Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Hurraa valloittajasankarille

| Hurraa valloittajasankarille |
| --- |
| Hail the Conquering Hero |
|  |
| Ohjaaja | Preston Sturges |
| Käsikirjoittaja | Preston Sturges |
| Tuottaja | Preston Sturges |
| Säveltäjä | * Werner R. Heymann
* Victor Young
* Preston Sturges
* Frank Loesser
* Robert Emmett Dolan
 |
| Kuvaaja | John Seitz |
| Leikkaaja | Stuart Gilmore |
| Lavastaja | Stephen Seymour |
| Pääosat | * Eddie Bracken
* Ella Raines
* William Demarest
 |
| Valmistustiedot |
| Valmistusmaa | Yhdysvallat |
| Tuotantoyhtiö | Paramount Pictures |
| Ensi-ilta | 1944 |
| Kesto | 101 min |
| Alkuperäiskieli | englanti |
| Aiheesta muualla |
| IMDb  |
| Elonet |
| AllMovie |
|
[ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Hurraa valloittajasankarille** (*Hail the Conquering Hero*) on Preston Sturgesin tuottama, käsikirjoittama ja ohjaama satiirinen komediaelokuva vuodelta 1944.

## Juoni

Toisen maailmansodan aikana kalifornialaisen Oakridgen kaupungin sotaintoiset asukkaat lähettävät merijalkaväkeen sankarivainajan innokkaan pojan Woodrow Lafayette Pershing Truesmithin, mutta tämä hylätään kutsunnoissa kroonisen heinänuhansa takia. Säästyäkseen häpeältä nuorukainen ei kerro totuutta edes äidilleen, vaan uskottelee olevansa kaukomailla sotimassa. Lomailevat sotilaat tulevat mukaan juoneen, koristelevat Truesmithin kunniamerkein ja palauttavat hänet kotikyläänsä, jossa mies asetetaan pormestariehdokkaaksi. Hän tunnustaa valheensa ja tulee valituksi.

## Vastaanotto ja jälkimaine

Elokuva valittiin vuonna 2015 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. *The New York Timesin* kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* *Hurraa valloittajasankarille* Internet Movie Databasessa (englanniksi)
# Charles Rosher

| Charles Rosher |
| --- |
|  |
| Henkilötiedot |
| **Syntynyt** | 17. marraskuuta 1885 Lontoo, Iso-Britannia |
| **Kuollut** | 15. tammikuuta 1974 Lissabon, Portugali |
| Ammatti | elokuvaaja |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**Charles Rosher** (17. marraskuuta 1885 Lontoo, Iso-Britannia – 15. tammikuuta 1974 Lissabon, Portugali) oli brittiläinen elokuvaaja. Rosher sai parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon kahdesti. Ensimmäisen palkintonsa hän jakoi Karl Strussin kanssa elokuvasta *Auringonnousu* (1927). Toisen palkintonsa hän sai elokuvasta *Elämän kevät* (1946) yhdessä Leonard Smithin ja Arthur E. Arlingin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Charles Rosher Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Charles Rosher  Elonetissä.
# Elokuvavuosi 1929

|  Elokuvavuodet |
| --- |
| 1919 • 1920 • 1921 • 1922 • 1923 • 1924 • 1925 •    1926 • 1927 • 1928  **– 1929 –** 1930 • 1931 • 1932 •    1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 |
| Vuodet |
| 1926 • 1927 • 1928 – **1929** – 1930 • 1931 • 1932 |

Tässä artikkelissa käsitellään **vuoden 1929 aikana julkaistuja elokuvia** ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.

