Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Majavat

| Majavat |
| --- |
|  Kanadanmajava (*Castor canadensis*) |
| Tieteellinen luokittelu |
| Domeeni: | Aitotumaiset Eucarya |
| Kunta: | Eläinkunta Animalia |
| Pääjakso: | Selkäjänteiset Chordata |
| Alajakso: | Selkärankaiset Vertebrata |
| Luokka: | Nisäkkäät Mammalia |
| Alaluokka: | Theria |
| Osaluokka: | Istukkanisäkkäät Eutheria |
| Lahko: | Jyrsijät Rodentia |
| Alalahko: | Castorimorpha  |
| Heimo: | Majavat **Castoridae** Hemprich, 1820 |
| Suku: | Majavat Castor Carl von Linné, 1758 |
| Synonyymit |
| * Castorini Giebel, 1855 (heimo)
* Castorida Haeckel, 1866 (heimo)
* Castoroidea Gill, 1872 (heimo)
* *Fiber* Dumeril, 1806 (suku)
* *Mamcastorus* Herrera, 1899 (suku)
 |
|  Majavien nykyinen levinneisyys |
| Elossa olevat lajit  |
| * Euroopanmajava (*Castor fiber*)
* Kanadanmajava (*Castor canadensis*)
 |
| Katso myös |
|   Majavat Wikispeciesissä   Majavat Commonsissa
 |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Majavat** (heimo Castoridae) ovat isoja, litteähäntäisiä, ruskeaturkkisia jyrsijöitä. Majavien heimoon kuuluu nykyisin vain yksi suku, majavat (*Castor*), ja kaksi lajia, euroopanmajava (*Castor fiber*) ja kanadanmajava (*Castor canadensis*). Esihistoriallisella ajalla eli muitakin sukuja ja lajeja, esimerkiksi jättiläismajava (*Castoroides ohioensis*), jotka tunnetaan vain fossiililöytöjen perusteella. Vuorimajava ja rämemajava eli nutria eivät nimestään huolimatta ole majavia.

Majavat kokoavat kaatamistaan puista patoja ja asuvat ja hankkivat ruokaa näin rakentamistaan tekoaltaista. Majavat ovat norsujen (ja ihmisen) lisäksi ainoita eläimiä, jotka pystyvät kaatamaan täysikasvuisen puun.

Majavan kyky kaataa puita perustuu sen rautaa sisältävään hammaskiilteeseen, joka tekee hampaista poikkeuksellisen lujat ja väriltään oranssinruskeat. Euroopanmajavan hampaat kasvavat 0,39 cm kuukaudessa ja majavan on pakko käyttää niitä jatkuvasti niiden kulumiseksi.

Majavat ovat ekosysteeminsä insinöörejä, jotka hyödyttävät muita eliöitä, kuten vesilintuja ja nisäkkäitä.

## Katso myös

* Hauste

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Suomen Metsästäjäliitto: Tietoa majavista
* Yle Oppiminen: Majava on metsän taitava arkkitehti
* Miksi hävitimme majavakannan ja miksi tahdomme sen takaisin, Suomen Kuvalehti, 25.01.1936, nro 4, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

## Kirjallisuutta

* Nummi, Petri: *Majavalampi*.  Helsinki:  Otava, 1987.  ISBN 951-1-09363-0
* Nummi, Petri: *Majavan lammella*.  (120 s)  Metsäkustannus, 2015.  ISBN 9789526612515
# Piiskujänikset

| Piiskujänikset |
| --- |
|  Amerikanpika (*Ochotona princeps*) |
| Tieteellinen luokittelu |
| Domeeni: | Aitotumaiset Eucarya |
| Kunta: | Eläinkunta Animalia |
| Pääjakso: | Selkäjänteiset Chordata |
| Alajakso: | Selkärankaiset Vertebrata |
| Luokka: | Nisäkkäät Mammalia |
| Lahko: | Jäniseläimet Lagomorpha |
| Heimo: | Piiskujänikset **Ochotonidae** Thomas, 1896 |
| Suku: | Ochotona Link, 1795. |
| Katso myös |
|   Piiskujänikset Wikispeciesissä   Piiskujänikset Commonsissa
 |
| Infobox OKNimi-testi OK |

**Piiskujänikset** eli **pikat** on toinen jäniseläinten heimoista (toinen on jänikset). Piiskujänisten heimosta (Ochotonidae) on jäljellä enää yksi suku (*Ochotona*), jossa on 30 lajia.

