Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Sammaleläimet

| Sammaleläimet |
| --- |
|  Sammaleläimiä; keskellä oikealla Kulkusammaleläin, ylhäällä vasemmalla saman lajin statoblasti. |
| Tieteellinen luokittelu |
| Domeeni: | Aitotumaiset Eucarya |
| Kunta: | Eläinkunta Animalia |
| Pääjakso: | Sammaleläimet **Bryozoa** Ehrenberg, 1831 |
| Synonyymit |
| * Ectoprocta Nitsche, 1870
 |
| Luokat |
| * Gymnolaemata
* Järvisammaleläimet Phylactolaemata
* Stenolaemata
 |
| Katso myös |
|   Sammaleläimet Wikispeciesissä   Sammaleläimet Commonsissa
 |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Sammaleläimet** (Bryozoa tai Ectoprocta) on yksi eläinkunnan pääjaksoista. Ne ovat vedessä eläviä, tavallisesti runkokuntia muodostavia selkärangattomia, jotka ovat sukua pikarimadoille. Ne muodostavat sammalmaisen peitteen esimerkiksi kiviin tai vesikasveihin. Runkokunnan eri yksilöt voivat olla kehittyneitä eri tehtäviin.

## Lisääntyminen

Sammaleläimet lisääntyvät joko suvullisesti tai kuroutumalla. Erilajiset sammaleläimet ovat muodoiltaan hyvin erilaisia ja ne sekoitetaan usein muihin eliöihin, koralleihin tai fossilistoissa jopa leviin.

## Fossiilit

Korallimainen sammaleläin *Costazia costazi*
Sammaleläimet ilmestyivät meriin viimeistään varhaisella ordovikikaudella. Niitä saattoi elää pehmeäkuorisina jo kambrikaudella.

## Esiintymät

Sammaleläimet elävät yleensä merissä, mutta myös makeassa ja murtovedessä. Suomessa tavattavia sammaleläimiä ovat muun muassa Itämeressä elävä levärupi, sisävesien kulkusammaleläin sekä vieraslaji hyytelösammaleläin, joka on levinnyt Suomeen ilmeisesti laivojen painolastiveden mukana.

## Suomessa esiintyvät lajit

Suomessa tavataan 11 lajia sammaleläimiä. Yhdysvalloista Itämereen levinnyt laji *Conopeum chesapeakensis* on tunnistettu viimeisimpänä, vuonna 2024.

* Liuskasammaleläin (*Conopeum chesapeakensis*)
* Kulkusammaleläin (*Cristatella mucedo*)
* Levärupi (*Einhornia crustulenta*)
* *Fredericella sultana*
* *Hyalinella punctata*
* *Paludicella articulata*
* Hyytelösammaleläin (*Pectinatella magnifica*)
* *Plumatella fruticosa*
* *Plumatella fungosa*
* Rönsysammaleläin (*Plumatella repens*)
* Sormisammaleläin (*Victorella pavida*)

## Katso myös

* Bryostatiinit

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bryozoa WoRMS - World Register of Marine Species
* Index to Bryozoa Bryozoa Home Page, was at RMIT; now bryozoa.net
* Other Bryozoan WWW Resources
* International Bryozoology Association official website
* Bryozoan Introduction (Arkistoitu – Internet Archive)
* The Phylum Ectoprocta (Bryozoa)
* Bryozoans (Arkistoitu – Internet Archive) in the Connecticut River
# Natriumsyanidi

| Natriumsyanidi |
| --- |
|  |
|  |
| Tunnisteet |
| CAS-numero | 143-33-9 |
| PubChem CID | 8929 |
| Ominaisuudet |
| Molekyylikaava | NaCN |
| Moolimassa | 49,01 g/mol |
| Ulkomuoto | valkoinen suola |
| Sulamispiste | 563,7 °C (837 K) |
| Kiehumispiste | 1 496 °C (1 769 K) |
| Tiheys | 1,6 g/cm3 |
| Liukoisuus veteen | 58 g/100 ml. |
|  **T+NC** |
| Infobox OK |

