Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Biomekaniikka

**Biomekaniikka** tarkoittaa biologisten järjestelmien tutkimista mekaniikan avulla. Fysiikan lisäksi biomekaniikassa hyödynnetään tietämystä anatomiasta, fysiologiasta, hermolihasjärjestelmästä ja kinesiologiasta. Biomekaniikka on soveltava tieteenala, jolla on oma, kansainvälinen tieteellinen järjestö, International Society of Biomechanics.

Suomessa biomekaniikkaa voi pääaineena opiskella Jyväskylän yliopiston Liikuntabiologian laitoksella. Liikuntabiologiassa erityisesti hermolihasjärjestelmän, liikkumisen neuraalisen säätelyn, ihmistoiminnan mekaniikan ja liikemekaniikan tutkimusta on linjattu kuuluvan Biomekaniikan professuuriin kuuluvaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Biomekaniikka** Wikimedia Commonsissa
# Biosemiotiikka

**Biosemiotiikka** on tiede, semiotiikan haara, joka tutkii semioottisia prosesseja ja eliöiden elämää suhteessa niiden ympäristöön, Umweltiin. Nykyisen biosemiotiikan mukaan kaikki eliöt muodostavat eräänlaisen merkkiprosessin eli semioosin.

Sen klassikko on virolais-saksalaisen biologin Jakob von Uexküllin teos *Bedeutungslehre* (suom. *Merkitysoppi*, 1940).

## Katso myös

* Thomas A. Sebeok

## Kirjallisuutta

* Emmeche, Claus; Kull, Kalevi; Stjernfelt, Frederik 2002. *Reading Hoffmeyer, Rethinking Biology.* (Tartu Semiotics Library 3.) Tartu: Tartu University Press.
* Favareau, Donald 2006. The evolutionary history of biosemiotics. In: Barbieri, M. (ed.), *Introduction to Biosemiotics: The New Biological Synthesis*. Berlin: Springer, 1–67.
* Kull, Kalevi 1999. Biosemiotics in the twentieth century: a view from biology. *Semiotica* 127(1/4): 385–414.
* Sebeok T. A., Umiker-Sebeok J. (ed.) 1992. *Biosemiotics: The Semiotic Web 1991.* Berlin: Mouton de Gruyter.

## Aiheesta muualla

* Vihelmaa, Ella: ”Miten ihmiskeskeistä tekstikäsitystä voi kyseenalaistaa semioottisista lähtökohdista?”. Teoksessa Haapaniemi, Riku & Ivaska, Laura & Katajamäki, Sakari (toim.): *Tekstit ympärillämme: Kirjoituksia tekstikäsityksistä ja -käytänteistä*, s. 228–238.  Tampere:  Tampereen yliopisto, 2024.  ISBN 978-952-03-3465-9  Vapaasti luettavissa
# Biofysiikka

**Biofysiikka** on monitieteinen tutkimusala, joka tarkastelee biologisia järjestelmiä fysiikan mallein ja menetelmin. Biofysiikan keskeisiä alueita ovat molekyylirakenteiden biofysiikka ja fysiologinen biofysiikka. Molekyylirakenteiden biofysiikka käsittää biomolekyylien rakenteen ja laskostumisen mallintamista fysikaalisin menetelmin. Fysiologinen biofysiikka tarkastelee elävissä soluissa ja elimissä tapahtuvia ilmiöitä kuten hermoston ja sydämen sähköistä viestintää, aineiden kulkeutumista soluissa ja elimistössä, verenkiertoa ja lihasten ja tukielinten toimintaa fysiikan menetelmin.

Biofysiikassa käytettyjä menetelmiä ovat fysiikan peruslakien soveltaminen biologisiin järjestelmiin, mittauksiin pohjautuvien (fenomenologisten) matemaattisten mallien luominen sekä erilaisten mallien pohjalta tehtävät tietokonesimulaatiot ja muut tietokoneella tehtävät analyysit.