Piiskujänikset eroavat ulkonäöltään selvästi jänisten heimosta. Niiden korvat ja jalat ovat pienet eivätkä takajalat ole juurikaan etujalkoja suuremmat. Piiskujänisten pehmeä turkki on joko harmaanruskea tai punaruskea; selkäpuolen ollessa yleensä vatsaa tummempi. Pää on pyöreä ja häntä heikosti nähtävissä. Piiskujänikset kasvavat 13–30 senttimetrin mittaan.

Piiskujänikset ovat viileiden seutujen eläimiä, jotka elävät pääasiassa Aasiassa, Pohjois-Amerikassa ja osissa itäistä Eurooppaa. Niiden elinympäristö kattaa aroa, ruohikkoalueita ja vuoristomaastoa aina 6 000 metriin saakka.

Kylmästä asuinseudustaan huolimatta piiskujänikset eivät nuku talviunta. Aroalueilla elävät lajit muodostavat suuria perheryhmiä, kun taas vuoristoseutujen lajit elävät yleensä yksin. Piiskujänikset merkitsevät reviirinsä ulosteella tai rauhasten eritteillä ja puolustavat aluettaan rajusti tunkeilijoita vastaan.

## Luokittelu

* **Heimo Ochotonidae**: piiskujänikset
	+ Suku Ochotona
		- Alasuku *Pika* (8 lajia)
			* *Ochotona collaris* (alaskanpiiskujänis)
			* *Ochotona princeps* (amerikanpiiskujänis)
		- Alasuku *Ochotona* (9 lajia)
			* *Ochotona rufescens* (afganistaninpiiskujänis)
		- Alasuku *Conothoa* (13 lajia)
			* *Ochotona iliensis* (tienšaninpika)

## Katso myös

* Luettelo jäniseläimistä

## Lähteet
# Lauraasia

Lauraasia ja sen eteläpuolinen Gondwanamanner triaskaudella.
**Lauraasia** oli muinainen Pohjois-Amerikasta, Grönlannista, Euroopasta ja Aasiasta muodostunut manner, joka syntyi jättimanner Pangean hajotessa noin 200–175 miljoonaa vuotta sitten. Lauraasian eteläpuolella oli Tethysmeren, esivälimeren, erottamana muun muassa Etelä-Amerikasta, Afrikasta ja Etelämantereesta koostunut Gondwana. Joskus Lauraasia-nimitystä käytetään myös Pangeaa edeltäneestä varhaisemmasta mantereesta, mutta toisinaan tätä varhaisempaa mannerta kutsutaan selvyyden vuoksi Proto-Lauraasiaksi.

Lauraasia alkoi hajota Pohjois-Amerikaksi ja Euraasiaksi noin 56 miljoonaa vuotta sitten, mutta Pohjois-Atlantti oli kapea vielä pitkään. Vasta 30 miljoonaa vuotta sitten alkoi Pohjois-Atlantti merkittävästi leventyä.

## Lähteet
# Lemmikkieläin

Mies ja koira.
**Lemmikkieläin** (tai lyhyesti **lemmikki**) on ihmisen seurana tai viihteenä, ilman hyötytarkoitusta pidettävä kotieläin.

## Yleisiä lemmikkieläimiä

Yleisimmät lemmikkieläimet ovat koira ja kissa. Myös linnut, matelijat, jyrsijät ja kanit ovat yleisiä lemmikkejä.

Toisinaan eläin voi olla yhtä aikaa sekä seuraeläin että hyötyeläin. Esimerkiksi koiria käytetään sekä seurana että metsästykseen ja vartiointiin sekä harrastetoimintaan. Joskus lemmikiksi otetaan myös hylättyjä tai loukkaantuneita eläimiä, jolloin pääasiallisena motiivina on eläimen hengen pelastaminen.

Eläinallergisilla (eli ihmisellä joka saa allergisia oireita eläimen hilseestä tai kuolasta) voi olla lemmikkieläiminä erilaisia matelijoita, sammakkoeläimiä ja kaloja. On olemassa myös vähän allergisoivia koira- ja kissarotuja. Näitä ovat muun muassa trimmattavat bichon frisé ja karvattomat rodut.

## Eettisyys

Lemmikkieläinten eettisyyttä pidetään joskus kyseenalaisena. Moni lemmikkieläin on jalostettu niin, että sen elämä on osin kärsimystä, kuten lyhytkalloiset koirat *mopsi* ja *chihuahua* tai kissoista *persialainen* tai *exotic*. Ihminen voi myös käyttää eläimiä väärin: koira- ja kukkotappelut sekä eläinrääkkäys ovat eettisiä ongelmia. Lemmikkien kasvatukseen voi liittyä myös pentutehtailua ja lemmikkien hamstraamista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lemmikkieläin** Wikimedia Commonsissa
# Zoonoosi

Vesikauhua sairastava koira.
**Zoonoosit** ovat tartuntatauteja, joiden aiheuttajat voivat siirtyä muista eläimistä ihmisiin ja päinvastoin. Zoonoosien aiheuttajin kuuluu erilaisia bakteereita, viruksia, alkueläimiä, loisia ja muita taudinaiheuttajia, kuten prioni. Zoonoosit voivat tarttua suoraan tai välillisesti eläimen ja ihmisen välillä. Välillinen tartunta voi tapahtua esimerkiksi elintarvikkeiden, veden tai hyönteisten välityksellä.

Sana zoonoosi tulee kreikan kielen sanoista "zōon", eläin ja "nosos", tauti.

Tarttumistavasta riippuen on yleistermillä zoonoosi kaksi alamuotoa: antropozoonoosi eli tauti, joka tarttuu ihmisestä eläimeen, ja zooantroponoosi eli tauti, joka tarttuu eläimestä ihmiseen.*lähde?*

Euroopan ja Suomen yleisin zoonoosi on kampylobakterioosi.

## Bakteeriperäisiä zoonooseja

* Kampylobakteerin aiheuttama ruokamyrkytys (aiheuttajana *Campylobacter fetus* / *Campylobacter jejuni*)
* Tularemia eli jänisrutto
* Rutto
* Räkätauti eli malleus
* Leptospiroosi
* Q-kuume
* Listerioosi
* Lymen tauti eli borrelioosi
* Punatauti
* Salmonella
* Yersinioosi (aiheuttajana *Yersinia pseudotuberculosis*)
* Tuberkuloosi
* Stafylokokki
* Jäykkäkouristus eli tetanus

## Virusperäisiä zoonooseja

* Arbovirusten aiheuttamat taudit, esimerkiksi puutiaisaivotulehdus eli Kumlingen tauti ja pogostantauti
* Hantavirukset
* H5N1
* Myyräkuume
* Suu- ja sorkkatauti
* Vesikauhu
* COVID-19

## Sieniperäisiä zoonooseja

* Pälvisilsa, sieni-infektiotauti

## Parasiittiperäisiä zoonooseja

* Ekinokokkoosi (aiheuttajana ekinokokit, esimerkiksi *Echinococcus granulosus* -heisimato)
* Heisimato (*Taenia saginata*)
* Hevosen heisimato (*Anoplocephala perfoliata*)
* Koiranheisimato (*Dipylidium caninum*)
* Koiran suolinkainen (*Toxocara canis*)
* Kääpiöheisimato (*Hymenolepis nana*)
* Lampaan maksamato (*Fasciola hepatica*)
* Lapamato (*Diphyllobothrium latum*)
* Malaria (*Plasmodium*-suvun alkueläinten aiheuttama)
* Maksamato/Imumato (*Clonorchis sinensis*)
* Moniezia expansa, lampaan, naudan ja vuohen heisimato
* Trikinoosi (aiheuttajana trikiini eli *Trichinella spiralis*)
* Toksoplasmoosi
* Unitauti eli afrikkalainen trypanosomiaasi (*Trypanosoma*-suvun alkueläinten aiheuttama)

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* H. Krauss, A. Weber, M. Appel, B. Enders, A. v. Graevenitz, H. D. Isenberg, H. G. Schiefer, W. Slenczka, H. Zahner: Zoonoses. Infectious Diseases Transmissible from Animals to Humans. 3rd Edition, 456 pages. ASM Press. American Society for Microbiology, Washington DC., USA. 2003. ISBN 1-55581-236-8

## Aiheesta muualla

* Medical Microbiology
* Leptospiroosi (Arkistoitu – Internet Archive)
* Zoonoosikeskus
# Kallo

**Kallo** (lat. *cranium*) on selkärankaisten aivoja suojaava luinen tai rustoinen kuori. Useimmiten kallossa on silmäkuopat silmämunia varten ja reiät sieraimille. Kaikilla selkärankaisilla, leuattomia imukaloja lukuun ottamatta, kalloon kuuluu nivelen välityksellä leukaluu tai leukarustoja, joiden liikkeen avulla suu voidaan avata ja sulkea. Monilla maaeläimillä kallossa on korva-aukot, joissa on erillisiä kuuloluita.

*Pääkallolla* voidaan tarkoittaa kalloa tai erityismerkityksessä paljaana olevaa pään luustoa.

## Ihmisen kallon luut

Ihmisen kallo muodostuu 22 erillisestä luusta, jotka ovat luutuneet kiinni toisiinsa. Poikkeus on alaleuanluu, joka kiinnittyy liikkuvalla nivelellä.

Pään luista kahdeksan muodostaa pääkopan, joka suojaa aivoja ja muita keskushermoston rakenteita. Muut kallon luut muodostavat kasvojen rakenteita.

* 1. Otsaluu
* 2. Nenäluu
* 3. Päälaenluu
* 4. Ohimoluu
* 5. Kitaluu
* 6. Kyynelluu
* 7. Poskiluu
* 8. Vannasluu
* 9. Yläleuanluu
* 10. Alaleuanluu

* 1. Otsaluu
* 2. Päälakiluu
* 3. Nenäluu
* 4. Seulaluu
* 5. Kyynelluu
* 6. Kitaluu
* 7. Takaraivoluu
* 8. Ohimoluu
* 9. Poskiluu
* 10. Yläleuanluu
* 11. Alaleuanluu

## Eri eläinlajien kalloja

* Simpanssi
* Virtahepo
* Afrikkalainen norsu
* Hevonen
* Lammas
* Vuohi
* Saksanpaimenkoira
* Kettu
* Vesinokkaeläin
* Harakka
* Kuningaskobra
* Arraukilpikonna
* Hauki

## Pääkallon symboliikka

Edward Englandin merirosvolippu
Ihmisen pääkallo on useissa kulttuureissa perinteinen kuoleman symboli. Pääkallon kuvalla, jonka alla usein on myös ristikkäin asetettujen reisiluiden kuva, varoitetaan hengen­vaarasta kuten sähköiskusta tai myrkystä. Kuvaa on käytetty myös meri­rosvo­lipussa. Sotilassymboliikassa on tunnettu saksalainen *Totenkopf*, sääriluiden päälle asetettu pääkallo, josta tuli pahamaineisen SS:n ja erityisesti SS-Totenkopfverbänden tunnus.

Joissakin kulttuureissa voittoisa soturi on tuonut kotiin voitonmerkiksi pääkallon, sillä koko ruumiin kantaminen olisi ollut turhan työlästä. Asteekit irrottivat uhraamiensa ihmisten pääkallot, porasivat niiden ohimoiden läpi reiät, ja pujottivat ne näistä rei’istä keppiin, muiden päiden viereen. Jotkut kristityt uskoivat keskiajalla, että ilman päätä haudattu joutuu kadotukseen. Syntisiksi koettuja, muun muassa itsemurhan tehneitä, on tämän vuoksi haudattu päättöminä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kallo** Wikimedia Commonsissa
# Hammasluu

2. Hammasluu
**Hammasluu** eli **dentiini** on hampaiden hammasytimen ja hammaskiilteen välissä sijaitseva luukudos. Hampaan kruunun alueella hammasluuta peittää kiille, juuren alueella hammasluuta peittää hammassementti. Hammasluuta muodostavat odontoblastit sijaitsevat hampaan ydinontelon seinämissä. Hammasluu poikkeaa kiilteestä rakenteensa perusteella. Lisäksi hammasluu on tuntoherkkää kudosta sekä se uusiutuu koko eliniän ajan.

Hammasluu on hyvin kollageenipitoista.

Norsun syöksyhampaiden hammasluu eli norsunluu on arvostettua koriste-esineiden materiaalia. Myös esimerkiksi virtahevon, mursun, sarvivalaan, kaskelotin sekä joidenkin villisikojen ja pahkasikojen hammasluuta myydään, mutta pienen kokonsa vuoksi ne ovat vähemmän arvokkaita kuin norsunluu.

## Lähteet
# Poskihampaat

**Poskihampaat** (lat. *dens molaris*) ovat purukaluston takimmaiset hampaat. Ihmisellä poskihampaita on maitohampaistossa 8 kappaletta (neloset ja vitoset), ja pysyvässä hampaistossa 12 kappaletta (kutoset, seiskat ja kasit eli viisaudenhampaat).

## Katso myös

* Etuhampaat
* Kulmahampaat
* Välihampaat