**Natriumsyanidi** (NaCN) on myrkyllinen aine, joka on sinihapon suola.

Natriumsyanidin vaikutukset ovat samanlaisia kuin kaliumsyanidin. Kerralla nautittuna 100–200 mg natriumsyanidia aiheuttaa tajuttomuuden minuutin sisällä, joskus 10 sekunnin sisällä, riippuen ruumiin vastustuskyvystä ja vatsassa olevasta ruoan määrästä. 45 minuutin jälkeen keho menee koomaan tai syvään uneen ja henkilö voi kuolla kahden tunnin sisällä, jos hän ei saa lääkettä. Tämän aikana voi esiintyä kouristuksia. Kuoleman aiheuttaa yleensä sydämenpysähdys.

Natriumsyanidin moolimassa on 49,01 g/mol, sulamispiste 563,7 °C, kiehumispiste 1 496 °C, tiheys 1,6 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 143-33-9. Natriumsyanidin liukoisuus veteen 20 °C:n lämpötilassa on 58 g/100 ml.

Natriumsyanidia käytetään muun muassa teräksen pintakarkaisussa. Vähähiilistä terästä pidetään austeniittialueella 900–950 °C hiiletyslämpötilassa sulassa seoksessa, jossa on natriumsyanidin lisäksi 0,7 % hiiltä. Hiili imeytyy raudan atomihilan välisijoihin noin 0,1 mm tunnissa. Kun kappale on hiilettynyt haluttuun syvyyteen, kappale karkaistaan normaalisti kuten seostamaton 0,7 % hiiliteräs. Johtuen suhteellisen ohuesta kovasta pinnasta, terä voidaan jättää erittäin kovaksi (Saavutettava maksimikovuus on noin 59…63 HRC). Tällä menetelmällä valmistetaan mm. ruohonleikkurin teriä. Kun terä teroitetaan vain toiselta sivultaan, sen rakenne tulee hieman vastaavaksi kuin jyrsijän hammas. Terä teroittuu siis itsestään nurmikkoa leikatessa.

## Aiheesta muualla

* Natriumsyanidin kansainvälinen kemikaalikortti
* PubChem: Sodium cyanide (englanniksi)
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Sodium cyanide (englanniksi)
# Metyyliamiini

| Metyyliamiini |
| --- |
|  |
| Tunnisteet |
| CAS-numero | 74-89-5 |
| PubChem CID | 6329 |
| SMILES | CN |
| Ominaisuudet |
| Molekyylikaava | CH5N |
| Moolimassa | 31,1 g/mol |
| Sulamispiste | –93 °C |
| Kiehumispiste | –6 °C |
| Tiheys | 0,7 g/cm3 |
| Liukoisuus veteen | 1,08 kg/l (20 °C) |
| Infobox OK |

**Metyyliamiini** on primäärinen amiini, joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön kaasu ja sillä on tunnusomainen, kalaa muistuttava haju. Sen kemiallinen kaava on CH5N ja rakennekaava CH3NH2. Metyyliamiinista käytetään myös nimiä *metaaniamiini*, *aminometaani* tai *monometyyliamiini*.

Metyyliamiinin moolimassa on 31,1 g/mol, sulamispiste –93 °C, kiehumispiste –6 °C, tiheys (neste) 0,7 g/cm3, liukenee erittäin hyvin veteen 25 °C:ssa, itsesyttymislämpötila 430 °C ja CAS-numero 74-89-5. Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Metyyliamiini on emäs, jonka konjugaattihapon metyyliammoniumionin pKa on 10,64.

## Valmistus ja käyttö

Metyyliamiinia valmistetaan metanolin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Katalyyttinä reaktiossa käytetään piidioksidin ja alumiinioksidin seosta. Reaktiossa syntyy myös dimetyyli- ja trimetyyliamiinia. Näiden suhteeseen voidaan vaikuttaa lähtöaineiden välisellä suhteella. Nämä metyyliamiinit erotetaan toisistaan tislaamalla. Metyyliamiinia käytetään maalinpoistoaineissa, eräissä polttoaineissa sekä valmistettaessa värejä, lääkkeitä, räjähteitä, valokuvauskehitteitä ja hyönteismyrkkyjä, kuten karbaryyliä ja karbofuraania.

