Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Patologia

Patologiopiskelijat tutkimassa ohjaajan johdolla.
Murhan uhriksi joutuneen henkilön sydän.
**Patologia** on oppia taudeista (kreikan sanoista πάθος (pathos, "kärsimys") ja -λογία (-logia)). Patologia on tutkimusta tautien aiheuttajien ja ruumiin vuorovaikutuksesta sekä tästä seuraavista muutoksista kudoksissa, elimissä ja koko eliössä. Patologi tekee diagnoosin taudista kudos- ja eritenäytteiden tai ruumiinavauksen perusteella. Patologian eri aloja ovat kasvi-, eläin- ja ihmispatologia.

## Patologi

Patologi on patologisen alan erikoislääkäri. Patologin työkuvaan kuuluvat ruumiinavaukset. Lisäksi hän tutkii kudos- ja solunäytteitä, joiden tutkimiseen menee enemmän aikaa kuin ruumiinavaukseen. Patologin tehtäviin kuuluvat myös ennalta ehkäisevät toimenpiteet muiden lääkäreiden kanssa.

Ennalta ehkäisevää hoitoa ovat esimerkiksi kasvainnäytteiden tutkiminen ja niistä diagnoosin tekeminen. Patologi auttaa näin potilasta hoitavaa lääkäriä. Suomessa on tällä hetkellä patologian osastot kaikissa yliopistosairaaloissa. Patologian osastoja on suurimmissa keskussairaaloissakin. Eläinten patologisista tutkimuksista vastaa Ruokavirasto.

## Ruumiinavaus

*Pääartikkeli: Ruumiinavaus*
Lääketieteellisen ruumiinavauksen tekemiseen tarvitaan omaisten suostumus. Ruumiinavauksessa selvitetään kuolinsyy, mahdolliset muut taudit. Näistä selvitetään levinneisyys ja sairauden hoidon vaikeusaste. Ruumiinavauksen jälkeen voidaan antaa ruumiinavauspöytäkirja, johon kirjataan edellisten seikkojen lisäksi potilaan kuolinsyy. Oikeuslääketieteelliseen ruumiinavaukseen ei tarvita omaisten suostumusta, sillä se tehdään viranomaisen määräyksestä. Oikeuslääketieteellinen ruumiinavaus tehdään aina, jos kyseessä on tapaturmainen, yllättävä tai rikokseen liittyvä kuolema.

## Katso myös

* Psykopatologia

## Aiheesta muualla

* Kuopion yliopisto – Kliinisen patologian ja oikeuslääketieteen laitos. Web Archive.
* Evira - Eläintautitutkimus. Web Archive.
# Hedelmätiede

Adrian Diel loi hedelmätieteen perustan.
**Hedelmätiede** eli **hedelmäoppi** eli **pomologia** (lat. *pomum*, hedelmä ja kreik. logos, tieto) on hedelmiä ja marjoja tuottavia kasvilajeja, niiden lajikkeita, ominaisuuksia ja viljelyä tutkiva ja kuvaileva tiede.

Keski-Euroopassa keskityttiin 1800-luvulla eri lajikkeiden yksityiskohtaiseen muoto-opilliseen kuvailuun. Tunnettuja tutkijoita olivat esimerkiksi saksalaiset Adrian Diel (1756–1839) ja Eduard Lucas (1816–1882). Diel loi hedelmätieteen perustan ja Lucas kehitti uusia jalostustapoja 1860 perustamassaan opistossa. Sittemmin hedelmätieteen tutkimus keskittyi hedelmäkasvien ja hedelmien kasvuun ja laatuun vaikuttavien tekijöiden sekä tarvittavien viljelytapojen selvittelyyn.

Pomologi on hedelmien ja niiden viljelyn tutkija tai asiantuntija. Suomen ensimmäinen pomologi oli Alexandra Smirnoff. Hän tutki Suomen oloissa kasvatettavaksi soveltuvia hedelmälajikkeita ja kirjoitti muun muassa teoksen *Suomen pomologiian käsikirjan*, joka julkaistiin 1894. Valtion pomologin virka perustettiin 1896 ja tämän työnä oli hedelmänviljelyn ohjaaminen ja tutkiminen Suomessa. Virkaa hoitivat Ben Walter Heikel, Björn Lindberg ja viimeisenä Olavi Collan. Valtion pomologin virka yhdistettiin Lepaan puutarhaopiston hedelmänviljelyn lehtorin virkaan ja lakkautettiin 1932.

