Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Evoluutioantropologia

**Evoluutioantropologia** on kädellisten evoluutiota tutkiva tiede. Tämä tiede tutkii esimerkiksi käyttäytymisen ja tunne-elämän kehitystä evoluution myötä. Tällaisella tutkimuksella selvitetään myös psykologisten ja sosiaalisten ominaisuuksien muotoutumista evoluution myötä. Täten evolutionaarinen antropologia on lähellä evoluutiopsykologiaa ja sosiaaliantropologiaa.tarvitaan parempi lähde Sosiaalisten ja kulttuuristen tapojen muotoutumiseen ovat vaikuttaneet ihmisten asuinympäristön olosuhteet ja esimerkiksi metsäatäjä-keräiljäyhteisöjen elämän tapojen edellytykset.

## Lähteet
# Fylogenetiikka

Osa biologian artikkelisarjaa
 **Evoluutio**

Keskeisiä aiheita

Yhteinen polveutuminen
Evoluution todisteet

Prosessit ja lopputulokset

Populaatiogenetiikka · Geneettinen variaatio · Mutaatio · Luonnonvalinta · Adaptaatio · Geneettinen ajautuminen · Geenivirta · Lajiutuminen · Sopeutumislevittäytyminen · Yhteistyö · Koevoluutio · Divergenssi · Konvergenssi · Paralleelinen evoluutio · Sukupuutto

Luonnonhistoria

Elämän alkuperä · Elämän historia · Evoluution aikajana · Ihmisen evoluutio · Evoluutiopuu · Biodiversiteetti · Eliömaantiede · Taksonomia · Kladistiikka · Välimuotofossiili · Joukkosukupuutto

Evoluutioteorian historia

Yleiskatsaus · Darwin ·
Lajien synty · Moderni synteesi

Tutkimushaarat ja sovellukset

Ekologinen genetiikka · Evoluutiolaskenta · Evoluutiopsykologia · Fylogenetiikka · Jalostus · Systematiikka

Yhteiskunnalliset vaikutukset

Yhteiskunnalliset vaikutukset
Vastustus

* n
* k
* m

**Fylogenetiikka** (kreik. *phylon* 'rotu' + *geneia* 'alkuperä') on lajien polveutumishistoriaa eli fylogeniaa selvittävä evoluutiobiologian tutkimushaara. Fylogeneettinen systematiikka eli kladistiikka puolestaan tarkoittaa eliöiden luokittelua niiden polveutumishistorian perusteella.

Lajien polveutumista eli fylogeniaa kuvaavia sukupuita laadittaessa käytetään fossiilien lisäksi nykyisin elävien eliöiden rakennetuntomerkkien vertailua ja yhä enenevässä määrin niiden geenien sisältämää informaatiota (DNA-sekvensointi). Eri seikkojen perusteella laaditut sukupuut ovat aina hieman erilaisia.

Fylogenioiden rekonstruointiin on kehitetty suuri joukko loogisia ja tilastollisia laskentamenetelmiä.

## Lähteet

## Katso myös

* Kehityslinja

## Aiheesta muualla

* Jyrki Muona: *Systematiikka, taksonomia, fylogenia ja luokittelu - sisältöä sanoihin* (Arkistoitu – Internet Archive)
# Paleontologia

**Paleontologia** on geotieteiksi kutsuttujen luonnontieteiden osa-alue, joka tutkii Maan muinaisaikojen elämää ja sen kehitystä. Tutkimuskohteena ovat erityisesti fossiilit, joiden perusteella voidaan rekonstruoida yksittäisiä eliöitä, niiden edustamien lajien evolutiivisia kehityslinjoja ja joskus jopa kokonaisia ekosysteemejä. Paleontologian lähitieteitä ovat geologia ja biologia. Termi tulee kreikan kielestä: *παλαιός (palaios)* tarkoittaen "vanha, muinainen", *ὄν, ὀντ-* (*on, ont*-), tarkoittaen "olento" ja *λόγος (logos)*, tarkoittaen "tutkimus".

