Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# National Center for Biotechnology Information

National Center for Biotechnology Informationin logo.
**National Center for Biotechnology Information** (**NCBI**) on Yhdysvaltain terveysvirastoon kuuluvan Yhdysvaltain kansallisen lääketieteellisen kirjaston osasto, jonka päämaja sijaitsee Marylandin osavaltion Bethesdassa. Osasto perustettiin vuonna 1988 senaattori Claude Pepperin sponsoroimana ja sen tavoitteena on kehittää teknologiaa, joka auttaa ymmärtämään terveyteen vaikuttavia biologisia prosesseja. NCBI ylläpitää monia molekyylibiologiaan, biokemiaan ja perinnöllisyystieteeseen liittyviä tietokantoja ja ohjelmistoja. Näitä ovat muun muassa DNA-sekvenssejä sisältävä GenBank, tieteellisiä julkaisuja kokoava PubMed sekä hakuohjelmat Entrez ja BLAST.

## NCBI:n tietokantoja ja ohjelmistoja

* BLAST, sekvenssien samanlaisuutta vertaava työkalu
* Entrez, tietokantojen hakuohjelmisto
* GenBank, sekvenssitietokanta
* Online Mendelian Inheritance in Man (OMIM), tietokanta perinnöllisistä sairauksista
* PubChem, molekyylitietokanta
* PubMed, biotieteellisten julkaisujen hakuohjelmisto
* PubMed Central (PMC), julkaisutietokanta

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **National Center for Biotechnology Information** Wikimedia Commonsissa

* National Center for Biotechnology Informationin kotisivut (englanniksi)
# Open Tree of Life

**Open Tree of Life** on kasvien taksonomiaa käsittelevä tietokanta. Sivustolla on esitetty kasvien sukupuu, joka muodostaa monipuolisen tietokokoelman, jossa on yhdistetty useista eri fylogeneettisestä tietolähteestä saatuja tietoja. Sivuston ylläpidon yhteydessä kehitetään myös verkossa toimivia sovelluksia, jotka mahdollistavat tietojen saatavuuden maailman laajuisesti.

## Lähteet
# The Plant List

**The Plant List** oli luettelo kasvien tieteellisistä nimistä. Sen ovat luoneet Kew Gardens ja Missouri Botanical Garden. Se julkaistiin vuonna 2010. Sen oli tarkoitus olla kattava luettelo kaikista tunnetuista kasvilajien nimistä. Sitä ei ole päivitetty vuoden 2013 jälkeen ja sen korvaa World Flora Online.

Lokakuussa 2012 käynnistettiin seuraava hanke World Flora Online, jonka tavoitteena on julkaista kaikkien tunnettujen kasvien online-kasvisto vuoteen 2020 mennessä. Tämä on YK: n biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen projekti, jonka tavoitteena on pysäyttää kasvilajien häviäminen maailmanlaajuisesti vuoteen 2020 mennessä. Sen suunnitteli vuonna 2012 neljää instituutiota edustava ryhmä; Missouri Botanical Garden, New York Botanical Garden, Royal Botanic Garden Edinburgh ja Royal Botanic Gardens, Kew.

Kew on mukana myös täydentävässä hankkeessa nimeltään International Plant Names Index. IPNI:n tarkoituksena on antaa tietoja julkaisuista, eikä sen tarkoituksena ole määritellä hyväksyttyjä nimiä.

The Plant List sisältää lajitasolla 1 064 035 tieteellistä nimeä, joista 350 699 on hyväksyttyjä nimiä. Lajit kuuluvat 642 kasviheimoon ja 17 020 kasvisukuun. Hyväksyttyjä lajeja on 350 699 ja näille lajeille 470 624 synonyymiä, mikä viittaa siihen, että moniin lajeihin on viitattu useammalla kuin yhdellä nimellä. Luettelossa on vielä 243 000 nimeä, jotka ovat "ratkaisematta", mikä tarkoittaa, että kasvitieteilijät eivät ole toistaiseksi pystyneet selvittämään, ovatko ne erillisiä lajeja vai synonyyminimiä 350 699 lajille.

