Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Planck

| Planck |
| --- |
|  |
| Organisaatio | ESA |
| COSPAR ID | 2009-026B |
| Kohde | Lagrangen piste L2 |
| Laukaisu | 14. toukokuuta 2009 |
| Laukaisualus | Ariane 5 ECA |
| Kohteessa | 3. heinäkuuta 2009 3 July 2009 |
| Tehtävän kesto | Arvio: 4 vuotta, 4 kuukautta ja 24 päivää |
| Aiheesta muualla |
| Virallinen sivusto |
| Infobox OK |

**Planck** on Euroopan avaruusjärjestön (ESA) avaruustutkimusasema, joka on toinen puoli *Herschel/Planck*-missiosta. 21. maaliskuuta 2013 julkaistiin koko taivaan käsittävä kosminen mikroaaltokartta kosmisen taustasäteilyn tutkimiseksi.

## Laukaisu ja rata

Esimerkkikuva Lissajous-radalle asettumisesta.
Planck laukaistiin 14. toukokuuta 2009 Ariane 5-kantoraketilla Guayanan avaruuskeskuksesta, Ranskan Guayanasta. Alus asettui erittäin elliptiselle radalle: perigeum 270 km, apogeum 1 120 000 km. Rata vei sen lähelle Lagrangen pistettä L2. Alus asettui menestyksellisesti kiertämään L2:ta 40 000 km säteisellä Lissajous-radalla. High Frequency Instrument saavutti 0,1 kelvinin lämpötilan 3. heinäkuuta 2009, jolloin se ja Low Frequency olivat optimaalisessa lämpötilassa ja Planck täysin toimintavalmis.

Tehtävänsä suoritettuaan Planck siirtyy heliosentriselle radalle ja sen laitteet sammutettiin 23. lokakuuta 2013.

## Taustaa

Luonnosteluvaiheessa 1980-luvulla satelliitin nimi oli COBRAS/SAMBA. Satelliitti on nimetty saksalaisen fyysikon Max Planckin mukaan.

Planck mittaa kosmista taustasäteilyä. Näillä havainnoilla voidaan määrittää maailmankaikkeuden alkuaikojen olosuhteita (100 000 vuotta alkuräjähdyksen jälkeen). Ensi kertaa tällaisen mittauksen teki NASAn COBE-satelliitti vuonna 1992. Vuonna 1998 lennätetty Boomerang-pallo mittasi kosmista taustasäteilyä korkealla Etelämantereen päällä. Vuosina 2001–2005 säteilyä mittasi NASAn WMAP. WMAPin ja Planckin jälkeen mittauksia tehtäneen seuraavat parikymmentä vuotta muun muassa stratosfääripalloista ennen uutta kosmisen taustasäteilyn avaruusobservatoriota.

## Suomen osallistuminen

Planckin Low Frequency Instrumentin (alle 100 GHz) 70 GHz:n mikroaaltovastaanottimet on suunniteltu ja valmistettu Suomessa Elektrobit Microwave -yhtiössä (työn tekemisen alussa yhtiön nimi oli Ylinen Engineering ja lopussa DA-Design Oy) yhdessä TKK:n ja VTT:n yhteisen MilliLab-laboratorion kanssa. Suomalaisen teknisen osuuden kustannus oli noin 10 miljoonaa euroa. Tähän liittyy suomalaista avaruustiedettä – Helsingin yliopiston Fysikaalisten tieteiden laitos tekee kosmologisia tutkimuksia ja Metsähovin ja Tuorlan observatoriot tekevät muun muassa galakseihin liittyvää tutkimusta Planckin mittaustulosten avulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Planck Science Team Home *ESA Science & Technology*. Viitattu 13.10.2018 (englanniksi).
* Planck  *ESA Science & Technology*. Viitattu 13.10.2018 (englanniksi).
* TKK:N tutkijat vahvasti mukana planck-mission valmistelussa  *PoliAlumni – Aalto-yliopisto, Teknillinen korkeakoulu*. 20.5.2009. Viitattu 13.10.2018.
# Benu-lintu