## Määritelmä

Paleontologia tutkii elämän historiaa erityisesti fossiilien avulla. Vaikka se tutkiikin elämää, se luokitellaan yleensä geologian haaraksi. Muinaista elämää ei pysty kunnolla tutkimaan, ellei tunne myös kivien ikää ja rakennetta.

Paleontologia voidaan jakaa useisiin osa-alueisiin. Paleozoologia tutkii muinaisia eläimiä, paleobotaniikka kasveja ja palynologia muinaisia itiöitä, siitepölyä ja mikrobeja. Mikropaleontologian tutkimusaiheena puolestaan ovat mikroskooppiset fossiilit. Paleontologian avulla voidaan myös selvittää muinaisina aikoina tapahtuneita muutoksia maapallon ilmastossa. Tätä paleontologian osa-aluetta kutsutaan paleoklimatologiaksi.

## Historia

Fossiileja on käytetty, tutkittu ja ymmärretty eri tavoin ihmiskunnan historian aikana. Vaikka jotkin antiikin kreikkalaiset ja roomalaiset tutkijat pitivätkin niitä eläinten jäänteinä, ne liitettiin pitkään mytologisiin eläimiin, kuten lohikäärmeisiin, tai yliluonnollisiin tapahtumiin. Paleontologia tieteenä alkoi käytännössä 1700-luvulla, kun tutkijat alkoivat määritellä ja kartoittaa kivimuodostelmia ja luokitella fossiileja. 1800-luvun alussa vaikuttaneita Georges Cuvier’ta ja William Smithiä pidetään paleontologian pioneereina.

Charles Lyell ja Charles Darwin vaikuttivat 1800-luvulla siihen, miten maapallon ja elämän historia käsitettiin. Lyellin *Principles of Geology* osoitti, että eri mantereilta löytyneillä fossiileilla voi olla enemmän yhtäläisyyksiä kuin lähekkäisiltä paikoilta löytyneillä fossiileilla. Hänen mukaansa samasta kerrostumasta löytyneet fossiilit olivat samanlaisia mutta kerrostumien välillä on eroja. Darwin puolestaan osoitti *Lajien synnyssä* sen, miten eliöt kehittyivät. Tämän ansiosta palentologit pystyivät ymmärtämään paremmin fossiileja tutkimalla nykyisiä eläimiä.

Kivikerrosten ja fossiilien iänmäärittäminen mullistui 1800-luvun lopulla, kun radioaktiivisuus löydettiin. Radiometrisen iänmäärityksen avulla paleontologit pystyvät määrittämään kerrostumien ikää ja samalla kerrostumasta löydettyjen fossiilien iän.

## Katso myös

* Geologinen ajanlasku

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* The Society of Vertebrate Paleontology
* Teaching Palaeontology and Palaeoecology (Arkistoitu – Internet Archive)
# Dysgeniikka

**Dysgeniikka** tarkoittaa tiettyjen yhteisön kannalta epäedullisina pidettyjen perinnöllisten ominaisuuksien yleistymistä väestössä, kun niitä aiheuttavien geenivarianttien kantajat lisääntyvät enemmän kuin muu väestö. Samalla edullisina pidettyjä ominaisuuksia aiheuttavat geenit harvinaistuvat. Dysgeenisen ominaisuuden kelpoisuus määritellään sen vaikutuksella yhteisöön – kantajansa kelpoisuudelle se voi olla joko haitallinen tai hyödyllinen.

Dysgeniikan kuvaili ensimmäisenä eugeniikan isä Francis Galton vuonna 1868. Jotta väestö ei heikkenisi geneettisesti ja sivilisaatio vaarantuisi, Galton ehdotti dysgeniikan pysäyttäjäksi eugeniikkaa, eli ”toivottavia” ominaisuuksia kantavien ihmisten lisääntymisen tehostamista.