## Uudet elokuvat

* Andalusialainen koira
* Juhla meren rannalla
* Kookospähkinöitä
* Mies ja elokuvakamera
* Puolineitseitä

## Aiheesta muualla

* Elokuvavuosi 1929 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
# AMC (televisiokanava)

| AMC |
| --- |
|  |
| Lähetykset alkoivat | 1. lokakuuta 1984 |
| Omistaja | AMC Networks |
| Kuvaformaatti | 480i (SDTV) 1080i (HDTV) |
| Tunnuslause | story matters here |
| Maa |  Yhdysvallat |
| Näkyvyysalue | Yhdysvallat Kanada |
| Pääkonttori |  New York, Yhdysvallat |
| Aiemmin | American Movie Classics |
| Kotisivu |  |
| Saatavuus |
| Satelliitti |
| DirecTV | Channel 254 (SD/HD) |
| Bell TV | Channel 293 (SD) Channel 1281 (HD) |
| Shaw Direct | Channel 239 tai 609 (SD) Channel 281 tai 364 (HD) |
| Verizon FiOS | Channel 231 (SD) Channel 731 (HD) |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**AMC** on yhdysvaltalainen televisiokanava, joka näkyy kaapeliverkossa Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Lyhenne tulee sanoista American Movie Classics, joka oli kanavan nimi vuoteen 2002 saakka. Kanavan lähetykset alkoivat 1. lokakuuta 1984. Vaikka se lähettää eniten elokuvia, sillä on myös muutama oma televisiosarja, joista tunnetuimmat ovat *Breaking Bad*, *Mad Men* ja *The Walking Dead*.

## Alkuperäiset televisiosarjat

### Nykyiset

| Nimi | Ensiesitys | Viimeinen esitys |
| --- | --- | --- |
| *The Walking Dead* | 2010 | jatkuu edelleen |
| *Hell on Wheels* | 2011 | jatkuu edelleen |
| *Turn* | 2014 | jatkuu edelleen |
| *Halt and Catch Fire* | 2014 | jatkuu edelleen |
| *Humans* | 2015 | jatkuu edelleen |

### Päättyneet

| Nimi | Ensiesitys | Viimeinen esitys |
| --- | --- | --- |
| *Mad Men* | 2007 | 2015 |
| *Breaking Bad* | 2008 | 2014 |
| *Rubicon* | 2010 | 2010 |
| *Jälkiä jättämättä* | 2011 | 2013 |
| *Low Winter Sun* | 2013 | 2013 |
| *Better Call Saul* | 2015 | 2022 |
# Ziegfeld Follies

Esitysten mainos vuodelta 1912
**Ziegfeld Follies** oli sarja Florenz Ziegfeldin tuottamia jokavuotisia Broadway-revyyesityksiä, joita esitettiin 1907–1931. Ensimmäisen tuotannon nimi oli yksinkertaisesti *Follies of 1907*. Nimi *Ziegfeld Follies* otettiin käyttöön vuonna 1911. Näytelmien tunnuslauseena oli ”amerikkalaisten tyttöjen ylistäminen” ja ne tunnettiin ylellisestä lavastuksesta ja Ziegfeldin henkilökohtaisesti valitsemista kauniista tanssitytöistä. *Folliesin* esiintyjinä nähtiin tunnettuja New Yorkin viihdemaailman tähtiä, kuten Bert Williams, Eddie Cantor, Marilyn Miller, Olive Thomas, Fanny Brice ja W. C. Fields.

## Lähteet
# God Bless America

**God Bless America** on yhdysvaltalainen isänmaallinen laulu, jonka Irving Berlin on säveltänyt vuonna 1918 ja uudelleenjulkaissut vuonna 1938 Kate Smithin laulamana versiona.

”God Bless America” on muodoltaan rukous, joka pyytää Jumalan siunausta ja rauhaa kansakunnalle. Syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen kappale on ollut tapana laulaa Major League Baseball -sarjan baseball-peleissä sunnuntaisin ja pyhäpäivinä.