|  |
| --- |
| **Benu-lintu – hieroglyfein** |
|

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  |

|  |
| --- |
|  |

 |  |

 |

 |

Benu-lintu
**Benu-lintu** (käytetään myös nimiä **Bennu** ja **Benhu**) on egyptiläisen mytologian pyhä lintu. Kreikkalaiset yhdistivät sen feeniks-lintuun. Benu on harmaahaikara, joka tunnettiin auringonjumala Ran ruumiillistumana tai sieluna. Benun palvontapaikka oli Heliopoliin kaupunki. Linnun uskottiin palaavan sinne joka viidessadas vuosi. Herodotos kertoo Benun kiertelevän eksoottisissa maissa keräämässä yrttejä. Yrtit lintu toi mukanaan Heliopoliin alttarille rakentaakseen niistä nuotion, jossa sitten poltti itsensä tuhkaksi herätäkseen jälleen uuteen elämään. Linnun sanottiin nousevan tuhkasta kolmen päivän kuluttua. Benu liittyi läheisesti egyptiläiseen ajanlaskuun, ja sen temppelit oli varustettu lukuisilla aikaa mittaavilla laitteila.

Benu-lintu symboloi tulvivaa Niiliä, uudelleensyntymää ja Aurinkoa.

Benu-lintua hyödynsivät myöhemmin myös katoliset kirkkoisät, jotka näkivät Benussa kuolemattoman sielun symbolin sekä vertauskuvan Kristuksen ylösnousemuksesta kolmantena päivänä tuonelaan astumisensa jälkeen. Benua ja Kristusta yhdistivät myös neitseellinen syntymä.

## Lähteet

* Anthony S. Mercante: *Who's Who in Egyptian Mythology*.  (Toinen painos)  Yhdysvallat:  Metrobooks, 2002.  ISBN 1-5866-3611-1  (englanniksi)

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Tietoa taruolennoista
* Ancient Egypt: The mythology (englanniksi)
* Egyptian: Bennu bird (klikkaa kuvaa)
# Pont d’Iéna

Pont d'Iéna
**Pont d’Iéna** on Pariisissa sijaitseva silta, joka ylittää Seinejoen Jardins du Trocadéron ja Mars-kentän kohdalla. Silta on nimetty Jenan–Auerstedtin taistelun voiton kunniaksi. Pont d’Iéna on merkitty Pariisin historiallisten muistomerkkien rekisteriin.

Sillassa on viisi holvikaarta, jotka tukeutuvat neljään pilariin. Pilarit on koristeltu keisarillisilla kotkilla. Sillalla on neljä ratsastajapatsasta, kaksi kummankin rannan puolella. Ne esittävät gallialaista, roomalaista, arabialaista ja kreikkalaista soturia. Sillan oikean rannan puolella on Auguste Préaultin veistämä *Cavalier gaulois* ja Louis Joseph Daumasin veistämä *Cavalier romain*. Vasemman rannan puolella on Jean Charles Feuchèren veistämä *Cavalier arabe* ja François Théodore Devaulx’n veistämä *Cavalier grec*.

Silta rakennettiin aluksi 19 metriä leveäksi. Vuonna 1900 se päätettiin leventää 24 metriin. Levennys kuitenkin epäonnistui ja se täytyi purkaa. Siltaa levennettiin uudelleen vuoden 1937 maailmannäyttelyä varten, ja tuolloin sillan alla olevien tukipilareiden määrä kaksinkertaistettiin. Pont d’Iénan nykyinen leveys on 35 metriä.

## Historia

Silta rakennettiin keisari Napoleonin käskystä, ja sen piti alun perin olla nimeltään *Pont de l'Ecole Militaire* tai *Pont du Champ de Mars*. Vuonna 1807 silta päätettiin kuitenkin nimetä Pont d'Ienaksi edellisenä vuonna Jenan–Auerstedtin taistelussa saavutetun voiton kunniaksi.

