Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Ponnahduskirja

Pyöriteltävä ponnahduskirjan toiminnallisuus kirjassa "Om oss Tomtar", Rabén ja Sjögren, 1979.
**Ponnahduskirja** eli **näyttämökirja** on kolmiulotteinen tai liikkuvia osia sisältävä kirja. Kolmiulotteisissa kirjoissa aukeamaa avatessa esiin nousee moniulotteinen asetelma. Liikkuvat osat voivat puolestaan toimia esimerkiksi siten, että sivun reunassa on pieniä kahvoja tai rattaita, joilla sivun elementtejä liikutellaan.

Nykyaikana ponnahduskirjat ovat yleensä suunnattu lapsille, mutta alun perin liikkuvia osia käytettiin havainnollistamaan esimerkiksi filosofisia teorioita. Ponnahduskirjojen vuorovaikutteisuus on osa interaktiivisten palveluiden kehittymistä, johon kuuluvat nykyään myös esimerkiksi videopelit ja multimedia.

## Historia

Ensimmäisen tunnetun ponnahduskirjan julkaisi 1300-luvulla kirjailija ja filosofi Ramon Llull, jossa hän käytti kirjan liikuteltavia elementtejä filosofisia teorioitaan.

1700-luvulta lähtien ponnahduskirjoja käytettiin kasvavissa määrin viihteeseen, erityisesti lapsille.

1900-luvulla ponnahduskirjojen merkittävimpiä kehittäjiä ja julkaisijoita oli yhdysvaltalainen Waldo Hunt (1920–2009). Mainostoimistossa työskennellyt Hunt kiinnostui ponnahdustekniikasta ensin lehti- ja muun mainonnan osana. Myöhemmin 1960-luvulla hän perusti Intervisual Books -nimisen yrityksen ja ryhtyi kustantamaan "interaktiivisia kirjoja" eli ponnahduskirjoja. Huntin yritys julkaisi satoja ponnahduskirjoja, kuten esimerkiksi puolalaisen Jan Pieńkowskin palkitun *Haunted House*-kirjan (1979), lukuisat kirjat Disneylle sekä useita kirjoja Babar-hahmoihin liittyen. Hunttia on kutsuttu *ponnahduskirjojen kuninkaaksi*.

Euroopan kuuluisimpia ponnahduskirjailijoita oli tšekkiläinen Vojtěch Kubašta (1914–1992). Hän kehitteli ponnahdustekniikkaansa alun perin havainnollistaakseen tšekkiläisten sosialististen tuotteiden ominaisuuksia niiden markkinointimateriaaleissa. Kubaštan ponnahduskirjaversio Punahilkasta (1956) avasi hänen uransa ponnahduskirjailijana. Punahilkkaa seuranneina vuosina Kubaštan ponnahduskirjoja käännettiin 24 eri kielelle ja niitä myytiin 35 miljoonaa kappaletta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Pop-Up and Movable Books, A Tour through Their History, Teksasin yliopisto, USA
* Pop Goes the Book (Arkistoitu – Internet Archive), Virginian yliopiston kirjasto, USA
# Kirjakäärö

Kirjakäärö entisestä Kölnin Glockengassen synagogasta
**Kirjakäärö** on rullalle kääritty teksti. Se oli aina 300-luvulle asti yleisin tapa kirjoittaa kirjoituksia, kunnes koodeksi eli kirjamuoto korvasi sen. Kirjakäärön materiaaleina käytettiin aluksi papyrusta ja myöhemmin pergamenttia sekä paperia, jotka oli yleensä rullattu toisesta tai molemmista päistä sauvan tai tikun ympärille.

Vaikka kirjakäärön materiaali on yhtenäinen, se saattaa koostua useasta reunoistaan yhteen liimatusta sivusta. Sivuille on kirjoitettu tekstiä yleensä palstoihin, joiden molemmat reunat on tasattu. Kirjakääröä luetaan sivu kerrallaan rullaamalla sitä auki toisesta suunnasta ja rullaamalla kääröä kiinni toisesta suunnasta. Kuten nykyajan kirjoissakin, joissakin kielissä teksti etenee käärössä oikealta vasemmalle ja joissakin kielissä vasemmalta oikealle.