## Lähteet
# Always (Irving Berlinin kappale)

**Always** on Irving Berlinin säveltämä ja sanoittama yhdysvaltalainen musiikkikappale vuodelta 1925.

Laulu on herkkä rakkauslaulu, jossa puhuja kuvailee kestävää rakkauttaan. Irving Berlin tarkoitti laulun häälahjaksi uutta vaimoaan Ellin Mackayta kohtaan. Mackay oli Berlinin toinen vaimo; ensimmäinen vaimo oli kuollut traagisesti häämatkalla saamaansa tautiin. Berlin on kirjoittanut tälle muistolaulun "When I Lost You". Musiikillisesti "Always" sisältää kaksi modulaatiota ja on vahvasti melodinen sävelteos.

"Always" on noussut erääksi Berlinin kaikkein suosituimmista lauluista, ja sen ovat esittäneet esimerkiksi Ella Fitzgerald, Frank Sinatra, Billie Holiday ja Marvin Gaye.
# Hovinarri

Jost Ammanin narria esittävä puupiirros hänen erilaisia ammatteja kuvaavasta kirjastaan *Das Ständebuch* vuodelta 1568.
**Hovinarri** eli **narri** oli hoviin kuulunut henkilö, joka huvitti isäntäväkeä muun muassa sukkeluudellaan.

Hovinarreja on ollut länsimaissa keskiajalta uudelle ajalle asti. Narri saattoi olla joko oikeasti hölmö (vrt. engl. *fool*) tai vain näytellä hölmöä. Narreja ei ollut pelkästään kuninkaan hovissa, vaan useat aateliston edustajat ja jopa kirkonmiehet pitivät itsellään narria. Narri olikin eräänlainen statussymboli siinä missä erikoinen lemmikkikin keskiajan ja uuden ajan alun yhteiskunnassa. Mielenvikaisia henkilöitä oli myös tavallisen kansan parissa ja hekin naurattivat tavallista kansaa omilla tempuillaan ja oudolla logiikallaan. Myös ammattimaisia narreja eli henkilöitä, jotka ottivat itse narrin osan, oli paljon ja he kiertelivät joko kaupungista toiseen, tai ottivat roolin vain tietyn juhlan ajaksi.

Hovissa narrien tehtävänä oli viihdyttää isäntäväkeä. Narrin repertuaariin kuului paljon erilaisia temppuja, joilla hän sai yleisönsä nauramaan. Luonnollisten hullujen eli mielenvikaisten käyttäminen narrina oli yleistä. He naurattivat yleisöään omalaatuisella puhetyylillään ja oudolla logiikallaan. He saattoivat myös tehdä paljon hullunkurisia asioita. Isäntä saattoi muun muassa kysyä narrilta jotakin asiaa ja tämän outo tai hassu selitys nauratti yleisöä. Ammatilliset narrit pyrkivät matkimaan luonnollisia narreja puhetyylillään. He myös suunnittelivat isompia esityskokonaisuuksia, joissa esimerkiksi järjestivät pilaturnajaisia.

Narrilla oli erityinen oikeus tehdä ja sanoa sellaista, mikä muille oli paheksuttavaa tai jopa rangaistavaa. Näin ollen narri saattoi halutessaan jopa kritisoida kuninkaan tai muun mahtimiehen politiikkaa tai pilkata aatelisia, jotka kuuluivat kuninkaan hoviin. Narria saatettiin myös kurittaa sanomisistaan tai tekemisistään. Narri oli yleensä ulkoiselta olemukseltaan jotenkin poikkeava, kuten lyhytkasvuinen tai omituiseksi mielletty. Hänet puettiin usein pukuun, joka korosti hänen hulluuttaan: vihreä-keltaiseen pukuun tai muuten värikkääseen ja monenkirjavaan pukuun. Narrilla oli päässään huppu, tai aasinkorvat, jotka symboloivat hänen tyhmyyttään, sekä monesti tiukuja ja helistimiä ommeltuina vaatteisiin.

Hovinarrien perinne Englannin hovissa päättyi Kaarle I:n kuoleman myötä vuonna 1649. Muistakin Euroopan hoveista narrit hävisivät 1700-luvun aikana.