Merkittäviä suomalaisia pomologeja ovat olleet 1920-luvulta 1950-luvulle vaikuttanut Olavi Meurman ja 1950-luvulta 2000-luvulle alalla toimineet Aapo Leskinen, Jaakko Säkö ja Anssi Krannila. Suomalaisia hedelmätieteellisiä koetarhoja ovat olleet professori Carl Reinhold Sahlbergin 1849 Yläneelle Pöytyälle perustama Huvitus-niminen hedelmätarha, vuoteen 1935 Lepaan puutarhaopiston yhteydessä toiminut Hinnonmäen koeasema ja vuonna 1935 Piikkiön Yltöisiin perustettu Maatalouskoelaitoksen puutarhaosasto, josta myöhemmin tuli Puutarhantutkimuslaitos.

## Lähteet
# Primatologia

**Primatologia** on muita kädellisiä kuin ihmistä koskevaa tutkimusta. Ala on poikkitiedettä, ja se hyödyntää esimerkiksi eläintiedettä, antropologiaa ja psykologiaa. Primatologiassa tutkitaan kädellisten kieltä, psykologiaa ja tapoja, mutta myös esiapinoiden anatomiaa. Primatologia auttaa myös ymmärtämään, mikä ihmisten käyttäytymisessä, kulttuurissa ja kommunikaatiossa on luonnollista ja mikä keinotekoista.

## Tunnettuja primatologeja

* Clarence Ray Carpenter
* Frans de Waal
* Dian Fossey
* Jane Goodall
* Birute Galdikas
* Craig Stanford
* Robert Sapolsky

## Lähteet

NäytäEläintiede

|  |  |
| --- | --- |
| Osa-alueita | * antrozoologia
* araknologia
* entomologia
* etologia
* helmintologia
* herpetologia
* iktyologia
* malakologia
* mammalogia
* myrmekologia
* nematologia
* ornitologia
* paleozoologia
* planktologia
* primatologia
 |
| Tieteilijöitä | * Karl Ernst von Baer
* Georges Cuvier
* Charles Darwin
* Jean-Henri Fabre
* William Kirby
* Carl Linnaeus
* Konrad Lorenz
* Thomas Say
* Jakob von Uexküll
* Alfred Russel Wallace
 |
# Proteomiikka

**Proteomiikka** on tieteenala, joka tutkii proteomeja eli eliön tuottamien proteiinien kokonaisuutta. Vastaavasti genomiikka tutkii genomeita.

## Katso myös

* Massaspektrometria proteiinianalytiikassa

## Aiheesta muualla

* Marc Baumann ja Seppo Meri: Proteomiikka ja sen sovellukset, Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim, 2002;118(11):1177-1184
# Rakennebiologia

**Rakennebiologia** on molekyylibiologian haara, jossa tutkitaan biologisten makromolekyylien, kuten proteiinien ja nukleiinihappojen rakennetta.

## Rakennetutkimuksen hyödyt

Proteiinien rakenteen tunteminen auttaa ymmärtämään niiden toimintaa. Esimerkiksi entsyymien toiminta perustuu pitkälti niiden aktiivisen keskuksen atomitason rakenteeseen. Solun signalointitiet perustuvat usein erilaisiin molekyylien muodonmuutoksiin, jolloin molekyylien rakenteita tutkimalla voidaan ymmärtää signalointiteiden toimintaa. Rakennetutkimuksella voidaan myös selvittää, mihin kohtaan proteiinia on kiinnittyneenä ligandeja, metalli-ioneja tai muita atomeja.

Kun tiedetään molekyylin rakenne, voidaan suunnitella lääkkeitä, jotka kiinnittyvät molekyyliin. Esimerkiksi AIDS-lääkkeiden kehittelyä suunnataan HIV-proteaasiin, jonka rakenteesta yritetään löytää sopivia kohteita lääkemolekyyleille.