## Katso myös

* Dimetyyliamiini
* Trimetyyliamiini
* Etyyliamiini

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Metyyliamiinin kansainvälinen kemikaalikortti
* PubChem: Methylamine (englanniksi)
* Human Metabolome Database (HMDB): Methylamine (englanniksi)
* Food Component Database (FooDB): Methylamine (englanniksi)
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Methylamine (englanniksi)
* DrugBank: Methylamine (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Methylamine (englanniksi)
* ChemBlink: Methylamine (englanniksi)
* Pherobase: Floral Compound - methylamine (englanniksi)
* Pherobase: Semiochemical - methylamine (englanniksi)
# Viroidi

**Viroidit** ovat pieniä, 200–400 nukleotidin (nt) mittaisia, yksijuosteisia RNA-molekyylejä, jotka voivat aiheuttaa kasveille tauteja. Ne ovat pienimpiä tunnettuja taudinaiheuttajia ja voivat häiritä kasvisolujen normaaleja toimintoja. Viroidi on muodostunut paljaasta RNA:sta, joka muodostaa sisäisen emäsparimuodostuksen avulla tiukan laskoksen. Viroidit pystyvät replikoitumaan itsestään, mutta sen vaiheita ei tunneta yksityiskohtaisesti. Replikaatio tapahtuu kuitenkin isäntäsolun tumassa. Viroidit eivät koodaa proteiineja. Viroidit loisivat isäntäsoluissa tuhoisalla tavalla käyttäen hyväkseen viruksen RNA-kopiointimekanismeja. Tosin kuin RNA-viruksessa viroidissa ei ole proteiineja vaan se koostuu pelkästä RNA:sta.

Viroideissa on monesti noin 200–400 emästä, kun taas pienimmissä viruksissa emäksiä on noin 2 000. Pienin tunnettu viroidi on 220 emäksen mittainen scRNA. Virusoidi on viroidia muistuttava RNA-geeni, joka kulkee "loisena" viruksen sisällä.

Ihmisen patogeeni hepatiitti D muistuttaa viroideja.

## Luokitus

* Heimo Pospiviroidae
	+ Suku *Pospiviroid*
	+ Suku *Hostuviroid*
	+ Suku *Cocadviroid*
	+ Suku *Apscaviroid*
	+ Suku *Coleviroid*
* Heimo Avsunviroidae
	+ Suku *Avsunviroid*
	+ Suku *Pelamoviroid*

## Katso myös

* Virukset
* Prioni

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viroids:details[vanhentunut linkki]
* ICTV
* Subcellular Life Forms
# Satya Yuga

**Satya Yuga** (Devanagari: सत्य युग), myös **Sat Yuga**, **Krta Yuga** ja **Krita Yuga**, on "Totuuden Yuga" hindulaisuuteen liittyvä aikakausi, jolloin jumalat hallitsevat ihmistä, ja jokainen ilmentymä tai teko on lähellä puhdasta aatetta ja ihmiskunnan sisäinen hyvyys hallitsee korkeimpana. Sitä viitataan joskus "Kultaiseksi ajaksi".

## Sykli

Yugien sanotaan seuraavan toisiaan melkein loputtomasti. Täydellisen Satya Yugan jälkeen, aleneminen merkitsee *Treta Yugan* tuloa. Seuraava aleneminen tuo *Dwapara Yugan*, ja sitten viimeinen ja pimeä *Kali Yuga*, pahuuden aika, jolloin ihminen tappaa toisen. Viimeisen syklin lopussa Jumalallisen Olennon sanotaan syntyvän ja palauttavan oikeudenmukaisuuden, mistä alkaa uusi Satya Yuga.

## Lähteet
# Selene

Roomalainen patsas Kuun jumalattaresta Lunasta, joka vastasi kreikkalaista Seleneä. Musei Capitolini, Rooma.
**Selene** (m.kreik. Σελήνη) oli kreikkalaisessa mytologiassa kuun jumalatar, titaani Hyperionin ja tämän sisaren Theian tytär.