Kirjakääröt korvanneet koodeksit yleistyivät suhteellisen nopeasti. Ensimmäiset koodeksit kirjoitettiin ensimmäisellä vuosisadalla, ja ne yleistyivät Euroopassa ja Euroopan lähialueilla kristinuskon levitessä. Egyptin arkeologisista löydöistä tiedetään, että 400-luvulla koodekseja oli käytössä jo 10-kertainen määrä kirjakääröihin nähden. Viimeistään 500-luvulla kirjakääröjen käyttö oli jo lähes kokonaan loppunut. Kirjakääröjä käytetään kuitenkin yhä joissakin yhteyksissä. Esimerkiksi juutalaisten Sefer Tora, eli toorakäärö, kirjoitetaan perinteen mukaan edelleen eläimennahasta tehdylle kirjakäärölle.

## Lähteet
# Geotagging

Geotag-tieto JPEG-valokuvassa gThumb-ohjelmassa
**Geotagging** on menettelytapa, jossa lisätään paikkatietoa erilaisiin medioihin kuten esimerkiksi valokuviin, videoihin ja web-sivuille.

## Kuvien ja videoiden geotaggaus

Kuvien ja videoiden geotaggausta tukevia työpöytäohjelmistoja ovat muun muassa

* Googlen Picasa-kuvankäsittely- ja -arkistointiohjelmisto

Ominaisuutta tukevia verkkopalveluita ovat muun muassa

* Googlen Picasa-verkkoalbumit
* Flickr-verkkopalvelu
* Panoramio-verkkopalvelu

Nikon D300 + "Solmeta Geotagger N2 Kompass"
## Aiheesta muualla

* Ajoreitti jossa kuvat geotagattu
# Näytelmä

Honoré Daumier, *Melodraama*, 1856–1860.
**Näytelmä** on kirjallisen teoksen muoto, joka koostuu yleensä henkilöiden vuoropuhelusta, ja se on pääasiallisesti tarkoitettu esitettäväksi, ei niinkään luettavaksi. Sanaa *näytelmä* käytetään sekä tekstistä että sen esittämisestä teatterissa, mutta jos näiden eroa täytyy erityisesti korostaa, jälkimmäistä sanotaan *teatteriesitykseksi*.

## Osat

Näytelmä jaetaan *näytöksiin*, joita on yleensä yhdestä viiteen. Näytöksen vaihtuessa voidaan siirtyä ajasta tai paikasta toiseen, mikä voidaan osoittaa esimerkiksi lavastusta muuttamalla. Näytöstä pienempi osa on *kohtaus*, joka esittää jonkin yksittäisen tapahtuman.

## Tekijät

Näytelmän esittävät näyttelijät. Jotta esittävän seurueen tulkinta olisi yhdenmukainen, näytelmän harjoittelua ja esittämistä ohjaa yleensä ohjaaja, jonka näkemys muovaa sitä, millainen tulkinta näytelmätekstistä esitetään. Lavastaja ja pukujen, valaistuksen, kampausten ja musiikin suunnittelijat ja toteuttajat vaikuttavat myös paljon siihen, miten katsoja kokee näytelmän.

## Lajit

Näytelmän tyylilajeja ovat

* tragedia eli murhenäytelmä
* komedia eli huvinäytelmä
* farssi eli ilottelu.

*Kuunnelma* on erityinen näytelmän laji, jota esitetään radiossa ja jossa näyttämötapahtumilla ja elehtimisellä ei ole merkitystä.

Näytelmä voidaan esittää myös luettuna yleisön edessä, ja tällöin puhutaan *lukudraamasta*.

## Tunnettuja näytelmiä

Delfoin teatteri.
### Antiikin Kreikka

* *Agamemnon*, Aiskhylos, 458 eaa.
* *Antigone*, Sofokles, n.442 eaa.
* *Medeia*, Euripides, 431 eaa.
* *Kuningas Oidipus*, Sofokles, 425 eaa.
* *Pilvet*, Aristofanes, 423 eaa.
* *Ifigeneia Auliissa*, Euripides, 406 eaa.
* *Sammakot*, Aristofanes, 405 eaa.

### Antiikin Rooma

### Keskiaika

### 1500-luku

* *Kuinka äkäpussi kesytetään*, William Shakespeare, n. 1595.
* *Romeo ja Julia*, William Shakespeare, 1597.
* *Julius Caesar*, William Shakespeare, 1599.
* *Miten haluatte*, William Shakespeare, 1599.

### 1600-luku

* *Hamlet*, William Shakespeare, 1604.
* *Myrsky*, William Shakespeare, 1611.
* *Le Cid*, Pierre Corneille, 1637.
* *Tartuffe*, Molière, 1664.
* *Ihmisvihaaja*, Molière, 1666.
* *Saituri*, Molière, 1668.
* *Faidra*, Jean Racine, 1677.

### 1700-luku

* *Jeppe Niilonpoika*, Ludvig Holberg, 1722.
* *Kahden herran palvelija*, Carlo Goldoni, 1745.
* *Minna von Barnhelm*, Gotthold Ephraim Lessing, 1763.
* *Emilia Galotti*, Gotthold Ephraim Lessing, 1763.
* *Rosvot*, Friedrich Schiller, 1781.
* *Figaron häät*, Pierre Beaumarchais, 1778 (esit. 1784).
* *Don Carlos*, Friedrich Schiller, 1787.
* *Wallenstein*, Friedrich Schiller, 1799.

### 1800-luku

* *Woyzeck*, Georg Büchner, 1836.

### 1900-luku

## Katso myös

* Draama
* Musikaali
* Näytelmäkirjailija

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lisää luettavaa aiheesta **Luettelo näytelmäkirjoista** on Wikiaineistossa
* Sitaatteja aiheesta **Näytelmä** Wikisitaateissa
# Lucile Watson

Lucile Watson *Sumujen sillan* trailerissa. Hänen etunimensä kirjoitettiin usein väärin elokuvien tiedoissa.
**Lucile Watson** (27. toukokuuta 1879 Quebec, Kanada – 24. kesäkuuta 1962 New York, USA) oli kanadalainen näyttelijä, joka työskenteli New Yorkin Broadwayllä läpi 1900-luvun alkupuoliskon, vuodesta 1902 vuoteen 1954. Elokuvanäyttelijänä hänet nähdään erityisesti 1940-luvun elokuvissa, usein vauraan lesken tai muun varttuneen porvarisnaisen rooleissa. Watson oli Oscar-ehdokkaana sivuosastaan vuoden 1943 elokuvassa *Usko huomispäivään*.

## Valikoitu filmografia

* Naiset (*Women*, 1939, ohj. George Cukor)
* Kuin luodut toisilleen (*Made for Each Other*, 1939, ohj. John Cromwell)
* Sumujen silta (*Waterloo Bridge*, 1940, ohj. Mervyn LeRoy)
* Taivaan viha (*Rage in Heaven*, 1941, ohj. W. S. Van Dyke)
* Usko huomispäivään (*Watch on the Rhine*, 1943, ohj. Herman Shumlin)
* Pettävä varjo voittaa pelin (*The Thin Man Goes Home*, 1944, ohj. Richard Thorpe)
* Hän kaatui kunnialla (*Uncertain Glory*, 1944, ohj. Raoul Walsh)
* Ei hyvästi – vaan näkemiin (*Never Say Goodbye*, 1946, ohj. James V. Kern)
* Tapaamme ja eroamme (*My Reputation*, 1946, ohj. Curtis Bernhardt)
* Viimeinen valhe (*Harriet Craig*, 1950. ohj. Vincent Sherman)
* Kielletty menneisyyteni (*My Forbidden Past*, 1951, ohj. Robert Stevenson

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lucile Watson  Elonetissä.
* Lucile Watson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
# Kolmas maailmansota

Kolmannen maailmansodan on usein arveltu olevan ydinsota.
**Kolmas maailmansota** on hypoteettinen tulevaisuuden maailmansota, jota supervallat käyvät mahdollisesti joukkotuhoasein, kuten ydinasein, biologisin asein tai kemiallisin asein.