Ensin sillan rakennustöitä johti Jacques Dillon, mutta hänen kuoltuaan kesken rakennustöiden vastuu siirtyi arkkitehti Francois Laurent Lamandelle, joka oli suunnitellut Pont d'Austerlitz -sillan. Silta oli määrä rakentaa valuraudasta, mutta materiaaliksi vaihdettiin kivi keisarillisella asetuksella vuonna 1808, koska kivisilta katsottiin kestävämmäksi ja helpommaksi ylläpitää.

Pont d'Ienan rakennustyöt etenivät hitaasti, ja sillan betonivalut valmistuivat vasta vuonna 1814. Napoleonin hävittyä ja keisarikunnan kaaduttua vuonna 1815 silta aiottiin purkaa, mutta kuningas Ludvig XVII onnistui pelastamaan sillan. Sen uudeksi nimeksi tuli *Pont des Invalides*, ja keisarilliset kotkat poistettiin ja niiden tilalle tuli monogrammi L. Vuoden 1830 vallankumouksen jälkeen sillalle palautettiin sen alkuperäinen nimi. Vuonna 1852 kuvanveistäjä Antoine-Louis Barye teki pilarien yläpuolelle uudet keisarilliset kotkat alkuperäisten mallin mukaan. Seuraavana vuonna sillalle lisättiin vielä neljä ratsastajapatsasta.

Pariisin kaupunki katsoi 1800-luvun loppupuolella, että silta oli liian kapea kasvavalle liikenteelle. Lisäksi vuonna 1889 järjestettiin Pariisin maailmannäyttely, jonka vetonaulana oli sillan läheisyyteen rakennettu Eiffel-torni, joka lisäsi liikennettä entisestään. Myöhemmät maailmanäyttelyt kasvattivat painetta leventää siltaa. Uudeksi leveydeksi ehdotettiin 40 metriä, mutta lopulta sillan leveydeksi sovittiin 35 metriä ennen vuoden 1937 maailmannäyttelyä.

## Kuvagalleria

* Roomalainen soturi
* Gallialainen soturi
* Arabialainen soturi
* Kreikkalainen soturi
* Näkymä sillalta kohti Trocadéron puutarhaa

## Lähteet
# Albert Lortzing

Albert Lortzing
**Albert Lortzing** (23. lokakuuta 1801 – 21. tammikuuta 1851) oli saksalainen säveltäjä. Hän syntyi Berliinissä ja hänen molemmat vanhempansa olivat näyttelijöitä.

Lortzing sävelsi ensimmäisen oopperansa jo vuonna 1824. Nykyään hänet muistetaan parhaiten oopperoidensa *Tsaarin ja kirvesmiehen* (1837) ja *Der Wildschützin* (1842) ansiosta.

## Lähteet
# 310 eaa.

|  |  |
| --- | --- |
| **Vuosisadat** | 400-luku eaa. · **300-luku eaa.** · 200-luku eaa. |
| **Vuosikymmenet** | 400-luku eaa. · 390-luku eaa. · 380-luku eaa. · 370-luku eaa. · 360-luku eaa. · 350-luku eaa. · 340-luku eaa. · 330-luku eaa. · 320-luku eaa. · 310-luku eaa. · 300-luku eaa. · 290-luku eaa. |
| **Vuodet** | 400 eaa. · 399 eaa. · 398 eaa. · 397 eaa. · 396 eaa. · 395 eaa. · 394 eaa. · 393 eaa. · 392 eaa. · 391 eaa. · 390 eaa. · 389 eaa. · 388 eaa. · 387 eaa. · 386 eaa. · 385 eaa. · 384 eaa. · 383 eaa. · 382 eaa. · 381 eaa. · 380 eaa. · 379 eaa. · 378 eaa. · 377 eaa. · 376 eaa. · 375 eaa. · 374 eaa. · 373 eaa. · 372 eaa. · 371 eaa. · 370 eaa. · 369 eaa. · 368 eaa. · 367 eaa. · 366 eaa. · 365 eaa. · 364 eaa. · 363 eaa. · 362 eaa. · 361 eaa. · 360 eaa. · 359 eaa. · 358 eaa. · 357 eaa. · 356 eaa. · 355 eaa. · 354 eaa. · 353 eaa. · 352 eaa. · 351 eaa. · 350 eaa. · 349 eaa. · 348 eaa. · 347 eaa. · 346 eaa. · 345 eaa. · 344 eaa. · 343 eaa. · 342 eaa. · 341 eaa. · 340 eaa. · 339 eaa. · 338 eaa. · 337 eaa. · 336 eaa. · 335 eaa. · 334 eaa. · 333 eaa. · 332 eaa. · 331 eaa. · 330 eaa. · 329 eaa. · 328 eaa. · 327 eaa. · 326 eaa. · 325 eaa. · 324 eaa. · 323 eaa. · 322 eaa. · 321 eaa. · 320 eaa. · 319 eaa. · 318 eaa. · 317 eaa. · 316 eaa. · 315 eaa. · 314 eaa. · 313 eaa. · 312 eaa. · 311 eaa. · 310 eaa. · 309 eaa. · 308 eaa. · 307 eaa. · 306 eaa. · 305 eaa. · 304 eaa. · 303 eaa. · 302 eaa. · 301 eaa. · 300 eaa. · 299 eaa. |