Selenen sisaruksia olivat auringon jumala Helios sekä aamuruskon jumalatar Eos. Hän oli noitien ja maagien suojelujumalatar, jolla oli tärkeä osa lemmentaikoja tehtäessä. Selene samaistettiinkin sittemmin Hekateen ja Artemiin.

Selenellä ja Zeuksella oli kaksi tytärtä, Ersa ja Pandia.

Eräänä yönä Selene näki Endymionin kuun valossa tämän nukkuessa Latmos-vuorella ja rakastui tämän komeaan ulkonäköön. Selene ja Endymion tapailivat toisiaan joka yönä eräässä luolassa ja rakastelivat kuun valossa. Seurauksena oli 50 tyttären syntymä. Selene oli niin rakastunut Endymioniin, ettei kestänyt nähdä rakkaansa ikääntymistä, joten hän pyysi Zeusta antamaan Endymionille ikuisen elämän. Zeus suostui pyyntöön, mutta Selene ei muistanut pyytää Endymionille myös ikuista nuoruutta. Selene ei kestänyt katsoa Endymionin vanhenemista, joten eräänä yönä hän kosketti Endymionin silmiä kuun pisaroilla ja nukutti tämän ikuiseen uneen, jottei tämä vanhenisi.

Selenen roomalainen vastine kuun henkilöitymänä on *Luna*.

## Lähteet

* Bellingham, David: Kreikan mytologia, s. 95. ISBN 951-20-3599-5
* Mytologian jumalat, s. 54–55. ISBN 951-23-3647-2
* Arthur Cotterell: Maailman myytit ja tarut, s.238. ISBN 951-0-17102-6
# Päiväpulkka

Päiväpulkka
**Päiväpulkka** (myös **pulkka**, **pulikka**, **taksvärkkikapula**) on kiilan muotoinen puinen kapula, jolla vahvistettiin ennen vanhaan se, että työntekijä oli tehnyt päivän työt, esimerkiksi osana taksvärkkiä. Pulkan toinen puoli oli talon isännällä tai työnjohtajalla, ja vastakappale oli rengillä tai torpparilla. Kun päivän työt oli tehty, asetettiin nämä puukapulat eli ”pulkat” vastakkain, ja työnjohtaja veisti puukolla loven yhtä aikaa sekä omaansa että työntekijän puukapulaan. Näitä ”pulkkia” jokainen renki vaali huolellisesti, ne säilytettiin visusti tallessa, että kuun lopussa tai urakkatyön päätyttyä jokainen sai oman päiväpalkkansa pulkkaan tehtyjen lovien mukaan.

Sanonta *”päivä on pulkassa”* juontuu tämän välineen käyttöön ja tarkoittaa töiden päättymistä kyseisen työpäivän osalta.

## Lähteet
# Muistisääntö

**Muistisääntö** on nimensä mukaisesti muistamisen apuneuvo, muistettavan tiedon tiivistelmä tai viite siihen. Muistisäännön tarkoitus on synnyttää muistettavaan asiaan liittyvä assosiaatio, joka palautuu mieleen esimerkiksi huvittavuutensa vuoksi tai on tutulle ilmiölle analoginen. Muistisääntö voi olla esimerkiksi lyhenne, luettelo, lause, joskus loru tai runo.

## Tyypit

Sävelet ja laulut
Laulujen sanat tai sävelten liittäminen opeteltavaan asiaan.

* aakkosjärjestyksen muistaminen erilaisten aakkoslaulujen avulla
* euron ja markan tarkan vaihtokurssin jääminen mieleen televisiossa näytetystä mainoslaulumaisesta tiedotuksestaselvennä
* paineluelvytyksen tavoiterytmin muistaminen osuvannimisen ”Stayin’ Alive” -kappaleen rytmistä.

Akronyymit
Muistisääntönä on sana, jonka kirjaimet ovat muistettavan joukon alkukirjaimia.

