Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Filantropia

**Filantropia** (kreikan sanoista φίλος, *phílos* ’ystävä’ ja άνθρωπος, *ánthropos* ’ihminen’) tarkoittaa ihmisystävällisyyttä tai ihmisrakkautta. Vastaavasti filantrooppi tarkoittaa ihmisystävää ja ihmisiä universaalisti rakastavaa henkilöä. Termillä filantropia on perinteensä muun muassa teosofisena ja filosofisena käsitteenä. Filantropian vastakohta on misantropia eli ihmisviha.

Filantropialla viitataan perusasenteeseen, joka luottaa ja uskoo ihmisten hyvyyteen. Niin myös filantrooppi tunnistaa hyvyyden ihmisessä. Kristillisessä mielessä filantropia on pyyteetöntä ja universaalia, kansallisuudet ja rodut ylittävää lähimmäisen rakastamista, jolloin ihmisen tulee samaistua Jumalan koko luomakuntaan. Tehdessään hyvää kanssaihmisilleen puhdas filantrooppi on tällöin kristinuskon mukaan yhteistyössä Jumalan kanssa.

Termiä filantrooppi käytti ensimmäisenä kreikkalainen näytelmäkirjailija Aiskhylos (525–456 eaa.), jonka näytelmässä *Kahlehdittu Prometheus* päähenkilöä kuvaillaan adjektiivilla *philanthropos tropos*, ihmiskuntaa rakastava. 100-luvulla eläneen kreikkalaisen lääkärin Galenoksen aikana filantropia oli omaksuttu ohjaavaksi periaatteeksi lääketieteeseen. Ihmisiä hoitavien ihmisten tuli suhtautua asiakkaisiinsa lempeydellä ja myötätunnolla.

Valistuksen ajan Saksassa filantrooppeja olivat Johann Bernhard Basedowin perustaman liikkeen filantropismin kannattajat. Filantropismi oli lasten koulutuksen ja kasvattamisen uudistamiseen pyrkivä liike.

Englannin kielessä filantrooppia tarkoittavaa sanaa *philanthropist* käytetään lahjoittajista ja hyväntekijöistä erityisesti Yhdysvalloissa, jossa yksityisen hyväntekeväisyyden merkitys on suurempi kuin Euroopassa. Tämän vuoksi usein muun muassa Bill Gatesia, Jean Paul Gettyä, Henry Fordia, Rockefeller-suvun jäseniä ja muita rikkaita hyväntekeväisyyden harrastajia kutsutaan englannin kielessä filantroopeiksi, vaikka he aina eivät täyttäisi pyyteettömän ja universaalin ihmisystävän kriteerejä.

## Katso myös

* Altruismi
* Humanismi
* Hyväntekeväisyys

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Johansson, Frank (toim.): *Hyvän tekeminen ja valta – Humanitarismin kriittistä tarkastelua*. Gaudeamus, 2013. ISBN 978-952-495-305-4.978-952-495-305-4.

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Filantropia** Wikimedia Commonsissa
# Three Wise Girls

| Three Wise Girls |
| --- |
|  Elokuvan juliste |
| Ohjaaja | William Beaudine |
| Käsikirjoittaja | Agnes Christine Johnston Robert Riskin |
| Perustuu | Wilson Collisonin tarinaan |
| Kuvaaja | Ted Tetzlaff |
| Pääosat | Jean Harlow Mae Clarke Walter Byron |
| Valmistustiedot |
| Valmistusmaa |  Yhdysvallat |
| Tuotantoyhtiö | Columbia Pictures |
| Ensi-ilta | Yhdysvallat: 11. tammikuuta 1932 9. helmikuuta 1932 |
| Kesto | 68 minuuttia |
| Alkuperäiskieli | englanti |
| Aiheesta muualla |
| IMDb  |
| AllMovie |
|
[ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Three Wise Girls** on vuonna 1932 valmistunut William Beaudinen ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Jean Harlow, Mae Clarke ja Walter Byron. Elokuvan käsikirjoittivat Agnes Christine Johnston ja Robert Riskin Wilson Collisonin tarinan *Blonde Baby* pohjalta. *Three Wise Girls* on mustavalkoinen ja 68 minuutin, eli tunnin ja 8 minuutin mittainen. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 9. helmikuuta vuonna 1932. Tuotantoyhtiönä oli Columbia Pictures.

