# Fantasia (vuoden 1940 elokuva)

| Fantasia |
| --- |
|  Alkuperäinen juliste. |
| Ohjaaja | Samuel Armstrong James Algar Bill Roberts Paul Satterfield Ben Sharpsteen David D. Hand Hamilton Luske Jim Handley Ford Beebe T. Hee Norman Ferguson Wilfred Jackson |
| Käsikirjoittaja | Joe Grant Dick Huemer |
| Tarina | Joe Grant Dick Huemer |
| Tuottaja | Walt Disney Ben Sharpsteen |
| Säveltäjä | Philadelphian orkesteri |
| Kuvaaja | James Wong Howe |
| Leikkaaja | Stephen Csillag |
| Pääosat | Leopold Stokowski Deems Taylor |
| Valmistustiedot |
| Valmistusmaa | Yhdysvallat |
| Tuotantoyhtiö | Walt Disney Productions |
| Levittäjä | Walt Disney Productions RKO Radio Pictures |
| Ensi-ilta |  13. marraskuuta 1940  4. marraskuuta 1949 |
| Kesto | 124 minuuttia |
| Alkuperäiskieli | englanti |
| Budjetti | 2,28 miljoonaa $ |
| Tuotto | 76,4–83,3 miljoonaa $ |
| Seuraaja | *Fantasia 2000* |
| Aiheesta muualla |
| IMDb  |
| Elonet |
| AllMovie |
|
[ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Fantasia** on kolmas Walt Disneyn tuottama pitkä piirroselokuva, joka ilmestyi vuonna 1940. Elokuva koostuu kahdeksasta klassisen musiikin sävellyksestä, jotka on kuvitettu animaatioin. Elokuvan musiikin soittaa Philadelphian orkesteri. Vuonna 1999, 59 vuotta *Fantasian* ensi-illan jälkeen, ilmestyi sen jatko-osa *Fantasia 2000*.

## Elokuvan jaksot

1. **Toccata ja fuuga d-molli** (Johann Sebastian Bach)

Sävellyksen ensimmäisen kolmanneksen ajan valkokankaalla nähdään mustina siluetteina kuvattuja ja värivaloin valaistuja orkesterimuusikoita, joita kapellimestari Leopold Stokowski johtaa ("orkesteri" ei kuitenkaan ole Philadelphian orkesteri, vaan joukko losangelesilaisia muusikoita ja Disneyn studion työntekijöitä, jotka matkivat soittamista Philadelphian orkesterin ääniraidan tahdissa). Tämän jälkeen kohtaus muuttuu abstraktiksi animaatioksi, jossa erilaiset värit ja muodot mukailevat musiikkia.
2. **Pähkinänsärkijä-sarja** (Pjotr Tšaikovski)

Sarja kohtauksia, jotka kuvaavat vuodenaikojen vaihtumista kesästä syksyyn ja syksystä talveen, esiintyjinä keijukaiset, kultakalat sekä tanssivat kukat ja sienet. Kohtauksilla ei ole yhteyttä *Pähkinänsärkijä*-baletin alkuperäiseen juoneen.
3. **Noidan oppipoika** (Paul Dukas)

Noidan oppipoikana työskentelevä Mikki Hiiri lainaa isäntänsä taikahattua helpottaakseen vedenkantotyötään, mutta hänen taikansa menee kohtalokkaalla tavalla pieleen. Juoni noudattaa J. W. von Goethen alkuperäistä *Noidan oppipoika* -runoa.
4. **Kevätuhri** (Igor Stravinski)

Kohtauksia esihistoriasta: maapallon muodostuminen, elämän synty sekä dinosaurusten nousu ja tuho. Kohtauksilla ei ole yhteyttä baletin alkuperäiseen juoneen.
5. **Pastoraalisinfonia** (Ludwig van Beethoven)

Kohtauksia antiikin Kreikan mytologiasta: Kentaurit etsivät itselleen puolisoita amoriinien avustuksella, ja siivekäs hevonen Pegasos hoitaa jälkikasvuaan. Kaikki kokoontuvat viinin jumalan Dionysoksen kunniaksi järjestettäviin juhliin, jotka keskeytyvät ukkosmyrskyyn, kun ylijumala Zeus alkaa huvitella viskelemällä salamoita taivaalta. Jakson mytologia-aihepiirillä ei ole yhteyttä sinfonian alkuperäisiin teemoihin.
6. **Tuntien tanssi** oopperasta *La Gioconda* (Amilcare Ponchielli)

