# Pe̍h-ōe-jī

Pe̍h-ōe-jīlla kirjoitettua tekstiä kirkon oven yläpuolella Tainanissa.
**Pe̍h-ōe-jī** (perint.: 白話字; yksink.: 白话字) on minnan-kiinan latinisaatiojärjestelmä. Sen kehittivät 1800-luvulla Kaakkois-Aasian kiinalaisyhteisöjen parissa toimineet lähetyssaarnaajat. Se keräsi myöhemmin suosiota Xiamenissa ja Taiwanissa. Japanin vallan aikaan pe̍h-ōe-jīn lisäksi minnanin translitterointiin käytettiin myös japanilaisia kana-merkkejä. Toisen maailmansodan ja Kiinan sisällissodan jälkeisellä Kuomintangin valtakaudella sen käyttöä rajoitettiin edelleen 1980-luvulle asti.

## Historia

Minnan-kiinaa kirjoittivat latinalaisin kirjaimin aluksi espanjalaiset lähetyssaarnaajat Manilassa 1700-luvulla. Silloin järjestelmää kuitenkin käytettiin lähinnä minnan-kiinan opettamiseksi espanjan puhujille. 1800-luvun alussa länsimaalaisia lähetyssaarnaajia ei päästetty Kiinaan, joten he tekivät työtä lähinnä Kaakkois-Aasian kiinalaisyhteisöjen parissa. Vuonna 1820 englantilainen kongregationalistinen lähetyssaarnaaja Walter Henry Medhurst julkaisi pienen sanaston, jossa hän käytti minnanin sanojen kirjoittamiseen latinalaisia kirjaimia; laajemman sanakirjan hän julkaisi vuonna 1832.

Elihu Dotyn sanakirjan kansisivu.
Malaccassa asemapaikkaansa pitänyt Medhurst otti vaikutteita toisen lähetyssaarnaajan, Robert Morrisonin, mandariinikiinaa varten kehittämästä romanisaatiojärjestelmästä, johon hänen oli tehtävä lisäyksiä mandariinikiinan ja minnan-kiinan välisten erojen vuoksi. Medhurst oli vakuuttunut siitä, että toonien merkitseminen romanisaatioon olisi ensiarvoisen tärkeää kirjoituksen ymmärtämiseksi. Medhurstin kehittämä järjestelmä muodosti pohjan myöhempien sanakirjailijoiden käyttämille järjestelmille, vaikkakin sen monimutkaisesta vokaalijärjestelmästä ja kirjakieleen keskittymisestä luovuttiin pian. Vuonna 1853 amerikkalainen lähetyssaarnaaja Elihu Doty julkaisi Amoyn murteesta teoksen *Anglo-Chinese Manual with Romanized Colloquial in the Amoy Dialect*, jossa käytetty romanisaatiojärjestelmä perustuu Medhurstin järjestelmään ja joka eroaa nykyisin käytettävästä pe̍h-ōe-jīstä vain vähän.

Vuoden 1842 Nanjingin sopimuksen myötä länsimaalaisten lähetyssaarnaajien sallittiin saarnata tietyissä satamakaupungeissa. Yksi kaupungeista oli Amoy eli Xiamen, jossa puhutusta minnan-kiinan murteesta tuli pian *de facto* kielen standardimurre, jolla lähetyssaarnaajat kirjoittivat. Vuoden 1858 Tianjinin sopimuksella sallittiin lähetyssaarnaajien pääsy myös Taiwanille.

Minnan-kiinan kaksi päämurretta ovat Quanzhoun ja Zhangzhoun murteet; Xiamenissä puhuttu murre on näiden kahden välimuoto. Taiwania olivat asuttaneet kummaltakin murrealueelta saapuneet kiinalaiset, joten siellä puhuttu minnan-kiina oli samankaltaista kuin Xiamenissä; eroja oli, mutta ne olivat sen verran vähäisiä, että ne jätettiin usein huomiotta.