## Juoni

**Varoitus:Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.*
*Three Wise Girls* kertoo nuoresta naisesta nimeltään Cassie (Harlow), joka on saapunut New Yorkiin ja rupeaa malliksi, jossa myös hänen ystävänsä Gladys (Clarke) työskentelee. Hän rakastuu varakkaaseen nuoreen Jerryyn (Walter), joka on jo naimisissa. Gladysilla on sama ongelma miehensä, Phelpsin (Thomas) kanssa.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
## Näyttelijät

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|   Jean Harlow   | … |   Cassie Barnes
  |
|   Mae Clarke   | … |   Gladys Kane
  |
|   Walter Byron   | … |   Jerry Dexter
  |
|   Marie Prevost   | … |   Dot
  |
|   Natalie Moorhead   | … |   Ruth
  |
|   Jameson Thomas   | … |   Phelps
  |
|   Lucy Beaumont   | … |   Cassien äiti
  |
|   Kathrin Clare Ward   | … |   Rouva Kane
  |
|   Robert Dudley   | … |   Lem
  |
|   Marcia Harris   | … |   Landlady
  |
|   Walter Miller   | … |   Kaupan manageri
  |
|   Armand Kaliz   | … |   Andre
  |

## Aiheesta muualla

* *Three Wise Girls* Internet Movie Databasessa (englanniksi)
* *Three Wise Girls* Films de Francessa[vanhentunut linkki] (englanniksi)
* *Three Wise Girls* Answersissa (englanniksi)
# Synti joka houkuttelee

| Synti joka houkuttelee |
| --- |
| Mantrap |
|  |
| Ohjaaja | Victor Fleming |
| Käsikirjoittaja | Ethel Doherty Adelaide Heilbron **Välitekstit:** George Marion Jr. |
| Perustuu | Sinclair Lewisin romaaniin *Mantrap* |
| Tuottaja | B. P. Schulberg Hector Turnbull |
| Kuvaaja | James Wong Howe |
| Pääosat | Clara Bow Percy Marmont Ernest Torrence Ford Sterling Eugene Pallette |
| Valmistustiedot |
| Valmistusmaa |  Yhdysvallat |
| Tuotantoyhtiö | Famous Players-Lasky (Paramount Pictures) |
| Ensi-ilta |  18. heinäkuuta 1926  31. lokakuuta 1927 |
| Kesto | 86 minuuttia |
| Alkuperäiskieli | mykkä (välitekstit englanniksi) |
| Aiheesta muualla |
| IMDb  |
| Elonet |
| AllMovie |
|
[ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Synti joka houkuttelee** (myös **Synti, joka viettelee**; engl. *Mantrap*) on vuonna 1926 ensi-iltansa saanut Victor Flemingin ohjaama mykkäkomedia, jonka pääosissa ovat Clara Bow, Percy Marmont, Ernest Torrence, Ford Sterling ja Eugene Pallette. *Synti joka houkuttelee* kertoo nuoresta manikyrististä, joka elää vanhemman aviomiehensä kanssa kanadalaisessa pikkukylässä. Manikyristi ihastuu kuuluisaan nuoreen varakkaaseen lakimieheen, joka on tullut kylään lomailemaan.

*Synti joka houkuttelee* perustuu Sinclair Lewisin romaaniin *Mantrap* (1926), jonka pohjalta Ethel Doherty ja Adelaide Heilbron laativat käsikirjoituksen. George Marion Jr. laati välitekstit elokuvaan. Elokuvan tuotti B. P. Schulberg ja Hector Turnbull Famous Players-Laskylle, joka myös jakeli elokuvan. Elokuvan kuvaukset olivat alkaneet 7. huhtikuuta vuonna 1926 ja päättyneet 12. toukokuuta. *Synti joka houkuttelee* kuvattiin Kalifornian San Bernardino National Forestissa.

*Synti joka houkuttelee* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 18. heinäkuuta vuonna 1926 New Yorkissa. Maanlaajuinen ensi-ilta oli 24. heinäkuuta. Suomessa elokuva julkaistiin 31. lokakuuta vuonna 1927. Clara Bow sai ylistävät arvostelut kriitikoilta. *Synti joka houkuttelee* -elokuvaa säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjaston elokuva-arkistossa. Elokuvasta on säilynyt useita kopioita, joita säilytetään yksityisissä kokoelmissa.