Dysgeniikkateorian mukaan epäedulliset perinnölliset ominaisuudet saavat nykyajan länsimaissa lisääntyä paljon tehokkaammin kuin entisaikoina, koska haitallisten mutaatioiden kantajien kuolleisuus on nykyisin huomattavasti pienempi kuin ennen 1800-lukua.

Tutkimusten mukaan yksittäiset nerot lisääntyvätkin heikommin kuin väestö keskimäärin. Toisaalta alhaisen älykkyyden omaavilla ihmisillä on edelleen korkeampi kuolleisuus kuin älykkäillä ihmisillä. Myös Flynnin ilmiötä, eli keskimääräisen älykkyysosamäärän jatkuvaa kasvua, on pidetty dysgeniikan vastatodisteena kokonaisälykkyyden suhteen.

## Lähteet
# Teistinen evolutionismi

Osa artikkelisarjaa
 **Kreationismi**

Tyyppejä

* Nuoren Maan kreationismi
* Teistinen evoluutio
* Uuskreationismi
* Vanhan Maan kreationismi

Luomiskertomus

* Ensimmäinen Mooseksen kirja
* Raamatun luomiskertomus

Luomistiede

* Baraminologia
* Tulvageologia
* Älykäs suunnittelu

Kreationismi ja evoluutio

* Kreationismi kouluissa

malline: * näytä
* keskustele
* muokkaa

**Teistinen evolutionismi** eli **evolutionistinen luomisoppi** on näkemys, jonka mukaan evoluutioteoria ja Jumalan olemassaolo ovat molemmat tosia eivätkä ole ristiriidassa keskenään.

Toinen teistisen evoluution haaroista pitää Jumalaa evoluution ohjaajana. Tätä haaraa kannattavat nykyään monet kristityt, ja se on yleinen tapa sovittaa yhteen luomiskertomuksen pitäminen totena ja usko evoluutioon. Kristillisen teistisen evolutionismin mukaan luomiskertomuksen kuusi luomispäivää olivat todellisuudessa hyvin pitkiä ajanjaksoja. Ortodoksinen ja roomalaiskatolinen kirkko sekä enemmistö protestanttisista ja juutalaisista yhteisöistä kannattaa tätä näkemystä.

Toisen haaran, deistisen evolutionismin, mukaan Jumala on käynnistänyt evoluution, mutta ei ohjaa sitä.

Esimerkiksi Francis Collins on edistänyt teististä evolutionismia, josta hän käyttää nimitystä ”BioLogos”.

## Lähteet

* Scott, Eugenie C.: The Creation-Evolution Continuum (englanniksi)
# Eliö

**Eliö** eli **organismi** on erotettavissa oleva olio, jossa täyttyvät elämän tunnusmerkit: itsenäisyys, vastaaminen ärsykkeisiin, moduulirakenne, kasvu, mukautuvuus, aineenvaihdunta ja kyky lisääntyä. Eliö koostuu aina yhdestä tai useammasta solusta, joissa on sama perintöaines, DNA. Kaikki tunnetut eliöt rakentuvat orgaanisista yhdisteistä.

Eliöiden varhainen kehityshistoria on hämärän peitossa, mutta evoluutiobiologisissa teorioissa otaksutaan, että eliöt olisivat syntyneet Maan alkumerissä tai vulkaanisissa lähteissä yli kolme miljardia vuotta sitten. Aikojen kuluessa eliökunta olisi monipuolistunut ja kehittynyt evoluution myötä.*lähde?*

## Luokittelu

**Eliökunta** (Biota) on kaikkien eliölajien ja -luokkien yhteisnimitys. Eliökunta jaetaan kuuteen kuntaan (arkeonit, bakteerit, alkueliöt, sienet, kasvit ja eläimet) tai kolmeen domeeniin (bakteerit, arkeonit ja aitotumaiset).