Biofysiikka antaa mahdollisuuden ymmärtää biologisia ilmiöitä kvantitatiivisesti ja mallien pohjalta ennustaa biologisten järjestelmien käyttäytymistä. Biofysiikka auttaa ennen kaikkea eläinten elimistön, kasvien, ja muiden eliöiden toiminnan ja rakenneosien koostumuksen ymmärtämisessä. Biofysikaalista tietoa voidaan soveltaa lääkkeiden kehittämisessä, annostelussa ja kohdentamisessa oikeaan paikkaan elimistössä, sairauksien diagnosoinnissa ja hoitamisessa sekä kybernetiikassa ja robotiikassa.

Biofysiikkaa voi opiskella Suomessa tällä hetkellä Oulun yliopistossa ja hieman erilaisilla painotuksilla myös Itä-Suomen yliopistossa lääketieteen fysiikan koulutusohjelmassa, Helsingin yliopistossa, Teknillisen korkeakoulun teknillisen fysiikan koulutusohjelmassa ja Tampereen teknillisen yliopiston fysiikan laitoksessa.

Suomen ensimmäinen biofysiikan professori oli Martti Mela (1933–2005), joka toimi professorina Oulun yliopistossa 1975–1998.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Oulun yliopiston biofysiikan sivut. (Arkistoitu – Internet Archive)
* Biofysiikka Helsingin yliopistossa röntgenfysiikan osaston yhteydessä. (Arkistoitu – Internet Archive)
* Teknillisen korkeakoulun lääketieteellisen tekniikan laboratorio.
* Itä-Suomen yliopiston sovelletun fysiikan laitos.
	+ Biofysiikkaan liittyviä kursseja (Arkistoitu – Internet Archive)
* Itä-Suomen yliopiston tutkimusryhmä Biophysics of Bone and Cartilage. (Arkistoitu – Internet Archive)
# Biotekniikka

**Biotekniikka** eli bioteknologia on biologian ja biokemian osa-alue, joka hyödyntää eliöitä, soluja tai niiden osia. Esimerkkinä mikrobien hyödyntäminen elintarviketeollisuudessa (käymisprosessit, maitohappobakteerit ja muut vastaavat) on biotekniikkaa. Moderniksi biotekniikaksi kuitenkin nykyään mielletään genetiikan ja geeniteknologian avulla tehtyjen siirtogeenisten organismien käyttöä. Ensimmäisiä bioteknisiä keksintöjä on ollut viinin käyttäminen.

Biotekniikka pohjautuu siihen, että elämän perusrakenteet ovat hyvin samanlaisia kaikilla eliöillä. Muun muassa DNA:n koodikieli on universaali eli maailmanlaajuinen. Ominaisuuksia voidaan näin siirtää kokonaan toiseen eliöön, jolla ei kyseistä ominaisuutta ole. Usein eliöiden säätelyjärjestelmät ovat kuitenkin niin erilaisia, että biologiset komponentit ovat yhteensopimattomia. Biotekniikassa ratkotaan muun muassa näitä sopimattomuusongelmia.

Biotekniikassa muokataan olemassa olevia biologisia toimintoja ja tehdään uusia.

Biotekniikkaa opiskelleet voivat työskennellä useissa ammateissa ja tehtävissä, esimerkiksi tutkijana, koulutuspäällikkönä, laboratoriomestarina tai laatuinsinöörinä. Tyypillisimpiä työnantajia ovat yritykset ja yliopistot.

## Katso myös

* Biotekniikan neuvottelukunta
* Biofysiikka
* Biokemia
* Geenitekniikka
* Mikrobiologia
* Molekyylibiologia
* Teollinen biotekniikka

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Aldridge, Susan: *Elämänlanka: Geenitekniikan tarina*.  ((The thread of life: The story of genes and genetic engineering, 1996.) Suomentanut Tiina Onttonen)  Helsinki:  Art House, 1999.  ISBN 951-884-243-4

## Aiheesta muualla

* Biotekniikka (Arkistoitu – Internet Archive)
* Bioteknologia.info
# Kronobiologia

Yleiskatsaus ihmisen sisäisestä kellosta fysiologisin määritelmin.
**Kronobiologia** on biologian haara, joka tutkii vuorokausirytmin ja muiden aikarytmien sekä ylipäätänsä ajan vaikutusta elintoimintoihin.

