# Postimpressionismi

Georges Seurat, *Sunnuntai-iltapäivä La Grande Jatten saarella*, 1884.
**Postimpressionismi** eli **jälki-impressionismi** on maalaustaiteen suuntaus, joka ajoitetaan suurin piirtein vuosiin 1886–1905. Sille on ominaista tunnetilojen kuvaaminen ja symbolismi sekä impressionistien luonnollisen valon ja värin kuvauksesta luopuminen.

## Historia ja tyylipiirteet

Paul Signac, *Félix Fénéonin muotokuva*, 1890.
Jälki-impressionismin tausta on impressionismissa. Suuntauksen synty ajoitetaan vuoteen 1886, jolloin oli järjestetty viimeinen impressionistien yhteinen ryhmänäyttely Pariisissa. Nimitystä ”jälki-impressionismi” (engl. *post-impressionism*) alkoi ensimmäisenä käyttää englantilainen taidekriitikko ja taidemaalari Roger Fry vuonna 1910, kun hän oli järjestämässä Édouard Manet’n ja jälki-impressionistien näyttelyä Lontoossa. Tuolloin tärkeimmät jälki-impressionistiksi kutsutut taiteilijat olivat jo kuolleet.

Paul Sérusier, *Talismaani*, 1888.
Jälki-impressionstit työskentelivät usein toisistaan erillään eivätkä itse katsoneet kuuluneensa mihinkään yhteiseen liikkeeseen. Suuntaukseen yhdistetään ennen kaikkea Paul Cézanne, Paul Gauguin, Vincent van Gogh ja Georges Seurat. Heidän tyyleillään on yhteisiä piirteitä, mutta he kehittivät kukin oman tyylinsä. Jälki-impressionistit kuvasivat omia tunnepitoisia ja psykologisia reaktioitaan maailmaa kohtaan rohkein värein ja kuvin, jotka olivat ekspressiivisiä ja usein symbolisia. Vaikka jälki-impressionistien tausta oli impressionismissa, heille ei enää riittänyt se, että taide kuvasi etupäässä näkyviä ilmiöitä, vaan he pyrkivät kuvaamaan merkityksiä pintaa syvemmältä.

Georges Seurat analysoi optisia- ja väriteorioita ja maalasi pointillistisesti pienillä täplillä. Seurat’n tyyli nimettiin uusimpressionismiksi eli neoimpressionismiksi. Seurat’n piiriin kuuluivat myös muun muassa Paul Signac, Maximilien Luce ja Henri-Edmond Cross.

Paul Gauguin korvasi impressionistien väriopin ja kuvituksen tasaisilla väripinnoilla ja selkeästi rajatuilla muodoilla. Hän kuvasi eksoottisia kohteita ja käytti yksityistä ja uskonnollista symboliikkaa.

Vincent van Gogh etsi taiteessaan henkilökohtaista ilmaisua. Arlesissa maalatessaan hänen nopea, paksuja ja kirkkaita värejä käyttänyt tyylinsä ennakoi ekspressionismia.

## Suomessa

Useat suomalaiset taiteilijat, kuten Albert Edelfelt tai Pekka Halonen, kokeilivat jälki-impressionismia tai ”ranskalaista palettia”, kuten puhtaiden värien käyttöä kutsuttiin. Ainoa Suomessa vaikuttanut taidemaalari, jonka taidemaalarin ura perustui jälki-impressionismiin, on belgialais-englantilainen A. W. Finch.

## Tunnettuja postimpressionisteja

* Paul Cézanne
* Paul Gauguin
* Vincent van Gogh
* Henri Rousseau
* Georges Seurat
* Henri de Toulouse-Lautrec

## Esimerkkejä

* Paul Cézanne, *Zolan pato*, noin 1879.
* Paul Gauguin, *Arearea*, 1891.
* Vincent van Gogh, *Tähtikirkas yö*, 1889.
* Camille Pissarro, *Heinäntekoa Eragny-sur-Eptessa*, 1889.
* Henri Rousseau, *Itsenäisyyspäivän juhla*, 1892.
* Henri de Toulouse-Lautrec, *Divan Japonais*, 1892–93, juliste.
* Charles Théophile Angrand, *Mies ja nainen kadulla*, 1887.
* Georges Lemmen, *Ranta Heistissä*, 1891.
* Robert Antoine Pinchon, *Le Pont aux Anglais, auringonlasku*, 1905.
* Henri-Edmond Cross, *Sypressejä Cagnes-sur-mer’ssa*, 1908.
* Pierre Bonnard, *Ruokasali maalla*, 1913.
* Maurice Denis, *Aalto*, 1916.
* Harold Gilman, *Rouva Mounter aamiaispöydässä*, noin 1916–1917.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Postimpressionismi Wikimedia Commonsissa