Kuuteen kuntaan jakoa käytetään nykyään erityisesti koulubiologiassa, kun taas tieteellisissä yhteyksissä kolme domeenia on muodostunut vakiintuneeksi käytännöksi. Kolmen domeenin aitotumaiset jakaantuu edelleen kuntiin; Perinteinen jako: eläimet, sienet, kasvit ja alkueliöt. Virukset eivät ole yksiselitteisesti eliöitä, sillä isäntäsolujensa ulkopuolella ne ovat elottomia partikkeleja.

### Eliöiden perinteinen taksonomia

* Arkeonit (Archaea)
* Bakteerit (Bacteria)
* Aitotumaiset (Eucarya)
	+ Alkueliöt (Protista)
	+ Sienet (Fungi)
	+ Kasvit (Plantae)
	+ Eläimet (Animalia)
* Viruksia ei yleensä pidetä elävinä.

### Eliöiden fylogeneettinen taksonomia

Eliöiden sukupuu
1. Bakteerit (Bacteria)
2. Arkeonit (Archaea)
	1. Crenarchaeota
	2. Euryarchaeota
	3. Korarchaeota
	4. Nanoarchaeota
3. Aitotumaiset (Eucarya)
	1. Archaeplastida (ns. Plantae *sensu lato*)
		1. Kasvit ja viherlevät (Viridiplantae tai Chlorobionta)
		2. Punalevät (Rhodophyta)
	2. *Ophistokonta*
		1. Eläimet (Metazoa tai Animalia)
		2. Aitosienet (Fungi tai Eumycota)
	3. Amebat (Amoebozoa)
	4. Kromalveolaatit (Chromalveolata)
		1. Ruskeat levät (Heterokontophyta tai Stramenophila)
		2. Alveolaatit (Alveolata)
	5. Juurijalkaiset (Rhizaria)
	6. Ekskavaatit (Excavata)
		1. Harvasiimaeliöt ja silmälevät (Euglenozoa)
		2. Ameboflagellaatit (Percolozoa)

## Katso myös

* Elämä
* Laji
* Geenimuunneltu organismi
* Tieteellinen luokittelu eli *taksonomia*

## Lähteet

* Taksonomian lähde: Adl, Sina M., Simpson Alastair G. B., Farmer Mark A., et al: "The new higher level classification of eukaryotes with emphasis on the taxonomy of protists". *J. Eukaryot. Microbiol. 52 (5): 399–451.*, 2005.  PubMed:16248873  doi:10.1111/j.1550-7408.2005.00053.x

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eliö** Wikimedia Commonsissa

* Opetus.tv -sivuston video aiheesta eliökunnan sukupuu
# Taksoni

**Tieteellinen luokittelu Tieteellinen luokittelu
* Taksonomia
* Systematiikka
* Kladistiikka

Luokittelun tasot

* yläkunta / domeeni
* kunta
	+ alakunta
		- osakunta
			* yläjakso, yläkaari
* pääjakso / kaari
	+ alajakso / alakaari
		- osajakso / osakaari
			* yläluokka
* luokka
* lahko
* heimo
* tribus
* suku
* sektio
* sarja
* laji
	+ alalaji
* muunnos / serotyyppi
* muoto
* erityismuoto
* lajike / rotu

Termejä

* taksoni
* fenetiikka
* kladistiikka
* tyyppilaji
* binominen nimistö
* holotyyppi
* Luettelo systematiikassa yleisistä latinan- ja kreikankielisistä sanoista
* rengaslajit
* Integrated Taxonomic Information System

Kasvien luokittelu

* Angiosperm Phylogeny Group
	+ APG II -luokittelu
	+ APG III -luokittelu
* Cronquistin luokittelu
* Kasvien luokitus Linnén teennäisjärjestelmän mukaan

**Taksoni** on tieteellisessä luokittelussa käytetty termi, jolla tarkoitetaan mitä tahansa sukulaisuussuhteiden mukaan nimettyä eliöryhmää, joka on virallisesti kuvattu tieteelle taksonomisia tasoja käyttäen.

Esimerkiksi nisäkkäiden luokka (*Mammalia*), lokkien heimo (*Laridae*) ja ihmislaji (*Homo sapiens*) ovat taksoneita.