## Tapahtumia

* Bosporoksen valtakunta syntyy ja sen hallitsija Eumelos ottaa kuninkaan arvonimen.

## Syntyneitä

* Aristarkhos Samoslainen, antiikin kreikkalainen tähtitieteilijä.
* Xunzi, kiinalainen filosofi

## Kuolleita

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 310 eaa. Wikimedia Commonsissa
# Karkausvuosi

**Karkausvuosi** on kalenterivuosi, johon on lisätty yksi tai useampi karkauspäivä, jotta kalenteri saadaan synkronoitua aurinkovuoden ja vuodenaikojen kanssa. Tämä on tarpeellista 365 päivän pituista kalenterivuotta käyttävissä järjestelmissä, koska aurinkovuosi on noin neljännespäivän pidempi kuin kalenterivuosi.

## Eri kalentereissa

* Nykyisessä länsimaisessa ajanlaskussa karkausvuosi on joka neljäs vuosi kaikkina neljällä jaollisina vuosina (2028, 2032, 2036, 2040), paitsi jos kyseinen vuosi on jaollinen myös sadalla (pois lukien vuosi, joka on jaollinen myös 400:lla). Karkauspäivä on lisätty karkausvuoden helmikuun 24. päiväksi, mikä pidentää helmikuun 29-päiväiseksi. Suomessa karkauspäivä on tosin vuodesta 2000 lähtien ollut helmikuun 29. päivä.

* Kiinalaisessa kalenterissa karkausvuosi on joka kolmas vuosi, jolloin vuoteen lisätään ylimääräinen kuukausi.

* Juutalaisessa kalenterissa karkausvuosi on joka 19. vuosi, jolloin vuoteen lisätään ylimääräinen kuukausi.

* Iranilaisessa kalenterissa karkausvuosi on yleensä joka neljäs vuosi. Sen tarkka ajankohta määritellään päiväntasauksen ajankohdan mukaan.

* Hindukalenterissa karkauspäivien ja karkauskuukausien lisääminen ja vähentäminen tapahtuu epäsäännöllisesti.

* Islamilaisessa kalenterissa karkausvuosi esiintyy 11 kertaa 30 vuoden jakson aikana. Tällöin vuoden viimeiseen kuukauteen lisätään yksi päivä.

* Bahai-kalenterissa karkausvuosi esiintyy yleensä joka neljäs vuosi, jolloin vuoden kahden viimeisen kuukauden väliin lisätään viisi päivää.

* Etiopialaisessa kalenterissa karkausvuosi esiintyy kerran neljässä vuodessa, jolloin ylimääräinen päivä lisätään vuoden loppuun.

## Lähteet
# Gerd Binnig

| Gerd Binnig |
| --- |
|  |
| Henkilötiedot |
| **Syntynyt** | 20. heinäkuuta 1947 Frankfurt am Main, Saksa |
| Kansalaisuus |  Saksalainen |
| Koulutus ja ura |
| Instituutti | IBM |
| Tutkimusalue | Fysiikka |
| Tunnetut työt | Tunnelointimikroskooppi |
| Palkinnot |  Nobelin fysiikanpalkinto (1986) |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**Gerd Binnig** (s. 20. heinäkuuta 1947 Länsi-Saksa) on saksalainen fyysikko. Hän ja Heinrich Rohrer kehittivät yhdessä tunnelointimikroskooppia, josta he saivat Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1986.