## Näyttelijät

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Clara Bow  | … |  Alverna
  |
|  Ernest Torrence  | … |  Joe Easter
  |
|  Ford Sterling  | … |  Character
  |
|  Percy Marmont  | … |  Ralph Prescott
  |
|  Eugene Pallette  | … |  E. Wesson Woodbury
  |
|  Tom Kennedy  | … |  Curly Evans
  |
|  Josephine Crowell  | … |  Rouva McGavity
  |
|  William Orlamond  | … |  Herra McGavity
  |
|  Charles Stevens  | … |  Lawrence Jackfish
  |
|  Miss DuPont  | … |  Rouva Barker
  |

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* *Synti joka houkuttelee* Internet Movie Databasessa (englanniksi)
* *Synti joka houkuttelee*  Elonet.
* *Synti joka houkuttelee* AllMoviessa. (englanniksi)
* *Synti joka houkuttelee* SilentErassa (englanniksi)
# Richard Thorpe

Richard Thorpe vuonna 1934.
**Richard Thorpe** (24. helmikuuta 1896 Kansas, Yhdysvallat – 1. toukokuuta 1991 Palm Springs, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Thorpe ohjasi uransa aikana 186 elokuvaa, joukossa kaksi Elvis Presleyn elokuvaa (*Rock'n roll -suosikki* 1957 ja *Rytmiä ja riemua Acapulcossa* 1963) sekä useita Tarzan-seikkailuja. Lisäksi hän käsikirjoitti 27 elokuvaa ja näytteli neljässä.

Hänellä on tähti Hollywoodin Walk of Famella.

## Lähteet
# Rytmiä ja riemua Acapulcossa

| Rytmiä ja riemua Acapulcossa |
| --- |
| Fun in Acapulco |
|  |
| Ohjaaja | * Richard Thorpe
* Michael D. Moore (2nd unit)
 |
| Käsikirjoittaja | Allan Weiss |
| Tuottaja | Hal B. Wallis |
| Säveltäjä | Joseph J. Lilley |
| Kuvaaja | Daniel L. Fapp |
| Leikkaaja | Stanley Johnson |
| Pääosat | * Elvis Presley
* Ursula Andress
 |
| Valmistustiedot |
| Valmistusmaa | Yhdysvallat |
| Tuotantoyhtiö | Paramount Pictures |
| Ensi-ilta | 27. marraskuuta 1963 |
| Kesto | 97 min |
| Alkuperäiskieli | englanti |
| Aiheesta muualla |
| IMDb  |
| Elonet |
| AllMovie |
|
[ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Rytmiä ja riemua Acapulcossa** (engl. *Fun in Acapulco*) on vuonna 1963 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, jonka pääosissa esiintyvät Elvis Presley ja Ursula Andress. Elokuva oli komedia, jossa Elviksen musiikilla oli kuitenkin vahva rooli (lähinnä taloudellisista syistä, sillä musiikkipitoiset Elviksen elokuvat tuottivat paremmin kuin puhtaat näytelmäelokuvat).

Elokuvan ohjasi Richard Thorpe, joka oli ohjannut myös Elviksen *Rock'n roll -suosikki* -elokuvan vuodelta 1957. Tuottamisesta vastasi Hollywood-legenda Hal Wallis. Elokuvan kuvaukset aloitettiin 28. tammikuuta 1963 ja päätettiin 16. maaliskuuta. Nimensä mukaisesti elokuva kuvattiin Meksikon Acapulcossa.

Elokuvan maailmanensi-ilta oli 27. marraskuuta 1963 ja Suomen ensi-ilta 24. tammikuuta 1964. Yhdysvalloissa elokuva keräsi 1 500 000 dollaria lipputuloja ja oli yksi vuoden parhaiten tuottaneista elokuvista. Elviksen osuus tuotosta oli 50 prosenttia. Lisäksi hän sai myös 500 000 dollarin kiinteän palkan.