Pelikorttien jokerissa on tavallisesti narrin kuva. Helsinkiläinen jääkiekkoseura Jokerit käyttää tunnuksenaan narrin päätä.

Sebastián de Morra, yksi Espanjan Filip IV:n hovin lyhytkasvuisista narreista. Diego Velázquezin maalaus vuodelta 1636.
## Katso myös

* Secretum Philosophorum

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hovinarri** Wikimedia Commonsissa
# Jerry Zucker

Jerry Zucker vuonna 2006.
**Jerry Zucker** (s. 11. maaliskuuta 1950, Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja. Hän on ZAZ-kolmikon (David Zucker, Jim Abrahams, Jerry Zucker) nuorin jäsen. Yhdessä he ovat luoneet useita 1980- ja 1990-luvun klassikkokomedioita. Muun muassa *Hei, me lennetään!* ja *Mies ja alaston ase* ovat heidän luomuksiaan.

1990-luvun alussa kolmikko lähti soolourille. Jerry Zucker ohjasi ensimmäisenä elokuvan *Näkymätön rakkaus* (1990), jota hänen veljensä David Zucker parodioi elokuvassaan *Mies ja alaston ase 2½*. Parodioitu tai ei, mutta *Näkymätön rakkaus* oli vuoden suurimpia menestyksiä: maailmanlaajuiset lipputulot yli 500 miljoonaa dollaria. Zuckerin tulevaisuus ohjaajana oli turvattu, mutta hän päätti pitää taukoa, ja seuraava ohjaus valmistui vasta vuonna 1995, kun *Lancelot – ensimmäinen ritari* sai ensi-iltansa tähtinään Sean Connery ja Richard Gere. Tällä kertaa Zuckerin ohjaustyö karahti kiville. Vasta vuonna 2001 hän teki seuraavan ohjauksensa, komedian *Rottaralli*.

Jerry Zucker on naimisissa tuottaja Janet Zuckerin kanssa.

## Aiheesta muualla

* Jerry Zucker Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
# Elmeri (piirroshahmo)

| Elmeri |
| --- |
|  Elmeri (vas.) animaatiossa *An Itch in Time* (1943). |
| Luoja(t) | Tex Avery Chuck Jones |
| Näyttelijä(t) | Arthur Q. Bryan (1940–1959) Hal Smith (1960–1968) Mel Blanc (1972–1980) Jeff Bergman (1990–1992) Greg Burson (1992–1993) Billy West (1996–) Chris Edgerly (2004) Noel Blanc (2005–2006) Quinton Flynn (2006) |
| Ensi- esiintyminen | Elmer's Candid Camera (maaliskuu 1940) |
| Kustantaja | Warner Bros. Animation |
| Henkilötiedot |
| Koko nimi | Elmeri |
| Sukupuoli | mies |
| Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo |

**Elmeri** (engl. *Elmer J. Fudd*) on Warner Bros. -yhtiön fiktiivinen animaatiohahmo ja yksi tunnetuimmista Looney Tunes -hahmoista. Elmeri on metsästäjä, jonka pääasiallisena tavoitteena on ampua Väiski Vemmelsääri. Elmeri esiintyi ensimmäisen kerran animaatiossa *Elmer's Candid Camera* 2. maaliskuuta 1940.

## Historia

Tex Avery kehitti vuonna 1937 animaatioon *Egghead Rides Again* uuden hahmon, jolla oli sipulin muotoinen nenä, omalaatuiset vaatteet ja kananmunan muotoinen pää. Hahmon nimi oli *Egghead*, ja sitä pidetäänkin nykyään tunnetun Elmerin esikuvana. Vuonna 1940 Elmerin ulkonäköä muokattiinkin nykyisen Elmerin ulkonäön suuntaan, ja samana vuonna tapahtui myös varsinaisen Elmerin ensimmäinen esiintyminen piirretyssä *Elmer's Candid Camera*.