Binnig vietti nuoruutensa sodan runtelemilla alueilla. Binnigin perhe asui sekä Frankfurtissa että Offenbach am Mainissa, ja siksi hän kävi koulua molemmissa kaupungeissa. Jo 10-vuotiaana hänelle oli selvää, että hänestä tulisi fyysikko, mutta myöhemmin hän mietti, tekikö hän oikean valinnan. Hän keskittyi enemmän musiikkiin ja soitti myös yhtyeessä. Viulua hän soitti 15-vuotiaana koulun orkesterissa.

Binnig meni naimisiin psykologi Lore Waglerin kanssa vuonna 1969, ja heille syntyi kaksi lasta, tytär Sveitsissä ja poika Yhdysvalloissa.

Binnig aloitti työt IBM:llä vuonna 1978 Zürichin tutkimusryhmässä, jossa hän tutustui Heinrich Rohreriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Biografia Nobel-säätiön sivuilla (englanniksi)
# Aegukga (Etelä-Korea)

Aegukga
**Aegukga** (kor. 애국가, hanja 愛國歌, suom. *Isänmaallinen laulu*) on Korean tasavallan eli Etelä-Korean kansallislaulu. Myös Korean demokraattisen kansantasavallan kansallislaulusta käytetään samaa nimeä. Kyseessä on kuitenkin eri laulu (vrt. Achimŭn pinnara, 아침은, 빛나라). Laulun sanoittajaa ei tiedetä. Sen arvellaan syntyneen 1900-luvun alkupuolella, ja sen tekijäksi on veikattu joko poliitikko Yun Chihoa tai An Chang-hoa, itsenäisyysmiestä ja opettajaa. Alun perin *Aegukgaa* laulettiin vanhan skottilaisen kansanlaulun Auld Lang Syne sanoin. Japanin miehityksen aikana (1910–1945) *Aegukgan* laulaminen oli kielletty. Maan ulkopuolella asuvat korealaiset jatkoivat kuitenkin sen laulamista, tuoden näin ilmi uskonsa maansa tulevaan vapautukseen. Vuonna 1937 Ahn Eak-tae, kansainvälisesti tunnettu korealainen muusikko, joka asui Espanjassa, sävelsi *Aegukgaan* oman sävelmän. Tämä julistettiin Korean tasavallan kansallislauluksi Shanghaissa, Kiinassa, jossa maanpakolaishallitus kokoontui. *Aegukga* esitettiin virallisesti Korean tasavallan itsenäistymisjuhlassa 15. elokuuta 1948. Samana vuonna sen asema virallistettiin.

## Sanat

|   | koreaksi hangulilla | hanjalla | translitteraatio |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 동해물과 백두산이 마르고 닳도록 하느님이 보우하사 우리나라 만세 | 東海물과 白頭山이 마르고 닳도록 하느님이 保佑하사 우리나라 萬歲 | Donghae mulgwa Baekdusani mareugo daltorok Haneunimi bouhasa urinara manse |
| 2 | 남산위에 저 소나무 철갑을 두른 듯 바람서리 불변함은 우리 기상일세  | 南山위에 저 소나무 鐵甲을 두른 듯 바람서리 不變함은 우리 氣像일세 | Namsan wie jeo sonamu cheolgabeul dureun deut Baram seori bulbyeonhameun uri gisangilse |
| 3 | 가을 하늘 공활한데 높고 구름 없이 밝은 달은 우리 가슴 일편단심일세 | 가을 하늘 空豁한데 높고 구름 없이 밝은 달은 우리 가슴 一片丹心일세 | Gaeul haneul gonghwalhande nopgo gureum eopsi Balgeun dareun uri gaseum ilpyeondansimilse |
| 4 | 이 기상과 이 맘으로 충성을 다하여 괴로우나 즐거우나 나라 사랑하세 | 이 氣像과 이 맘으로 忠誠을 다하여 괴로우나 즐거우나 나라 사랑하세 | I gisanggwa i mameuro chungseongeul dahayeo Goerouna jeulgeouna nara saranghase |
| kertosäe | 무궁화 삼천리 화려강산 대한사람 대한으로 길이 보전하세 | 無窮花 三千里 華麗江山 大韓사람 大韓으로 길이 保全하세 | Mugunghwa samcheolli hwaryeogangsan Daehansaram daehaneuro giri bojeonhase |