## Aiheesta muualla

* *Rytmiä ja riemua Acapulcossa* Internet Movie Databasessa (englanniksi)
# New York Daily News

| New York Daily News |
| --- |
|  |
|  |
| Lehtityyppi | sanomalehti |
| Julkaisija | Daily News, L.P. |
| ISSN | ISSN 2692-1251 ja 2692-126X |
| Perustettu | 1919 |
| Päätoimittaja | Colin Myler |
| Kotikunta | New York |
| Kotimaa |  Yhdysvallat |
| Sivukoko | Tabloidi |
| Ilmestymistiheys | päivittäin |
| Kieli | englanti |
| Aiheesta muualla |
| OCLC |
| www.nydailynews.com/ |
| Infobox OK |

**New York Daily News** on päivittäin ilmestyvä yhdysvaltalainen sanomalehti, jonka kotipaikka on New York. Lehden julkaisu aloitettiin vuonna 1919, ja se oli Yhdysvaltojen suurilevikkisin sanomalehti. Vuonna 2009 *New York Daily News* oli levikiltään maan viidenneksi suurin sanomalehti. Lehden päivittäinen levikki oli kesäkuussa 2009 632 595 kappaletta. Lehti on historiansa aikana voittanut kymmenen Pulitzer-palkintoa.

## Katso myös

* *The Dearborn Independent*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lehden kotisivut
# Kabaree

Théophile Steinlen, *La tournée du Chat Noir de Rodolphe Salis*, 1896.
**Kabaree** on viihteen muoto, joka yhdistää laulua, tanssia, komediaa ja teatteria. Tyypillisesti kabareeta esitetään ravintoloissa ja yökerhoissa, joissa yleisö istuu pöytien ääressä nauttien samalla drinkkejä. Tunnetuimpia kabareeravintoloita lienevät Moulin Rouge sekä Lido de Paris.

Kabaree sai alkunsa Pariisissa belle époque -aikakaudella 1800-luvun loppupuolella. Ihmiset viihtyivät kabareissa, sillä siellä saattoi syödä, tupakoida ja jutella ottamatta hattua pois päästä, eikä tarvinnut noudattaa kaikkia yhteiskunnan sääntöjä. Hinnat olivat halpoja, ja kabareissa kävivät niin rikkaat kuin työväenluokkakin. 1900-luvulla ensimmäisen maailmansodan lähestyessä hinnat nousivat, ja kabaree muuttui vain rikkaiden huviksi.

## Ranskalainen kabaree

Ensimmäinen kabareeravintola, Rodolphe Salis’n ”cabaret artistique”, avattiin Montmartreen vuonna 1881. Sille annettiin pian uusi nimi Le Chat Noir (’Musta kissa’). Siitä tuli paikka, jossa aloittelevat kabaree-esiintyjät kokeilivat uusia esityksiään. Varhaisten kabareiden tyypillinen ohjelma sisälsi lausuntaa, varjoteatteria, lauluja sekä stand up -komediaa.

Moulin Rouge rakennettiin vuonna 1889 Pigallen punaisten lyhtyjen alueelle lähelle Montmartrea. Se on kuuluisa katollaan olevasta suuresta punaisesta tuulimyllystä. Moulin Rougessa tavallisesti esiintyi ensimmäisenä can-can-tanssijoita, jonka jälkeen useita merkittäviä varieteetähtiä esiintyi.

Folies Bergère houkutteli suuria väkijoukkoja, vaikka se oli kalliimpi kuin muut kabareeravintolat. Se oli suosionsa huipulla 1890-luvulta 1920-luvulle. Siellä esiintyi muun muassa Joséphine Baker.

Champs-Élysées-kadulla sijaitseva Le Lido perustettiin vuonna 1946. Siellä on esiintynyt useita kuuluisia henkilöitä kuten Édith Piaf, Ohukainen ja Paksukainen, Shirley MacLaine, Elton John, Marlene Dietrich, Maurice Chevalier ja Noël Coward.

## Katso myös

* Burleski
* Revyy
* Varietee
* Vaudeville

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kabaree** Wikimedia Commonsissa
# Dennis O’Keefe

|  |
| --- |
|  |
| Henkilötiedot |
| Koko nimi | Edward Vance Flanagan |
| **Syntynyt** | 29. maaliskuuta 1908  Fort Madison, Iowa, Yhdysvallat |
| **Kuollut** | 31. elokuuta 1968 (ikä 60) Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat |
| Ammatti | näyttelijä |
| Puoliso | Steffi Duna (1940–1968) |
| Näyttelijä |
| Aktiivisena | 1933–1967 |
| Aiheesta muualla |
| IMDb |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**Edward Vance Flanagan** eli **Dennis O’Keefe** (29. maaliskuuta 1908 – 31. elokuuta 1968 Fort Madison, Iowa) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän käytti taiteilijanimeä Bud Flanagan ennen siirtymistään Metro-Goldwyn-Mayerille vuonna 1937.

