Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Dooley Wilson

| Dooley Wilson |
| --- |
|  |
| Henkilötiedot |
| **Syntynyt** | 3. huhtikuuta 1886 Tyler, Texas |
| **Kuollut** | 30. toukokuuta 1953 (67 vuotta) Los Angeles, Kalifornia |
| Aiheesta muualla |
| IMDb |
| Elonet |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**Arthur "Dooley" Wilson** (3. huhtikuuta 1886 Tyler, Texas – 30. toukokuuta 1953 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja rumpali. Hän esiintyi elokuvassa *Casablanca*, jossa hän lauloi kuuluisan kappaleen *As Time Goes By*.

## Filmografia

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Roolihahmo |
| --- | --- | --- | --- |
| 1942 | *Casablanca* | *Casablanca* | Sam |
| 1943 | *Swingin suurhurmurit* | *Stormy Weather* |  |

## Lähteet
# Leave It to Beaver

| Beaver |
| --- |
| Leave It to Beaver |
|  Beaver-rintamerkki |
| Tyyli | tilannekomedia |
| Kestoaika | 30 min |
| Pääosissa | Barbara Billingsley Hugh Beaumont Jerry Mathers Tony Dow |
| Alkuperämaa |  Yhdysvallat |
| Alkuperäiskieli | englanti |
| Verkko |  CBS  ABC |
| Esitetty | lokakuu 1957 – syyskuu 1963 |
| Jaksoja | 234 |
| Tuotanto |
| Tuottaja(t) | Harry Ackerman Joe Connelly Bob Mosher |
| Käsikirjoittaja(t) | Joe Connelly, Bob Mosher |
| Tuotantoyhtiö(t) | Gomalco Productions |
| Aiheesta muualla |
| IMDb  |
| Infobox OK |

**Leave It to Beaver** (suomenkieliseltä nimeltään **Beaver**) oli yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota aluksi CBS ja myöhemmin American Broadcasting Company esittivät televisiossa lokakuusta 1957 syyskuuhun 1963. Sarjan loivat käsikirjoittajat Joe Connelly ja Bob Mosher.

*Leave it to Beaver* kertoi Cleaverin perheestä, jossa vanhempien lisäksi on kaksi poikaa. Perheen vanhempia June ja Ward Cleaveriä esittivät Barbara Billingsley ja Hugh Beaumont ja poikien, Beaverin (oik. Theodore) ja Wallyn rooleissa olivat Jerry Mathers ja Tony Dow. Sarjan alkaessa Beaver oli 8-vuotias ja Wally oli iältään 12 vuotta. Sarjan tapahtumat sijoittuivat kuvitteelliseen Mayfieldin pikkukaupunkiin.

Sarja ei saavuttanut mainittavaa menestystä alkuperäisinä esitysvuosinaan, mutta on 1970-luvun lopulta alkaen kerännyt merkittäviä katsojamääriä uusintaesityksilleen ja esimerkiksi vuonna 1983 Kellogg's alkoi käyttää sarjan hahmoja markkinoinnissaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* www.leaveittobeaver.org (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
# Angolan historia

**Angolan historia** kertoo Angolan historiasta. Varhaisimmat Angolan alueella asuneet ihmiset olivat kivikaudelta lähtien maata asuttaneet Khoisan-kansoihin kuulunut väestö. Nämä ihmiset olivat metsästäjä-keräilijöitä. He poistuivat maan pohjoisosasta 2500 vuotta sitten bantukansojen saapuessa alueelle pohjoisesta, mutta Khoisan-kansoihin kuuluvaa väestöä jäi maan eteläosiin, missä heitä on vieläkin. Bantut harjoittivat jo tullessaan maataloutta. Heillä oli myös raudanvalmistuksen ja saviesineiden valmistuksen taito. Bantuilla oli 1200-luvulla paikallisvaltioita nykyisen Angolan alueella, kuten myös nykyisen Nigerian alueella. Nämä paikallisvaltiot yhtyivät 1500-luvulla Kongon kuningaskunnaksi, joka ulottui Angolan alueelta Gabonin alueelle saakka. Portugalilaiset alkoivat käydä Kongon kuninkaan kanssa kauppaa 1480-luvulta lähtien orjista ja norsunluusta. He perustivat 1500-luvulla tukikohtia ja kauppapaikkoja Angolan alueelle. Angolan rannikkoalueet ja keskiosa joutui Portugalin hallintaan 1700-luvulla ja 1900-luvun alussa Portugali laajensi hallintoaluettaan niin, että koko Angola joutui Portugalin hallintaan. Portugalin hallinnon aikana Angolasta myytiin kahvia, puuvillaa, sokeria, nahkaa ja kumia. 1800–1900-luvuilla maahan rakennettiin rautateitä ja maanteitä. 1910-luvulla alkoi timanttikaivostoiminta. Angolassa syntyi vapautusliike 1960-luvulla ja maa itsenäistyi 1975. Itsenäistymisen jälkeen Angolassa alkoi sisällissota, joka päättyi 2002. Sisällissodassa olivat vastakkain hallintoa pitävän MPLA:n kannattajat ja sissiliike UNITA.

## Lähteet
# Tukulorit

Tukuloritulkki siskojensa kanssa 1882
Tukolorien marabout eli pyhä mies. Akvarelli 1853
**Tukulorit** (myös *tukulöörit*, *tukulerit*) ovat fulben kielen murretta, wolofia ja arabiaa puhuva kansa Senegalissa, Mauritaniassa ja Gambiassa. Asutus on keskittynyt Senegaljoen keskijuoksulle. Pieniä ryhmiä on myös Malissa, Guineassa ja Guinea-Bissaussa. Ulkonäöltään tukulorit ovat negridejä ja uskonnoltaan sunnalaisia muslimeja. Heitä on noin miljoona henkeä.

Nimitys *tukulor* on peräisin Fouta Toron aluetta ensimmäisen ja toisen vuosituhannen vaihteessa hallinneesta Tekrurin muslimivaltiosta. 1700-luvun lopulla tukulorit perustivat uuden teokraattisen valtakunnan, joka levitti islamia laajalle alueelle sekä valtasi bambaravaltiot ja Macinan. Tukulorivaltakunnan perustaja oli Umar Tall (1794–1864).

Kansan pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja käsityöammatteja. Nykyään monet käyvät muualla ansiotöissä. Perinteinen yhteiskuntajärjestelmä perustuu vapaiden maanviljelijöiden ja karjanhoitajien, käsityöläisten ja orjien muodostamaan kastijärjestelmään sekä sukuyhteisöihin. Miesten moniavioisuus on yleistä. Tukulorien muslimiveljeskunnista on noussut huomattavia liikemiehiä ja yhteiskunnallisia johtajia.

## Lähteet
# Woody Strode

Strode kuvissa eri vuosilta.
**Woodrow Wilson Woolwine "Woody" Strode** (25. heinäkuuta 1914 Los Angeles – 31. joulukuuta 1994 Glendora) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Ennen aktiivisinta elokuvauraansa hän oli lahjakas urheilija, joka tuli tunnetuksi kymmenottelusta, amerikkalaisesta jalkapallosta ja showpainista.

Strode sai Golden Globe -ehdokkuuden roolistaan elokuvassa *Spartacus* (1960). Elokuvan *Huuliharppukostaja* alussa hän oli yksi kolmesta palkkatappajasta yhdessä Al Mulockin ja Jack Elamin kanssa roolinimellä Stony. He odottelevat saapuvaa junaa yksinäisellä rautatieasemalla Arizonassa kärpäsen häiritsemänä elokuvan 13 minuuttia pitkässä, klassisessa alkukohtauksessa. Vuonna 1987 Strode voitti Golden Boot -palkinnon. Kaikkiaan näyttelijä esiintyi useissa kymmenissä elokuvissa, joista viimeinen ilmestyi vasta hänen jo kuoltuaan.

Strode kuoli keuhkosyöpään Kaliforniassa 80-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Woody Strode Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
# Vietnamisointi

Richard Nixon kättelee armeijan edustajia Vietnamissa 1969.
**Vietnamisointi** oli Vietnamin sodassa Richard Nixonin hallinnon toimi, jolla pyrittiin irrottamaan Yhdysvallat sodasta ohjelmalla, jonka avulla Etelä-Vietnamin puolustusvoimia "laajennettaisiin, varustettaisiin ja koulutettaisiin", ja se saisi kasvavan osuuden taisteluissa samalla kun Yhdysvaltojen joukkoja vähennettäisiin". Pohjois-Vietnamin tet-hyökkäyksen vaikutuksesta aloitettu politiikka liittyi yhdenmukaisesti Yhdysvaltojen neuvonantajajoukkojen politiikan kanssa maajoukkoihin eikä koskenut Yhdysvaltojen ilmavoimia eikä tukea Etelä-Vietnamille. Yhdysvaltalaisten epäluottamus hallintoon, joka oli alkanut hyökkäyksen jälkeen, lisääntyi sen jälkeen kun oli julkistettu tietoja yhdysvaltalaisten sotilaiden tekemästä siviilien joukkosurmasta My Laissa 1968, hyökkäyksestä Kambodžaan 1970 ja Pentagonin papereiden vuodosta 1971.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kumouksellinen ja vastakumouksellinen sota, toim. Pasi Kesseli s. 106, Maanpuolustuskorkeakoulu 1998
# Millhouse – valkoinen komedia

| Millhouse – valkoinen komedia |
| --- |
| Millhouse |
|  |
| Ohjaaja | Emile de Antonio |
| Tuottaja | Emile de Antonio |
| Säveltäjä | L. Bridge |
| Kuvaaja | * Ed Emshwiller
* Mike Gray
* Bruce Shah
* Richard Kletter
 |
| Leikkaaja | Mary Lampson |
| Valmistustiedot |
| Valmistusmaa | Yhdysvallat |
| Ensi-ilta | 1971 |
| Kesto | 92 min |
| Alkuperäiskieli | englanti |
| Aiheesta muualla |
| IMDb  |
| Elonet |
| AllMovie |
|
[ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Millhouse – valkoinen komedia** on Emile de Antonion vuonna 1971 valmistunut dokumenttielokuva, joka seuraa Richard Nixonin poliittista uraa hänen 1946 tapahtuneesta valinnastaan edustajainhuoneeseen aina voittoisiin vuoden 1968 presidentinvaaleihin asti.

## Arvioita

Helsingin Sanomien TV-liitteen Kyösti Niemelän mukaan dokumentti ”kertoo suorasukaisesti roistopresidentti Richard Nixonin roistomaisuudesta.” Hän arvioi Michael Mooren pitäneen työtä esikuvana valmistellessaan omaa *Fahrenheit 9/11* -elokuvaansa. Mooren teoksen tavoin Millhouse sisältää Niemelän mielestä ”mahtavaa arkistomateriaalia”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* *Millhouse – valkoinen komedia* Internet Movie Databasessa (englanniksi)
# Nixon Kiinassa

Kansallisoopperan juliste, Pekka Loiri 1990.
**Nixon Kiinassa** (engl. *Nixon in China*) on John Adamsin kolminäytöksinen ooppera. Nimensä mukaisesti ooppera käsittelee Yhdysvaltain presidentin Richard Nixonin valtiovierailua Kiinaan, missä hän tapasi puhemies Mao Zedongin, pääministeri Zhou Enlain ja muita maan johtajia. Se kantaesitettiin Houstonin oopperassa vuonna 1987 ja voitti vuonna 1989 Grammy-palkinnon parhaasta uudenmusiikin sävellyksestä. Oopperan Suomen kantaesityksen teki Kansallisooppera vuonna 1990. Teos on poikkeuksellinen tiukasti nykyaikaan ja maailmanpolitiikkaan liittyvän aiheensa vuoksi, jota se käsittelee barokkioopperan kaltaisella muodollisuudella. Teoksen libreton on kirjoittanut Alice Goodman ja sen ensiesityksen ohjasi Peter Sellars. Teoksen Suomen ensi-esitys oli Suomen Kansallisoopperassa 29. marraskuuta 1990.

Oopperan musiikki on Adamille tyypillisen minimalistista ja sisältää vaikutteita 1940-luvun big band-musiikista.

## Lähteet

* A Great American Opera by Patrick J. Smith (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Nixon in China (englanniksi)
# Postliberalismi

**Postliberalismi** on katolisista piireistä alkunsa saanut ideologia, joka on saavuttanut näkyvyyttä 2000-luvulla muun muassa Yhdysvalloissa. Se on vastareaktio niille koetuille epäkohdille, jotka postliberalismin kannattajien mukaan johtuvat liberalismista.

Postliberalismiin sisältyy sekä sosiaaliliberalismin että libertarismin kritiikki. Aatetta pidetään yleensä oikeistolaisena kulttuurisissa kysymyksissä, mutta vasemmistolaisena taloudellisissa kysymyksissä. Postliberalismissa korostetaan yhteisen edun käsitettä ja uskonnollisen perinnön merkitystä. Postliberaalit ajattelijat pitävät tärkeänä sosiaalisista velvoitteista, yhteisöstä ja traditiosta huolehtimista perheen, kirkon ja kansakunnan avulla. Postliberaalit ajattelijat ovat selittäneet maailman taloudellisia, sosiaalisia, polittisia ja ympäristökriisejä yhteisen edun sivuuttamisella. Vaikka postliberaalien välillä on näkemys- ja painotuseroja, kuuluvat postliberalismin tavoitteisiin usein kirkon ja valtion eron heikentäminen, aborttivastaisuus, pornografian kieltäminen, liiketoiminnan rajoittaminen sapattina, keskiluokan turvaverkkojen vahvistaminen sekä seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksien vastustaminen. Postliberaalin liikkeen piirissä on esiintynyt myös vastavallankumouksellisia ajatuksia yliopistojen kaltaisten instituutioiden ottamisesta postliberaalien hallintaan ja eliitin korvaamisesta. Postliberaalit ovat usein tukeneet Viktor Orbánia, joka tunnetaan niin kutsutusta illiberaalista demokratiasta. Postliberalismin kriitikot ovat syyttäneet aatetta autoritarismista ja protofasismista. Esimerkiksi Floridan Ave Maria -yliopiston politiikan tutkimuksen professori James Pattersonin mukaan postliberalismi suosii autoritaarisia oikeistohallintoja.

Postliberaaleihin ajattelijoihin kuuluvat Patrick J. Deneen, Adrian Vermeule, Sohrab Ahmari, Yoram Hazony, Adrian Pabst, Chad Pecknold ja Gladden Pappin. Yhdysvalloissa liikkeestä tuli näkyvämpi J. D. Vancen tultua vuonna 2024 valituksi Donald Trumpin varapresidenttiehdokkaaksi. Vuonna 2019 katolilaiseksi kääntynyt Vance määrittelee itsensä postliberaaliksi. George Washingtonin yliopiston politiikan tutkimuksen professori Julian Waller on huomauttanut Vancella olevan postliberalismin lisäksi muitakin vaikutteita Trumpin kaltaisista populisteista Peter Thieliin. Postliberaalit ovat ajaneet visiota Yhdysvaltain republikaanipuolueesta populistisena, työväenluokkaisena liikkeenä.

## Lähteet
# Robert P. George

| Robert P. George |
| --- |
|  Robert P. George vuonna 2018. |
| Henkilötiedot |
| Koko nimi | Robert Peter George |
| **Syntynyt** | 10. heinäkuuta 1955 Morgantown, Länsi-Virginia |
| Kansalaisuus | yhdysvaltalainen |
| Ammatti | filosofi, oikeustieteilijä, kirjailija |
| Muut tiedot |
| Uskonto | kristinusko |
| Tunnustuskunta | katolinen kirkko |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**Robert P. George** (s. 10. heinäkuuta 1955 Morgantown, Länsi-Virginia) on yhdysvaltalainen oikeustieteilijä, poliittinen filosofi ja julkinen keskustelija, joka toimii Princetonin yliopiston McCormick-professorina oikeusfilosofian alalla sekä James Madison Program in American Ideals and Institutions -ohjelman johtajana.

George on Yhdysvaltain kansainvälisen uskonnonvapauskomission puheenjohtaja ja on aiemmin toiminut presidentin bioetiikkaneuvostossa, Yhdysvaltain kansalaisoikeuskomission presidentin nimittämänä jäsenenä sekä UNESCOn tieteen ja teknologian etiikan maailmankomission jäsenenä.

Hän on toiminut Yhdysvaltain korkeimman oikeuden oikeusavustajana sekä presidentin aiemmin nimittämänä Yhdysvaltain kansalaisoikeuskomission jäsenenä. Hän on myös vieraileva professori Harvardin oikeustieteellisessä tiedekunnassa.

George on uskonnoltaan katolinen. Häntä kunnioitetaan evankelikaalien keskuudessa *Manhattanin julistuksen* johdosta jossa luvattiin vastustaa lainsäädäntöä, joka saattaisi vaikuttaa kirkon arvoihin. Vuonna 2008 George W. Bush myönsi Georgelle presidentin kansalaismitalin analyyttisen selkeyden tuomisesta Amerikan ihanteiden tutkimukseen. *Newsmax* nimesi Georgen 100 vaikuttavimman evankelisen joukkoon Yhdysvalloissa vuonna 2017.

## Teokset

Professori George on kirjoittanut teokset *Making Men Moral: Civil Liberties and Public Morality*, *In Defense of Natural Law*, *The Clash of Orthodoxies* ja *Conscience and Its Enemies*.

Hän on myös mukana kirjoittamassa teoksia *Conjugal Union: What Marriage Is*, *Embryo: A Defense of Human Life*, *Body-Self Dualism in Contemporary Ethics and Politics* ja *What is Marriage?*. Hän on myös julkaissut artikkeleita ja katsausesseitä johtavissa oikeustieteellisissä ja tieteellisissä lehdissä sekä mielipidekirjoituksissa.

## Lähteet
# America First Policy Insitute

| America First Policy Insitute |
| --- |
|  |
| Perustettu | 2021 |
| Perustaja | Brooke Rollins Larry Kudlow |
| Toimiala | ajatushautomo |
| Kotipaikka | Chattanooga, Tennessee |
| Presidentti | Greg Sindelar |
| Aiheesta muualla |
| Sivusto |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**America First Policy Institute** (lyh. **AFPI**) on yhdysvaltalainen konservatiivinen ajatushautomo, joka perustettiin vuonna 2021 edistämään "America First" -ajattelua. Sen periaatteisiin kuuluvat vapaus, vapaa yrittäjyys, kansallinen suuruus, sotilaallinen ylivoima, ulkopoliittinen sitoutuminen Amerikan etujen mukaisesti sekä amerikkalaisten työntekijöiden, perheiden ja yhteisöjen asettaminen etusijalle. AFPI kuvailee itseään voittoa tavoittelemattomaksi ja puolueettomaksi tutkimuslaitokseksi, vaikka ulkopuolisissa kuvauksissa sitä usein luonnehditaan oikeistolaiseksi tai konservatiiviseksi. Sen perustivat Donald Trumpin entiset neuvonantajat Brooke Rollins ja Larry Kudlow.

## Lähteet
# George Clinton (poliitikko)

| George Clinton |
| --- |
|  |
| Yhdysvaltain 4. varapresidentti |
|
4. maaliskuuta 1805 – 20. huhtikuuta 1812
 |
| Presidentti | Thomas Jefferson James Madison |
| Edeltäjä | Aaron Burr |
| Seuraaja | Elbridge Gerry |
| Henkilötiedot |
| **Syntynyt** | 26. heinäkuuta 1739 Little Britain, New Yorkin provinssi |
| **Kuollut** | 20. huhtikuuta 1812 Washington (DC) |
| Ammatti | Sotilas |
| Puoliso | Sarah Clinton |
| Tiedot |
| Puolue | demokraattis-republikaani |
|  Nimikirjoitus |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**George Clinton** (26. heinäkuuta 1739 – 20. huhtikuuta 1812) oli yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko.

Clintonin vanhemmat olivat irlantilaislähtöisiä presbyteerejä, jotka asettuivat New Yorkin Ulsteriin.

Clinton taisteli Britannian armeijassa Ranskan–Intian sodassa vuodesta 1757 alkaen. Sodan jälkeen hän opiskeli lakia ja pääsi jo vuonna 1765 piirisyyttäjäksi.

Clinton toimi Yhdysvaltain varapresidenttinä vuodet 1805–1812. Hän oli virassa sekä Thomas Jeffersonin että James Madisonin kausilla. Clinton oli lisäksi New Yorkin osavaltion ensimmäinen (1777–1795) ja kolmas (1801–1804) kuvernööri.

Clinton menehtyi Washingtonissa vuonna 1812 ensimmäisenä kesken kautensa kuolleena Yhdysvaltain varapresidenttinä.

Clinton oli 7. helmikuuta 1770 lähtien naimisissa Sarah Cornelia Tappenin kanssa. Pari sai useita lapsia.

## Lähteet
# Harry F. Byrd

Harry F. Byrd
**Harry F. Byrd Sr.** (10. kesäkuuta 1887 – 20. lokakuuta 1966) oli yhdysvaltalainen sanomalehtien kustantaja, poliitikko ja Virginian demokraattisen puolueen johtaja neljän vuosikymmenen ajan Byrd-organisaationa tunnetun poliittisen ryhmittymän johtajana. Byrd toimi Virginian kuvernöörinä vuosina 1926–1930, jonka jälkeen hän toimi Yhdysvaltain senaattorina vuosina 1933–1965.

Hän haki demokraattien presidenttiehdokkaaksi vuonna 1932, mutta hävisi ehdokkuuden tiukasti Franklin Rooseveltille. Tämän jälkeen hän ei koskaan hakenut presidenttiehdokkaaksi uudelleen, mutta hänet nimettiin ilman hänen lupaansa useita kertoja demokraattisen puolueen ehdokasehdokkaaksi. Vuoden 1952 vaaleissa hänet nimettiin America First Partyn varapresidenttiehdokkaaksi saaden koko maassa yhteensä 17 205 ääntä. Vuoden 1956 vaaleissa hänet nimettiin Kentuckyn States' Rights Partyn ehdokkaaksi, ja hän sai Kentuckyssä 2 657 ääntä, jonka lisäksi hän sai Etelä-Carolinassa itsenäisten valitsijamiesten kautta 88 509 ääntä. Lisäksi hän sai 15 valitsijamiesääntä vuoden 1960 presidentinvaaleissa, vaikkei ollut ko. vaaleissa lainkaan nimettynä ehdokkaana.

Byrd kuoli vuonna 1966. Hänet haudattiin Mount Hebronin hautausmaalle Winchesteriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Harry F. Byrd** Wikimedia Commonsissa
# Eugene McCarthy

Eugene McCarthy
**Eugene McCarthy** (29. maaliskuuta 1916 – 10. joulukuuta 2005) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän toimi pitkään Minnesotan senaattorina. McCarthy oli demokraattisen puolueen jäsen ja kuuluisa Vietnamin sodan vastustaja. Hän pyrki demokraattien presidenttiehdokkaaksi vuonna 1968 rauhanehdokkaana. McCarthy kuitenkin hävisi esivaalin silloiselle varapresidentille Hubert Humphreylle. Luovuttuaan politiikasta McCarthy julkaisi vanhoilla päivillään useita kirjoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eugene McCarthy** Wikimedia Commonsissa
# Aurora (jumalatar)

*Aurora jättää Tithonoksen.* Francesco Solimena, 1704
**Aurora** tai **Auróra** on roomalaisessa mytologiassa aamuruskon jumalatar. Hänen esikuvansa on kreikkalaisten jumalatar Eos.

## Lähteet

* Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. ISBN 1 85626 038 0.
* Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aurora (jumalatar)** Wikimedia Commonsissa
# Alpha Sigma Phi

Alpha Sigma Phin lippu.
**Alpha Sigma Phi** (**ΑΣΦ**, lyhennettynä **Alpha Sig**) on Yhdysvalloissa Yalen yliopistossa 6. joulukuuta 1845 perustettu opiskelijaveljeskunta. Alpha Sigma Phi on Yhdysvaltain kymmenenneksi vanhin veljeskunta, jolla on tällä hetkellä toiminnassa 68 paikallisosastoa. Alpha Sigma Phin motto on *Causa Latet Vis Est Notissima* (suom. "Syy on piilossa, tulokset tiedossa"). Veljeskunnan virallinen symboli on feeniks. Alpha Sigma Phi on yli 2 000 opiskelijan ja 40 000 alumnin veljeskunta.

## Historia

Alpha Sigma Phin perustajat olivat kolme Yalen yliopiston opiskelijaa: Louis Manigault, Stephen Ormsby Rhea ja Horace Spangler Weiser. Järjestön alkuaikoina se kilpaili Yalen yliopiston toisen veljeskunnan Kappa Sigma Thetan kanssa, kunnes yliopisto lopulta lakkautti jälkimmäisen vuonna 1858. Yhdysvaltain sisällissodan aikaan Alpha Sigma Phi joutui hajaannuksen tilaan ja lakkautettiin, mutta vuonna 1907 Wayne Montgomery Musgrave ja Edwin Morey Waterbury perustivat sen uudestaan.

## Lähteet

* Alpha Sigma Phi - kotisivu
# The Walking Dead (vuoden 1936 elokuva)

| The Walking Dead |
| --- |
|  |
| Ohjaaja | Michael Curtiz |
| Käsikirjoittaja | * Ewart Adamson
* Peter Milne
* Robert Andrews
* Lillie Hayward
* Ewart Adamson
* Joseph Fields
 |
| Tuottaja | Louis F. Edelman |
| Säveltäjä | Bernhard Kaun |
| Kuvaaja | Hal Mohr |
| Leikkaaja | Thomas Pratt |
| Pukusuunnittelija | Orry-Kelly |
| Pääosat | * Boris Karloff
* Ricardo Cortez
* Edmund Gwenn
* Marguerite Churchill
 |
| Valmistustiedot |
| Valmistusmaa | Yhdysvallat |
| Tuotantoyhtiö | Warner Bros. |
| Ensi-ilta | 14. maaliskuuta 1936 |
| Kesto | 66 min |
| Alkuperäiskieli | englanti |
| Budjetti | 217 000 USD (arvioitu) |
| Tuotto | 300 000 USD |
| Aiheesta muualla |
| IMDb  |
| Elonet |
| AllMovie |
|
[ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OKNimi-testi OK |

Väritetty mainoskuva elokuvasta.
**The Walking Dead** on vuonna 1936 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut Michael Curtiz ja jonka pääosaa näyttelee Boris Karloff.