Rakennetutkimusta voidaan käyttää myös selvittämään, minkä takia jokin mutaatio vaikuttaa proteiinin toimintaan. Mikäli mutaatio on proteiinin rakenteen olennaisessa kohdassa, kuten entsyymin aktiivisessa keskuksessa, se vaikuttaa todennäköisesti proteiinin toimintaan.

## Rakennetutkimuksen menetelmät

Proteiinit ovat liian pieniä, jotta niiden yksityiskohtainen rakenne voitaisiin selvittää valomikroskoopilla. Elektronimikroskoopeilla sen sijaan pystytään näkemään jonkin verran proteiinien kolmiulotteista rakennetta. Yksityiskohtaisempaa atomitason rakennetta voidaan selvittää röntgenkristallografialla tai NMR:llä.

Proteiinin rakennetta voidaan selvittää myös jo tutkittuihin sukulaisproteiineihin vertaamalla. Menetelmää kutsutaan homologiseksi mallinnukseksi. Tunnettujen proteiinien rakenteeseen muutetaan niitä kohtia, jotka ovat erilaisia tutkittavassa proteiinissa.

Uusi menetelmä on myös threading ("pujottelu", ei virallista suomennosta), jossa proteiinin rakenne yritetään ratkaista tietokoneella pelkästään aminohappojärjestyksen perusteella.

## Katso myös

* röntgenkristallografia
* kryo-elektronimikroskopia
* NMR
# Systeemibiologia

**Systeemibiologia** on tutkimusala, jossa pyritään solujen toimintamekanismien kokonaisvaltaiseen ymmärtämiseen tekemällä laajoja
koesarjoja ja yhdistelemällä saatuja tietoja tietoteknisin menetelmin. Eräs suomalainen systeemibiologian tutkija on Aalto-yliopiston Computational Systems Biology Group -tutkimusryhmän johtaja Harri Lähdesmäki.

## Katso myös

* Synteettinen biologia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Systeemibiologia** Wikimedia Commonsissa
# Virologia

**Virologia** eli **virusoppi** on mikrobiologian osa-alue, joka tutkii viruksia. Virologian tutkimusalueisiin kuuluu muun muassa virusten rakenne, luokitus, evoluutio ja niiden aiheuttamat sairaudet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Virologia** Wikimedia Commonsissa

* Lääketieteellinen tiedekunta / Virologian osasto *Helsingin yliopisto*. Viitattu 30.3.2020.
* Virologia *Tampere University*. Viitattu 30.3.2020.
* Jenni Sirén: *Virulenssin evoluutio viruksilla*.  Oulu:  Oulun yliopisto, 2019.  Teoksen verkkoversio.
* Vaheri, Antti & Koskiniemi, Marjaleena: Pääkirjoitus – Kliinisen virologian tutkimusmenetelmät täsmentyvät. *Lääkärilehti*, 10.4.1992, 47. vsk, nro 11, s. 1025.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 30.3.2020.
# Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto

**Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto** on yksi viidestä alkuperäisestä Nobel-palkinnosta. Ruotsin Karoliininen instituutti myöntää palkinnon vuosittain ansioituneille lääketieteen tai fysiologian edustajille. Palkintoa ei jaettu vuosina 1915, 1916, 1917, 1918, 1921, 1925, 1940, 1941 eikä 1942. Ensimmäisen ja toisen maailmansodan takia Nobelin palkintoja jätettiin jakamatta. Lisäksi säännöt sanovat, että jos kyseisenä vuonna kukaan ehdokkaista ei täytä ehtoja, palkintosumma tulee säästää seuraavalle vuodelle.

Kaikkien aikojen nuorin palkinnon saaja oli 32-vuotias Frederick Banting vuonna 1923.

Palkintoon kuuluu mitali, diplomi ja huomattava rahapalkinto. Vuonna 2019 palkintosumma oli yhdeksän miljoonaa Ruotsin kruunua. Mitalin on suunnitellut Erik Lindberg. Siinä on kaksi naishahmoa: lääketieteen henki kerää kalliosta pulppuavaa vettä ja tarjoaa sen sairaalle tytölle. Mitaliin on kaiverrettu teksti *Inventas vitam iuvat excoluisse per artes*, palkinnon saajan nimi sekä sen myöntäjän, Karoliinisen instituutin latinankielinen nimi muodossa REG. UNIVERSITAS MED. CHIR. CAROL. Mitalin toisella puolella on Alfred Nobelin kasvokuva ja hänen syntymä- ja kuolinvuotensa.