O’Keefe esiintyi muiden muassa elokuvissa *Arizonan kauhu* (1938), *Kuoleman leikki* (1939), *Leopardimies* (1943), *Tyynenmeren sankarit* (1944), *Häväisty nainen* (1947), *Tahitin rummut* (1954), *Kaikki miehet kannelle* (1961) ja *The Naked Flame* (1964).

O’Keefe oli myös televisionäyttelijä, joka pyöritti esimerkiksi *The Dennis O’Keefe Show’ta* vuosina 1959–1960.

Hän kuoli 60-vuotiaana keuhkosyöpään.

## Aiheesta muualla

* Dennis O’Keefe Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
# Rouva Miniver

| Rouva Miniver |
| --- |
| Mrs. Miniver |
|  |
| Ohjaaja | William Wyler |
| Käsikirjoittaja | George Froeschel James Hilton Arthur Wimperis Claudine West Kirja: Jan Struther |
| Tuottaja | Sidney Franklin |
| Säveltäjä | Herbert Stothart |
| Kuvaaja | Joseph Ruttenberg |
| Leikkaaja | Harold F. Kress |
| Tuotantosuunnittelija | Cedric Gibbons |
| Lavastaja | Cedric Gibbons |
| Pääosat | Greer Garson Walter Pidgeon Teresa Wright Dame May Whitty |
| Valmistustiedot |
| Valmistusmaa | Yhdysvallat |
| Tuotantoyhtiö | Metro-Goldwyn-Mayer |
| Ensi-ilta | 4. kesäkuuta 1942 Suomi: 17. joulukuuta 1944 |
| Kesto | 134 minuuttia |
| Alkuperäiskieli | englanti |
| Aiheesta muualla |
| IMDb  |
| Elonet |
| AllMovie |
|
[ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Rouva Miniver** (engl. *Mrs. Miniver*) on William Wylerin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1942. Sen nimihenkilö, Rouva Miniver, oli *Times*-lehden kolumneissa 1930-luvun lopulta alkaen esiintynyt fiktiivinen perienglantilainen perheenäiti. Kolumnit ilmestyivät kirjana, jonka pohjalta elokuva tehtiin. Elokuvan propagandistinen tarkoitus oli hälventää amerikkalaisten ennakkoluuloja vanhanaikaisia ja luokkatietoisia brittejä kohtaan yhteisten sotaponnistusten lähestyessä.

Elokuvasta tuli kassamenestys ja se sai kuusi Oscaria: parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, parhaasta naispääosasta, naissivuosasta, kuvauksesta ja sovitetusta käsikirjoituksesta.

Elokuva valittiin vuonna 2009 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. *The New York Timesin* kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi sen vuonna 2006 sadan kaikkien aikojen innostavimman yhdysvaltalaiselokuvan joukkoon.

## Näyttelijät

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Teresa Wright  | … |  Carol Beldon
  |
|  Walter Pidgeon  | … |  Clem Miniver
  |
|  Henry Wilcoxon  | … |  pappi
  |
|  Henry Travers  | … |  Mr. Ballard
  |
|  Dame May Whitty  | … |  Lady Beldon
  |
|  Reginald Owen  | … |  Foley
  |
|  Greer Garson  | … |  Mrs. Miniver
  |
|  Richard Ney  | … |  Vin Miniver
  |
|  Christopher Severn  | … |  Toby Miniver
  |
|  Brenda Forbes  | … |  Gladys
  |

## Lähteet
# Aline MacMahon

| Aline MacMahon |
| --- |
|  Aline MacMahon 1940-luvulla. |
| Henkilötiedot |
| **Syntynyt** | 3. toukokuuta 1899 McKeesport, Pennsylvania, Yhdysvallat |
| **Kuollut** | 12. lokakuuta 1991 (92 vuotta) New York, New York, Yhdysvallat |
| Ammatti | näyttelijä |
| Puoliso | Clarence Stein |
| Näyttelijä |
| Aktiivisena | 1921–1975 |
| Aiheesta muualla |
| IMDb  |
| Elonet |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**Aline MacMahon** (3. toukokuuta 1899 McKeesport, Pennsylvania, Yhdysvallat – 12. lokakuuta 1991 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka teatteriura Broadwayllä kesti vuodesta 1921 vuoteen 1975. Hän näytteli 43 elokuvassa ja ehdokkaana parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon elokuvasta *Lohikäärmeen satoa*.