Elimistö vuorokausirytmi on elimistön sisäisen keskuskellon sekä keskuskellon alaisen lisämunuaisen toiminnan säätelemää. Lisämunuaisen tuottamat kortikoidit osallistuvat elimistön vuorokausirytmin sekundääriseen säätelyyn tahdistamalla maksan, munuaisten ja aivojen toimintaa.

## Lähteet
# Komputationaalinen biologia

**Komputationaalinen biologia** eli **laskennallinen biologia** tarkoittaa data-analyysin, matematiisen mallinnuksen ja komputationaalisten simulaatioiden käyttämistä biologisten järjestelmien ja niiden vuorovaikutuksien ymmärtämiseksi. Komputationaalinen biologia on biologian, tietojenkäsittelytieteide ja big datan risteymä, mutta tällä alalla on myös juuri teknillisessä matematiikassa, kemiassa ja genetiikassa eli perintötieteessä. Komputationaalinen biologia on eri ala kuin biologinen laskenta, joka on tietojenkäsittelytieteiden ala, jossa sovelletaan biotekniikkaa tietokoneiden luomiseen.

## Historia

Bioinformaatioteknologia eli biologisten systeemien informatiivisten prosessien analysointi sai alkunsa alana 1970-luvulla. Tähän aikaan tekoälytutkimus sovelsi ihmisaivojen toimintaan perustuvia verkkomalleja luodakseen uusia algoritmeja. Tämä biologisen datan käyttö johti biologian tutkijoiden käyttämään tietokoneita arvioimaan ja vertaamaan suuria aineistoja omalla alallaan.

Vuonna 1982 tukijat jakoivat aineistoja reikäkorteilla. Tiedon määrä nousi eksonentiaalisesti 1980-luvun lopussa, mikä loi tarpeen uusille komputationaalisille menetelmille aineistojen sisältämän oleellisen tiedon tulkintaan.

Vuonna 1990 alkanut Human Genome Project eli HGP-hanke on hyvä esimerkki komputationaalisesta biologiasta. Vuoteen 2003 mennessä projektin avulla oltiin saatu kartoitettua 85 % ihmisen genomista onnistuen projektin alkuperäisessä tavoitteessa. Vasta vuonna 2021 "koko genomi" saatiin selvitettyä siten, että vain 0.3 % nukleotideistä oli potentiaalisten ongelmien riivaamia. Puuttuva Y-kromosomi lisättiin tammikuussa 2022.

1990-luvun lopusta lähtien komputationaalisesta biologista on tullut oleellinen osa biologiaa johtaen monen pienemmän alan syntyyn. Nykyään Kansainvälinen Komputationaalisen Biologia Yhteisö (engl. International Society for Computational Biology) on tunnistanut 21 erilaista "Erityisen mielenkiinnon yhteisöjä" (engl. "Communities of Special Interest"), joista jokainen edustaa pientä osaa suuremmasta alasta. Ihmisen genomin kartoituksen lisäksi komputationaalinen biologia on auttanut luomaan tarkkoja mallinnuksia ihmisaivoista, mallintamaan genomin kolmiulotteista rakennetta sekä mallintaa biologisia järjestelmiä.

## Sovelluksia

Komputatinaalista biologiaa on sovellettu muun muassa anatomia tutkimuksessa johtaen komputationaalisen anatomian alan syntymiseen. Komputationaalista biologiaa on myös sovellettu datan mallinnuksessa johtaen bioinformatiikan ja matemaattisen biologian alojen syntymiseen. Muita sovellusaloja ovat seuraavat:

* systeemibiologia
* komputationaalinen evoluutiobiologia
* komputationaalinen genomiikka
* komputationaalinen neurotiede
* komputationaalinen toksikologia
* komputationaalinen farmakologia.