## Lähteet
# Plants of the World Online

**Plants of the World Online** on verkkotietokanta, jota julkaisee Kew Gardens. Se käynnistettiin maaliskuussa 2017, ja sen päätavoitteena on "antaa käyttäjille mahdollisuus saada tietoa kaikista maailman tunnetuista siemenkasveista vuoteen 2020 mennessä". Tietokanta keskittyy ensisijaisesti trooppisen Afrikan siemenkasveihin. Tietokanta sisältää myös tietoa heinäkasveista, palmuista ja kämmeköistä.

## Lähteet
# Tropicos

**Tropicos** on kasvitieteellinen tietokanta, joka sisältää taksonomista tietoa lähinnä trooppisen vyöhykkeen (Keski- ja Etelä-Amerikka) kasveista. Sitä ylläpitää Missouri Botanical Garden. Tietokanta sisältää kuvia sekä taksonomisia ja bibliografisia tietoja yli 4,6 miljoonasta herbaariuminäytteestä . Lisäksi se sisältää tietoja yli 52 000 tieteellisestä julkaisusta. Tietokannasta voi tehdä kyselyjä englanniksi, ranskaksi ja espanjaksi. Tietokannan vanhimmat tietueet ovat vuodelta 1703.

## Lähteet
# World Flora Online

**World Flora Online** on kasvitietokanta, jossa olevat tiedot perustuvat Missourin kasvitieteellisen puutarhan keräämiin tietoihin. Idea tietokannan perustamisesta tuli YK:n biologista levinneisyyttä koskevaan sopimukseen liittyneen maailman laajuisen kasvien suojelun strategian vaikutuksesta. Tietokanta perustettiin 2020. World Flora Onlinen perustamisessa olivat mukana Missourin kasvitieteellisen puutarhan lisäksi New Yorkin kasvitieteellinen puutarha, Edinburgin kuninkaallinen puutarha ja jotkut muut kuninkaalliset puutarhat.

## Lähteet
# Evoluutiobiologia

**Evoluutiobiologia** on biologian osa-alue, joka keskittyy erityisesti eliöiden evoluution tutkimiseen. Keskeisiä tutkimusaiheita ovat esimerkiksi eliöiden syntyperän sekä niiden kehittymisprosessien selvittäminen.

## Sovellukset

*Katso myös: Jalostus ja Evoluutiolaskenta*
Evoluutiobiologiassa käytetyillä käsitteillä ja malleilla, kuten luonnonvalinnalla, on useita sovelluksia.

Jalostus viittaa elävien eliöiden, mikrobien, eläinten tai kasvien kehittämiseen haluttuun suuntaan keinotekoisesti. Tätä on käytetty tuhansien vuosien ajan kasvien ja eläinten domestikaatioon. Tämänkaltaisesta valinnasta on hiljattain tullut merkittävä osa geenitekniikkaa, jossa käytetään antibioottiresistenttien geenien kaltaisia geenitekniikan tekijöitä manipuloimaan DNA:ta. Haluttuja ominaisuuksia omaavia proteiineja kehitetään toistuvien mutaatioiden ja valintojen kierrosten kautta prosessissa, jota kutsutaan ohjatuksi evoluutioksi.

Useat sairaudet eivät ole pysyviä ilmiöitä, vaan kykenevät muuttumaan evoluution myötä. Virukset, bakteerit, sienet ja syövät kehittyvät resistenteiksi immuunijärjestelmille ja lääkeaineille. Samat ongelmat ilmenevät maanviljelyssä kun käytetään hyönteismyrkkyjä ja herbisideja.

Tietojenkäsittelytieteessä aloitettiin evoluution simulointi evoluutioalgoritmeja ja tekoelämää käyttäen 1960-luvulla. Evoluutioalgoritmeista tuli laajalti tunnustettu optimointimenetelmä Ingo Rechenbergin 1960-luvulla tekemän työn johdosta. Hän käytti evoluution strategioita ratkaisemaan monimutkaisia teknisiä ongelmia. Erityisesti geneettiset algoritmit nousivat suosioon John Hollandin kirjoitusten kautta. Käytännön sovelluksiin lukeutuu myös tietokoneohjelmien automaattinen evoluutio. Nykyään evoluutioalgoritmeja käytetään optimoimaan järjestelmiä ja ratkaisemaan moniulotteisia ongelmia tehokkaammin kuin ihmisten kehittämät ohjelmistot.

## Katso myös

* Vastavuoroinen altruismi
* Parentaalinen investointi
* Vanhemman ja jälkeläisen välinen konflikti

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Björklund, Mats: *Evoluutiobiologia*.  Helsinki:  Gaudeamus, 2008.  ISBN 978-952-495-076-3
* Futuyma, Douglas J.: *Evolutionary Biology*.  (Third Edition)  Sunderland, Massachusetts:  Sinauer Associates, 1998.  ISBN 0-87893-189-9  (englanniksi)

NäytäBiologia

|  |  |
| --- | --- |
| Osa-alueita | * Aerobiologia
* Anatomia
* Astrobiologia
* Biokemia
* Ekologia
* Eliömaantiede
* Eläintiede
* Etologia
* Evoluutiobiologia
* Fysiologia
* Genomiikka
* Hydrobiologia
* Iktyologia
* Kasvipatologia
* Kasvitiede
* Kehitysbiologia
* Kudosoppi
* Meribiologia
* Mikrobiologia
* Molekyylibiologia
* Muoto-oppi
* Neurotiede
* Paleontologia
* Parasitologia
* Perinnöllisyystiede
* Sienitiede
* Solubiologia
* Systematiikka
* Taksonomia
* Toksikologia
 |
| Käsitteitä | * abioottinen
* aineenvaihdunta
* biodiversiteetti
* biomi
* biotooppi
* biosfääri
* DNA
* ekologinen lokero
* ekosysteemi
* eliöyhteisö
* evoluutio
* kelpoisuus
* lisääntyminen
* luonnonvalinta
* populaatio
* ravinto
* sukkessio
* uhanalaisuusluokitus
* yhteyttäminen
* pääjakso
* kaari
 |
| Aiheeseen liittyvää | biologian filosofia |
# Populaatiogenetiikka

Osa biologian artikkelisarjaa
 **Evoluutio**

Keskeisiä aiheita

Yhteinen polveutuminen
Evoluution todisteet

Prosessit ja lopputulokset

Populaatiogenetiikka · Geneettinen variaatio · Mutaatio · Luonnonvalinta · Adaptaatio · Geneettinen ajautuminen · Geenivirta · Lajiutuminen · Sopeutumislevittäytyminen · Yhteistyö · Koevoluutio · Divergenssi · Konvergenssi · Paralleelinen evoluutio · Sukupuutto

Luonnonhistoria

Elämän alkuperä · Elämän historia · Evoluution aikajana · Ihmisen evoluutio · Evoluutiopuu · Biodiversiteetti · Eliömaantiede · Taksonomia · Kladistiikka · Välimuotofossiili · Joukkosukupuutto

Evoluutioteorian historia

Yleiskatsaus · Darwin ·
Lajien synty · Moderni synteesi

Tutkimushaarat ja sovellukset

Ekologinen genetiikka · Evoluutiolaskenta · Evoluutiopsykologia · Fylogenetiikka · Jalostus · Systematiikka

Yhteiskunnalliset vaikutukset

Yhteiskunnalliset vaikutukset
Vastustus

* n
* k
* m

**Populaatiogenetiikka** tai **väestögenetiikka** on perinnöllisyystieteen haara, joka tutkii alleeli- ja genotyyppifrekvenssien vaihtelua populaatioissa sekä tätä vaihtelua sääteleviä evoluutiotekijöitä: luonnonvalintaa, geneettistä ajautumista, mutaatioita ja geenivaihtoa. Populaatiogenetiikka pyrkii selvittämään myös adaptaation ja lajiutumisen mekanismeja.

Populaatiogenetiikkaa sovelletaan esimerkiksi evoluutiotutkimuksessa, populaatioekologisessa tutkimuksessa, jalostuksessa, väestöjen ja populaatioiden historian tutkimuksessa, tautiperimän kartoituksessa ja rikostutkimuksessa. Alan keskeisiä tutkimusmenetelmiä ovat matemaattinen mallintaminen, kokeellinen tutkimus ja luonnonpopulaatioiden tutkimus.

Nykyaikainen synteettinen evoluutioteoria (moderni synteesi) syntyi, kun populaatiogenetiikka sovitettiin yhteen klassisen Charles Darwinin aloittaman evoluutioteorian kanssa 1930- ja 1940-lukujen aikana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Populaatiogenetiikka** Wikimedia Commonsissa

Perinnöllisyystiede

|  |  |
| --- | --- |
| Peruskäsitteitä | * geeni
* kromosomi
* DNA
* RNA
* genomi
* mitoosi
* meioosi
* genotyyppi
* fenotyyppi
* geneettinen koodi
* mutaatio
 |
| Osa-alueita | * ekologinen genetiikka
* käyttäytymisgenetiikka
* molekyyligenetiikka
* populaatiogenetiikka
 |
| Sovellutuksia | * DNA-profilointi
* perinnöllisten sairauksien tutkimus
* molekyylievoluution tutkimus
* jalostus
* geenitekniikka
* geeniterapia
 |
# Geenivirta

**Geenivirta** tarkoittaa geenien siirtymistä populaatioiden välillä. Geenivirtaa voi tapahtua esimerkiksi migraation seurauksena.

## Lähteet

* Lahti, Kimmo & Rönkä, Antti: *Biologia: Ympäristöekologia*.  Helsinki:  WSOY oppimateriaalit, 2006.  ISBN 951-0-29702-X
# Sopeutumislevittäytyminen

Kuvassa neljä neljästätoista Galápagossaarilta löydetystä darwininsirkkulajista. Saarelle eksynyt sirkkupopulaatio on lajiutunut useaksi eri lajiksi, joiden nokat ovat sopeutuneet eri ekolokeroiden ravintolähteisiin.
**Sopeutumislevittäytyminen** eli **adaptiivinen radiaatio** on yksi tapa evoluutio-opin mukaiseen eliölajien syntyyn. Siinä yksi kantalaji luonnonvalinnan paineesta jakautuu useiksi lajeiksi, jotka ovat erikoistuneet ja sopeutuneet toisistaan poikkeaviin elinympäristöihin tai ekolokeroihin. Adaptiivinen radiaatio voi seurata sellaisen uuden asuinalueen valtausta, jossa on monia ekolokeroita vielä ”vapaina” eli resursseista kilpailevia lajeja ei ole. Adaptiivista radiaatiota on tapahtunut esimerkiksi nuorilla saariryhmillä.

Sopeutumislevittäytymistä edeltää usein ympäristömuutos, edeltävien eliömuotojen sukupuuttoon kuoleminen tai eliöryhmän siirtyminen uusille elinalueille. Evoluution aikana on tapahtunut useita massasukupuuttoja, joista tunnetuin esimerkki on hirmuliskojen sukupuuttoon kuoleminen 65 miljoonaa vuotta sitten. Tämä massasukupuutto tyhjensi ekologiset lokerot antaen tilaa uusille eliöryhmille. Tästä alkoi nisäkkäiden valtakausi, kun uusia lajeja syntyi nopeasti sopeutumislevittäytymisen kautta. Maapallon historiassa on tapahtunut viisi suurta sukupuuttoaaltoa, ja uskotaan, että näitä seuranneessa monimuotoisuuden palautumisessa sopeutumislevittäytymisellä on ollut tärkeä osa.

Toisinaan avainsopeuma voi johtaa sopeutumislevittäytymiseen: täysin uusi evolutiivinen innovaatio voi avata uusia ekolokeroita, joita ei ole aiemmin ollut olemassa. Esimerkiksi lintujen lentokyvyn kehittyminen oli avainsopeuma, joka mahdollisti uusien elinympäristöjen valtaamisen ja toi valintaedun linnuille. Tämä mahdollisti myös voimakkaan lajiutumisen.

Toinen tapa uusien lajien syntymiseen on maantieteellinen isolaatio.

Esimerkkejä sopeutumislevittäytymisen seurauksena on syntyneistä eläinryhmistä ovat Galápagossaarten darwininsirkut, Victoriajärven lukuisat kirjoahvenlajit ja Australian pussieläimet.

## Lähteet
# Koevoluutio

**Koevoluutio** (yhteisevoluutio) on evoluutiobiologian käsite, joka tarkoittaa kahden tai useamman lajin vastavuoroista vaikutusta toistensa evoluutioon.

Koevoluutiota on esimerkiksi se, kuinka parasiittien ja isäntälajin toisiinsa kohdistamat valintapaineet voivat johtaa yhteiseloon ja jopa lajien väliseen symbioosiin.

Kolibreja ja orkideoja.
Tunnettu esimerkki koevoluution aikaansaannoksista ovat orkideojen ja kolibrien vuorovaikutus. Kolibrit ovat riippuvaisia kukkien medestä ja kasvit ovat riippuvaisia kolibrien pölyttämisestä; linnuille on kehittynyt pitkä nokka ja kasveille syvät kukat.

Koevoluutiota esiintyy myös saalistaja–saalis-suhteessa; tätä kutsutaan Punaisen Kuningattaren hypoteesiksi. Tässä ei ole kysymys riippuvuussuhteesta vaan vastavuoroisesta kilpavarustelusta, jossa saalistajan sopeutuminen eli adaptaatio johtaa saaliiseen kohdistuvan valintapaineen kasvamiseen ja kääntäen.

Molekyylibiologiassa koevoluutio tarkoittaa useamman biomolekyylin välisen vuorovaikutuksen toisistaan riippuvaa kehitystä. Esimerkkinä on hormoni–reseptori-parien kehitys. Gabriel Dover havaitsi vuonna 1984, että oli olemassa kolmas, molekyylitasolla vaikuttava voima, *molecular drive*, joka selitti sen mitä luonnonvalinta ja geneettinen ajautuminen eivät voineet selittää.

Solubiologiassa koevoluution esimerkkinä pidetään endosymbioositeoriaa, jolla selitetään mitokondrioiden, plastidien ja viherhiukkasten olemassaoloa. Koevoluution avulla voidaan selittää, miksi mitokondriot näyttivät bakteereilta niin ulkonäkönsä kuin perimänsäkin osalta.

Tähtitieteessä koevoluutio tarkoittaa galaksien ja mustien aukkojen vaikutusta toistensa syntymiseen. Erich Jantsch liitti kosmoksen kehityksen koevoluutiota muistuttavaan prosessiin kirjassaan *The Self-organizing Universe*.

Myös maapallon ja elämän yhteistä kehitystä kutsutaan koevoluutioksi.

## Lähteet
# Divergenttinen evoluutio

Osa biologian artikkelisarjaa
 **Evoluutio**

Näytä
Keskeisiä aiheita

Yhteinen polveutuminen
Evoluution todisteet

Näytä
Prosessit ja lopputulokset

Populaatiogenetiikka · Geneettinen variaatio · Mutaatio · Luonnonvalinta · Adaptaatio · Geneettinen ajautuminen · Geenivirta · Lajiutuminen · Sopeutumislevittäytyminen · Yhteistyö · Koevoluutio · Divergenssi · Konvergenssi · Paralleelinen evoluutio · Sukupuutto