## Nuoruus ja perhe

Aline MacMahon syntyi McKeesportissa 1899. Hänen isänsä William Marcus MacMahon oli *Munsey’s Magazinen* päätoimittaja. Hänen äitinsä Jennie MacMahon aloitti oman näyttämöuransa 53-vuotiaana.

MacMahon oli naimisissa kaupunkisuunnittelija ja arkkitehti Clarence Steinin kanssa.

## Ura

MacMahon aloitti viihdeuransa jo varhain, sillä hänen ensimmäinen ammattilaisesiintymisensä tapahtui vuonna 1914, jolloin hän lausuntaesityksessään lausui muun muassa William Shakespearen näytelmien kohtauksia. Hän valmistui Barnard Collegesta vuonna 1920 ja aloitti siellä näyttelemisen koulun draamakerhossa.

MacMahon ensimmäinen rooli Broadwayllä oli Internet Broadway Databasen mukaan näytelmässä *The Madras House*, jota esitettiin syksyllä 1921. Hänen näyttämäuransa kesti lähes 55 vuotta, sillä hänen viimeinen roolinsa oli vuoden 1975 näytelmässä *Trelawny of the Wells*.

MacMahonin ensimmäinen elokuvarooli oli elokuvassa *Five Star Final* (1930). Hän näytteli yhteensä 43 elokuvassa, ja hän oli usein valkokankaalla sivurooleissa. Hänen elokuviaan ovat muun muassa *The Mouthpiece*, *Kultakalat 1933*, *Oi nuoruus*, *Back Door to Heaven*, *Liekki ja nuoli*, *The Eddie Cantor Story* ja *Takaisin elämään*. Vuonna 1944 MacMahon oli ehdokkaana parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon elokuvasta *Lohikäärmeen satoa*.

MacMahon johti vuonna Equity Library Theatrea ja järjesti sen kautta useita yhteisöteatteriesityksiä. Hän oli myös aktiivinen monissa avustusjärjestöissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aline MacMahon** Wikimedia Commonsissa

* Aline MacMahon Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Aline MacMahon  Elonetissä.
# William Dieterle

| William Dieterle |
| --- |
|  Dieterle vuonna 1946. |
| Henkilötiedot |
| Koko nimi | Wilhelm Dieterle |
| **Syntynyt** | 15. heinäkuuta 1893 Ludwigshafen am Rhein, Saksa |
| **Kuollut** | 9. joulukuuta 1972 (79 vuotta) Ottobrunn |
| Ammatti | näyttelijä ja elokuvaohjaaja |
| Aiheesta muualla |
| IMDb  |
| Elonet |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**William Dieterle** (15. heinäkuuta 1893 Ludwigshafen am Rhein, Saksa – 9. joulukuuta 1972 Ottobrunn) oli saksalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän aloitti teatterinäyttelijänä Saksassa ja Sveitsissä ja suoritti elokuvadebyyttinsä vuonna 1913. Dieterle näytteli muun muassa Paul Lenin ohjaamassa elokuvassa *Das Wachsfigurenkabinett* (1924) ja F. W. Murnaun Faustissa (1926). Dieterle aloitti elokuvien ohjaamisen Saksassa ollessaan ja siirtyi Hollywoodiin, Yhdysvaltoihin vuonna 1930. Hänen Yhdysvalloissa ohjaamiaan elokuvia ovat muun muassa *Kesäyön unelma* (1935), *Emile Zolan elämä* (1937) ja *Notre Damen kellonsoittaja* (1939). Dieterle palasi Eurooppaan 1950-luvun lopulla ja ohjasi elokuvia Saksassa ja Italiassa.