## Lähteet
# Dendrologia

**Dendrologia** (kreikan sanoista *dendron* ’puu’ ja *logos* ’oppi’) eli puulajitiede tarkoittaa puuvartisten kasvien tutkimista. Dendrologiassa määritellään, kuvataan ja luokitellaan puuvartisia kasveja sekä tutkitaan niiden biologisia ominaisuuksia.

Puuvartisia kasveja ovat esimerkiksi puut, pensaat, varvut ja liaanit. Ne eivät muodosta taksonomisesti yhtenäistä ryhmää, eivätkä siten välttämättä ole toisilleen läheistä sukua. Monissa kasvisuvuissa on sekä puu- että ruohovartisia lajeja, ja moniin kuuluu vain muutama puuvartinen laji.

## Katso myös

* Rinnankorkeusläpimitta
* Vuosirengasajoitus eli dendrokronologia

## Aiheesta muualla

* Dendrologian Seura
# Genomiikka

**PerinnöllisyystiedeKeskeisiä käsitteitä Kromosomi
* DNA
* RNA
* Genomi
* Perinnöllisyys
* Mutaatio
* Perinnöllinen muuntelu
* Nukleotidi

**Historia ja aiheet Johdatus
* Historia
* Evoluutio (molekyylievoluutio)
* Populaatiogenetiikka
* Mendelin perinnöllisyyssäännöt
* Kvantitatiivinen genetiikka
* Molekyyligenetiikka

**Tutkimus DNA:n sekvensointi
* Geenitekniikka
* Genomiikka
* Perinnöllisyyslääketiede

* n
* k
* m

**Genomiikka** viittaa perinnöllisyystieteen haaraan, joka tutkii eliöiden genomeja. Se on eräänlainen omiikka.

Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston mukaan ”termi ’genomiikka’ kattaa laajemmalti tieteelliseen tutkimukseen liittyviä tekniikoita kuin genomiikan alkuperäisessä määritelmässä. Genomi on summa kaikkien yksilön organismin geeneistä. Siis, genomiikka kattaa kaikkien solun tai kudoksen geenien tutkimuksen DNA:n (genotyyppi), mRNA:n (transkriptomi) tai proteiinin (proteomi) tasolla.”

Genomiikka sai alkunsa Frederick Sangerin sekvensoitua viruksen ja mitokondrion täydellinen genomin. Hänen ryhmänsä kehitti menetelmiä sekvensointiin, genomin kartoitukseen, tiedon tallentamiseen ja bioinformatiikan analyyseihin 1970-1980-luvuilla.

## Aiheesta muualla

* Tieteen termipankki: Genomiikka
* World Health Organization (WHO): Genomics (englanniksi)
* Genomics.org: Genomics (englanniksi)
# Geobiologia

**Geobiologia** tutkii pääasiassa biosfäärin eli elollisen luonnon ja litosfäärin eli maan kuoren välistä vuorovaikutusta. Joskus geobiologian tutkimuskohteena on myös elollisen luonnon ja ilmakehän vuorovaikutussuhde. Se on monitieteinen tieteenala, jossa yhdistyy mm. evoluutiotiede, evoluutiobiologia, mikrobiologia, paleontologia, geologia, maaperätiede sekä biogeokemia. Geobiologian tutkimusmenetelmät ovat samoja, joita käytetään geologian, biologian ja maaperätieteen tutkimuksessa, ja näillä saadaan tietoa elämän ja maapallon yhteisevoluutiosta sekä eliöiden ja geologian vuorovaikutussuhteista nykymaailmassa. Myös mahdollisen elämän etsiminen avaruudesta eli astrobiologia kuuluu geobiologian alaan

## Katso myös

* Biologia
* Geologia
* Biofysiikka
* Biokemia
* Ekologia
* Paleontologia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*  (englanniksi)
# Gerontologia

**Gerontologia** on ikääntymisen ja vanhenemisprosessin tutkimusta. Se poikkeaa geriatriasta, joka on vanhuuden sairauksien ja niiden hoitomuotojen tutkimukseen keskittynyt lääketieteen osa-alue.

