Battle.netillä on nykyään lähes 12 miljoonaa aktiivista käyttäjää ja se on Blizzardin mukaan maailman suurin online-pelaamisen tarkoitettu palvelu.*lähde?*

Blizzard on ilmoittanut muuttavansa palvelun nimeksi *Blizzard Tech*, mutta merkittäviä muutoksia ei ole vielä tapahtunut.
Blizzard on perunut muutoksen palvelun nimeen.

## Vuoden 2012 tietomurto

Palvelu hakkeroitiin 4. elokuuta 2012, jolloin murtautujat saivat haltuunsa käyttäjien sähköpostiosoitteet, turvakysymysten vastaukset ja salakirjoitetut salasanat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut (englanniksi)
# Kazaa

| Kazaa |
| --- |
|  |
| Kehittäjä | Sharman Networks |
| Kehityshistoria |
| Vakaa versio | 3.2.7 / 2006 |
| Tiedot |
| Ohjelmistotyyppi | Vertaisverkko-ohjelma |
| Alusta | Windows |
| Lisenssi | yksityisomistuksellinen |
| Aiheesta muualla |
| www.kazaa.com |
| Infobox OK |

**Kazaa Media Desktop** (tyyliteltynä **KaZaA**) on vertaisverkko-ohjelma, joka käyttää FastTrack-protokollaa. Kazaa oli yksi suosituimpia p2p-ohjelmia 2000-luvun alussa. Ohjelman kehitys on sittemmin lopetettu.
Virallinen asiakasohjelma oli maksuton, ja se rahoitettiin mukaan liitetyillä käyttäjän toimia seuraavilla mainos- ja vakoiluohjelmilla.

Kazaan kehittivät Niklas Zennström ja Janus Friis, jotka esittelivät ohjelman maaliskuussa 2001. Zennström ja Friis ovat sittemmin kehittäneet Skypen. Tekijät vietiin oikeuteen, ja ohjelman ja protokollan oikeudet siirtyivät Sharman Networksille, joka on rekisteröity Vanuatulla ja pitää päämajaansa Australiassa. Mediateollisuus on nostanut yhtiötä vastaan lukuisia oikeusjuttuja.

## Versiot

**Kazaa Lite** oli epävirallinen versio Kazaa Media Desktopista. Siitä oli poistettu mainosohjelmat sekä vakoiluohjelmat ja se oli hieman monipuolisempi. Se julkaistiin huhtikuussa 2002, tämä versio oli maksuton ja 2005 vuoden puolivälissä se oli jo melkein yhtä laajasti käytetty kuin virallinen Kazaa itse.

## Lähteet
# Annektoiminen

Venäläisiä turisteja ja Venäjän lippu salossa Krimillä vuonna 2015 Venäjän annektoitua Krimin.
**Annektoiminen**, **anneksio** tai **anneksaatio** (lat. *ad-nectere*, ’liittää yhteen’) on vieraan alueen liittäminen toisen valtion hallintaan väkivaltaisesti tai jotain muita laittomia keinoja kuten sotilastoimilla uhkaamista hyödyntäen. Anneksio on valtion yksipuolinen toimenpide tosiasiallisesta tilanteesta, jolle pyritään hankkimaan muiden maiden tunnustus laittoman toimenpiteen saattamiseksi lailliseksi kansainvälisesti.

Toimenpide on kielletty vuonna 1928 laaditulla Kellogg–Briand-sopimuksella, jossa kielletään sodan käyttäminen kansallisen politiikan välineenä. Myös YK:n peruskirja kieltää sen.

## Merkittäviä anneksioita

### Meneillään olevia

Marokko liitti Länsi-Saharan virallisesti vuonna 1976
* Itä-Jerusalemin liittäminen Israeliin 1967
* Länsi-Saharan liittäminen Marokkoon 1975
* Krimin liittäminen Venäjään 2014
* Golanin kukkuloiden liittäminen Israeliin 1981

### Myöhemmin laillistettuja

Rockallin liittäminen Britanniaan 1955
* Krimin liittäminen Venäjän keisarikuntaan 1783
* Teksasin liittäminen Yhdysvaltoihin 1845
* Havaijin liittäminen Yhdysvaltoihin 1898
* Tahitin liittäminen Ranskaan 1880
* Suojanpuoleisten saarten liittäminen Ranskaan 1888
* Bosnian liittäminen Itävalta-Unkariin 1908 (Bosnian kriisi)
* Korean liittäminen Japaniin 1910
* Hyderabadin liittäminen Intiaan 1948
* Goan ja Daman ja Diun liittäminen Intiaan 1961
* Sikkimin liittäminen Intiaan 1975
* Rockallin liittäminen Britanniaan 1955
* Länsi-Uusi-Guinean liittäminen Indonesiaan 1963
* Kuningatar Maudin maan liittäminen Norjaan 2015

### Päättyneitä

Siviilit ja liittoutuman sotilasjoukot heiluttavat Kuwaitin ja Saudi-Arabian lippuja juhliessaan Irakin Kuwaitin liittämisen päättymistä (28. helmikuuta 1991)
* Eritrean liittäminen Etiopiaan 1962–1993
* Länsirannan liittäminen Jordaniaan 1948–1988
* Itä-Timorin liittäminen Indonesiaan 1975–2000
* Kuwaitin liittäminen Irakiin 1990–1991

## Katso myös

* Anneksi
* Valtaus (kansainvälinen oikeus)

## Lähteet

* ”Annektoiminen”, *Otavan Iso Tietosanakirja*, s. 531.  Helsinki:  Otava, 1962.