Näytä
Luonnonhistoria

Elämän alkuperä · Elämän historia · Evoluution aikajana · Ihmisen evoluutio · Evoluutiopuu · Biodiversiteetti · Eliömaantiede · Taksonomia · Kladistiikka · Välimuotofossiili · Joukkosukupuutto

Näytä
Evoluutioteorian historia

Yleiskatsaus · Darwin ·
Lajien synty · Moderni synteesi

Näytä
Tutkimushaarat ja sovellukset

Ekologinen genetiikka · Evoluutiolaskenta · Evoluutiopsykologia · Fylogenetiikka · Jalostus · Systematiikka

Näytä
Yhteiskunnalliset vaikutukset

Yhteiskunnalliset vaikutukset
Vastustus

* n
* k
* m

**Divergenttinen evoluutio** tarkoittaa evoluutioprosessia, jossa populaation jakautuessa isolaation eristämiksi osapopulaatioiksi voivat osapopulaatiot kehittyä geneettisesti erilaisiksi. Tämä voi johtaa vähitellen uuden lajin syntyyn.

Esimerkiksi virtahevot ovat valaiden lähin nykyisin elävä sukulainen. Molemmat lajit ovat muodostuneet yhteisestä maalla ketterästi liikkuvasta esimuodosta. 55 miljoonaa vuotta kestäneen evoluution aikana lajien ulkomuoto on kuitenkin muuttunut hyvin erilaiseksi divergentin evoluution takia.

## Katso myös

* Konvergenttinen evoluutio
* Lajiutuminen

## Lähteet
# Yhteinen polveutuminen

Osa biologian artikkelisarjaa
 **Evoluutio**

Näytä
Keskeisiä aiheita

Yhteinen polveutuminen
Evoluution todisteet

Näytä
Prosessit ja lopputulokset

Populaatiogenetiikka · Geneettinen variaatio · Mutaatio · Luonnonvalinta · Adaptaatio · Geneettinen ajautuminen · Geenivirta · Lajiutuminen · Sopeutumislevittäytyminen · Yhteistyö · Koevoluutio · Divergenssi · Konvergenssi · Paralleelinen evoluutio · Sukupuutto

Näytä
Luonnonhistoria

Elämän alkuperä · Elämän historia · Evoluution aikajana · Ihmisen evoluutio · Evoluutiopuu · Biodiversiteetti · Eliömaantiede · Taksonomia · Kladistiikka · Välimuotofossiili · Joukkosukupuutto

Näytä
Evoluutioteorian historia

Yleiskatsaus · Darwin ·
Lajien synty · Moderni synteesi

Näytä
Tutkimushaarat ja sovellukset

Ekologinen genetiikka · Evoluutiolaskenta · Evoluutiopsykologia · Fylogenetiikka · Jalostus · Systematiikka

Näytä
Yhteiskunnalliset vaikutukset

Yhteiskunnalliset vaikutukset
Vastustus

* n
* k
* m

**Yhteisellä polveutumisella** tarkoitetaan jo Darwinin aikoinaan esittelemää käsitystä Maan elämän yhteisestä alkuperästä. Kirjassaan Lajien synty hän toteaa: »–– niin yksinkertaisesta alusta mitä kauneimmat ja mitä ihmeellisimmät muodot ovat kehittyneet ja kehittyvät edelleen.» Lukuisat tutkimukset ovat vahvistaneet tämän oletuksen, joka nykyään tunnetaan teoriana elämän yhteisestä alkuperästä Yhteisen polveutumisen teoria ratkaisi luonnonhistoriallisen pulman erilaisten eliöiden jakamista yhteisistä, homologisista ominaisuuksista, jotka voivat johtua parallellismista.
Kaikki (dna-)elämä Maassa on oletettavasti polveutunut yhteisestä kantamuodosta, LUCAsta , ja jakaa siksi mm. geneettisen koodin ja muita ominaisuuksia.

## Lähteet
# Eliömaantiede

Maailmankartta Alfred Russel Wallacen teoksesta *The Geographical Distribution of Animals*. Kuvassa näkyy Wallacen kuusi eläinmaantieteellistä aluetta.
**Eliömaantiede** eli **biogeografia** on tieteenhaara, joka tutkii lajien ja sitä korkeampien taksonien maantieteellistä levinneisyyttä. Lajien levinneisyyteen vaikuttavia tekijöitä ovat muun muassa lajiutuminen, sukupuutot, mannerliikunnot, jäätiköityminen (sekä siihen liittyvät muutokset esimerkiksi merenpinnan tasossa ja jokien reiteissä) sekä tarkasteltavan lajin ominaisuudet, kuten elinympäristövaatimukset ja dispersaalikyky eli lajin kyky levittäytyä uusille alueille.

Alfred Russel Wallacea on kutsuttu "eliömaantieteen isäksi", sillä hän teki tärkeitä tutkimuksia lajien levinneisyydestä Indonesian saarilla. Muita merkittäviä henkilöitä eliömaantieteen historiassa ovat muun muassa Robert MacArthur ja Edward O. Wilson, joiden vuonna 1967 julkaistu *The Theory of Island Biogeography* -kirja loi pohjan saarten lajiston tutkimukselle.

Paikallispopulaation koko riippuu syntyvyyden ja kuolleisuuden suhteesta, mikä puolestaan vaikuttaa populaation mahdollisuuksiin levitä. Jos esimerkiksi mannerpopulaatio leviää saaristoon ja siellä muodostuu uusi populaatio, syntynyt populaatio on metapopulaatio.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Internetix - Lukion ja peruskoulun kursseja: oppimateriaalit - Eliömaantiede
* Luomus: Lajien levinneisyys ja eliömaantiede
* Eliömaantiede 750363A (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf)

Biologia

|  |  |
| --- | --- |
| Osa-alueita | * Aerobiologia
* Anatomia
* Astrobiologia
* Biokemia
* Ekologia
* Eliömaantiede
* Eläintiede
* Etologia
* Evoluutiobiologia
* Fysiologia
* Genomiikka
* Hydrobiologia
* Iktyologia
* Kasvipatologia
* Kasvitiede
* Kehitysbiologia
* Kudosoppi
* Meribiologia
* Mikrobiologia
* Molekyylibiologia
* Muoto-oppi
* Neurotiede
* Paleontologia
* Parasitologia
* Perinnöllisyystiede
* Sienitiede
* Solubiologia
* Systematiikka
* Taksonomia
* Toksikologia
 |
| Käsitteitä | * abioottinen
* aineenvaihdunta
* biodiversiteetti
* biomi
* biotooppi
* biosfääri
* DNA
* ekologinen lokero
* ekosysteemi
* eliöyhteisö
* evoluutio
* kelpoisuus
* lisääntyminen
* luonnonvalinta
* populaatio
* ravinto
* sukkessio
* uhanalaisuusluokitus
* yhteyttäminen
* pääjakso
* kaari
 |
| Aiheeseen liittyvää | biologian filosofia |
# Välimuotofossiili

Archeopteryx on yksi tunnetuimmista välimuotofossiileista ja se osoittaa todisteita lintujen kehittymisestä Theropod-dinosauruksista.
**Välimuotofossiili** on historiallinen eliöryhmien yhteiseen haarautumiskohtaan ajoitettu esimuoto. Tällaisia ovat olleet 375 miljoonaa vuotta sitten elänyt, maa- ja vesielämään sopeutunut *Tiktaalik roseae* ja 150 miljoonaa vuotta sitten elänyt liskolintu.

Haarautumiskohtaan ajoittuvaa välimuotofossiilia etsiessä sitä voidaan kutsua myös "puuttuvaksi renkaaksi". Välimuotofossiililla on samanlaisia piirteitä ja ominaisuuksia, jollaisia siitä haarautuneilla eliöillä on. Haarautuminen voi johtua esimerkiksi muuttuneista elinolosuhteista ja niihin mukautumisesta.

