Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Sint Maarten

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib maast, teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Sint Maarten (täpsustus).* |

---

| Sint Maarten |
| --- |
|

---

 |
|

Sint Maarteni lipp
Sint Maarteni vapp

---

 |
|
Pindala: 34,0 km²  |
|
Elanikke: 43 847 (2020)  |
|
Rahvastikutihedus: 1290 in/km² |
|
Pealinn: Philipsburg |
|  |

**Sint Maarten** on Madalmaade Kuningriigi maa, mis hõlmab Saint-Martini saare lõunaosa, piirnedes põhjas Saint-Martiniga.

Pealinn on Philipsburg, suurim linn Lower Prince's Quarter.

Sint Maarteni ametlikud keeled on hollandi ja inglise keel.

Peaminister on 2023. aastast Luc Mercelina.

Madalmaade kuningat esindab kuberner, kes ta ka ametisse nimetab. Sint Maarteni esimene kuberner oli aastatel 2010–2022 Eugene Holiday. Praegune kuberner on alates 2022. aastast Ajamu Baly.

Rahaühikuna kasutatakse saarel Hollandi Antillide kuldenit.

Esimese kindluse (Fort Amsterdam) rajasid hollandlased Saint Martini saarele 1631. aastal. Käimasoleva kaheksakümneaastase sõja tõttu olid aga pinged Hispaaniaga kõrged, mispeale juunis 1633 vallutas Hispaania saare ja ajas hollandlased välja. Aprillis 1644 üritas Petrus Stuyvesant 400-600 mehega saart tagasi vallutada, kuid ebaõnnestunult. Münsteri rahu järel 1648. aastal, mis lõpetas 80-aastase sõja, ei näinud Hispaania saarel enam strateegilist vajadust ja hülgas selle. Pärast Hispaania lahkumist hakkasid prantslased ja hollandlased saarele tagasi tulema. Sõja vältimiseks sõlmiti 23. märtsil 1648 saarel Concordia künkal (tänapäevase nimega Mont des Accords) Concordia leping, millega saare põhjaosa jäi Prantsusmaale ja lõunaosa Madalmaadele.

## Viited
# 1674

◄ |
16. sajand |
**17. sajand**
| 18. sajand
| ►

◄ |
1640. aastad |
1650. aastad |
1660. aastad |
**1670. aastad**
| 1680. aastad
| 1690. aastad
| 1700. aastad
| ►

◄◄ |
◄ |
1670 |
1671 |
1672 |
1673 |
**1674**
| 1675
| 1676
| 1677
| 1678
| ►
| ►►

**1674. aasta** (**MDCLXXIV**) oli 17. sajandi 74. aasta.

## Sündmused maailmas

* 19. veebruar – Inglismaa kuningas Charles II sõlmis Westminsteri lepingu, millega lõppes kolmas Inglise-Hollandi sõda ning mille tulemusena Inglismaa kindlustas võimu Uus-Hollandi ja Holland Suriname üle.
* 1672–1678 Prantsuse-Hollandi sõda

## Sündmused Eestis

* Johann Fischer sai Lõuna-Liivimaa superintendendiks ja aasta hiljem Liivimaa kindralsuperintendendiks.

## Sündinud

* 2. august – Philippe II, Orléansi hertsog

## Surnud

* 22. veebruar – Jean Chapelain, prantsuse luuletaja ja kriitik
* 12. august – Philippe de Champaigne, prantsuse kunstnik
* Hu Zhengyan, hiina kunstnik, graafik ja kirjastaja

## Viited
# 1632

◄ |
16. sajand |
**17. sajand**
| 18. sajand
| ►

◄ |
1600. aastad |
1610. aastad |
1620. aastad |
**1630. aastad**
| 1640. aastad
| 1650. aastad
| 1660. aastad
| ►

◄◄ |
◄ |
1628 |
1629 |
1630 |
1631 |
**1632**
| 1633
| 1634
| 1635
| 1636
| ►
| ►►

**1632. aasta** (**MDCXXXII**) oli 17. sajandi 32. aasta.

## Sündmused maailmas

* 15. aprill – Kolmekümneaastane sõda: Rootsi-Saksi armee võitis Raini lahingus Katoliikliku Liiga armeed. Lahingus sai surmavalt haavata Katoliikliku Liiga vägede juht Johann T'Serclaes von Tilly.

Gustav II Adolf
* 16. november (vkj 6. november) – Toimus Lützeni lahing Rootsi-Saksimaa ühendvägede ning Saksa-Rooma keisririigi-Katoliikliku Liiga vägede vahel. Lahingus sai Rootsi kuningas Gustav II Adolf surmavalt haavata.

## Sündmused Eestis

* 20/30. aprill – immatrikuleeriti esimene Tartu ülikooli üliõpilane, