Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Germaaninen kantakieli

Germaaniseen kantakieleen liitetyt arkeologiset kulttuurit 500 eaa.
**Germaaninen kantakieli** eli **kanta­germaani** on hypoteettinen kantakieli, josta nykyiset germaaniset kielet ovat kehittyneet. Sitä ei pitkään tunnettu kirjallisista lähteistä, mutta myöhempi tutkimus on löytänyt jäänteitä sen myöhäismuodoista.

Yleisesti ajatellaan, että kielen alkukoti sijaitsi noin vuonna 700 eaa. niin sanotun Jastorf-kulttuurin alueella nykyisen pohjoisen Saksan ja nykyisen Tanskan alueilla. Jorma Koivulehto on esittänyt, että alkukoti on ulottunut tätä pohjoisemmaksi, mutta hänen ajatuksensa ovat saaneet lähinnä kannatusta Suomen tutkijayhteisöissä.

Eteläisessä Skandinaviassa arviolta 1700 eaa. – 600 eaa. vallinneen pohjoisen pronssikauden kulttuurin keskuudessa indo­eurooppalaisesta kantakielestä syntyi vähitellen germaaninen kantakieli.*lähde?* Kieltä puhuttiin luultavasti noin vuosina 700 eaa. – 500 jaa. eli noin 1 000 vuoden ajan. Tuona aikana kantagermaani kuitenkin jo koki muutoksia. Loppuvaiheessa kanta­germaani oli jo luultavasti jakautunut murteisiin, joista osa hävisi kokonaan käytöstä ja osasta kehittyivät nykyään puhutut germaaniset kielet. Germaanisesta kantakielestä kehittyi esimerkiksi pohjoisgermaaninen kielimuoto, joka myöhemmin vaihtui kantaskandinaaviksi.

Noin vuodesta 850 eaa. alkanen viileät säät saivat osan kansasta siirtymään nykyisen Saksan ja Alankomaiden alueille.*lähde?* Osa väestöstä jäi Skandinaviaan sen nykyiseksi väestöksi, ja pohjoisgermaaniset eli skandinaaviset kielet kuten ruotsi, norja ja tanska periytyvät heiltä. Näin germaaniheimot saivat alkunsa ja tästä syystä saksa ja hollanti ovat ruotsia osaavan osittain ymmärrettävissä.

## Fonologia

Kantagermaanin konsonantit|  | Bilabiaali | Dentaali | Alveolaari | Velaari | Labiovelaari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Obstruentit | p | t |  | k | kʷ |
| b | d | z | g | gʷ |
| f | þ | s | h | hʷ |
| Resonantit | m | n |  |  |  |
|  | l | r |  |  |

## Kielioppi

### Nominit

Kantagermaanissa nomineihin kuuluivat substantiivit, adjektiivit, pronominit, kvanttorit ja useimmat artikkelit (engl. *determiners*).

## Kantasuomen lainasanat

Germaanisesta kantakielistä on saatu runsaasti tärkeitä lainasanoja kantasuomen eri muotoihin. Lainasanat kuvaavat kantasuomen puhujien kokemaan kulttuurimurrosta, sillä vanhimmat selvästi maatalouteen viittaavat sanat, kuten *ruis* ja *kaura* ovat germaanisperäisiä. Myös sana *äiti* on peräisin kantagermaanista. Tätä seikkaa on usein käytetty todisteena itämerensuomalaisten ja germaanista kantakieltä puhuneiden indoeurooppalaisten läheisistä ja rauhanomaisista suhteista. Suomen kielen miehiä kuvaavat sanat ovat taas hyvin vanhoja, eikä niitä ole lainattu toisista kielistä.

## Lähteet
# DSCOVR

DSCOVR:n pääosat.
**Deep Space Climate Observatory** eli **DSCOVR** (aiemmin **Triana**) on NOAA:n Maata ja avaruussäätä tarkkaileva satelliitti. Se laukaistiin 12. helmikuuta 2015 kello 01.03 Suomen aikaa Cape Canaveral Air Force Stationista. Satelliitti saavutti lopullisen ratansa kesäkuussa 2015.

Satelliitti on sijoitettu L1-lagrangen pisteeseen Auringon ja Maan väliin puolentoista miljoonan kilometrin päähän Maasta, neljä kertaa Kuun kiertorataa edemmäs. Satelliitti tarkkailee aurinkotuulta avaruussään ennustamiseksi. Lisäksi satelliitti tarkkailee Maata, muiden muassa mitaten Maan Auringon puoleisen puolen säteilytasapainoa.

## Historia

EPIC-kameralla kuvattuna Kuu kulkee Maan ja DSCOVR:n välistä.
Vuonna 1998 silloinen Yhdysvaltain varapresidentti Al Gore ehdotti Maata tarkkailevan satelliitin rakentamista. Satelliitin alkuperäinen nimitys oli Triana. Lisäksi se tunnettiin epävirallisella nimityksellä GoreSat.

Vuonna 1999 NASAn valvontaviranomaisen (Inspector General) raportti arvioi, että ”hankkeen tieteellinen anti ei ole riittäävä kustannuksiin nähden.”
Vuonna 2000 valtaannoussut George W. Bushin hallinto pysäytti hankeen. Kongressin tiedeakatemialta tilaaman selvityksen mukaan hanke on kuitenkin tieteellisesti tarpeellinen.

Satelliitti pidettiin varastossa koko Bushin valtakauden ajan. Lokakuussa 2008 sateelliittia alettiin uudelleen valmistelemaan lentokelpoiseksi. NASA uudelleennimesi satelliitin Deep Space Climate Observatoryksi (DSCOVR). Satelliitin päätarkoitukseksi nostettiin vanhenevan Advanced Composition Explorer (ACE) aurinkosatelliitin korvaaminen. Joulukuussa 2012 ilmoitettiin, että satelliitti laukaistaan SpaceX:n Falcon 9 -raketilla.

## Lento

DSCOVR:n avaruuteen kuljettanut Falcon 9 v1.1 -raketin toinen vaihe taustallaan Maa.
DSCOVR laukaistiin SpaceX:n Falcon 9 v1.1 -raketilla onnistuneesti 12. helmikuuta 2015 kello 01.03 Suomen aikaa Cape Canaveral Air Force Stationista. Laukaisu oli SpaceX:n ja Falcon 9:n ensimmäinen syvään avaruuteen. Lennolla SpaceX aikoi yrittää toisen kerran raketin ensimmäisen vaiheen talteenottoa eli pehmeää laskeutumista lautalle mutta voimakas merenkäynti esti sen ja rakettivaihe laskettiin meren pintaan. Johtuen syvään avaruuteen suuntaavasta laukaisusta paluussa nopeus ja siten lämpötilat olivat suuremmat kuin LEO-laukaisussa mutta datan mukaan rakettivaihe laskeutui pystyssä meren pintaan ja 10 metrin tarkkuudella tavoiteltuun kohtaan. Ensimmäinen yritys SpaceX CRS-5 -lennolla ei onnistunut.

Lento kohteeseen kestää noin 100 päivää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* NOAA DSCOVR Home Page (Arkistoitu – Internet Archive) DSCOVR: Deep Space Climate Observatory virallinen sivu
* DSCOVR mission page at nasatech.net[vanhentunut linkki]
# Pituusaste

**Pituusaste** ilmaisee pisteen itä–länsi-suuntaisen sijainnin Maan pinnalla. Sen arvo vaihtelee nollapituuspiirin 0°:sta sen vastakkaisen puolen 180°:een. Pituusastetta käytetään yhdessä leveysasteiden kanssa määritettäessä pisteen tarkkaa sijaintia.

## Mittaaminen

Pituuspiiri annetaan asteina (λ) välillä 0–180° läntistä tai itäistä pituutta. Yksi pituusaste (°) voidaan jakaa kuuteenkymmeneen minuuttiin (′), jotka puolestaan voidaan jakaa kuuteenkymmeneen sekuntiin (″).

## Merkitseminen

Itäistä pituutta merkitään yleensä kirjaimella E, läntistä kirjaimella W. Esimerkiksi Helsingin pituuspiiri on 24°56′55″ E. Joskus läntistä pituutta merkitään negatiivisilla asteilla, itäistä positiivisilla. Pituusasteen voi ilmaista myös desimaaleilla. Itäinen ja läntinen 180. pituuspiiri yhtyvät, ja päivämääräraja kulkee suurimmaksi osaksi tätä pituuspiiriä pitkin.