Gerontologia on monitieteistä ja siinä on yhtymäkohtia biologiaan, psykologiaan, sosiologiaan ja terveystieteisiin. Gerontologian tutkimuksen kohteena voi olla muun muassa:

* ikääntymisen fyysisten, psykologisten ja sosiaalisten näkökohtien tutkimus
* ikääntyvän väestön yhteiskunnallisten vaikutusten tutkimus
* kokemuksellinen vanheneminen ja elämänkulku
* vanhenemisen syiden ja seurausten selvittäminen ja esim. pitkäikäisyyden salaisuuksien tutkimus.

Gerontologiaa voi opiskella Suomessa pääaineena Jyväskylän yliopistossa, jossa gerontologian opetusta ja tutkimusta tarjotaan eri tiedekunnissa. Monissa muissa yliopistoissa gerontologiaa tarjotaan sivuaineena. Myös Suomen gerontologian tutkimuskeskus on sijoittunut Jyväskylään. Gerontologiaa ja kansanterveystiedettä opiskelleet voivat työskennellä muun muassa tutkijana, osastonhoitajana, projektipäällikkönä ja lehtorina.

## Gerontologian osa-alueita

**Terveysgerontologia**
käsittelee biologisten vanhenemismuutosten lisäksi ikääntyvien ihmisten terveyttä ja toimintakykyä. Tarkastelun kohteena ovat myös terveyden, toimintakyvyn, liikunnan ja vanhenemisen väliset yhteydet. Muita teemoja ovat väestön ikääntyminen ja gerontologia tieteenalana.

**Psykogerontologia**
tarkastelee psyykkisiä vanhenemismuutoksia ja toimintakykyisyyttä, sekä ikääntymisen ja mielenterveyden välisiä yhteyksiä.

**Kasvatusgerontologia**
perehtyy elinikäisen oppimisen mahdollisuuksiin, aikuisten ja ikääntyneiden ihmisten oppimisen ohjaamiseen, sekä ikääntyneille ihmisille suunnattuun aikuiskasvatukseen.

**Sosiologia ja sosiaaligerontologia**
käsittelee vanhenemista yksilöllisenä, kulttuurillisena ja yhteiskunnallisena ilmiönä, sekä ikä- ja elämänvaihetutkimuksena. Lisäksi tarkastellaan iäkkäiden ihmisten asemaan ja elinoloihin liittyviä asioita, sekä vanhuspolitiikan ja -työn nykytilaa ja tulevaisuutta. Kulttuurillinen perspektiivi painottaa iän ja ikääntymisen merkityksiä, mielikuvia ja itsemäärityksiä sekä näiden historiallista muuttumista.

## Katso myös

* Biogerontologia

## Lähteet
# Herpetologia

**Herpetologia** (kreikan kielen sanoista "ερπετολογία", jossa *ἑρπετόν*, erpetón ’matelija’ ja *-λογία* logia, ’oppi’) on tieteenala, joka tutkii matelijoita ja sammakkoeläimiä eli ”herppejä”. Herpetologi on tämän tieteenalan harjoittaja.

Suomen yliopistoissa ja useimmissa muidenkaan maiden yliopistoissa herpetologin suuntautumisvaihtoehtoa ei ole, mutta biologian ja eläintieteen opintoihin voi lisätä halutessaan herpetologiaan liittyvää opiskelua.