## Katso myös

* Luettelo Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saaneista

## Lähteet

* Nobelprize.org – All Nobel Laureates in Medicine (englanniksi)
* Nobel Prize Winners in Physiology or Medicine (englanniksi)

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto** Wikimedia Commonsissa

NäytäNobel-palkinnot

* Fysiikanpalkinto
* Kemianpalkinto
* Fysiologian tai lääketieteen palkinto
* Kirjallisuuspalkinto
* Rauhanpalkinto
* Taloustieteen palkinto
# Ihmisen perimä

Graafinen ja idealisoitu esitys ihmisen karyotyyppi, jossa näkyy perintöaineksen muodostuminen kromosomeista. Kuvassa näytetään sekä naisen (XX) ja miehen (XY)23:s kromosomipari.
**Ihmisen perimä** eli **genomi** tarkoittaa kaikkea ihmisen (*Homo sapiens*) DNA:han koodattua perintöainesta geenit mukaan lukien, joka on varastoitunut 23 kromosomipariin sekä mitokondrio DNA:han. 22 näistä kromosomipareista ovat autosomeja; 23. pari eli sukupuolikromosomit X ja Y määräävät ihmisen sukupuolen ja sukupuoliset ominaisuudet. Ihmisen yksinkertainen eli haploidinen kromosomisto käsittää hieman yli kolme miljardia (3 x 109) emäsparia ja noin 20 000–25 000 geeniä. Ihmisen perimän DNA-emäsjärjestys selvitettiin Human Genome Project -tutkimushankkeessa.

Vanhinta nykyihmisen perimää, jota tutkijat ovat onnistuneet lukemaan, on löytynyt Saksan Ranisista löytyneissä luunkappaleissa ja sen lisäksi kallossa, joka löytyi vuonna 1950 luolasta Tšekin Zlatý kůňissa. Perimä on 45 000 vuotta vanhaa.

## Tutkittuja alueita ja informaatiosisältö

* HLA-DR-alue (human leucocyte antigen complex) sijaitsee kuudennessa kromosomissa 6p21.3

Kaaviokuvassa geenien ja emäsparien (base pair) määrä kromosomeissa.
Emäspareilla entropian aste vaihtelee 1.5 ja 1.9 bitin arvoalueella, paitsi Y-kromosomilla arvo on alle 0,9 bittiä emäsparia kohti.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | **yhteensä** (XX) | **yhteensä** (XY) | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | X | Y |
| miljoonaa emäsparia (Mbp) | 3,194 | 3,098 | 250 | 243 | 198 | 192 | 181 | 171 | 159 | 146 | 142 | 136 | 135 | 134 | 115 | 107 | 103 | 90 | 82 | 78 | 59 | 63 | 48 | 51 | 155 | 59 |
| megatavua (raw data) | 799 | 775 | 62 | 61 | 50 | 48 | 45 | 43 | 40 | 37 | 35 | 34 | 34 | 33 | 29 | 27 | 26 | 23 | 20 | 20 | 15 | 16 | 12 | 13 | 39 | 15 |
| megatavua (gzip-pakattua FASTA formaatissa) Human Genome Project |  | 949 | 73 | 79 | 64 | 62 | 59 | 55 | 50 | 47 | 40 | 43 | 43 | 43 | 31 | 29 | 27 | 25 | 25 | 24 | 18 | 20 | 12 | 12 | 49 | 8 |
| Emäsparien entropian aste bittiä per emäspari | 1.77 | 1.75 | 1.82 | 1.80 | 1.82 | 1.82 | 1.83 | 1.82 | 1.81 | 1.83 | 1.59 | 1.83 | 1.84 | 1.59 | 1.56 | 1.53 | 1.66 | 1.82 | 1.87 | 1.58 | 1.86 | 1.82 | 1.62 | 1.83 | 1.80 | 0.84 |