Vuosina 1941–1942 Elmerin ulkonäkö muotoiltiin uudelleen viiteen piirrettyyn; hänestä tuli tukeva ja kaljamahainen. Yleisö ei kuitenkaan hyväksynyt uutta Elmeriä, joten tilalle palautettiin laihempi versio Elmeristä, joka oli ainoastaan päästä hieman pyöreämpi. Tästä ulkonäöstä Elmeri tunnetaan nykypäivänä, sillä se jäi Elmerin viimeiseksi ja hyväksi todetuksi ulkonäöksi.

## Ääninäyttelijät

Elmerin äänenä toimi alun perin ääninäyttelijä Arthur Q. Bryan, mutta hänen ohellaan Elmeriä ovat äänittäneet myös Mel Blanc, Hal Smith, Jeff Bergman, Greg Burson, Billy West ja Tom Kenny. Suomeksi Elmeriä on äänittänyt ärrävikainen Rauno Ahonen ja muun muassa Pekka Autiovuori.

Monilla Looney Tunes -hahmoilla on jokin puhevika. Elmerillä se on ärrävika eli hänen puheessaan r muuttuu w:ksi. Esimerkiksi ”*Be very, very quiet. I'm hunting rabbits.*” (”Olkaa hyvin hyvin hiljaa, metsästän kaneja”) kuulostaa hänen lausumanaan ”*Be vewy, vewy quiet. I'm hunting wabbits.*” ("Ovkaa oikein hivjaa, vahtaan vusakoita")
# Borduna

Kappaleen "Yankee Doodle" melodia ilman bordunaa ja bordunan kanssa.
**Borduna** (lat. *bordunus*, engl. *drone, burden*, ransk. *bourdon*, saks. *Bordun*) on musiikissa käytetty termi samalla korkeudella jatkuvalle äänelle, joka säestää musiikkiteoksen muita ääniä.

Kirkkolaulussa voidaan puhua bordunaäänestä. Joissain soittimissa on bordunakieliä (esimerkiksi sitar ja kampiliira) ja säkkipillissä on bordunapillejä. Myös *urkupiste* on eräänlainen borduna, mutta urkupisteestä puhutaan silloin, kun tietty ääni (yleensä basso) pysyy samalla sävelellä pitemmän aikaa, mutta yleensä ei koko kappaleen ajan. Yleensä, kun musiikissa käytetään bordunaa, se soi jatkuvasti ja on siten soittimen äänimaailman tai musiikkityylin erottamaton osa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Riutta, Tarmo: Musiikin evoluution innovaatiot *Turun seudun musiikkiopisto*. 2.5.2018. Arkistoitu 16.7.2020. Viitattu 16.7.2020.
# Baltimoren salaliitto

Adalbert John Volckin pilakuva *Passage through Baltimore* vuodelta 1861. Lehdistö irvaili ahkerasti Lincolnin salaiselle matkalle Baltimoren keskustan läpi mahdollisen salaliiton varalta.
**Baltimoren salaliitto** (engl. *Baltimore Plot*) oli vuonna 1861 epäilty salaliitto, jonka tarkoituksena olisi ollut presidentti Abraham Lincolnin salamurha. Salamurhan epäiltiin tapahtuvan Lincolnia kuljettaneen junan kulkiessa Baltimoren kaupungin läpi 23. helmikuuta 1861. Turvamiehensä Allan Pinkertonin suosituksesta Lincoln muutti suunnitelmiaan matkan suhteen, eikä presidentin henkeä uhattu Baltimoressa. Koko salaliiton olemassaolo on kuitenkin kiistanalaista ja nykyisin valtaosa historioitsijoista uskoo, ettei salaliittoa ollut laisinkaan.

John Wilkes Booth onnistui Lincolnin salamurhassa vuonna 1865.

## Salaliitto

11. helmikuuta 1861 juuri presidentiksi valittu Lincoln aloitti Springfieldistä, Illinoisista, junamatkansa kohti Washingtonia. Matkan turvaamiseksi Wilmington and Baltimore Railroad -niminen rautatieyhtiö palkkasi Allan Pinkertonin, yhden aikansa kuuluisimmista salapoliiseista, turvaamaan Lincolnin matkaa. Pinkerton uskoi, että Lincoln yritettäisiin murhata junan kulkiessa Baltimoren läpi päivällä 23. helmikuuta. Pinkertonin teorian mukaan Lincoln olisi salamurhattu Calvert Street Station of the Northern Centralin ja Camden Street Station of the Baltimore and Ohio Railroadin välillä Baltimoren keskustassa.

Estääkseen mahdollisen salaliiton Pinkerton määräsi illalla 22. helmikuuta Baltimoreen kulkeneet lennätinlinjat katkaistavaksi mahdollisten salaliittolaisten yhteydenpidon estämiseksi ja siirsi Lincolnin erikoisjunaan, joka kulki Baltimoren läpi keskellä yötä. Koska kaupungin säädökset kielsivät junien käyttämisen yöaikaan, Lincolnin juna vedettiin Baltimoren läpi hevosvoimin. Kun Lincolnia kuljettanut juna pääsi keskustan ulkopuolelle, Pinkerton viestitti Philadelphia, Wilmington and Baltimore Railroad -yhtiölle ”luumupuun toimittaneen pähkinät turvallisesti perille” (engl. *Plums delivered nuts safely*).

Lincolnin oma juna, jossa muun muassa Lincolnin sihteeri, vaimo ja lapset matkustivat, kulki kaupungin läpi alkuperäisen suunnitelman mukaisesti seuraavana päivänä. Suuri joukko ihmisiä oli saapunut Baltimoren keskustaan katsomaan presidentin junaa, josta Lincoln kuitenkin puuttui.

## Vaikutukset

Lehdistö irvaili pitkään Lincolnin salaiselle matkalle Baltimoren läpi ja aihe oli suosittu myös pilapiirtäjien keskuudessa. Yksi tunnetuimmista Baltimoren salaliittoa koskevista pilapiirroksista on Adalbert Volckin piirros ”Passage Through Baltimore” (suom. *Matka Baltimoren läpi*), jossa Lincoln tirkistää yöasu päällään vaununsa ovenraosta mahdollisen salamurhan varalta.

Valtaosa historioijista uskoo nykyisin, ettei Baltimoren salaliittoa todellisuudessa ollut olemassa. Myös Lincolnin epäillään myöhemmin katuneen päätöstään kulkea Baltimoren läpi salaa.

## Lähteet
# Pohjoisvaltiot

Sinisellä Pohjoisvaltioihin kuuluneet osavaltiot. Vaaleammalla ne, jotka sallivat orjuuden.
Yhdysvaltain **Pohjoisvaltiot** eli **Unioni** tarkoittaa Yhdysvaltain sisällissodassa Etelävaltioita vastaan taistelleita 23 osavaltiota. Pohjoisvaltiot olivat Etelävaltioita teollistuneempia ja suhtautuivat kielteisemmin orjuuteen. Niiden sotajoukot olivat kaksi kertaa niin suuret kuin Etelävaltioilla.

Pohjoisvaltioihin kuuluivat Kalifornia, Connecticut, Illinois, Indiana, Iowa, Kansas, Maine, Massachusetts, Michigan, Minnesota, Nevada, New Hampshire, New Jersey, New York, Ohio, Oregon, Pennsylvania, Rhode Island, Vermont ja Wisconsin. Lisäksi useat osavaltiot joutuivat heti sodan alettua Konfederaation miehityksen alle, pysyen kuitenkin Unionille uskollisena. Länsi-Virginia erosi orjuuskysymyksen vuoksi Virginiasta Unionin puolelle. Nevada liittyi sotaan mukaan tullessaan osavaltioksi keskellä sotaa.