## Lähteet

## Katso myös

* Pituuspiiri
# Aurinkokello

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|

|  |  |
| --- | --- |
|
Aurinkokellon toimintaperiaate
 • Tiedoston muoto: gif |  |

 |

Aurinkokello Lontoossa. Gnomon muodostaa 51 asteen kulman.
Aurinkokello Singaporessa lähellä päiväntasaajaa. Gnomon on vaakasuorassa.
**Aurinkokello** on ajanmittausväline, joka perustuu auringonvaloon ja Auringon sijaintiin taivaalla. Useimmissa aurinkokelloissa osoitin luo varjon alustaan, josta kellonaika voidaan lukea.

## Rakenne ja toimintaperiaate

Aurinkokello tehdään yleensä vaakasuoralle pohjalle, mutta se voidaan sijoittaa myös pystysuoraan kirkon tai muun rakennuksen seinälle. Yleisimmin aurinkokello osoittaa ajan varjosta, jonka osoitin luo alustaan. Joissain aurinkokelloissa ajan osoittaa valoviiva. Myös peilejä tai linssejä voidaan käyttää. Onton pallon muotoisessa aurinkokellossa varjo lankeaa lävistäjätangosta ekvaattorivyön sisäpuolelle. Jotkin aurinkokellot ovat sylinterien tai kartioiden muotoisia.

Aurinkokellon osoitin eli *gnomon* sijoitetaan leveysasteesta riippuen eri tavoin, jotta vuoden mittaan saadaan yhdenmukainen sarja varjoja. Gnomonin ja vaakatason kulmaksi asetetaan sama kuin leveysaste, jolloin gnomon on yhdensuuntaisesti Maan akselin kanssa. Pohjois- ja etelänavalla gnomon on siis pystysuorassa mutta päiväntasaajalla vaakasuorassa.

Kun osoittimen luoma varjo on lyhimmillään, on keskipäivä. Tämän tiedon perusteella päivä voidaan jakaa lyhyempiin jaksoihin, kuten tunteihin. Kellon alusta jaetaan yleensä 12 osaan, ja kun kepin varjo liikkuu päivän edetessä kepin ympäri, varjo osuu järjestyksessä jokaisen merkityn kellonajan kohdalle. Näin voidaan seurata ajan kulkua. Kesällä päivän pidetessä myös kellon vuorokautinen käyttöaika pitenee ja talvella päivän lyhetessä päinvastoin.

Varhaisin tunnettu aurinkokello rakennettiin Egyptissä noin vuonna 1500 eaa. Aurinkokello toimii vain kun Aurinko paistaa, mutta ei pilvisellä säällä. Siksi aurinkokelloa käytettiinkin yleisimmin eteläisissä maissa, joissa päivän pituus ei vaihtele niin paljoa kuin pohjoisessa ja joissa usein on aurinkoisempaa kuin pohjoisilla leveysasteilla.

Aurinkokelloa voi käyttää myös yöllä, jos Kuu on näkyvissä. Avuksi tarvitaan taskulamppu ja jokin pallo, joka asetetaan kepin kärkeen. Asetutaan paikkaan, jossa sekä pallo että Kuu näkyvät yhtaikaa ja vierekkäin. Haetaan taskulampulle paikka, josta sen valaisema pallo ja Kuu ovat samassa vaiheessa. Taskulampun muodostama kepin varjo osoittaa nyt ajan.

## Katso myös

* Whitehurstin tarkkuusaurinkokello
* Aurinkovuorokausi

## Lähteet

* Aulis Koivusalo: *Teemme aurinkokellon*.  Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 1982.  ISBN 951-9269-18-5

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aurinkokello** Wikimedia Commonsissa
# Taivaanekvaattori

Taivaanekvaattori ja ekliptika
**Taivaanekvaattori** on maapallon päiväntasaajan kuvitteellinen jatke avaruudessa. Se jakaa taivaankannen pohjoiseen ja eteläiseen puoliskoon. Maapallon akselikallistuman takia taivaanekvaattori on noin 23,5° inklinaatiossa ekliptikaan nähden.

Lähellä ekvaattoria sijaitsevat taivaankohteet näkyvät kaikkialla maailmassa. Huippukohdassaan ne ovat kuitenkin tropiikissa.