## Aiheesta muualla

* Suomen herpetologinen yhdistys ry
* Herppi.net - Suomen suurin matelijayhteisö (Arkistoitu – Internet Archive)
* Sammakkolampi.net - sammakkoeläimiin erikoistunut suomalainen sivusto
* FieldHerping.eu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* American Society of Ichthyologists and Herpetologists (englanniksi)
* Herpetological Conservation and Biology (englanniksi)

NäytäEläintiede

|  |  |
| --- | --- |
| Osa-alueita | * antrozoologia
* araknologia
* entomologia
* etologia
* helmintologia
* herpetologia
* iktyologia
* malakologia
* mammalogia
* myrmekologia
* nematologia
* ornitologia
* paleozoologia
* planktologia
* primatologia
 |
| Tieteilijöitä | * Karl Ernst von Baer
* Georges Cuvier
* Charles Darwin
* Jean-Henri Fabre
* William Kirby
* Carl Linnaeus
* Konrad Lorenz
* Thomas Say
* Jakob von Uexküll
* Alfred Russel Wallace
 |
# Histologia

Histologia (1950).
**Histologia** eli **kudosoppi** on tieteenala, joka tutkii kudoksia. Histologian tutkimusongelmat siis sijoittuvat organologian ja solubiologian välimaastoon, joten tutkimusvälineeksi soveltuu parhaiten elektronimikroskoopin sijasta valomikroskooppi. Histologista tutkimusta on harrastettu niin kauan kuin hyviä valomikroskooppeja on ollut käytettävissä, ja varsin aktiivista se on ollut myös siitä syystä, että moderni lääketiede nojaa pitkälti histologiseen tietämykseen ihmiskehosta.

Histologian tieteen kehitykseen kuului olennaisesti valomikroskooppien kehityksen lisäksi myös eri värjäyksien (engl. *staining*) käyttö muutoin lähes läpinäkyvien solujen yksityiskohtien, esimerkiksi tumien, esiin tuomiseksi. Ehkä tunnetuimpia histologian uranuurtajia olivat italialainen Camillo Golgi ja espanjalainen Santiago Ramón y Cajal.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Solunetti: Histologia

Biologia

|  |  |
| --- | --- |
| Osa-alueita | * Aerobiologia
* Anatomia
* Astrobiologia
* Biokemia
* Ekologia
* Eliömaantiede
* Eläintiede
* Etologia
* Evoluutiobiologia
* Fysiologia
* Genomiikka
* Hydrobiologia
* Iktyologia
* Kasvipatologia
* Kasvitiede
* Kehitysbiologia
* Kudosoppi
* Meribiologia
* Mikrobiologia
* Molekyylibiologia
* Muoto-oppi
* Neurotiede
* Paleontologia
* Parasitologia
* Perinnöllisyystiede
* Sienitiede
* Solubiologia
* Systematiikka
* Taksonomia
* Toksikologia
 |
| Käsitteitä | * abioottinen
* aineenvaihdunta
* biodiversiteetti
* biomi
* biotooppi
* biosfääri
* DNA
* ekologinen lokero
* ekosysteemi
* eliöyhteisö
* evoluutio
* kelpoisuus
* lisääntyminen
* luonnonvalinta
* populaatio
* ravinto
* sukkessio
* uhanalaisuusluokitus
* yhteyttäminen
* pääjakso
* kaari
 |
| Aiheeseen liittyvää | biologian filosofia |
# Mammalogia

**Mammalogia** eli **nisäkästiede** on eläintieteen osa-alue, joka tutkii nisäkkäitä. Mammalogia lähestyy nisäkkäitä monista eri lähtökohdista. Tutkimus voi koskea esimerkiksi nisäkkäiden rakennetta, toimintaa, kehityshistoriaa, käyttäytymistä, taksonomiaa tai kesyjen nisäkkäiden hoitoa ja jalostusta. Se voidaan jakaa edelleen nisäkäsryhmien tai -lahkojen mukaan.