Lähetyssaarnaajat olivat jakautuneita sen suhteen, tulisiko pe̍h-ōe-jītä käyttää sellaisenaan kielen oikeinkirjoitusjärjestelmänä vai ainoastaan apuvälineenä kiinan kirjoitusmerkkien opettamisessa. Skotlantilainen presbyteerilähetyssaarnaaja William Campbell oli sitä mieltä, että pe̍h-ōe-jīn opettaminen itsenäisenä kirjoitusjärjestelmänä voisi kuohuttaa kiinalaisnationalistien tunteita, koska kirjoitusmerkkejä pidettiin lähes pyhänä osana kiinalaista kulttuuria. Toisaalta englantilainen presbyteerilähetyssaarnaaja Thomas Barclay uskoi, etteivät paikalliset voisi oppia lukemaan omalla äidinkielellään käyttäen muuta järjestelmää kuin pe̍h-ōe-jītä. Vuonna 1880 presbyteerilähetyssaarnaaja James Laidlaw Maxwell lahjoitti tainanilaiselle kirkolle painokoneen, jota Barclay opetteli käyttämään. Vuonna 1885 ilmestyi ensimmäisen kerran ensimmäinen pe̍h-ōe-jīllä kirjoitettu lehti, *Tâi-oân-hú-siâⁿ Kàu-hōe-pò* (’Taiwanin pääkaupungin kirkkolehti’).

Eri kirjoittajat tekivät romanisaatiojärjestelmään omia muutoksiaan, ja pe̍h-ōe-jīstä oli käytössä eri versioita. Vuonna 1934 Ernest Tipsonin julkaisemassa taskusanakirjassa käytetty versio on käytössä edelleenkin.

Pe̍h-ōe-jīn kehitys| Vuosi | Kirjoittaja | Äänteiden kirjoitusasut |
| --- | --- | --- |
| [tɕ] | [ts] | [ŋ] | [ɪɛn]/[ɛn] | [iɛt̚] | [ɪk] | [iŋ] | [ɔ] | [ʔ] |
| 1832 | Medhurst | ch | gn | ëen | ëet | ek | eng | oe | 'h |
| 1853 | Doty | ch | ng | ian | iat | iek | ieng | o͘ | ' |
| 1869 | MacGowan | ts | ng | ien | iet | ek | eng | o͘ | h |
| 1873 | Douglas | ch | ts | ng | ien | iet | ek | eng | ɵ͘ | h |
| 1894 | Van Nest Talmage | ch | ng | ian | iat | ek | eng | o͘ | h |
| 1911 | Warnshuis ja de Pree | ch | ng | ian | iat | ek | eng | o͘ | h |
| 1913 | Campbell | ch | ts | ng | ian | iat | ek | eng | o͘ | h |
| 1923 | Barclay | ch | ts | ng | ian | iet | ek | eng | o͘ | h |
| 1934 | Tipson | ch | ng | ian | iat | ek | eng | o͘ | h |

Vuonna 1955 annettu pe̍h-ōe-jīn käytön kieltänyt asetus.
Japanin vallan aikana Taiwanissa käytettiin minnan-kiinan translitterointiin japanin kana-merkeistä kehitettyä järjestelmää. Paikallisten kielten asemaa heikennettiin japanin hyväksi, ja pe̍h-ōe-jīn käyttö väheni. Toisen Kiinan–Japanin sodan puhkeamisen myötä kiinan latinisointi sekä useita sillä kirjoitettuja julkaisuja kiellettiin Taiwanilla. Toisen maailmansodan jälkeen Kuomintang-hallinto suhtautui myötämielisesti ”paikallisiin murteisiin”. Vuonna 1953 kuitenkin kiellettiin minnan-kiinan ja japanin käyttö opetuksessa, ja vuonna 1955 kiellettiin pe̍h-ōe-jīn käyttö uskonnollisessa käännytystoiminnassa. Latinalaisin aakkosin kirjoitettujen Raamattujen käyttö kirkoissa kiellettiin; vaikka kiellosta luovuttiin jo vuonna 1959, kirkkoja kehotettiin käyttämään kiinalaisin merkein kirjoitettuja Raamattuja. 1960- ja 1970-luvulla useita julkaisuja, jotka käyttivät latinalaisia kirjaimia, kiellettiin.

Kun sotatilalaki poistettiin käytöstä Taiwanissa vuonna 1987, ”paikallisten kielten” käytön rajoitukset poistettiin, ja 1990-luvulla kiinnostus minnan-kiinan kirjoittamista kohtaan kasvoi.

Vuodesta 2006 lähtien Taiwanin opetusministeriö on suosittanut pe̍h-ōe-jīhiin perustuvaa tâi-lô-järjestelmää.