## Katso myös

* Ekvaattorijärjestelmä
# Taivaankappale

Pallomainen tähtijoukko M80.
**Taivaankappaleet** ovat yksittäisiä maailmankaikkeuden kappaleita, jotka ovat tähtitieteessä tutkittavia kohteita. Niitä ovat esimerkiksi tähdet, mukaan luettuna oma Aurinkomme, kuut, planeetat, kääpiöplaneetat, asteroidit, transneptuniset kohteet, komeetat, meteoroidit, meteorit ja maahan asti päätyvät meteoriitit. Taivaankappaleita ovat myös ns. kompaktit tähdet, valkoiset kääpiöt, neutronitähdet eli pulsarit ja mustat aukot. Periaatteessa taivaankappaleita ovat kaikki maailmankaikkeuden aineelliset kappaleet, lukuun ottamatta tähtienvälisessä avaruudessa harhailevia atomeja ja pölyhiukkasia, äärimmäisen harvaa ainetta.

Taivaankappaleista koostuvia avaruuden erillisiä ryhmiä ovat muun muassa galaksit, pallomaiset tähtijoukot, tähtijärjestelmät, kuten oma Aurinkokuntamme, sekä meteoriparvet. Galaksit ovat syntyneet aineen tiivistyessä maailmankaikkeudessa. Alkuräjähdyksen jälkeen ensimmäiset galaksit alkoivat muodostua painovoiman vaikutuksen myötä. Tähtijoukot eli tähdistöt ovat useiden tähtien muodostamia ryhmiä, jotka muodostavat tähtitaivaalla erilaisia kuvioita. Tähdet ovat syntyneet tähtien välissä olevasta aineesta, tähtisumusta sen sisältämän kaasun ja pölyn tiivistyessä. Tähtien eli aurinkokuntien syntymisen yhteydessä syntyvät myös niitä kiertävät planeetat. Planeettoja on kahta tyyppiä, joista toinen on pienemmät kiinteäkuoriset planeetat ja jättiläisplaneetat, jotka koostuvat kaasusta. Lisäksi aurinkokunnat sisältävät kivilohkarieta, jotka ovat asteroideja, komeettoja, jotka koostuvat enimmäkseen jäästä ja jotka ohittaessaan auringon jättävät jälkeenä pyrstön sekä meteoteja, jotka ovat kivisirpaleita, jotka ovat syntyneet komeettojen törmätessä toisiin taivaankappaleisiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Taivaankappale** Wikimedia Commonsissa

NäytäValonlähteet

|  |  |
| --- | --- |
| Luonnollinen | * Luminesenssi
* Taivaankappaleet
* Salama
* Tuli
 |
| Palaminen | * Kynttilä
* Lyhty
* Kalkkivalo
* Kaasuvalaistus
* Öljylamppu
* Öljytuikku
* Argand-lamppu
* Bude-lamppu
* Carcel-lamppu
 |
| Hehkuminen | * Hehkulamppu
* Halogeenilamppu
* Nernst-lamppu
* PAR-lamppu
* Tilley-lamppu
* Voimavalolyhty
 |
| Fluoresenssi | * Loistelamppu
* Energiansäästölamppu
* Induktiolamppu
 |
| Valokaari | * Kaarilamppu
* Jablotškovin kynttilä
 |
| Kaasupurkauslamppu | * Suurpainenatriumlamppu
* Pienpainenatriumlamppu
* Monimetallilamppu
* Elohopeahöyrylamppu
* Ksenonlamppu
* Hohtolamppu
 |
| Muut | * hohtodiodi (LED)
* Rikkiplasmalamppu
* Plasmapallo
 |
# Kalenterivuorokausi

**Kalenterivuorokausi** on kalenterin mukainen vuorokausi, joka alkaa keskiyöllä kello 0.00 ja jatkuu seuraavaan keskiyöhön.