Pohjoisvaltioita johtivat muun muassa Yhdysvaltain silloinen presidentti Abraham Lincoln sekä kenraali Ulysses S. Grant. Pohjoisvaltiot kannattivat republikaaneja. Sota päättyi Pohjoisvaltioiden voittoon.

Termillä **jenkki** (engl. *yankee*) viitattiin sodan aikana ja sen jälkeen Pohjoisvaltioista kotoisin olevaan ihmiseen, mutta nykyisin sanalla saatetaan esimerkiksi suomen kielessä kuvata ketä tahansa yhdysvaltalaista ihmistä.

## Katso myös

* Unionin armeija

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Unionin armeija** Wikimedia Commonsissa
# Virginian siirtokunta

| Virginian siirtokunta Colony of Virginia |
| --- |
| 1607–1776 |
|  lippu |  vaakuna |
|  sinetti |
|  Virginian siirtokunnan sijainti |
| Valtiomuoto | Englannin siirtokunta (1607–1707) Ison-Britannian siirtokunta (1707–1776) |
| Pääkaupunki | Jamestown (1607–1699) Williamsburg (1699–1776) |
| Kielet | englanti, siouxkielet, irokeesikielet, algonkin-kielet |
| Valuutta | Virginian punta |
| Tunnuslause | En dat Virginia quintum |
| Seuraaja |  Virginia  Carolinan provinssi  Bermuda |
| Infobox OK |

**Virginian siirtokunta** (engl. *Colony of Virginia*) oli Englannin ja myöhemmin Britannian siirtokunta Pohjois-Amerikassa vuodesta 1607 vuoteen 1776, jolloin se ja kaksitoista muuta brittiläistä siirtokuntaa julistautuivat itsenäisiksi, perustaen Yhdysvallat. Virginiasta tuli tämän jälkeen osavaltio. Virginian siirtokunta oli brittiläisten ensimmäinen onnistunut pohjoisamerikkalainen siirtokunta Newfoundlandin ja Roanoken siirtokuntien epäonnistumisien jälkeen.

Siirtokunta oli Virginia Company -yhtiön perustama.

## Lähteet
# Unionin armeija

| Unionin armeija *Union Army* |
| --- |
|  Yhdysvaltain lippu 1863-1865. |
| Toiminnassa | 1861–1865 |
| Valtio | Yhdysvallat |
| Aselajit | maavoimat |
| Koko | 2 128 948 |
| Marssi | The Battle Hymn of the Republic |
| Sodat ja taistelut | * Intiaanisodat
* Yhdysvaltain sisällissota
 |
| Infobox OK |

**Unionin armeija** (engl. *Union Army*), **Liittovaltion armeija** (*Federal Army*), **Yhdysvaltain armeija** (*U.S. Army*), **Pohjoinen armeija** (*Northern Army*) tai **Kansallinen armeija** (*National Army*) oli Unionin maavoimien armeija Yhdysvaltain sisällissodassa vuosina 1861–1865. Se perustettiin vuonna 1861 puolustamaan Pohjoisvaltioita Konfederaation armeijaa vastaan. Sodan alkaessa Yhdysvaltain normaalissa armeijassa oli vain 16 000 sotilasta, joista osa lisäksi loikkasi Konfederaation puolelle pian Etelävaltioiden eroamisen jälkeen, minkä vuoksi ensin presidentti Abraham Lincoln ja myöhemmin Yhdysvaltain kongressi määräsivät moninkertaistamaan armeijan miesvahvuuden nopeasti.