**Theriologia** tarkoittaa myös nisäkästiedettä; tarkkaan ottaen tämä termi viittaa synnyttävien nisäkkäiden tutkimukseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* American Society of Mammalogists (englanniksi)

NäytäEläintiede

|  |  |
| --- | --- |
| Osa-alueita | * antrozoologia
* araknologia
* entomologia
* etologia
* helmintologia
* herpetologia
* iktyologia
* malakologia
* mammalogia
* myrmekologia
* nematologia
* ornitologia
* paleozoologia
* planktologia
* primatologia
 |
| Tieteilijöitä | * Karl Ernst von Baer
* Georges Cuvier
* Charles Darwin
* Jean-Henri Fabre
* William Kirby
* Carl Linnaeus
* Konrad Lorenz
* Thomas Say
* Jakob von Uexküll
* Alfred Russel Wallace
 |
# Trofologia

**Trofologia** on ravintoaineiden yhdistämisen oppi, joka väittää mahdollistavansa optimaalisen ruoansulatuksen, ravinteiden imeytymisen sekä optimaalisen jätteiden erityksen. Sen mukaan ruokien oikealla yhdistelemisellä uskotaan olevan vaikutus ruoansulatukseen, kolesterolitasoon ja aineenvaihduntaan.
Tämän lisäksi tehoton ruoansulatus ja heikko aineenvaihdunta aiheuttavat liikalihavuutta ja tarpeetonta kolesterolia sekä kuona-aineita kertyy elimistöön.
Opin mukaan vähäkalorinen ruokavalio ylikypsistä, jalostetuista ja väärin yhdistetyistä elintarvikkeista lihottaa ja jättää tukkeumia valtimoihin.
Tieteellistä tukea väitteille ei ole.

## Aiheesta muualla

*
# Neurotiede

Santiago Ramón y Cajalin piirros neuroneista vuodelta 1899.
**Neurotiede** tarkoittaa tieteenalaa, jotka tutkii hermoston toimintaa ja rakennetta. Neurotieteisiin kuuluvat muun muassa neurobiologia, joka tutkii hermosoluja; neuroanatomia, joka tutkii hermoston rakennetta; behavioraalinen neurotiede, joka tutkii hermoston toimintaa; evolutionaarinen neurotiede, joka tutkii hermoston kehitystä, sekä laskennallinen eli komputationaalinen neurotiede, joka tutkii aivojen toimintaa informaatiojärjestelmänä. Neurotieteellinen tutkimus kattaa myös osia muun muassa genetiikan, biokemian, fysiologian, farmakologian ja patologian aloista.*lähde?*

Monet neurotieteen osat on perinteisesti luettu biologian aloiksi. Nykyisin neurotiede käsitetään usein monitieteiseksi alaksi, johon kuuluu myös kognitiivisen psykologian, neuropsykologian, tietojenkäsittelytieteen, tilastotieteen, fysiikan ja lääketieteen (neurologia) tutkimusta. Neurotiede onkin laajentunut kattamaan kaiken kokeellisen ja teoreettisen tutkimuksen, joka koskee eliöiden keskus- ja ääreishermostojen toimintaa ja rakennetta.*lähde?*

Suomessa on vietetty kolmena vuotena aivoviikkoa, jonka aikana on pyritty tekemään neurotiedettä tutuksi yleisölle. Aivoviikon ajatus on lähtöisin Yhdysvalloista, ja kansainvälistä aivoviikkoa on vietetty kaksitoista kertaa.

Suomen aivotutkimusseura yhdistää eri alojen tutkijoita, joiden työ kohdistuu hermostoon. Seurassa on noin 200 jäsentä.