* SPOT ja SPOTPA muodostavat englannin kielen peruslauserakenteen järjestyksen: subjekti, predikaatti, objekti, tapa, paikka, aika.
* Sana *HOMES* (englantia, ’kodit’) muodostuu Pohjois-Amerikan Suurten järvien nimien alkukirjaimista (Huron, Ontario, Michigan, Erie, Superior eli Yläjärvi).

Fraasien alkukirjaimet
Muistisäännöksi valitaan tarinan tai lorun tavoin muistuva fraasi, joka ilmaisee muistettavaan asiaan liittyviä vihjeitä.

* kitaran kielten sävelkorkeudet järjestyksessä: ”Esko Aho diggaa golfia, Halonen ei”
* Piin likiarvoa ilmaisevia tekstejä on kirjoitettu monia, joista tunnetuimpia on Mike Keithin vuonna 1995 kirjoittama, Edgar Allan Poen kuulua runoa ”Korppi” tarkkaan mukaileva ”Near a Raven”, joka kattaa luvun 740 ensimmäistä desimaalia.

Mallit ja diagrammit
Graafiseen muotoon järjestetty tieto.

* Lautasmalli on ympyrädiagrammin muodossa esitetty suositus aterian koostumuksesta.

Riimit ja lorut
Muistettava tieto sepitetään riimiksi tai loruksi. Monet sanonnat ovat lyhyitä riimipareja.

* Jakokulman laskutoimitusten järjestys: ”jaa, kerro, vähennä, luku alas pudota, alusta taas aloita”.
* Etiketin mukainen tarjoilujärjestys: ”ota, anna oikealta; tarjoo aina vasemmalta”.

Kuvat
Muistettavasta tiedosta muodostetaan kuvallinen ilmaisu tai vinkki.
* Kieliopillisen suvun mukaan ryhmiteltyjä sanoja samassa kuvassa
* Oikean käden sääntöjä on luotu muistuttamaan mm. vektorien ristitulosta, liikkuvan sähkövarauksen aiheuttaman magneettikentän suunnasta sekä varatun hiukkasen liikkeestä magneettikentässä
* Katakana-merkkien マ (ma) ja ム (mu) muistaminen merkkien muodon ja suunnan perusteella: Musti (eli koira) istuu, marakatti keikkuu oksalla.

Vanhaan tietoon yhdistäminen
Uusi muistettava tieto liitetään aiempaan tietoon.
* Kiinalaisperäisten kirjoitusmerkkien opettelu aiemmin opittujen yksinkertaisempien merkkien avulla, esimerkiksi 猫 (kissa) voidaan muistaa fraasina ”ruohikossa hiiviskelevä eläin pellon reunalla” osista 犭(eläimille yleinen radikaali), 艹 (ruohoradikaali) ja 田 (riisipelto).

## Lähteet

## Katso myös

* Nyrkkisääntö
# Kalliotaide

Rupestre Valcamonica Sacerdote
**Kalliotaide** on kuvien tai muiden merkintöjen tekemistä kivipintaan, ja sillä viitataan yleensä esihistoriallisten ihmisten luomuksiin. Sanaa kalliotaide on otettu käyttöön englannin kielestä ja sillä tarkoitettiin ensin Keski-Euroopan luolamaalauksia. Käsiteen alle on tämän jälkeen kerätty muutkin kiven pintaan tehdyt kuviot, joissa taiteellisuus on silmiin pistävää.

Kalliotaiteesta puhuttaessa jaetaan kohteen kalliomaalauksiin ja kalliopiirroksiin. Kalliomaalaus tehdään maalaamalla kiven pintaan kuvio väriainetta käyttäen. Kalliopiirros tehdään rikkomalla kiven pinta kaivertamalla, uurtamalla, hiomalla tai hakkaamalla siihen kuvio. Joihinkin piirroksiin on valutettu lisäksi maalia. Luolamaalaus on periaatteessa luolaan tehty kalliomaalaus. Kalliotaide on vanhimpia merkkejä ihmisen halusta kommunikoida symbolisesti tai ilmaista itseään taiteellisesti.