## Taustaa

Kaksi ensimmäistä maailmansotaa käytiin vuosien 1914 ja 1945 välillä. Toista maailmansotaa seurasi supervaltojen eli Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton vastakkainasettelun aika eli kylmä sota, jonka uskottiin olevan 1900-luvun jälkipuolella suurin maailmanrauhaa uhkaava tapahtuma. Kylmän sodan pelättiin usein kärjistyvän lähes koko ihmiskunnan tuhoutumiseen tai sivilisaation romahtamiseen. Toisaalta keskusteltiin myös mahdollisuudesta, että täydellisen tuhon välttääkseen supervallat saattaisivat pitäytyä yhteenotossaan tavanomaisten aseiden käytössä.

Korean sodan syttyminen kesäkuussa 1950 aiheutti etenkin Länsi-Euroopassa pelkoa uudesta maailmansodasta. Pohjois-Korean hyökkäyksen Etelä-Koreaan uskottiin yleisesti olevan ensimmäinen askel kommunistien maailmanlaajuisessa hyökkäyksessä. Varsinkin Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa pelättiin loppuvuonna 1950 ja alkuvuonna 1951 Neuvostoliiton hyökkäystä länteen, kun Yhdysvaltain voimat oli sidottu Kaukoitään.

Toisen maailmansodan jälkeen on koettu useita tilanteita, joissa on ollut ydinsodan syttymisen vaara suurvaltojen välille. Kuuban ohjuskriisin yhteydessä vuonna 1962 kolmannen maailmansodan uhkaa pidettiin todellisena. Vääriä hälytyksiä ydinhyökkäyksestä on annettu yli 20 kertaa, ja ne ovat joskus johtaneet ydinasevastaiskun valmisteluun Yhdysvaltain tai Neuvostoliiton/Venäjän puolella. Väärän hälytyksen syynä on ollut inhimillinen tai tekninen virhe.

Kylmän sodan päätyttyä 1990-luvun taitteessa kolmannen maailmansodan uhkan katsottiin vähentyneen. Maailmanpoliittinen tilanne on 2010-luvulla jälleen kiristynyt. Uudeksi suurvallaksi on noussut Kiina, jonka suhteet Yhdysvaltoihin ovat kylmentyneet. Tämä on johtanut asevarustelun kiihtymiseen ja uusiin maailmansotaspekulaatioihin.

## Skenaarioita

Tähänastisista maailmansodista toinen alkoi tarkoituksellisesti ja toinen kriisistä, joka muuttui hallitsemattomaksi. *Time*-lehden mukaan kolmas maailmansotakin voisi alkaa joko jostain yksittäisestä kahden sotalaivan välisestä kohtaamisesta, tai se voisi eskaloitua hitaasti. Sota voisi ulottua myös kybersodankäyntiin ja avaruussodankäyntiin, ja siinä voitaisiin käyttää uudenlaisia ja edistyneitä teknologioita, kuten tekoälyä ja sotarobotteja.

Kun fyysikko Albert Einsteinilta kysyttiin, millä aseilla kolmas maailmansota käydään, hän vastasi ettei ole varma, mutta sanoi neljännen maailmansodan käytävän kepeillä ja kivillä.

## Katso myös

* Stanislav Petrov
* Sodat päättävä sota
* Tuomiopäivän kello

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kolmas maailmansota** Wikimedia Commonsissa