## Katso myös

* Karyotyyppi

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ihmisen perimä** Wikimedia Commonsissa
# Kihokit

| Kihokit |
| --- |
|  *Drosera cuneifolia* |
| Tieteellinen luokittelu |
| Kunta: | Kasvit Plantae |
| Kaari: | Streptophyta |
| Luokka: | Embryopsida |
| Kladi: | Putkilokasvit Tracheophyta |
| Kladi: | Siemenkasvit Spermatophyta |
| Kladi: | Koppisiemeniset Angiospermae |
| Kladi: | Aitokaksisirkkaiset |
| Lahko: | Caryophyllales |
| Heimo: | Kihokkikasvit Droseraceae |
| Suku: | **KihokitDrosera* L. (1753) |
| Katso myös |
|   Kihokit Wikispeciesissä   Kihokit Commonsissa
 |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Kihokit** (*Drosera*) on lihansyöjäkasvisuku, joka on levinnyt laajimmille maailmassa, joten niillä on täten hyvinkin erilaisia kasvuolosuhteita. Kihokit saalistavat lehdissä olevien karvojen päässä olevien limapisaroiden avulla. Hyönteinen lentää lehdelle ja kuvittelee todennäköisesti saavansa mettä tai kastetta, mutta jääkin siihen jumiin. Aluksi lima tukkii hyönteisen hengitystiet ja saalis kuolee. Tämän jälkeen karvat alkavat kääntyä pikkuhiljaa saalista kohti, jotta mahdollisimman moni karva pääsisi kosketukseen saaliin kanssa. Loppujen lopuksi koko lehti saattaa olla kietoutuneena saaliinsa ympärille. Lopuksi saaliista on jäljellä vain sulamattomat osat, esimerkiksi raajat ja kuoret.

Kihokkien elinympäristö on suo- ja rämealueilla. Useimmiten ne erottaa rahkasammaleen päällä näkyvästä punertavasta ruusukkeesta. Kihokit kasvavat aivan veden rajassa, ja joskus niitä löytyy jopa lähes kokonaan veden alta.

Kihokkeja myös kasvatetaan lääkkeiden raaka-aineiksi, useimmiten yskänlääkkeisiin ja muihin hengitykseen vaikuttaviin tekijöihin. Myös lihansyöjäkasviharrastajat kasvattavat monia kihokkilajeja. Tunnetuimpia lajeja harrastajien keskuudessa ovat esimerkiksi *Drosera capensis* sekä *Drosera aliciae*.

## Kihokkilajeja

Suomessa kasvavat kihokkilajit ovat:

* pyöreälehtikihokki (*Drosera rotundifolia*)
* pitkälehtikihokki (*Drosera longifolia*, syn. *D. anglica*)
* pikkukihokki (*Drosera intermedia*)

Huonekasvina viljeltyjä kihokkilajeja:

* haarukihokki (*Drosera binata*)
* kapinkihokki (*Drosera capensis*)
* kääpiökihokki (*Drosera pygmaea*)

Muita kihokkilajeja:

* *Drosera acaulis*
* viittakihokki (*Drosera arcturi*)
* *Drosera banksii*
* *Drosera barbigera*
* *Drosera bulbosa*
* *Drosera cistiflora*
* *Drosera citrina*
* *Drosera cuneifolia*
* *Drosera dichrosepala*
* *Drosera erythrorhiza*
* *Drosera filiformis*
* *Drosera gigantea*
* *Drosera indica*
* *Drosera macrantha*
* *Drosera madagascariensis*
* *Drosera menziesii*
* *Drosera nitidula*
* *Drosera paleacea*
* räiskykihokki (*Drosera paradoxa*)
* *Drosera parvula*
* *Drosera peltata*
* *Drosera petiolaris*
* *Drosera regia*
* *Drosera stolonifera*
* *Drosera stricticaulis*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Suomen Lajitietokeskus: Kihokit (*Drosera*)
* Yrttitarha: Kihokit (*Drosera*)
# Science

| Science |
| --- |
|  |
| Lehtityyppi | Tiedelehti |
| Julkaisija | American Association for the Advancement of Science |
| ISSN | ISSN 0036-8075 |
| Levikki | 130 000 |
| Perustettu | 1880 |
| Sitoutuneisuus | sitoutumaton |
| Kotimaa | Yhdysvallat |
| Ilmestymistiheys | kerran viikossa |
| Kieli | englanti |
| Aiheesta muualla |
| OCLC |
| Kotisivu |
| Infobox OK |