## Lähteet
# Ekologinen genetiikka

Osa biologian artikkelisarjaa
 **Evoluutio**

Keskeisiä aiheita

Yhteinen polveutuminen
Evoluution todisteet

Prosessit ja lopputulokset

Populaatiogenetiikka · Geneettinen variaatio · Mutaatio · Luonnonvalinta · Adaptaatio · Geneettinen ajautuminen · Geenivirta · Lajiutuminen · Sopeutumislevittäytyminen · Yhteistyö · Koevoluutio · Divergenssi · Konvergenssi · Paralleelinen evoluutio · Sukupuutto

Luonnonhistoria

Elämän alkuperä · Elämän historia · Evoluution aikajana · Ihmisen evoluutio · Evoluutiopuu · Biodiversiteetti · Eliömaantiede · Taksonomia · Kladistiikka · Välimuotofossiili · Joukkosukupuutto

Evoluutioteorian historia

Yleiskatsaus · Darwin ·
Lajien synty · Moderni synteesi

Tutkimushaarat ja sovellukset

Ekologinen genetiikka · Evoluutiolaskenta · Evoluutiopsykologia · Fylogenetiikka · Jalostus · Systematiikka

Yhteiskunnalliset vaikutukset

Yhteiskunnalliset vaikutukset
Vastustus

* n
* k
* m

**Ekologinen genetiikka** (engl. *ecological genetics*) on yleistäen ekologisen ja geneettisen tutkimuksen toisiinsa yhdistävä ala eli se tutkii eliöiden ja populaatioiden sopeutumista erilaisiin ympäristöihin ja ympäristön vaikutusta geneettisen rakenteen muutokseen tai pysyvyyteen. Useiden sukupolvien pituiset ympäristön muutokset muuttavat populaation geneettistä rakennetta, eli ekologinen genetiikka tutkii juuri muun muassa näistä ympäristön paineista johtuvia geneettisiä muutoksia tai eroja.

Ekologisessa genetiikassa populaatioiden tasolla Hardyn–Weinbergin lakiin liitetään populaation kasvua kuvaava eksponentiaalinen tai logistinen komponentti, jolloin ympäristön populaatiota rajoittava paine otetaan huomioon. Alan peruskäsitteitä ovat muun muassa genotyyppi ja fenotyyppi eli perimä ja ilmiasu. Fenotyyppiin vaikuttaa lisäksi epälineaarinen muuntelukomponentti ”genotyypin ja ympäristön yhteisvaikutus” eli erilaiset genotyypit reagoivat eri tavoin ympäristön muutoksiin.

Ekologisen genetiikan voidaan jokseenkin sanoa olevan melko vanha ala. Ranskalainen kasvitieteilijä Henri-Louis Duhamel du Monceau teki jo 1700-luvun puolivälissä tutkimusta kasvien ja puiden sopeutumisesta ilmastoon. Hän huomasi lajien sopeutuneen tarkasti paikalliseen ilmastoon. Sopeutumisen perinnöllinen tausta selvitettiin vasta myöhemmin. Alan eräs tärkeä teos on englantilaisen E. B. Fordin *Ecological Genetics* vuodelta 1964. Ford korostaa teoksessa ekologisen genetiikan olevan muuta kuin populaatiogenetiikka tai evolutiikka.

## Lähteet

* *Evoluutio ja populaatiot*, s. 202–205. 1986. ISBN 951-0-13572-0.

Perinnöllisyystiede

|  |  |
| --- | --- |
| Peruskäsitteitä | * geeni
* kromosomi
* DNA
* RNA
* genomi
* mitoosi
* meioosi
* genotyyppi
* fenotyyppi
* geneettinen koodi
* mutaatio
 |
| Osa-alueita | * ekologinen genetiikka
* käyttäytymisgenetiikka
* molekyyligenetiikka
* populaatiogenetiikka
 |
| Sovellutuksia | * DNA-profilointi
* perinnöllisten sairauksien tutkimus
* molekyylievoluution tutkimus
* jalostus
* geenitekniikka
* geeniterapia
 |