## Katso myös

* Kladi

## Lähteet

* Muona, Jyrki: Systematiikka, taksonomia, fylogenia ja luokittelu – sisältöä sanoihin  24.3.2004. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsingin yliopisto. Arkistoitu 16.1.2006.
* Tirri, Rauno et al: *Biologian sanakirja*.  (1. uudistettu laitos)  Helsinki:  Otava, 2001.  ISBN 951-1-17618-8
# Augustin Pyramus de Candolle

| Augustin Pyramus de Candolle |
| --- |
|  Augustin Pyramus de Candolle. |
| Henkilötiedot |
| **Syntynyt** | 4. helmikuuta 1778 Geneve |
| **Kuollut** | 9. syyskuuta 1841 (63 vuotta) Geneve, Sveitsi |
| Kansalaisuus | geneveläinen, myöh. sveitsiläinen |
| Koulutus ja ura |
| Tutkimusalue | kasvitiede, sienitiede |
| Palkinnot | Royal Medal 1833 |
|  Nimikirjoitus |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**Augustin Pyramus de Candolle** (4. helmikuuta 1778 Geneve, Sveitsi – 9. syyskuuta 1841) oli ranskalais-sveitsiläinen kasvi- ja sienitieteilijä.

Hän syntyi ranskalaisen perheen jälkeläisenä Sveitsin Genevessä, muutti Pariisiin 1796 ja työskenteli siellä Jean-Baptiste Lamarckin kanssa kasvien luokittelun parissa. Vuonna 1804 de Candolle väitteli lääketieteestä, ja vietti seuraavat kuusi kesää kenttätyössä ympäri Ranskaa. Tulokset julkaistiin 1813. Hän toimi professorina Montpellier’ssa ja Geneven yliopistossa.

Hän yritti lopullisena elämäntyönään koota kirjaa *Prodromus Systematis Naturalis Regni Vegetabilis*, jossa olisi kuvattuina maailman kaikki kasvit. Työ jäi kesken. Hänen poikansa Alphonse Pyramus de Candolle vei oman poikansa kanssa toimitustyön loppuun.

Sienten tai kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä auktorilyhenne **DC.** tarkoittaa Augustin Pyramus de Candollea.

## Lähteet
# John Lindley

| John Lindley |
| --- |
|  John Lindley |
| Henkilötiedot |
| **Syntynyt** | 8. helmikuuta 1799 Norfolk, Englanti |
| **Kuollut** | 1. marraskuuta 1865 (66 vuotta) Lontoo, Englanti |
| Kansalaisuus | Englanti |
| **Arvonimi** | professori |
| Koulutus ja ura |
| Tutkimusalue | kasvitiede |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**John Lindley** (5. helmikuuta 1799 Old Catton, Norfolk, Englanti – 1. marraskuuta 1865 Lontoo, Englanti) oli englantilainen kasvitieteilijä. Hän on nimennyt useita kasveja.

Lindley syntyi Old Cattonissa, lähellä Norwichia, missä hänen isällään oli taimitarha. Vuonna 1829 hänestä tuli kasvitieteen professori University Collegeen, Lontooseen, jossa hän toimi vuoteen 1860.

Lindleyn nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä **Lindl.**

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sack, Harald : John Lindley and his Attempts to Formulate a Natural System of Plant Classification  *The SciHi Blog*. 5.2.2020 . Viitattu 4.10.2020. (englanniksi)
* Lindley, John (1799 – 1865)  *Council of Heads of Australasian Herbaria – Australian National Herbarium*. 2.4.2015 . Viitattu 4.10.2020. (englanniksi)
# Palynologia

**Palynologia** on tieteenala, joka tutkii siitepölyä. Jos palynologiaa tarkastellaan botaniikan näkökulmasta, tutkitaan nykyisten kasvien siitepölyä. Jos sitä tarkastellaan geologian näkökulmasta, tutkitaan fossiloitunutta muinaista siitepölyä. Ihmiskunnan varhaisina aikoina siitepölyä kerättiin ja sitä muokattiin asioita, joita käytettiin hyväksi monenlaisissa arkisissa esineissä. Melissopalynologia on palynologian osa-alue, joka tutkii hunajassa olevaa siitepölyä ja josta on hyötyä hunajantuottajille. Palynologiaa hyödynnetään useissa yhteyksissä, muun muassa aerobiologian kanssa siten, että siitä on hyötyä siitepölyallergikoille.