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
# Nobusuke Kishi

| Nobusuke Kishi |
| --- |
|  |
| Japanin pääministeri |
|
31. tammikuuta 1957 – 19. heinäkuuta 1960
 |
| Monarkki | Hirohito |
| Edeltäjä | Tanzan Ishibashi |
| Seuraaja | Hayato Ikeda |
| Henkilötiedot |
| **Syntynyt** | 13. marraskuuta 1896 Tabuse, Yamaguchin prefektuuri, Japani |
| **Kuollut** | 7. elokuuta 1987 (90 vuotta) Tokio, Japani |
| Tiedot |
| Puolue | Japanin liberaalidemokraattinen puolue |
|  Nimikirjoitus |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**Nobusuke Kishi** (jap. 岸信介, *Kishi Nobusuke*; alkujaan *Nobusuke Satō*, jap. 佐藤信介, *Satō Nobusuke*; 13. marraskuuta 1896 Yamaguchin prefektuuri – 7. elokuuta 1987 Tokio) oli japanilainen poliitikko, joka toimi Japanin pääministerinä 1957–1960.

Kishi, alun perin sukunimeltään Satō ja pääministerinä toimineen Eisaku Satōn isoveli, valmistui lakimieheksi Tokion yliopistosta vuonna 1920. Kishi oli mukana politiikassa jo ennen toista maailmansotaa ja sen aikana. Vuodesta 1936 hän toimi Japanin valloittaman Mantšukuon alueen teollistamisesta vastaavana varaministerinä. Hän tuli Japanin parlamenttiin 1942 liberaalidemokraattien edustajana, toimiessaan samaan aikaan Japanin kauppa- ja teollisuusministerinä. Sodan aikana hän alkoi epäillä Japanin mahdollisuuksia voittoon.

Toisen maailmansodan jälkeen Kishi vietti kolme vuotta vangittuna Sugamon vankilassa sotarikoksista epäiltynä luokassa A. Häntä ei kuitenkaan tuomittu Tokion oikeudenkäynneissä, vaan hän pääsi vapaaksi jo vuonna 1948.

Kishi palasi politiikkaan vuonna 1953, kun hänet valittiin parlamenttiin liberaalipuolueen edustajaksi. Joulukuussa 1956 hänet nimitettiin ulkoministeriksi, ja vai kaksi kuukautta myöhemmin hänestä tuli pääministeri. Hän onnistui kasvattamaan liberaalidemokraattien kannatusta vuoden 1958 vaaleissa ja jatkoi pääministerinä, kunnes joutui eroamaan 1960 hyväksyttyään japanilais-amerikkalaisen turvallisuussopimuksen vasemmiston vastustuksesta ja monista mielenosoituksista huolimatta.

Kishiä pidetään keskeisenä *1955 System* -nimellä kutsutun politiikan aloittajana, jossa liberaalidemokraattisesta puolueesta tuli pitkäksi ajaksi japanilaisen politiikan kulmakivi. Häntä toisaalta syytetään tuona aikana syntyneestä rakenteellisesta korruptiosta, kuten laajamittaisesta rahanpesusta.

## Perhe

Kishi luopui alkuperäisestä Satō-sukunimestään sen jälkeen, kun hänen setänsä adoptoi hänet vailla omia lapsia.

Kishin vaimo Yoshiko kuoli ennen häntä. Pariskunnalle syntyi kaksi lasta, poika Nobukazu ja tytär Yoko.

