Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# ISO 15924

**ISO 15924** on standardointijärjestö ISO:n ylläpitämä standardi, jossa määritellään eri kirjoitusjärjestelmiin viittaavat kansainväliset kirjain- ja numerokoodit. ISO 15924 -koodien rekisteröinnistä huolehtii ISO:n toimeksiannosta Unicode Consortium.

Esimerkiksi latinalaisen kirjaimiston numerokoodi ISO 15924:ssä on 215 ja kirjainkoodi ”Latn”.

## Lähteet
# Hiragana

**Hiragana** (jap. 平仮名) on toinen japanin kirjoitusjärjestelmässä käytetyistä kana-tavumerkistöistä. Kukin merkki koostuu konsonantista ja vokaalista, poikkeuksena pelkät vokaalit ja "n". Hiraganaa käytetään yleensä partikkelien ja sanojen taivutusmuotojen merkitsemiseen, harvinaisten tai vaikeiden merkkien ääntämisohjeiden merkitsemiseen sekä lapsille tarkoitettujen tekstien kirjoittamiseen.

Hiragana-merkit kehitettiin man’yōgana-merkeistä.

Alla olevassa taulukossa näkyvät sekä hiraganat että niistä saatavat yhdistelmät.

Merkkien ulkonäkö voi hieman vaihdella käytetyn fontin mukaan. Esimerkiksi ri-tavua vastaava merkki esiintyy joskus yhtenäisenä ja joskus kahdesta erillisestä osasta koostuvana.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| あ *a* | い *i* | う *u* | え *e* | お *o* | (ya) | (yu) | (yo) |
|  |
| か *ka* | き *ki* | く *ku* | け *ke* | こ *ko* | きゃ *kya* | きゅ *kyu* | きょ *kyo* |
| さ *sa* | し *shi* | す *su* | せ *se* | そ *so* | しゃ *sha* | しゅ *shu* | しょ *sho* |
| た *ta* | ち *chi* | つ *tsu* | て *te* | と *to* | ちゃ *cha* | ちゅ *chu* | ちょ *cho* |
| な *na* | に *ni* | ぬ *nu* | ね *ne* | の *no* | にゃ *nya* | にゅ *nyu* | にょ *nyo* |
| は *ha* | ひ *hi* | ふ *fu* | へ *he* | ほ *ho* | ひゃ *hya* | ひゅ *hyu* | ひょ *hyo* |
| ま *ma* | み *mi* | む *mu* | め *me* | も *mo* | みゃ *mya* | みゅ *myu* | みょ *myo* |
| や *ya* |  | ゆ *yu* |  | よ *yo* |  |
| ら *ra* | り *ri* | る *ru* | れ *re* | ろ *ro* | りゃ *rya* | りゅ *ryu* | りょ *ryo* |
| わ *wa* | ゐ *wi* |  | ゑ *we* | を *o/wo* |  |
|  | ん *n* |  |
|  |
| が *ga* | ぎ *gi* | ぐ *gu* | げ *ge* | ご *go* | ぎゃ *gya* | ぎゅ *gyu* | ぎょ *gyo* |
| ざ *za* | じ *ji* | ず *zu* | ぜ *ze* | ぞ *zo* | じゃ *ja* | じゅ *ju* | じょ *jo* |
| だ *da* | ぢ *(ji)* | づ *(zu)* | で *de* | ど *do* | ぢゃ *(ja)* | ぢゅ *(ju)* | ぢょ *(jo)* |
| ば *ba* | び *bi* | ぶ *bu* | べ *be* | ぼ *bo* | びゃ *bya* | びゅ *byu* | びょ *byo* |
| ぱ *pa* | ぴ *pi* | ぷ *pu* | ぺ *pe* | ぽ *po* | ぴゃ *pya* | ぴゅ *pyu* | ぴょ *pyo* |

K-rivistä (ka, ki, ku, ke, ko) saadaan g-rivi (ga, gi, gu, ge, go), s-rivistä z-rivi, t-rivistä d-rivi ja h-rivistä b-rivi lisäämällä lainausmerkin näköinen merkintä (**゛**, *dakuten*) merkin oikeaan yläkulmaan. H-rivistä saadaan lisäksi p-rivi lisäämällä yläkulmaan pieni ympyrä (**゜**, *handakuten*).

W-rivin punaiset merkit "wi" ja "we" on poistettu käytöstä.