## Siitepölyn perusteella tehtävä analysointi

Nykyisten kasvien siitepölyä tutkimalla voidaan arvioida siitepölyn leviämissuuntia alueelta toiselle. Stratigrafisilla menetelmillä tutkitaan fossiloitunutta siitepölyä, jota on säilynyt ainakin järvien pohjien alla ja soissa. Siitepölyanalyysin avulla selvitetään paleoekologisia tekijöitä maaperän kerrostumien syntymisen ajalta, kuten kasvillisuus ja ilmastotekijät. Sen avulla voidaan myös määrittää maakerrostumien ikää. Siitepölyanalyysissä on se haaste, että jonkin kasvilajin siitepölyn määrä ei osoita kasvilajin yksilöiden määrää alueella, koska eri kasvilajien siitepölyn tuotannon määrä on erilainen. Joskus siitepölyanalyysissä käytetään absoluuttista menetelmää, jolla mitataan siitepölyn määrä alueen tietyllä pinta-alalla vuosittain.

## Lähteet
# Morfologia (biologia)

**Morfologia** tarkoittaa biologisten organismien anatomian tutkimista. Morfologialla on suuri merkitys kasvien taksonomiassa ja esimerkiksi evoluutioprosessien tutkimisessa.

NäytäBiologia

|  |  |
| --- | --- |
| Osa-alueita | * Aerobiologia
* Anatomia
* Astrobiologia
* Biokemia
* Ekologia
* Eliömaantiede
* Eläintiede
* Etologia
* Evoluutiobiologia
* Fysiologia
* Genomiikka
* Hydrobiologia
* Iktyologia
* Kasvipatologia
* Kasvitiede
* Kehitysbiologia
* Kudosoppi
* Meribiologia
* Mikrobiologia
* Molekyylibiologia
* Muoto-oppi
* Neurotiede
* Paleontologia
* Parasitologia
* Perinnöllisyystiede
* Sienitiede
* Solubiologia
* Systematiikka
* Taksonomia
* Toksikologia
 |
| Käsitteitä | * abioottinen
* aineenvaihdunta
* biodiversiteetti
* biomi
* biotooppi
* biosfääri
* DNA
* ekologinen lokero
* ekosysteemi
* eliöyhteisö
* evoluutio
* kelpoisuus
* lisääntyminen
* luonnonvalinta
* populaatio
* ravinto
* sukkessio
* uhanalaisuusluokitus
* yhteyttäminen
* pääjakso
* kaari
 |
| Aiheeseen liittyvää | biologian filosofia |
# Embryologia

Kymmenen päivää vanha hiiren alkio.
**Embryologia** eli **alkiokehitysoppi** (kr. *embryo*, alkio, kr. *logos*, oppi) on eliön alkiokehitystä tutkiva anatomian ja kehitysbiologian haara. Perinteisesti embryologian käsite on liittynyt alkion tai sikiön rakenteelliseen kehitykseen, mutta nykyään embryologisen tutkimuksen painopiste lienee enemmän kehityksen solu- ja molekyylibiologisissa mekanismeissa eli embryologisessa kehitysbiologiassa.

## Lähteet

* Lääketieteen termit, Duodecim 1991
* National Library of Medicine - Medical Subject Headings: Embryology, Tree Structure
# Karyotyyppi

Ihmismiehen karyotyyppi on 46,XY.