*Pääartikkeli: Kalliomaalaus*
*Pääartikkeli: Kalliopiirros*
## Kuvia

* Kalliotaidetta Tassili n’Ajjerista, Saharasta, Algeriasta.
* Kalliopiirros, Italia.
* Metsästys- aiheista kalliotaidetta.
* Sarvipäinen ihmishahmo Värikallion muinaisessa kallio- maalauksessa, Suomussalmi
* Muinainen kalliomaalaus, Ontario, Yhdysvallat.
* Kalliomaalaus Horseshoe Canyonissa sijaitsevasta maalauksesta, Utah, Yhdysvallat.

NäytäKirjallisuutta
* Kivikäs, Pekka: *Saraakallio*.  Jyväskylä:  Atena, 1990.  ISBN 951-9362-24-X
* Kivikäs, Pekka: *Kalliomaalaukset: Muinainen kuva-arkisto*.  Jyväskylä:  Atena, 1995.  ISBN 951-9362-81-9
* Kivikäs, Pekka: *Kalliomaalausten kuvamaailma*.  Jyväskylä:  Atena, 1997.  ISBN 951-796-036-0
* Kivikäs, Pekka: *Kalliokuvat kertovat*.  Jyväskylä:  Atena, 2000.  ISBN 951-796-221-5
* Kivikäs, Pekka: *Kallio, maisema ja kalliomaalaus*.  Jyväskylä:  Minerva, 2005.  ISBN 952-5478-61-0
* Kivikäs, Pekka: *Suomen kalliomaalausten merkit*.  Jyväskylä:  Atena, 2009.  ISBN 978-951-796-590-3
* Miettinen, Timo: *Pyhät kuvat kalliossa*.  Helsingissä:  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-21930-9
* Pentikäinen, Juha & Miettinen, Timo: *Pyhän merkkejä kivessä*.  (2. uudistettu painos)  Helsinki:  Etnika, 2006.  ISBN 951-97889-8-0
* Zhulnikov, Alexander: *Äänisen kalliopiirroksia*.  ((Petroglify Onežskogo ozera.) Kuvat: Oleg Semenenko. Käännös: Ljubov Kolomainen ja Johannes Hidman)  Joensuu:  Ilias: Pohjois-Karjalan museo, 2009.  ISBN 978-952-5679-45-8

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kalliotaide** Wikimedia Commonsissa
# Muumio

Muumioitunut inkatyttö, yksi Llullaillacon lapsista.
**Muumio** on muumioinnin tai muumioitumisen seurauksena mätänemiseltä säästynyt ruumis. Kuuluisimmat muumiot ovat peräisin muinaisesta Egyptistä, missä vainajat oli tapana palsamoida ikuisen elämän takaamiseksi. Suotuisissa ympäristöolosuhteissa ruumis voi muumioitua myös itsestään. Tällaisia muumioita on löytynyt paljon soista, jäätiköiltä ja hautaholveista, myös Suomesta.

## Historiaa

Perun ja Chilen chinchorrot muumioivat vainajiaan eri menetelmillä jo vuonna 5000 eaa. Chinchorrojen muumiot jaetaan eri tyyppeihin, kuten ”mustiin muumioihin”, ”punaisiin muumioihin”, ”sidemuumioihin” ja ”mutamuumioihin”. Chinchorrojen muumioita tutkimalla on saatu tietoa chincorrojen kulttuurista. Etelä-Amerikassa oli monia muitakin kansoja, jotka tuottivat muumioita. Jotkin muumioivat vain kuninkaallisia, toiset muumioivat vain vainajien päät, ja monet pukivat muumionsa vaatteisiin.

Egyptin faarao Ramses Suuren muumion pää.
Parhaiten tunnettu muumioperinne on muinaisesta Egyptistä, missä muumiointia harjoitettiin 3000 vuoden ajan. Aluksi egyptiläiset vain pyrkivät tehostamaan ruumiiden luontaista muumioitumista maan kuivassa ilmastossa, mutta ajan myötä heidän muumiointitekniikkansa kehittyivät hyvin hienostuneiksi. Egyptiläiset tuottivat myös miljoonia eläinmuumioita, joita käytettiin uskonnollisissa yhteyksissä.