Unionin armeijaan kuului sisällissodan aikana yhteensä 11 armeijaa:

* Cumberlandin armeija
* Frontierin armeija
* Georgian armeija
* Gulfin armeija
* Jamesin armeija
* Mississippin armeija
* Ohion armeija
* Potomacin armeija
* Shenandoahin armeija
* Lounaisarmeija
* Tennesseen armeija

NäytäUnionin armeijat
* Cumberland
* Frontier
* Georgia
* Gulf
* James
* Mississippi
* Ohio
* Potomac
* Shenandoah
* Lounas
* Tennessee
# Calvin Coolidge

| Calvin Coolidge |
| --- |
|  |
| Yhdysvaltain 30. presidentti |
|
2. elokuuta 1923 – 4. maaliskuuta 1929
 |
| Varapresidentti | *Ei kukaan* (1923–1925) Charles G. Dawes (1925–1929) |
| Edeltäjä | Warren G. Harding |
| Seuraaja | Herbert Hoover |
| Yhdysvaltain 29. varapresidentti |
|
4. marraskuuta 1921 – 2. elokuuta 1923
 |
| Presidentti | Warren G. Harding |
| Edeltäjä | Thomas R. Marshall |
| Seuraaja | Charles G. Dawes |
| Massachusettsin 48. kuvernööri |
|
2. tammikuuta 1919 – 6. tammikuuta 1921
 |
| Varakuvernööri | Channing H. Cox |
| Edeltäjä | Samuel W. McCall |
| Seuraaja | Channing H. Cox |
| Massachusettsin 46. varakuvernööri |
|
6. tammikuuta 1916 – 2. tammikuuta 1919
 |
| Kuvernööri | Samuel W. McCall |
| Edeltäjä | Grafton D. Cushing |
| Seuraaja | Channing H. Cox |
| Henkilötiedot |
| **Syntynyt** | 4. heinäkuuta 1872 Plymouth, Vermont, Yhdysvallat |
| **Kuollut** | 5. tammikuuta 1933 (60 vuotta) Northampton, Massachusetts, Yhdysvallat |
| Ammatti | asianajaja |
| Puoliso | Grace Goodhue Coolidge |
| Tiedot |
| Puolue | Republikaanit |
| Uskonto | kongregationalisti |
|  Nimikirjoitus |
| [ Muokkaa Wikidatassa ]  |
| Infobox OK |

**John Calvin Coolidge, Jr.** (4. heinäkuuta 1872 – 5. tammikuuta 1933) oli Yhdysvaltain 30. presidentti (1923–1929).

Presidentti Warren G. Hardingin odottamattoman kuoleman jälkeen Coolidge nousi varapresidentin paikalta presidentiksi elokuussa 1923 ja joutui saman tien skandaalien keskelle, mutta selvisi niistä varsin hyvin. Seuraavissa vaaleissa vuonna 1924 hänet valittiin presidentiksi.

Coolidge oli ensimmäinen presidentti, joka käytti uutta keksintöä – radiota – hyväkseen. Hän oli ensimmäinen presidentti, jonka virkaanastujaistilaisuus radioitiin, ja ensimmäinen, joka piti poliittisen puheen radiossa ja puhui Valkoisesta talosta.

Coolidge oli viimeinen Yhdysvaltain presidentti, joka ei puuttunut talouden kulkuun vaan antoi markkinoiden toimia säätelemättä. Hänen kaudellaan koettiin suuri talouskasvu ("Roaring Twenties"), joka päättyi pian hänen virkakautensa jälkeen suureen lamaan. Myöhemmin on käyty väittelyä siitä, olisiko aktiivisempi talouspolitiikka voinut estää suuren laman, mutta 1920-luvulla juuri kukaan ei nähnyt ennalta tulevaa katastrofia.

Coolidgen lempinimi oli "Hiljainen Cal" (eng. *Silent Cal*), koska hän "ei pitänyt" puheäänestään. Erään kertomuksen mukaan eräs Valkoisen talon päivälliskutsuille osallistunut vieras oli lyönyt vetoa siitä, että hän saisi Coolidgen sanomaan vähintään kolme sanaa aterian aikana. Kun Coolidge kuuli tästä, hän sanoi vieraalle vain: "Sinä häviät" (*You lose*).

Coolidge on toistaiseksi ainoa Yhdysvaltain presidentti, joka on syntynyt maansa itsenäisyyspäivänä.

## Lähteet