**Karyotyyppi** on genetiikassa eukaryoottisen solun, lajin tai yksilön tyypillinen kromosomien lukumäärä ja rakenne. Normaalissa diploidisessa kromosomistossa autosomaaliset kromosomit muodostuvat identtisistä pareista; näitä edustavat ihmisellä kromosomit 1–22. Autosomien lisäksi eliöllä voi olla sukupuolikromosomeja, joita ihmisellä on kaksi: X ja Y. Polyploidisissa soluissa on useampi kopio kutakin kromosomia, ja haploidisissa soluissa vain yksi. Ihmisen normaali karyotyyppi on miehellä 46,XY ja naisella 46,XX. Ylimääräiset autosomit merkitään sukupuolikromosomien jälkeen; esimerkiksi 21-trisomiassa eli Downin oireyhtymässä karyotyyppi on 46,XY+21 (tai 46,XX+21).

## Lähteet
# Fysiologia

Leonardo da Vinci, *Vitruviuksen mies*, noin 1492.
**Fysiologia** on biotieteiden ja lääketieteen osa-alue, joka tutkii eliöiden toimintaa ja toimintamekanismeja.

Fysiologia voidaan tutkittavien eliöiden perusteella jakaa kahteen pääsuuntaukseen: eläinfysiologiaan ja kasvifysiologiaan. Tämä perinteinen jaottelu ei huomioi muita eliölajeja, erityisesti muita aitotumaisia eliöitä kuten sieniä tai muita esitumaisia eliöitä kuten bakteereita. Myös näiden muiden aitotumaisten ja esitumaisten eliöiden toimintamekanismien tarkastelu kuuluu fysiologian piiriin.

Solufysiologia tarkastelee solujen sisäisiä ja solujen välisen vuorovaikutuksen toimintamekanismeja. Hermofysiologia tarkastelee hermosolujen ja hermoston toimintamekanismeja.

Valituille fysiologian tai lääketieteen tutkijoille myönnetään vuosittain Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto tunnustuksena ansioituneesta tutkimustyöstä.

Nimityksen *fysiologia* keksi ranskalainen Jean Fernel (1497-1558) vuonna 1552.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fysiologia** Wikimedia Commonsissa

Biologia

|  |  |
| --- | --- |
| Osa-alueita | * Aerobiologia
* Anatomia
* Astrobiologia
* Biokemia
* Ekologia
* Eliömaantiede
* Eläintiede
* Etologia
* Evoluutiobiologia
* Fysiologia
* Genomiikka
* Hydrobiologia
* Iktyologia
* Kasvipatologia
* Kasvitiede
* Kehitysbiologia
* Kudosoppi
* Meribiologia
* Mikrobiologia
* Molekyylibiologia
* Muoto-oppi
* Neurotiede
* Paleontologia
* Parasitologia
* Perinnöllisyystiede
* Sienitiede
* Solubiologia
* Systematiikka
* Taksonomia
* Toksikologia
 |
| Käsitteitä | * abioottinen
* aineenvaihdunta
* biodiversiteetti
* biomi
* biotooppi
* biosfääri
* DNA
* ekologinen lokero
* ekosysteemi
* eliöyhteisö
* evoluutio
* kelpoisuus
* lisääntyminen
* luonnonvalinta
* populaatio
* ravinto
* sukkessio
* uhanalaisuusluokitus
* yhteyttäminen
* pääjakso
* kaari
 |
| Aiheeseen liittyvää | biologian filosofia |
# Molekyylibiologia

**Molekyylibiologia** on biologian osa-alue, joka tarkastelee solujen toimintaa molekyylitasolla. Tieteenala sivuaa läheisesti biokemiaa, genetiikkaa ja solubiologiaa, ja myös molekyylilääketiede hyödyntää molekyylibiologian menetelmiä.

Käytännössä molekyylibiologia on keskittynyt tutkimaan geenien toimintaa, DNA:n rakennetta sekä proteiineja ja entsyymejä. Molekyylibiologialla on merkittävä rooli uusien lääkkeiden ja erilaisten hoitomenetelmien kehittelyssä.