## Järjestelmä

Pe̍h-ōe-jīssa käytetään seuraavia kirjaimia ja kirjainyhdistelmiä:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kirjain | a | b | ch | chh | e | g | h | i | j | k | kh | l | m | n | ⁿ | ng | o | o͘ | p | ph | s | t | th | u |
| Nimi | a | be | che | chhe | e | ge | ha | i | ji̍t | ka | kha | é-luh | é-muh | é-nuh | iⁿ | ng | o | o͘ | pe | phe | e-suh | te | the | u |

Perinteisessä kiinalaisessa fonologiassa tavu jaetaan tavunaloittajaan, tavunlopettajaan ja tooniin.

### Tavunaloittajat

Tavunaloittajakonsonantit ovat:

|   | Bilabiaalit | Alveolaarit | Alveolopalataalit | Velaarit | Glottaalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| soinniton | soinnillinen | soinniton | soinnillinen | soinniton | soinnillinen | soinniton | soinnillinen | soinniton |
| Nasaalit |  | **m** [m] |  | **n** [n] |  |  |  | **ng** [ŋ] |  |
| Klusiilit | aspiroimattomat | **p** [p] | **b** [b] | **t** [t] |  |  |  | **k** [k] | **g** [g] |  |
| aspiroidut | **ph** [pʰ] |  | **th** [tʰ] |  |  |  | **kh** [kʰ] |  |  |
| Affrikaatat | aspiroimattomat |  |  | **ch** [ts] | **j** [dz] | **chi** [tɕ] | **ji** [dʑ] |  |  |  |
| aspiroidut |  |  | **chh** [tsʰ] |  | **chhi** [tɕʰ] |  |  |  |  |
| Frikatiivit |  |  | **s** [s] |  | **si** [ɕ] |  |  |  | **h** [h] |
| Lateraalit |  |  |  | **l** [ɭ/ɾ] |  |  |  |  |  |

### Tavunlopettajat

Tavunlopettaja koostuu vähintään yhdestä vokaalista sekä mahdollisesti koodakonsonantista.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|

Monoftongit|   | etu | keski | taka |
| --- | --- | --- | --- |
| yksink. | nasaalinen | yksink. | yksink. | nasaalinen |
| suppea | **i** [i] | **iⁿ** [ĩ] |  | **u** [u] | **uⁿ** [ũ] |
| väli | **e** [e] | **eⁿ** [ẽ] | **o** [ə~o] | **o͘** [ɔ] | **oⁿ** [ɔ̃] |
| väljä | **a** [a] | **aⁿ** [ã] |  |  |  |

 |

Diftongit ja triftongit| Diftongit | **ai** [aɪ] | **au** [aʊ] | **ia** [ɪa] | **io** [ɪo] |
| **iu** [iu] | **oa** [ua] | **oe** [ue] | **ui** [ui] |
| Triftongit | **iau** [ɪaʊ] | **oai** [uai] |

 |

Koodat|   | Bilabiaalit | Alveolaarit | Velaarit | Glottaalit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaalit | **-m** [m] | **-n** [n] | **-ng** [ŋ] |  |
| Klusiilit | **-p** [p] | **-t** [t] | **-k** [k] | **-h** [ʔ] |

Lisäksi itsenäisinä tavuina esiintyvät syllabiset nasaalit [m̩] ja [ŋ̍] latinisoidaan *m* ja *ng*.

### Toonit

Pe̍h-ōe-jīssa käytettävät toonimerkit.
Toonit merkitään toonisandhia huomioon ottamatta tarkkeiden avulla seuraavasti:

| Nro | Tarke | Esimerkki | Ääntämys |
| --- | --- | --- | --- |
| Taipei | Tainan |
| 1 | – | *kha* 跤 | [kʰa˥] | [kʰa˦] |
| 2 | akuutti | *chúi* 水 | [tsui˥˩] | [tsui˥˧] |
| 3 | gravis | *kàu* 到 | [kaʊ˧˩~kaʊ˨˩] | [kaʊ˩] |
| 4 | – | *bah* 肉 | [baʔ˧˨] | [baʔ˨˩] |
| 5 | sirkumfleksi | *ông* 王 | [əŋ˩˦~əŋ˨˦] | [əŋ˨˦] |
| 7 | makron | *tiōng* 重 | [tɪoŋ˧] | [tɪoŋ˨] |
| 8 | pystyviiva | *joa̍h* 熱 | [dzuaʔ˦] | [dzuaʔ˥] |

## Katso myös

* Minnan
* Taiwanin kieli

## Lähteet