## Osa-alueita

Neurotieteiden aloiksi luetaan

* kliiniset neurotieteet ja neurologia
* kognitiivinen neurotiede
* laskennallinen neurotiede ja neuroinformatiikka
* molekulaarinen neurotiede
* neuroanatomia
* neurobiologia
* neurofarmakologia
* neurofysiologia
* neuropatologia
* neuropsykiatria
* neuropsykologia

## Katso myös

* Kognitiotiede
* Neurofilosofia
* Neurotaloustiede

## Lähteet

* Neurologiasäätiö (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

## Kirjallisuutta

* Paavilainen, Petri: *Toimivat aivot: Kognitiivisen neurotieteen perusteita*. Helsinki: Edita, 2016.
* Revonsuo, Antti, Heikki Lang & Olli Aaltonen (toim.): *Mieli ja aivot: Kognitiivinen neurotiede*. Turku: Kognitiivisen neurotieteen tutkimusyksikkö, Turun yliopisto, 1996.

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Neurotiede** Wikimedia Commonsissa

NäytäBiologia

|  |  |
| --- | --- |
| Osa-alueita | * Aerobiologia
* Anatomia
* Astrobiologia
* Biokemia
* Ekologia
* Eliömaantiede
* Eläintiede
* Etologia
* Evoluutiobiologia
* Fysiologia
* Genomiikka
* Hydrobiologia
* Iktyologia
* Kasvipatologia
* Kasvitiede
* Kehitysbiologia
* Kudosoppi
* Meribiologia
* Mikrobiologia
* Molekyylibiologia
* Muoto-oppi
* Neurotiede
* Paleontologia
* Parasitologia
* Perinnöllisyystiede
* Sienitiede
* Solubiologia
* Systematiikka
* Taksonomia
* Toksikologia
 |
| Käsitteitä | * abioottinen
* aineenvaihdunta
* biodiversiteetti
* biomi
* biotooppi
* biosfääri
* DNA
* ekologinen lokero
* ekosysteemi
* eliöyhteisö
* evoluutio
* kelpoisuus
* lisääntyminen
* luonnonvalinta
* populaatio
* ravinto
* sukkessio
* uhanalaisuusluokitus
* yhteyttäminen
* pääjakso
* kaari
 |
| Aiheeseen liittyvää | biologian filosofia |
# Osteologia

Naudan ydinluita
**Osteologia** on luonnontiede, joka tutkii kuolleiden eläinten ja ihmisten luita, eritoten luuston rakennetta ja sen kehitystä. Osteologisen tutkimuksen tavoitteita ovat tyypillisesti yksilön lajin, kuoliniän ja sukupuolen määrittäminen sekä yksilön elämään ja kuolemaan liittyviä olosuhteita koskevan tiedon saaminen. Osteologia on yksi arkeologian ja paleontologian apu- ja lähitieteistä.

## Lähteet
# Parasitologia

**Parasitologia** eli *loisoppi* tai *loistutkimus* on biologian tieteenhaara, jossa tutkitaan loisten eli parasiittien ja isäntäorganismien suhteita sekä näiden evolutiivista historiaa. Loiset ovat erittäin suuri eliöryhmä, ja loisia on yksisoluisista organismeista kohtalaisen suuriin kaloihin (esimerkiksi candirú). Loiset ovat pääasiassa toisista elossa olevista eliöistä verta imeviä tai niiden lihaa syöviä organismeja. Loiset voivat elää joko isäntäorganismin sisällä tai ulkopuolella, kiinni organismissa tai irti siitä.

## Haarat

Parasitologia jaetaan usein osa-alueisiin, tarkempiin tieteenhaaroihin, esimerkiksi:

* Lääkinnällinen parasitologia tutkii ihmisiin suoraan vaikuttavia loisia.
* Eläinparasitologia tutkii loisia, jotka aiheuttavat taloudellisia tappioita esimerkiksi karja- ja kalataloudessa sekä kotieläimissä. Tutkimuskohteena on esimerkiksi *Gyrodactylus salaris*, loheen erikoistunut loinen, joka voi tappaa kokonaisia kalapopulaatioita.
* Kasviparasitologia

## Aiheesta muualla

* Scandinavian-Baltic Society for Parasitology
* Suuri loisopin kongressi Turkuun vuonna 2016. *Turun Sanomat*. 20.8.2012. Arkistoitu 29.4.2013.