### Viitteet
# Oberkommando des Heeres

Oberkommando des Heeresin lippu 1936−38
Oberkommando des Heeresin lippu 1938−1941
**Oberkommando des Heeres** tai **OKH** oli Saksan armeijan maavoimien yleisesikunta toisen maailmansodan aikana. Periaatteessa OKH:ta johti Oberkommando der Wehrmacht, eli Wehrmachtin pääesikunta, mutta käytännössä vuodesta 1941 alkaen OKW vastasi länsirintaman sodanjohdosta, kun taas OKH johti itärintamaa.

Vuonna 1941 käytyjen Moskovan taisteluiden aikana Adolf Hitler ryhtyi itse OKH:n päälliköksi.

Armeijan komentajat (saks. *Oberbefehlshaber des Heeres*) olivat:

* 1935–1938 Generaloberst Werner von Fritsch
* 1938 – 19. joulukuuta 1941 sotamarsalkka Walther von Brauchitsch
* 19. joulukuuta 1941 – 30. huhtikuuta 1945 Führer Adolf Hitler
* 30. huhtikuuta – 8. toukokuuta 1945 sotamarsalkka Ferdinand Schörner

Näytä Deutsche Wehrmacht
**Wehrmacht**

Luftwaffe · Heer · Kriegsmarine

**Päämajat**

Oberkommando der Wehrmacht

Oberkommando des Heeres · Oberkommando der Marine · Oberkommando der Luftwaffe

**Joukot**

Divisioonat · Komentajat · Aseet

**Kampanjat**

Puolan offensiivi (*Fall Weiss*)

Valesota (*Sitzkrieg*)

Weserübung (*Operation Weserübung*)

Taistelu Ranskasta (*Fall Gelb*)

Taistelu Britanniasta

Balkanin sota (*Operation Marita*)

Pohjois-Afrikka

Itärintama

Länsirintama
# Mariaanien taistelu

| Mariaanien taistelu |
| --- |
| Osa Tyynenmeren sotaa toisessa maailmansodassa |
|  Yhdysvaltain merijalkaväen joukkoja nousemassa maihin |
| Päivämäärä | Kesä–marraskuu 1944 |
| Paikka | Mariaanit, Palaun saaret, Tyynimeri |
| Lopputulos | Liittoutuneiden voitto |
| Osapuolet |
|  Yhdysvallat |  Japani |
| Komentajat |
|  Chester Nimitz  Richmond K. Turner  Holland Smith  Raymond A. Spruance  Roy Geiger  Harry Schmidt  William H. Rupertus  Paul J. Mueller |  Yoshitsugu Saito (kaatui)  Chuichi Nagumo (kaatui)  Jisaburo Ozawa  Kakuji Kakuta (kaatui)  Takeshi Takashina (kaatui)  Hideyoshi Obata (kaatui)  Kiyochi Ogata (kaatui)  Sadae Inoue  Kunio Nakagawa (kaatui) |
| Tappiot |
| 9 500 kaatunutta | yli 63 000 kaatunutta |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Mariaanien taistelu** (tunnetaan myös nimellä **operaatio Forager**) oli Yhdysvaltain ja Japanin joukkojen välinen taistelu Mariaanien saarten hallinnasta toisessa maailmansodassa. Taistelun ohessa käytiin myös taistelut Saipanin, Palaun, Guamin, Tinianin, Peleliun ja Angaurin saarista. Japani oli vuonna 1941 miehittänyt saaret heti Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeen.

Taistelut alkoivat kesäkuussa 1944 ja päättyivät yhdysvaltalaisten voittoon marraskuussa 1944. Taistelussa menehtyi yli 63 000 japanilaissotilasta. Myöhemmin Yhdysvallat valtasi Filippiinit, Ogasawarasaaret ja Ryūkyūsaaret tammikuuhun 1945 mennessä.

## Maihinnousut

Mariaaneja miehitti kesäkuussa noin 32 000 sotilasta Japanin 31. armeijasta.

Yhdysvaltain joukot nousivat 16. kesäkuuta maihin Saipanilla kahden vuorokauden tulivalmistelun jälkeen. Sitkeät taistelut jatkuivat heinäkuun puoliväliin asti. Japanilaiset menettivät taistelussa 23 811 miestä ja 1 780 jäi vangiksi. Amerikkalaisten tappiot olivat 3 426 kaatunutta ja 13 099 haavoittunutta.

24. heinäkuuta amerikkalaiset nousivat maihin Tinianille, joka saatiin vallattua elokuun alkupuolella.

Guamille noustiin maihin 21. heinäkuuta ja taistelut saaren hallinnasta jatkuivat 10. elokuuta asti. Japanilaisten tappiot olivat yli 19 000 kaatunutta ja 1 250 vankia.
Amerikkalaiset menettivät 1 440 kaatuneina ja 5 650 haavoittuneina.

Viimeinen keisarillisen Japanin armeijan sotilas Yokoi Shoichi Japanin 38. jalkaväkirykmentistä antautui vasta tammikuussa 1972. Hänen kiväärinsä oli edelleen toimintakuntoinen aseen puisen tukin lahoamisesta huolimatta.

## Lähteet

* Arni, Erkki: *Taistelu Tyynen meren herruudesta*.  WSOY, 1964.
* Vat van der, Dan: *The Pacific Campaign*.  Simon & Schuster, 1991.  ISBN 0-671-79217-2  (englanniksi)

### Viitteet