Kishi oli Japanin pääministeri Eisaku Satōn isoveli, ulkoministeri Shintarō Aben appiukko ja pääministeri Shinzō Aben isoisä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nobusuke Kishi Wikimedia Commonsissa
# Dolby Digital

Dolby Digitalin logo.
**Dolby Digital** on tavaramerkki Dolby Laboratoriesin kehittämälle digitaaliselle, häviöllisesti pakkaavalle, **AC-3**-äänenkoodaukselle. Äänivirrasta poistetaan osia psykoakustisten mallien avulla siten, että ihmiskorva huomaa mahdollisimman vähän laadun heikkenemistä.

Dolby Digitalin käyttökohde on DVD-levyjen, elokuvien teatteriesityskopioiden ja joissain tapauksissa digitaalitelevision monikanavaääni. Järjestelmän avulla voidaan lähettää monenlaisia kanava-asetuksia yksikanavaisesta monoäänestä (1.0) kuusikanavaiseen surround-ääneen (5.1), jossa on yksi keskikanava, kaksi etukanavaa, kaksi takakanavaa ja erityinen taajuudeltaan rajoitettu matalien efektien kanava (LFE).

**Dolby Digital 5.1 EX** -järjestelmä lisää 5.1-järjestelmään uuden takakeskikanavan koodaamalla sen äänen kahteen muuhun takakanavaan *matriisikoodauksen* avulla. Järjestelmä on täysin yhteensopiva normaalin 5.1-järjestelmän kanssa.

Dolby on historiansa aikana kehittänyt myös monia muita äänitekniikoita, kuten edelleen laajasti käytetyn Dolby Surroundin, jossa matriisikoodauksen avulla kaksikanavaiseen stereoääniraitaan saadaan tallennettua monotakakanava.

Dolby Laboratories tunnetaan myös ns. Double-D logostaan, joka koostuu kahdesta isosta D-kirjaimesta, joista jälkimmäinen on kirjoitettu peilikuvana.

## Katso myös

* AC3Filter
* DTS
* DCP

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dolby Digital Wikimedia Commonsissa
# Gamelan

Jaavalaisia gongeja Indonesian suurlähetystössä Canberrassa.
**Gamelan** on indonesialainen lyömäsoittimista ja joskus myös jousi- ja puhallinsoittimista koostuva yhtye. Yhtyeeseen kuuluu joskus myös yksi tai useampia laulusolisteja. Gamelan tarkoittaa myös tällaisten yhtyeiden soittamaa musiikkia. Gamelan kehittyi Sundasaarilla, ja sen kaltaiset yhtyeet ovat yleisiä myös Malesiassa. Pääasiassa maahanmuuton seurauksena nykyään myös Euroopassa, Amerikassa ja muualla on perustettu gamelan-yhtyeitä. Gamelanista on kehittynyt myös muita musiikin tyylilajeja, kuten langgam Jawa, joka on gamelanin ja kroncongin sekoitus. Jotkut länsimaiset klassisen musiikin säveltäjät ovat saaneet vaikutteita gamelan-musiikista. Tällaisia ovat muun muassa Claude Debussy ja Olivier Messiaen, joista ensiksi mainittu kiinnostui gamelanista kuultuaan sitä Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1889. Populaarimusiikissa gamelanista on saanut vaikutteita esimerkiksi kalifornialainen Xiu Xiu -yhtye.

Ensimmäiset varsinaiset gamelan-yhtyeet Indonesian ulkopuolella olivat Alankomaissa, Indonesian entisessä emämaassa. Uudempiin länsimaisiin gamelan-yhtyeisiin kuuluu mm. Gamelan Son of Lion, joka perustettiin Yhdysvalloissa vuonna 1976.

Gamelan jakautuu useisiin eri tyylilajeihin. Niille kaikille on ominaista lyömäsoitinten käyttö. Tyypillisiä indonesialaisia lyömäsoittimia ovat mm. metallofonit saron ja gendér, gongit bonang ja kenong sekä ksylofonin kaltainen gambang. Joillakin Indonesian alueilla yhtyeeseen sisältyy usein myös erilaisia jousi- ja puhallinsoittimia, rebab, suling ja laulaja sekä harvinaisempi kielisoitin celempung.