**Science** (suom. tiede) on American Association for the Advancement of Sciencen julkaisema tiedelehti, ja sitä pidetään yhtenä arvostetuimmista akateemisista lehdistä. Viikoittain ilmestyvän lehden artikkelit ovat vertaisarvioituja ja lehden vaikuttavuuskerroin oli 33,611 (vuonna 2014). *Science* ja sen kilpailija *Nature* ovat yleistiedelehtiä, jotka kattavat koko luonnontieteiden spektrin. Tutkimusjulkaisujen lisäksi *Sciencessa* on myös muuta tieteeseen liittyvää kuten uutisia, mielipiteitä ja tiedepolitiikkaa.

AAA julkaisi 1980–1986 yleistajuisempaa *Science*-lehteä, jonka nimen perässä oli vuosiluku erotuksena varsinaisesta tieteellisestä lehdestä, esimerkiksi *Science80*. Lehden nimi aiheutti kuitenkin paljon sekaannusta, ja lehden artikkeleiden indeksointi oli hankalaa. Time-konserni osti sen 1986 ja yhdisti omaan *Discover*-lehteensä.

## Lähteet
# Fysikaalinen avaruus

**Fysikaalinen avaruus** on klassisen fysiikan mukaan euklidinen, isotrooppinen sekä homogeeninen tila, jossa sijaitsevat kaikki materiset kappaleet. Avaruus on klassisessa mekaniikassa rakenteeltaan ja tilaltaan riippumaton siinä olevista kappaleista. Toisin sanottuna avaruus on absoluuttinen. Klassisessa mekaniikassa avaruus on myös kolmiulotteinen.

## Katso myös

* Aika-avaruus
* Ajan ja avaruuden filosofia
* Absoluuttinen aika ja avaruus

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fysikaalinen avaruus** Wikimedia Commonsissa
# Ripsieläimet

| Ripsieläimet |
| --- |
|  *Paramecium aurelia* -tohvelieläin |
| Tieteellinen luokittelu |
| Domeeni: | Aitotumaiset Eucarya |
| Kunta: | Chromalveolata |
| Pääjakso: | Alveolata |
| Alajakso: | Ripsieläimet **Ciliophora** Dofflein, 1901 |
| Katso myös |
|   Ripsieläimet Wikispeciesissä   Ripsieläimet Commonsissa
 |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Ripsieläimet** (Ciliophora tai Ciliata) ovat pieniä yksisoluisia alkueläimiä. Niiden nimitys johtuu niiden solujen pinnalla olevista ripsien kaltaisista pienistä karvoista, joiden avulla eliö liikkuu. Ripsieläimet kuuluvat Chromalveolata-kunnan Alveolata-pääjaksoon, jossa niiden lähimmät sukulaiset ovat panssarilevät ja itiöeläimet. Tohvelieläimet ovat tunnetuimpia ripsieläimiä.

Ripsieläimiä elää runsaasti vedessä ja myös kosteassa maassa. Ne fagosytoivat ravinnokseen pieniä eliöitä, kuten bakteereja ja yksisoluisia leviä. Monilla ripsieläimillä on ravinnon hankkimista varten kehittynyt erityinen solusuu ja siihen liittyvä solunielu, jonne eliön ripsien aiheuttama virtaus kuljettaa ravintopartikkeleita. Solunielun perällä ravintohiukkaset ympäröityvät kalvolla ja kulkeutuvat solun sisään niin sanotuiksi ravintovakuoleiksi. Solussa lysosomit hajottavat ravintovakuoleissa olevat hiukkaset. Sulamattomat ravintohiukkaset kuljetetaan ulos solusta eksosytoosilla.

Ripsieläimillä on poikkeuksellinen tumarakenne: niillä on kaksi tumaa. Pienempi tuma on diploidinen ja säätelee solun lisääntymistä. Suurempi on puolestaan polyploidinen ja säätelee solun elintoimintoja.

Ripsieläimet lisääntyvät sekä suvuttomasti jakautumalla että myös suvullisesti. Suvullisessa lisääntymisessä kaksi soluyksilöä sulautuvat yhteen, jonka jälkeen ne taas jakautuvat kahdeksi tytärsoluksi.