## Juoni

**Varoitus:Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.*
Karloff esittää vankilasta vapautunutta John Ellmania, josta tehdään syntipukki murhaan, jonka takana on salaliitto. Hänet tuomitaan väärin perustein. Murhan silminnäkijöinä on ollut kaksi lääketieteen opiskelijaa, jotka eivät kuitenkaan uskalla tulla todistamaan Ellmanin puolesta. Toinen todistajista kertoo kuitenkin tuomion jälkeen totuuden työnantajalleen tohtori Evan Beaumontille (Edmund Gwenn). He yrittävät saada kuvernöörille tiedon syyttömyydestä, jotta tämä kumoaisi tuomion, mutta Ellman ehditään teloittaa. Viranomaisten hyväksymänä Beaumont asentaa Ellmanille keinotekoisen sydämen, ja hänet saadaan palautettua henkiin. Hänen aivonsa ovat kuitenkin vaurioituneet, ja hänestä tulee zombi joka viihtyy hautausmalla, mutta hän pääsee kostamaan salaliittolaisille.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
## Näyttelijät

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Boris Karloff  | … |  John Ellman
  |
|  Ricardo Cortez  | … |  Mr. Nolan
  |
|  Edmund Gwenn  | … |  tohtori Evan Beaumont
  |
|  Marguerite Churchill  | … |  Nancy
  |
|  Warren Hull  | … |  Jimmy
  |
|  Barton MacLane  | … |  Loder
  |
|  Henry O'Neill  | … |  syyttäjä Werner
  |
|  Joe King  | … |  tuomari Roger Shaw
  |
|  Addison Richards  | … |  vanginvartija
  |
|  Paul Harvey  | … |  Blackstone
  |
|  Robert Strange  | … |  Merritt
  |
|  Joe Sawyer  | … |  Trigger Smith
  |
|  Eddie Acuff  | … |  Betcha
  |
|  Kenneth Harlan  | … |  Stephen Martin
  |

Lähde:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* *The Walking Dead* Internet Movie Databasessa (englanniksi)
# Kaikki riippuu sinusta

| Kaikki riippuu sinusta |
| --- |
| The Best Things in Life Are Free |
|  |
| Ohjaaja | Michael Curtiz |
| Käsikirjoittaja | William Bowers Frank Tashlin Phoebe Ephron |
| Tuottaja | Henry Ephron |
| Säveltäjä | Leigh Harline |
| Kuvaaja | Leon Shamroy |
| Leikkaaja | Dorothy Spencer |
| Tuotantosuunnittelija | Maurice Ransford |
| Pukusuunnittelija | Charles LeMaire |
| Pääosat | * Ernest Borgnine
* Gordon MacRae
* Dan Dailey
 |
| Valmistustiedot |
| Valmistusmaa | Yhdysvallat |
| Tuotantoyhtiö | 20th Century Fox |
| Ensi-ilta | 1956 |
| Kesto | 106 min |
| Alkuperäiskieli | englanti |
| Aiheesta muualla |
| IMDb  |
| Elonet |
| AllMovie |
|
[ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Kaikki riippuu sinusta** (engl. *The Best Things in Life Are Free*) on Michael Curtizin ohjaama musikaalielokuva vuodelta 1956. Elokuva kertoo 1920-luvun menestyksekkäistä lauluntekijöistä Lew Brownista, Buddy DeSylvasta ja Ray Hendersonista. Elokuva oli ehdolla parhaan musiikin Oscarin saajaksi.

## Rooleissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Ernest Borgnine  | … |  Lew Brown
  |
|  Gordon MacRae  | … |  Buddy DeSylva
  |
|  Dan Dailey  | … |  Ray Henderson
  |

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* *Kaikki riippuu sinusta* Internet Movie Databasessa (englanniksi)