**Poikkeukset partikkelien lausumisessa**

Merkkien lausuminen on toisen maailmansodan jälkeisten uudistusten jälkeen hyvin säännöllistä, mutta partikkeleina käytettäessä poikkeuksia on kolme:

* は, *ha* lausutaan *wa*
* へ, *he* lausutaan *e*
* を, *wo* lausutaan *o*

## Katso myös

* Katakana
* Kanji
* Luettelo japanin kielen välimerkeistä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Hanami Web – japaninkielinen näppäimistömerkistö (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Kanjikaverin sivut hiraganojen opiskeluun
# Han-kiinalaiset

| Han-kiinalaiset |
| --- |
| **Merkittävät asuinalueet**

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Kiina | noin 1,16 miljardia |  |
|  Taiwan | noin 22,3 miljoonaa |  |
| muu Aasia | noin 31 miljoonaa |  |
| muu maailma | noin 9 miljoonaa |  |

 |
| Kielet | siniittiset kielet |
| Uskonnot | kungfutselaisuus, taolaisuus, buddhalaisuus |
| Infobox OK |

**Han-kiinalaiset** (yksink.: 汉; perint.: 漢; pinyin: *hàn*) muodostavat Kiinan suurimman etnisen ryhmän. Maastamuuton myötä heitä asuu myös lukuisissa eri valtioissa Aasiassa ja sen ulkopuolella. Kiinan lisäksi han-kiinalaiset muodostavat enemmistön väestöstä Taiwanissa ja Singaporessa. Nimi *han* juontaa juurensa kiinalaiseen Han-dynastiaan.

## Väestömäärä

1600-luvun puolivälissä Kiinan asukasluku oli noin 200 miljoonaa ja heistä suurin osa oli han-kiinalaisia. Vuoden 1953 väestönlaskennassa heitä oli 547 miljoonaa, tai 93,9 % maan koko väestöstä. Väestönlaskennoissa vuosina 1990 ja 2000 heitä oli 1,04 ja 1,16 miljardia, tai 91,99 % ja 91,59 % Kiinan kansantasavallan koko väestöstä. Vuonna 2021 han-kiinalaiset muodostivat arviolta 95% Taiwanin 23,5 miljoonasta asukkaasta. Kiinan ja Taiwanin ulkopuolella han-kiinalaisia asui 1800-luvun lopussa noin 4 miljoonaa. Vuonna 2006 heitä oli jo 40 miljoonaa. Kiinan ja Taiwanin ulkopuolella suhteellisesti suurimman osan väestöstä han-kiinalaiset muodostivat Singaporessa, jossa vuonna 2020 väestöstä 75,9% oli etnisesti kiinalaisia. Aasian ulkopuolella suurin kiinalaisryhmä ovat amerikankiinalaiset Yhdysvalloissa, jossa heitä oli vuonna 2005 noin 3,38 miljoonaa.

## Katso myös

* Kiinan etniset ryhmät

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Han-kiinalaiset** Wikimedia Commonsissa
# Tavukirjoitus

Katakana on toinen japanin kielessä käytettävistä tavumerkistöistä.
**Tavukirjoitus** eli **syllabinen kirjoitus** on kirjoitusjärjestelmä, jossa kirjoitusmerkit kuvaavat tavuja.

Tavumerkkejä käyttäviä kirjoitusjärjestelmiä ovat esimerkiksi japanin kirjoitusjärjestelmä, cherokeelainen kirjaimisto, lineaari-B-kirjoitus ja todennäköisesti myös minolaiset kirjoitusjärjestelmät (kreetalaiset hieroglyfit, lineaari-A-kirjoitus), erilaiset intialaiset kirjoitusjärjestelmät sekä muinainen nuolenpääkirjoitus.

Joidenkin tavukirjoitusjärjestelmien tavut kattavat kielen kaikki tavut (esimerkiksi *k*-alkuiset *ka*, *ke*, *ki*, *ko* ja *ku*). Joissakin järjestelmissä käytetään konsonanttitavumerkkejä, joissa vokaali on vain oletettu (esimerkiksi konsonanttimerkki *k* voidaan yhdistää vokaaleihin mutta luetaan yksinään *ka*). Joissakin järjestelmissä merkistöstä puuttuvat tavut saadaan aikaan yhdistämällä kaksi tavumerkkiä (kuten *kan* ← *ka* + *an*).