Molekyylibiologia on yksi osa-alue astrobiologian tutkimusta. Molekyylibiologian merkitys nanotieteissä kasvaa koko ajan.

## Molekyylibiologian tekniikoita

* DNA-monistus (Expression cloning)
* PCR eli polymeraasiketjureaktio (engl. polymerase chain reaction)
* Geelielektroforeesi (Gel electrophoresis)
* Southern / Northern / Western / Eastern blot
* DNA-lastu (DNA microarray, DNA chip tai biochip)
* Allele-Specific Oligonucleotide (ASO)

## Katso myös

* Genomi
* Proteiinilaskos
* Molekyylimallinnus

## Aiheesta muualla

* Solunetti: Molekyylibiologisia menetelmiä

Biologia

|  |  |
| --- | --- |
| Osa-alueita | * Aerobiologia
* Anatomia
* Astrobiologia
* Biokemia
* Ekologia
* Eliömaantiede
* Eläintiede
* Etologia
* Evoluutiobiologia
* Fysiologia
* Genomiikka
* Hydrobiologia
* Iktyologia
* Kasvipatologia
* Kasvitiede
* Kehitysbiologia
* Kudosoppi
* Meribiologia
* Mikrobiologia
* Molekyylibiologia
* Muoto-oppi
* Neurotiede
* Paleontologia
* Parasitologia
* Perinnöllisyystiede
* Sienitiede
* Solubiologia
* Systematiikka
* Taksonomia
* Toksikologia
 |
| Käsitteitä | * abioottinen
* aineenvaihdunta
* biodiversiteetti
* biomi
* biotooppi
* biosfääri
* DNA
* ekologinen lokero
* ekosysteemi
* eliöyhteisö
* evoluutio
* kelpoisuus
* lisääntyminen
* luonnonvalinta
* populaatio
* ravinto
* sukkessio
* uhanalaisuusluokitus
* yhteyttäminen
* pääjakso
* kaari
 |
| Aiheeseen liittyvää | biologian filosofia |
# Käyttäytyminen

**Käyttäytymisellä** tarkoitetaan eliön tai järjestelmän toimintaa ja reagointia ulkoisiin ärsykkeisiin tai olosuhteiden muutoksiin. Järjestelmä voi olla joko luonnollinen tai keinotekoinen (ihmisen suunnittelema), ja tarkastelunäkökulman mukaan voidaan puhua joko elollisen (biologisen tai sosiaalisen) tai elottoman (fysikaalisen tai kemiallisen) järjestelmän käyttäytymisestä.

## Eläinten käyttäytyminen

Eläinten käyttäytymisellä tarkoitetaan eläimen suorittamia tekoja ja sen toiminnassa ilmeneviä reaktioita ympäristön tuottamiin ärsykkeisiin. Käyttäytyminen voi koostua sekä tietoisista että tiedostamattomista elementeistä, ja se voi olla joko vapaaehtoista tai pakotettua. Käyttäytymistä ohjaa eläimen sisäeritysjärjestelmä ja sen tuottamat hormonit sekä hermosto. Kullekin eläinlajille tyypillisen käyttäytymisen moninaisuus ja monimutkaisuus ovat yleensä verrannollisia lajin hermoston monimutkaisuuteen.

Ihmisen käyttäytymistä tutkitaan käyttäytymistieteissä, joita ovat muun muassa psykologia, sosiaalipsykologia ja antropologia. Muiden kuin ihmislajin käyttäytymistä tutkii erityisesti eläinpsykologia eli etologia.

Ihmisen käyttäytymistä ohjaavat sisäerityksen ohella myös opitut käyttäytymissäännöt ja normit eli etiketti. Käyttäytymissääntöjen filosofista perustaa puolestaan tutkii etiikka.

## Katso myös

* Behaviorismi
* Eläinten käyttäytyminen
* Etologia
* Haastava käytös
* Ihmisen toiminta
* Käytöshäiriö
* Käytöstapa
* Normi
* Psykologia
* Tabu
* Vaisto
* Vietti