Kalenterivuorokauden pituus on yleensä 24 tuntia (86 400 sekuntia), mutta kesäaikaan tai normaaliaikaan siirryttäessä kalenterivuorokausi on 23 tai 25 tuntia pitkä. Lisäksi karkaussekunti voi pidentää tai lyhentää kalenterivuorokautta yhdellä sekunnilla.
# Olympiadi

**Olympiadi** (m.kreik. Ὀλυμπιάς, *Olympias*, gen. Ὀλυμπιάδος, *Olympiados*) oli antiikin kreikkalainen ajanlaskuun käytetty neljän vuoden kausi, joka alkoi kesällä yksistä Olympian kisoista ja päättyi neljän vuoden päästä seuraaviin kisoihin. Ensimmäinen olympiadi alkoi ensimmäisistä historiallisesti tunnetuista Olympian kisoista eli vuoden 776 eaa. kisoista, ja käsitti näin ajan kesästä 776 eaa. kesään 772 eaa.

Koska jokaisella antiikin kreikkalaisella kaupunkivaltiolla oli oma kalenterinsa, niillä ei ollut pitkään aikaan mitään yhteistä ajanlaskua. Koska Olympian kisat ja olympiadit olivat kaikille kreikkalaisille yhteiset, niistä tuli lopulta yhteisen ajanlaskun perusta. Timaios Tauromenionlainen oli ensimmäinen historioitsija, joka yhdisti noin 300 eaa. tunnetut historialliset tapahtumat olympiadeihin teoksellaan *Olympian kisojen voittajat*, mistä lähtien ne toimivat historiankirjoituksessa tapahtumien ajoittamisen pohjana. 200-luvulla eaa. Eratosthenes jakoi olympiadit tarkemmin neljäksi vuoden mittaiseksi jaksoksi. Näin esimerkiksi ensimmäisen olympiadin kolmas vuosi käsitti ajan kesästä 774 eaa. kesään 773 eaa.

Roomalaisella ajalla olympiadien rinnalle kehittyi roomalainen ajanlasku, jossa vuosia laskettiin Rooman kaupungin perustamisesta lukien (*ab urbe condita*). Tästä huolimatta olympiadit säilyivät käytössä ajanlaskussa aina bysanttilaiselle ajalle saakka.

Nykyisin myös nykyaikaisia olympialaisia lasketaan olympiadeittain. Näin Ateenan vuoden 1896 olympialaiset olivat I olympiadin kisat ja esimerkiksi Helsingin vuoden 1952 olympialaiset XV olympiadin kisat.

## Katso myös

* Antiikin kreikkalainen kalenteri
* Luettelo Olympian kisoista ja niiden voittajista olympiadeittain

## Lähteet
# Newton

**Newton** (tunnus **N**, lausutaan [njuutn], [njuuton] tai [njuutən]) on SI-järjestelmän mukainen voiman yksikkö. Yksikkö on nimetty Isaac Newtonin mukaan.

Yksi newton on voima, joka antaa yhden kilogramman massalle kiihtyvyyden 1 m/s2. Newton on siis johdannaisyksikkö, jonka määritelmä perustuu perusyksikköjen kilogramma, metri ja sekunti määritelmiin. Käytännössä newton on se voima, jolla maapallo vetää pinnallaan olevaa noin 102-grammaista kappaletta puoleensa – voima on kappaleen paino.

## Newton voiman määritelmällä

Voiman määritelmä perustuu dynamiikan peruslakiin (Newtonin II laki):

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_0 .
Tässä *F* on voima, *a* kiihtyvyys ja *m* massa. Sijoittamalla yhtälöön kiihtyvyyden ja massan SI-järjestelmän mukaiset yksiköt saadaan voiman yksikkö

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_2 .
Maapallo vetää painovoimallaan puoleensa maanpinnalla olevaa kilogramman kappaletta 9,80665 newtonin voimalla, koska normaali putoamiskiihtyvyys *g* on 9,80665 m/s².

## Vaihtoehtoinen muotoilu energian yksikön avulla

Monissa laskuissa on kätevä lausua newton energian yksikön, joulen, avulla. Esimerkiksi, jos kappaleen vetämiseen pintaa pitkin tarvitaan yhden newtonin voima, niin yhden metrin matkalla siirtämiseen kuluu energiaa yksi joule.

Voiman F kuluttama energia E matkalla l voidaan tässä tapauksessa laskea kaavasta

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_4 ,
josta voiman yksikkö newton voidaan lausua vaihtoehtoisessa muodossa

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_6 ,
eli newtonin vaihtoehtoinen esitysmuoto on

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_8 .