Ripsieläimen solurakenne: 1 sykkivä rakko, 2 ravintovakuoli, 3 suuri tuma, 4 pieni tuma, 5 solujäte, 6 solunielu, 7 solusuu, 8 ripset.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Vantaan koulut
*
# Tubulinea

| Tubulinea |
| --- |
|  *Amoeba proteus* |
| Tieteellinen luokittelu |
| Domeeni: | Aitotumaiset Eucarya |
| Pääjakso: | Aitoameebat Amoebozoa |
| Alajakso: | Lobosa |
| Luokka: | **Tubulinea** Smirnov et al., 2005 |
| Katso myös |
|   Tubulinea Wikispeciesissä   Tubulinea Commonsissa
 |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Tubulinea** on aitoameeboihin kuuluva yksisoluisten aitotumaisten eliöiden luokka. Se sisältää kuoriameebat (Arcellinida) ja osan aiemmin ameeboihin (Amoebida) luetuista kuorettomista lajeista.

## Lahkot

* Kuoriameebat (Arcellinida)
* Echinamoebida
* Euamoebida
* Leptomyxida
* Nolandida

## Lähteet
# Kaulussiimaeliöt

| Kaulussiimaeliöt |
| --- |
|  |
| 900–0 Ma
Had.

Arkeeinen

Proterotsooinen

Fa.

 Ei tunnettuja fossiileja, molekyylikello osoittaa alkuperäksi 1050-800Ma |
| Tieteellinen luokittelu |
| Domeeni: | Aitotumaiset Eucarya |
| (luokittelematon): | Opisthokonta |
| Pääjakso: | Choanozoa |
| Synonyymit |
|
Craspedophyta
 |
| Kunnat ja pääjaksot |
|  |
| Katso myös |
|   Kaulussiimaeliöt Wikispeciesissä   Kaulussiimaeliöt Commonsissa
 |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Kaulussiimaeliöt** eli *choanoflagellaatit* (Choanoflagellida, Choanoflagellata) on mikroskooppisten siimaeliöiden pääjakso tai luokka. Jotkut lajit ovat yksittäisiä soluja, toiset ovat monisoluisia. Niillä ei ole viherhiukkasia, ja ovat toisenvaraisia. Jotkut uskovat niiden muodostavan eläinkunnan yksinkertaisimman pääjakson; toiset pitävät niitä alkueliöinä.

## Lähteet
# Akritarkit

**Akritarkit** ovat pienten orgaanisten rakenteiden fossiileja. Yleisesti mikä tahansa pieni, happoon liukenematon (ts. ei karbonaatti eikä silikaatti) orgaaninen rakenne, jota ei voida muuten luokitella, on akritarkki. Useimmat akritarkit ovat varmasti jäänteitä vedessä eläneistä yksisoluisista eliöistä.*lähde?*

Akritarkkeja löytyy sedimenttikivistä, jotka ajoittuvat prekambrista nykyaikaan. Prekambriselta ajalta eri lajeja on pystytty erottamaan vain muutamia. Fossiilien koko vaihtelee 0,01–0,1 millimetriin.

## Lähteet

* (Arkistoitu – Internet Archive) *Akritarkki* Luonnontieteellinen keskusmuseo

* (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) *Acritarch* www.biocrawler.com (Arkistoitu – Internet Archive)
# Compsopogonophyceae

| Compsopogonophyceae |
| --- |
|  |
| Tieteellinen luokittelu |
| Kunta: | Kasvit Plantae |
| Alakunta: | Biliophyta |
| Kaari: | Punalevät Rhodophyta |
| Alakaari: | Proteorhodophytina |
| Luokka: | Compsopogonophyceae G.W. Saunders & Hommersand |
| Infobox OKNimi-testi OK |

 Compsopogonophyceae  on punaleviin kuuluva luokka. Siihen kuuluvia lajeja esiintyy merenrannikoiden tuntumassa ja joillakin sisävesillä. Luokkaan kuuluvia lahkoja ovat *Compsopogonales*, jota esiintyy suolattomassa vedessä sekä *Erythropeltidales* ja *Rhodochaetales*, joita esiintyy meriympäristöissä.

## Lähteet