Tavumerkistöissä on vähemmän merkkejä kuin sanakirjoitusmerkistöissä mutta enemmän kuin aakkostoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tavukirjoitus** Wikimedia Commonsissa
# Kansankieli

**Kansankieli** eli **vernakulaari** on tietyn alueen asukkaiden yleisesti käyttämä kielimuoto, jolla ei ole tietoisesti kehitettyä normistoa ja joka tavallisesti eroaa alueen julkisesta standardikielestä. Nykytutkimuksessa suomenkielistä kansankielen käsitettä käytetään etenkin tarkasteltaessa sääty-yhteiskunnan eri kielimuotoja sekä niiden asemaa tai muita kielipolitiikan kysymyksiä. Normittamattoman nykykielen kohdalla termin käyttö on sen sijaan vähäisempää sanan *kansa* omaksumien halventavien lisämerkityksien vuoksi. Latinalaisperäistä lainasanaa "vernakulaari" pidetään sen sijaan yleisesti neutraalimpana.

## Katso myös

* Slangi

## Lähteet
# Keskikiina

**Keskikiina** (*Middle Chinese*) on alkuaan vuonna 601 julkaistussa *Qieyun*-riimisanakirjassa kuvailtu kiinan kielen varhaismuoto. Kirjoitusjärjestelmän luonteen johdosta itse lausuminen sekä äänteistö on jouduttu rekonstruoimaan. Aiemmasta muinaiskiinasta poiketen keskikiinaan oli kehittynyt toonijärjestelmä, jossa on neljä toonia. Monet nykyisistä kiinan murteista ovat kehittyneet keskikiinasta; poikkeuksiakin tosin on, ja niihin lukeutuu muun muassa joitain min-kiinan muotoja.

Yksi merkittävistä keskikiinaa tutkineista kielitieteilijöistä on ollut ruotsalainen Bernhard Karlgren.
# Meiji-restauraatio

| Meiji-restauraatio |
| --- |
| Osa Bakumatsua ja Boshin-sotaa |
|  Keisari Meiji vuonna 1873. |
| Päivämäärä | 3. tammikuuta 1868 |
| Lopputulos | Tokugawa-shōgunaatti syöstiin vallasta Meiji-kausi alkoi Japanin keisarikunta perustettiin |
| Osapuolet |
|  Japanin keisarikunta |  Tokugawa-shōgunaatti |
| Komentajat |
| Meiji | Tokugawa Yoshinobu |
| Infobox OKNimi-testi OK |

Noin vuodelta 1870 peräisin oleva allegoria Japanin uuden ja vanhan välisestä taistelusta.
**Meiji-restauraatiossa** (jap. 明治維新, *Meiji ishin*) Tokugawa-shōgunaatti syöstiin vallasta ja valta siirtyi Meiji-keisari Mutsuhitolle. Japani luopui kertaheitolla feodaalisesta yhteiskuntajärjestelmästä ja aloitti nopean modernisoinnin ja teollistumisen.

Restauraation jälkeen Japani ei eristäytynyt enää länsimaista, kuten Kiina, vaan omaksui länsimaiden parhaimpia puolia omaan yhteiskuntaansa. Maa sai perustuslain ja parlamentin. Koulutus uudistettiin ranskalaisen mallin mukaan ja oppivelvollisuus laajennettiin koskemaan kaikkia yhteiskuntaluokkia. Japani omaksui muun muassa preussilaisen armeijan, brittiläisen laivaston, yhdysvaltalaisen pankkilaitoksen ja ranskalaisen aluehallinnon mallit.*lähde?*

Restauraation vuosiksi edeltävine sotineen lasketaan yleensä kausi vuodesta 1866 vuoteen 1869. Meiji-kausi alkoi virallisesti 3. helmikuuta 1867 15-vuotiaan Mutsuhiton noustessa isänsä keisari Kōmein seuraajaksi valtaistuimelle ottaen nimekseen Meiji, mutta restauraation huipentumana pidetään 19. marraskuuta 1867, jolloin shōgun Tokugawa Yoshinobu luopui virallisesta asemastaan. Sota shōgunaatin kannattajien ja keisarillisten joukkojen välillä todellisesta vallasta kuitenkin jatkui vielä seuraavan vuoden ajan.*lähde?*

Keisari Meijin varmistettua asemansa Japanin pääkaupunki siirrettiin Kiotosta Tokioon syyskuussa 1868 ja feodaaliset luokkarajat, mukaan lukien samurai-soturit, lakkautettiin asteittain.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Meiji-restauraatio** Wikimedia Commonsissa