## SI-kertoimet

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kerroin | Nimi | Tunnus |  | Kerroin | Nimi | Tunnus |
| 100 | **newton** | N |   |   |   |
| 101 | dekanewton | daN | 10−1 | desinewton | dN |
| 102 | hehtonewton | hN | 10−2 | senttinewton | cN |
| 103 | kilonewton | kN | 10−3 | millinewton | mN |
| 106 | meganewton | MN | 10−6 | mikronewton | μN |
| 109 | giganewton | GN | 10−9 | nanonewton | nN |
| 1012 | teranewton | TN | 10−12 | pikonewton | pN |
| 1015 | petanewton | PN | 10−15 | femtonewton | fN |
| 1018 | eksanewton | EN | 10−18 | attonewton | aN |
| 1021 | tsettanewton | ZN | 10−21 | tseptonewton | zN |
| 1024 | jottanewton | YN | 10−24 | joktonewton | yN |

## Katso myös

* Dyne
* Kilopondi

## Lähteet
# Bureau International des Poids et Mesures

| Kansainvälinen paino- ja mittatoimisto |
| --- |
| Bureau international des poids et mesures |
|  |
|  Päämaja Saint-Cloudissa, Ranskassa |
| Perustettu | 1875 |
| Päämaja | Pavillon de Breteuil, Saint-Cloud, Ranska |
| Toiminta-alue | maailmanlaajuinen |
| Jäsenet | 64 valtiota |
| Viralliset kielet | englanti, ranska |
| Puheenjohtaja | Martin Milton |
| Aiheesta muualla |
| Sivusto |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Bureau international des poids et mesures**, lyh. **BIPM** (suom. *Kansainvälinen paino- ja mittatoimisto*), on vuonna 1875 metrisopimuksella perustettu kansainvälinen standardisointijärjestö, jonka päätehtävänä on ylläpitää kansainvälistä yksikköjärjestelmää. Järjestön päämaja sijaitsee Ranskan Saint-Cloudissa, lähellä Pariisia.
# Heiluri

Animoitu heiluri, jossa näkyvät nopeus- ja kiihtyvyysvektorit (**v** ja **a**)
**Heiluri** on laite, joka koostuu niveleen kiinnitetystä jäykästä varresta (tai langasta) sekä sen päässä olevasta massasta (kuula tms.). Kun heiluri poikkeutetaan tasapainoasemastaan ja vapautetaan, syntyy heiluriliike, jossa massa liikkuu painovoiman ja mekaniikan peruslakien vaikutuksesta edestakaisin alimman pisteensä ohitse.

Heilurin keksi alun perin Ibn Yunus 1000-luvulla. Hän tutki ja dokumentoi sen oskilloivaa (edestakaista) liikettä. Galileo Galilei havaitsi 1600-luvulla kokeiden perusteella, että heilurin heilahdusaika ei riipu heilahduksen laajuudesta. Vaikka Galilei uskoi tämän verrannollisuuden olevan eksakti, se on vain pienille amplitudeille pätevä approksimaatio. Siihen kuitenkin perustuu heilurin käyttö kellojen käyntinopeuden vakioimiseen.

## Heilahdusajan laskeminen

Ainoastaan pienillä heilahduskulmilla (alle 15°, jota suuremmilla kulmilla laskujen tarkkuus heikkenee huomattavasti) heilurin liike voidaan approksimoida harmoniseksi liikkeeksi. Tällöin heilahdusaika riippuu merkittävästi ainoastaan heilurin pituudesta ja painovoiman suuruudesta. Heilurin massa ja heilahduksen laajuuden eli amplitudin vaihtelut eivät vaikuta heilahdusaikaan.

Heilahdusaika eli heilahdusliikkeen jaksonaika on aika, jona heiluri tekee edestakaisen heilahduksen (vasemmalta oikealle ja takaisin). Kaava heilahdusajan *T* laskemiseksi on:

 WIKINIUM\_MATH\_PH\_0
missä WIKINIUM\_MATH\_PH\_2 on heilurin pituus ja WIKINIUM\_MATH\_PH\_4 putoamiskiihtyvyys. (Sijoittamalla kaavaan arvot *T* = 1 s ja *g* = 9,81 m/s² saadaan heilurin pituudeksi noin 25 cm.)