Strutsit, virtahevot, norsut ja alligaattorit esittävät koomisen baletin. Tapahtumapaikkana toimiva venetsialainen palatsi viittaa löyhästi oopperan alkuperäiseen juoneen.
7. **Yö autiolla vuorella** (Modest Musorgski) / **Ave Maria** (Franz Schubert)

Tšernobog-demoni herää vuorenhuipullaan ja kutsuu vainajien henget haudoistaan. Vuorella vietetään öistä bakkanaalia, kunnes kirkonkellojen ääni saa Tšernobogin jälleen piiloutumaan vuoren uumeniin ja ajaa vainajat takaisin hautoihinsa. Kamera siirtyy vuorelta öiseen metsään, jossa vaeltaa kulkue munkkeja soihdut käsissään kohti auringonnousua. Jakson sisältö viittaa Musorgskin teoksen alkuperäiseen aiheeseen, noitasapattiin.
Jokaista jaksoa edeltää johdanto, jossa kertojanääni (säveltäjä ja musiikkikriitikko Deems Taylor) selostaa katsojille seuraavaksi kuultavan sävellyksen historiaa ja taustoja. Johdantojen taustalla nähdään orkesteri virittämässä soittimiaan seuraavaa numeroa varten.

Johdantojen lisäksi elokuvassa on kaksi erillistä lyhyttä puhekohtausta. *Noidan oppipoika* -jakson jälkeen nähdään kohtaus, jossa animoitu Mikki Hiiri (Walt Disney, ääni) käy tervehtimässä korokkeellaan seisovaa kapellimestari Leopold Stokowskia (molemmat nähdään mustina siluetteina). *Kevätuhrin* ja *Pastoraalisinfonian* välissä on kohtaus nimeltään *Meet the Soundtrack* ("tapaa ääniraita"), jossa katsojille kerrotaan Oskar Fischingerin abstraktisti animoiman ääniraidan avulla, miten heidän kuulemansa musiikki muodostuu eri taajuuksilla värähtelevistä ääniaalloista.

*Toccata ja fuuga*, *Noidan oppipoika*, *Tuntien tanssi* ja *Ave Maria* ovat Fantasiassa alkuperäisen mittaisia. 40-minuuttinen *Pastoraalisinfonia* on lyhennetty 20-minuuttiseksi ja 35-minuuttinen *Kevätuhri* 25-minuuttiseksi. Lisäksi *Kevätuhrissa* teoksen alussa soiva fagottisoolo on liitetty uudelleen teoksen loppuun. Myös *Yö autiolla vuorella*, *Pähkinänsärkijä* ja *Noidan oppipoika* ovat hieman alkuperäistä lyhyempiä, joskaan lyhennykset eivät ole yhtä radikaaleja. Fantasiassa käytetty *Pähkinänsärkijä* ei ole itse baletti vaan siihen perustuva orkesterisarja, joka on huomattavasti alkuperäistä balettia lyhyempi. *Yö autiolla vuorella* -teoksesta kuullaan Leopold Stokowskin oma orkesterisovitus, joka poikkeaa hieman Nikolai Rimski-Korsakovin tunnetummasta orkestraatiosta. Alkujaan uruille sävelletty *Toccata ja fuuga* kuullaan myös orkesterisovituksena.

Suomessa elokuvasta levitettiin 2000-luvulle asti hieman lyhennettyä versiota, jossa Taylorin osuudet on korvattu suomenkielisellä kerronnalla. Alkuperäisen suomenkielisen kertojan nimeä ei ole ilmoitettu. Vuonna 2010 tehtiin DVD-julkaisua varten uusi suomenkielinen jälkiäänitys, jonka ohjasi Markus Bäckman. Uudessa suomenkielisessä versiossa Taylorin äänenä on Jarmo Koski, Mikki Hiiren äänenä välispiikissä Antti Pääkkönen ja Stokowskin äänenä Rauno Ahonen.

## Elokuvan ääni

*Fantasia* oli maailman ensimmäinen stereoäänellä toteutettu elokuva, ja sitä pidetään muutenkin siihenastisista äänielokuvista edistyksellisimpänä. Kahden miljoonan dollarin budjetista viidennes käytettiin ääneen. Äänitykset tehtiin yhdeksälle raidalle, joista miksattu Fantasound-stereoääni esitettiin ensi-illassa 90 kaiuttimen kautta, jotka nykyajan surround-äänen tapaan oli sijoitettu ympäri salia.

## Lähteet