Tollundin mies on luonnollisesti muumioitunut suoruumis.
Luonnollisia muumioita syntyy oikeanlaisissa olosuhteissa kaikkialla maapallolla, Egyptin ja Etelä-Amerikan lisäksi myös Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Euroopassa muumioita löytyy eniten soista, kuten suoruumiit Tollundin mies ja Lindow’n mies. Jäätyneitä muumioita löytyy esimerkiksi Alpeilta, kuten jäämies Ötzi. Myös hautaholveista on löydetty luonnollisia muumioita.

Tunnettuihin suomalaisiin muumioihin kuuluu vuonna 1629 kuollut Kemin kirkkoherra Nikolaus Rungius. Hänen muumioitunut ruumiinsa on näytteillä Keminmaan vanhassa kirkossa. 2000-luvulla julkisuutta sai Maunulan muumio.

## Populaarikulttuurissa

Muumio on ollut suosittu kauhufiktion hirviöhahmo niin kirjallisuudessa, sarjakuvissa kuin elokuvissakin.

## Katso myös

* Luettelo palsamoiduista valtiomiehistä
* Muumiojauhe

## Lähteet

* Cardin, Matt (toim.): *Mummies around the World: An Encyclopedia of Mummies in History, Religion, and Popular Culture*.  ABC-Clio, 2015.  ISBN 978-1-61069-419-3

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Muumio** Wikimedia Commonsissa
# Nadiiri

Zeniitti ja nadiiri
**Nadiiri** tarkoittaa tähtitieteessä taivaan alinta pistettä eli kohtaa, joka on suoraan katsojan jalkojen alla. Nadiirin vastakohta on zeniitti. Termi on alkujaan peräisin arabian kielen sanasta *naḍhīr*, joka tarkoittaa ’[zeniitin] vastakohtaa’.

Ilmatieteessä satelliitit käyttävät nadiiri-geometriaa, kun ne mittaavat ilmakehän alaosan koostumusta tai kaasujen kokonaismäärää. Tällöin mittaukset tehdään suoraan alaspäin Maata kohti.

## Katso myös

* Taivaanpallo

## Lähteet
# Diana

*Versailles’n Diana*, roomalainen veistos 1. vuosisadalta tai 100-luvulta.
**Diana** on roomalaisessa mytologiassa metsästyksen, kuun, synnytyksen, naisten, villieläinten ja metsien jumalatar. Hän vastaa kreikkalaisen mytologian Artemista.

Kuvaus Dianasta vastaa täysin Artemista siirrettynä roomalaiseen mytologiaan: hän on Juppiterin ja Latonan tytär, joka syntyi Deloksen saarella kaksoisveljensä Apollon kanssa. Diana on yksi neitsytjumalattarista Minervan ja Vestan rinnalla. Hän on myös siveyden vertauskuva. Tammilehdot ja peurat oli pyhitetty Dianalle.

## Diana ja Endymion

Taru Endymionista liitetään usein enemmän Dianaan kuin Artemiihin. Endymion oli komea nuorukainen, joka paimensi laumaansa Latmos-vuorella. Eräänä rauhallisena, kirkkaana yönä Diana, kuu, katsoi alas ja näki hänet nukkumassa. Neitsytjumalattaren kylmää sydäntä lämmitti hänen ylivoimainen kauneutensa, ja hän päätti tuli alas taivaalta hänen luokseen, suuteli häntä ja ihaili häntä hänen nukkuessaan.

Tarinan erään version mukaan Juppiter lahjoitti tällöin Endymionille ikuisen nuoruuden, mutta se yhdistyi kuitenkin ikuiseen uneen. Sanottiin, että Diana piti huolen siitä, ettei hänen omaisuutensa kärsisi hänen toimettoman elämänsä vuoksi, vaan Diana sai hänen laumaansa lisääntymään ja tämä kaitsi hänen lampaitaan ja karitsoitaan villieläimiltä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Diana** Wikimedia Commonsissa
# Mare Orientale