## Gamelan-soittimia Balilta

*
*
*
*
# Bernardo Bertolucci

| Bernardo Bertolucci |
| --- |
|  |
| Henkilötiedot |
| **Syntynyt** | 16. maaliskuuta 1941 Parma, Italia |
| **Kuollut** | 26. marraskuuta 2018 (77 vuotta) |
| Aiheesta muualla |
| IMDb |
| Elonet |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**Bernardo Bertolucci** (16. maaliskuuta 1941 Parma, Italia – 26. marraskuuta 2018) oli italialainen elokuvaohjaaja. Alkujaan Bertolucci tuli tunnetuksi runoilijana. Hän toimi muun muassa Pier Paolo Pasolinin apulaisohjaajana, kunnes ohjasi esikoisensa vuonna 1962.

Bertoluccin tunnettuja elokuvia ovat muiden muassa *Fasisti* (1970), *Viimeinen tango Pariisissa* (1972), *1900* (1976) sekä *Viimeinen keisari* (1987), josta Bertoluccille myönnettiin parhaan ohjauksen Oscar-palkinto. Hänen myöhemmät elokuvansa ovat olleet monikansallisia yhteistuotantoja. Vuonna 2012 Euroopan elokuva-akatemia myönsi Bertoluccille elämäntyöpalkinnon. Myös hänen pikkuveljensä Giuseppe Bertolucci oli elokuvaohjaaja.

Bertolucci kuoli 26. marraskuuta 2018 syöpään. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi vuonna 2012 valmistunut draama *Io e te*.

## Valikoitu ohjaajafilmografia

* *Viikatemies* (*La commare secca*, 1962; esikoiselokuva).
* *Fasisti* (*Il conformista*, 1970).
* *Viimeinen tango Pariisissa* (*Ultimo tango a Parigi*, 1972).
* *1900* (*Novecento*, 1975).
* *Bertoluccin kuu* / *Kuu* (*La luna*, 1979).
* *Naurettavan miehen tragedia* (*La tragedia di un uomo ridiculo*, 1981).
* *Viimeinen keisari* (*The Last Emperor*, 1987).
* *Suojaava taivas* (*The Sheltering Sky*, 1990).
* *Pikku Buddha* (*Little Buddha*, 1993).
* *Koskematon kauneus* (*Stealing Beauty*, 1996).
* *The Dreamers* (2003).
* *Io e te* (2012).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bernardo Bertolucci  Elonetissä.
* Bernardo Bertolucci Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
# Viimeinen mies (vuoden 1924 elokuva)

| Viimeinen mies |
| --- |
| Der letzte Mann |
|  |
| Ohjaaja | Friedrich Wilhelm Murnau |
| Käsikirjoittaja | Carl Mayer |
| Tuottaja | Erich Pommer |
| Säveltäjä | Giuseppe Becce Werner Schmidt-Boelcke |
| Kuvaaja | Karl Freund |
| Tuotantosuunnittelija | Edgar G. Ulmer |
| Lavastaja | Walter Röhrig |
| Pääosat | Emil Jannings |
| Valmistustiedot |
| Valmistusmaa | Saksa Weimarin tasavalta |
| Tuotantoyhtiö | Universum Film AG |
| Ensi-ilta | 1924 |
| Kesto | 101 minuuttia |
| Alkuperäiskieli | saksa - |
| Aiheesta muualla |
| IMDb  |
| Elonet |
| AllMovie |
|
[ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Viimeinen mies** (saks. *Der letzte Mann*) on saksalainen mykkäelokuva vuodelta 1924. Se kertoo luksushotellin vanhasta ovimiehestä, joka menettää työpaikkansa.

Elokuva oli menestys ja teki Murnausta kuuluisan Hollywoodia myöten. Siinä kamera liikkuu kuvaten ympäristöä päähenkilön näkökulmasta, mikä oli tuohon aikaan aivan uutta. Elokuvassa ei juuri käytetä välitekstejä, kuvat kertovat tarinan.

Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa teki kukin luettelon kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja *Viimeinen mies* oli mukana heistä yhdeksän listalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viimeinen mies (Arkistoitu – Internet Archive), Filmgoer