## Lähteet
# Henki etsii asuntoa

| Henki etsii asuntoa |
| --- |
| Here Comes Mr. Jordan |
|  |
| Ohjaaja | Alexander Hall |
| Käsikirjoittaja | * Sidney Buchman
* Seton I. Miller
 |
| Perustuu | Harry Segallin näytelmään *Heaven Can Wait* |
| Tuottaja | Everett Riskin |
| Säveltäjä | * Friedrich Hollaender
* Morris Stoloff
 |
| Kuvaaja | Joseph Walker |
| Leikkaaja | Viola Lawrence |
| Tuotantosuunnittelija | Lionel Banks |
| Pukusuunnittelija | Edith Head |
| Pääosat | * Robert Montgomery
* Evelyn Keyes
* Claude Rains
* Rita Johnson
 |
| Valmistustiedot |
| Valmistusmaa | Yhdysvallat |
| Tuotantoyhtiö | Columbia Pictures |
| Ensi-ilta | 1941 |
| Kesto | 93 min |
| Alkuperäiskieli | englanti |
| Aiheesta muualla |
| IMDb  |
| Elonet |
| AllMovie |
|
[ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Henki etsii asuntoa** (*Here Comes Mr. Jordan*) on Alexander Hallin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1941. Siinä ennen aikojaan kuoleva ammattinyrkkeilijä joutuu taivaan portilla Pietarin takaisinkäännyttämäksi ja palaa maan päälle. Elokuva perustuu Harry Segallin näytelmään *Heaven Can Wait*, josta sovitettu käsikirjoitus toi Sidney Buchmanille ja Seton I. Millerille Oscar-palkinnon.

## Rooleissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Robert Montgomery  | … |  Joe Pendleton / Bruce Farnsworth
  |
|  Evelyn Keyes  | … |  Bette Logan
  |
|  Claude Rains  | … |  herra Jordan
  |
|  Rita Johnson  | … |  Julia Farnsworth
  |

## Vastaanotto ja myöhempi arvostus

*Henki etsii asuntoa* sai parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon ja tuotti ehdokkuudet myös parhaan ohjauksen (Hall), parhaan elokuvan ja parhaan miessivuosan (Gleason) kategorioissa.

*The New York Timesin* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

## Uusintaversio 1978

Warren Beatty ja Buck Henry ohjasivat saman näytelmän pohjalta elokuvan *Taivas saa odottaa* (1978).

## Lähteet
# The Spectator

| The Spectator |
| --- |
| Lehtityyppi | aikakauslehti |
| Aihealue | politiikka, talous, kirjallisuus |
| Kustantaja | Spectator (1828) Ltd |
| ISSN | ISSN 0038-6952 |
| Levikki | 54 256 (2014) |
| Perustettu | 1828 |
| Päätoimittaja | Fraser Nelson |
| Sitoutuneisuus | ei |
| Kotikunta | Lontoo |
| Kotimaa | Britannia |
| Ilmestymistiheys | viikoittain |
| Kieli | englanti |
| Aiheesta muualla |
| www.spectator.co.uk |
| Infobox OK |

**The Spectator** on Isossa-Britanniassa viikoittain ilmestyvä aikakauslehti, jossa julkaistaan politiikkaa, kirjallisuutta ja talousasioita käsitteleviä artikkeleita. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1828 lähtien, ja se on siten vanhin yhtäjaksoisesti ilmestynyt englanninkielisen aikakauslehden.

Aikaisemmin lehti oli kuuluisa oivaltavista pakinoistaan mutta sittemmin sen artikkelit ovat muuttuneet suoraviivaisemmiksi. Nykyään se tunnetaan erityisesti laadukkaista kirja-arvosteluista ja huolitellusta kirjoitustyylistä. Poliittisesti se on konservatiivisempi kuin kilpailijansa *The Economist* ja *New Statesman*. Lehden päätoimittajana on toiminut monia huomattavia konservatiiveja, kuten myöhempi pääministeri Boris Johnson ja entiset parlamentaarikot Iain Macleod, Ian Gilmour ja Nigel Lawson.

Brittiläiset liikemiesveljekset David ja Frederick Barclay ovat omistaneet *The Spectatorin* vuodesta 2004 lähtien osana laajempaa Telegraph Media Group -mediakonsernia, johon kuuluvat myös suuret sanomalehdet *The Daily Telegraph* ja *The Sunday Telegraph*. Lehteä pidetään poliittisesti vaikutusvaltaisena vaikka sen levikki onkin suhteellisen pieni (54 000).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sähköinen arkisto, johon on koottu lehden numerot vuosilta 1828−2008 (ilmainen)