Mare Orientale, valtava törmäyskraatteri Kuussa.
**Mare Orientale** eli **"Itäinen meri"** on pyöreä, suuren pikkuplaneetan iskusta syntynyt kraatterimainen muodostuma Kuussa. Itse tumman alueen läpimitta on 327 km. Monet vuorikehät ympäröivät pyöreätä, tummaa laavatasankoa. Ne ovat syntyneet osin sulan kallion aaltoillessa iskun jälkeen. Näitä ovat sisempi ja ulompi Montes Rook ja kaikkein uloin Montes Cordillera, jonka läpimitta on 930 km. Tästä vielä 500 km ulospäin on törmäyksessä singonnutta kiviainesta. Mereen liittyvien samankeskisten vuorikehien läpimitat ovat 320, 480, 620, 930, 1300 ja 1900 km.

Mare Orientalen syntyajaksi on määritelty Kuun geologiassa ns. nektariaaninen aika joka alkaa Mare Nectarisin synnystä n. 3.92 miljardia vuotta sitten ja päättyy juuri Mare Orientalen syntyyn n.3,84 mrd. vuotta sitten.

Mare Orientalen keskustan koordinaatit ovat 19.4° S, 92.8° W. Se näkyy hyvin vaikeasti Maasta käsin näkyvän osan itäreunalla ja sen takia se löydettiin vasta 1900-luvulla. Paremmin sitä on havaittu Kuuta tutkineista avaruusluotaimista ja avaruusaluksista.
Nimi "Itäinen meri" juontuu siitä, että Maasta katsottuna sijainti on itään. Koordinaattien länsi johtuu siitä, että IAUssa sovittiin Kuun suunnat niin, että myös Kuussa Aurinko nousee idästä ja laskee länteen, jolloin se pitää yhtä Kuun pinnalla havaitun kanssa.
Harrastajalle Orientale sekä Mare Crisium osoittavat hyvin Kuun libraation.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* LPOD Photo Gallery FILE 56/84 (Arkistoitu – Internet Archive)
# Chang’e 5

| Chang’e 5 |
| --- |
| Alkuperäinen nimi | 嫦娥五号 |
|  Chang’e 5:n laukaisu. |
| COSPAR ID | 2020-087A |
| Tehtävätyyppi | kiertolaisluotain, laskeutumisluotain |
| Kohde | Kuu |
| Laukaisu | 23. marraskuuta 2020 Wenchangin avaruuskeskus, Kiina |
| Laukaisualus | Pitkä marssi 5 |
| Kohteessa | 28. marraskuuta 2020 |
| Tehtävän kesto | 17. joulukuuta 2020 |
| Massa | 8200 kilogrammaa |
| Infobox OK |

**Chang’e 5** on Kiinan kuuluotain. Satelliitti laukaistiin kohti Kuuta 23. marraskuuta 2020. 1. joulukuuta 2020 Chang’e 5 laskeutui Kuuhun, ja 17. joulukuuta se palasi Maahan.

Chang’e 5:n tehtävä oli tuoda Kuusta kivinäyte Maahan ensimmäistä kertaa yli neljäänkymmeneen vuoteen. Luotaimen oli tarkoitus kerätä kaksi kilogrammaa materiaalia Oceanus Procellarumista. Chang’e 5 palasi Maahan 17. joulukuuta. Luotain laskeutui Kiinan Sisä-Mongoliaan, ja Kiinan avaruushallinnon johtaja Zhang Kejian ilmoitti pian tämän jälkeen luotaimen tehtävän onnistuneen. Edellisen kerran näytteitä oli tuonut Neuvostoliiton Luna 24 -luotain vuonna 1976. Yhdysvallat toi Kuun kiviä ensimmäisen kerran Maahan Apollo-lennoillaan vuosina 1969–1972.

Luotain pystytti Kuun pinnalle toisena maana maailmassa maansa lipun, joka on kaksi metriä leveä ja 90 senttiä korkea. Kiinan tavoite on kansainvälisen tutkimusaseman rakentaminen ja miehitettyjen avaruuslentojen aloittaminen Kuuhun 2030-luvulla.

## Katso myös

* Chang’e 1
* Chang’e 2
* Chang’e 3
* Chang’e 4

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chang’e 5** Wikimedia Commonsissa