Tämä kaava pätee ideaaliselle heilurille, joka oletetaan kitkattomaksi. Todellisen fysikaalisen heilurin heilahdusaikaa laskiessa pitää ottaa huomioon nivelen kitka ja heilurin ilmanvastus, jotka vaimentavat heilahdusta.

## Katso myös

* Ballistinen heiluri
* Foucault'n heiluri
* Harmoninen värähtelijä
* Heilurikello
* Kiertoheiluri
* Oskillaattori

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Teoriaa heilurista (englanniksi)
# Euraasia

Euraasia kartalla.
**Euraasia** on manner (tai osa Afro-Euraasiaa), jota ympäröivät Pohjoinen jäämeri, Atlantin valtameri, Välimeri, Punainenmeri, Intian valtameri ja Tyynimeri. Sen pinta-ala on 54,8 milj. km² ja on maapallon mantereista suurin. Mantereella sijaitsee kaksi maanosaa, joiden mukaan se on nimetty: Eurooppa ja Aasia. Jako Eurooppaan ja Aasiaan on kuitenkin pikemmin historiallinen kuin maantieteellinen. Rajaksi on katsottu yleensä Uralvuoret ja Kaukasus sekä Musta- ja Kaspianmeri. Eurooppaa voidaan pitää Euraasian niemimaana.

Euraasia koostuu suurista tasangoista, joiden keskellä on kuusi vesistöä. Laattatektonisesti suurin osa Euraasiaa muodostaa Euraasian laatan. Intia ja Lähi-itä muodostavat kuitenkin omat mannerlaattansa.

## Euraasian ihmistyyppien jakautuminen

Euraasiassa esiintyy euripidisiä ja mongolidisia ihmistyyppejä, joiden jakautuminen ei kuitenkaan vastaa Euroopan ja Aasian maantieteellistä jakoa, kun Lähi-idän ja Intian (samoin kuin Pohjois-Afrikan) väestöistä valtaosa on euripidisia, ja euripidistä väestöä on historiallisena aikana levinnyt myös Siperiaan.

## Euraasian kulttuuripiirit

Useat kulttuurihistorioitsijat, esimerkiksi Arnold J. Toynbee ja myöhemmin Samuel P. Huntington, jakavat Euraasian viiteen tai kuuteen kulttuuripiiriin, jotka ovat länsimaisen kulttuurin kanta-alue Länsi-Euroopassa, ortodoksinen kulttuuri Itä-Euroopassa, islamilainen kulttuuri Lähi-idässä, intialainen kulttuuri ja Itä-Aasian kulttuuri, joista viimeksi mainittu saatetaan jakaa edelleen kiinalaiseen ja japanilaiseen kulttuuripiiriin.

## Katso myös

* Eurasianismi
* Euraasian talousunioni

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Euraasia** Wikimedia Commonsissa
# Shin Sang-ok

| Shin Sang-ok |
| --- |
| 신상옥 |
|  |
| Henkilötiedot |
| **Syntynyt** | 18. lokakuuta 1926 |
| **Kuollut** | 11. huhtikuuta 2006 (79 vuotta) |
| Aiheesta muualla |
| IMDb |
| Elonet |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**Shin Sang-ok** (kor. 신상옥; 18. lokakuuta 1926 – 11. huhtikuuta 2006) oli eteläkorealainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän joutui puolisonsa, näyttelijä Choi Eun-heen kanssa vuonna 1978 siepatuksi Pohjois-Koreaan. Kaksikon oli määrä edistää maan elokuvakulttuuria. Pari oli ehtinyt erota ennen kidnappausta, mutta meni tapahtuman jälkeen uudelleen naimisiin.

Shin Sang-ok ja Choi Eun-hee pakenivat vuonna 1986 Berliinin elokuvajuhlien aikana Yhdysvaltojen Wienin-suurlähetystöön. Shin Sang-ok sai turvapaikan Yhdysvalloista. Hän palasi Etelä-Koreaan 1990-luvulla ja kuoli siellä 79-vuotiaana maksasairaudesta kärsittyään. Hänen tuotantonsa koostuu lukuisista elokuvista ajalta ennen Pohjois-Korean kautta, Pohjois-Korean ajalta ja sen jälkeisiltäkin vuosilta.*lähde?*

Shin Sang-ok on palkittu muun muassa Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 1962.*lähde?*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Shin Sang-ok Internet Movie Databasessa. (englanniksi)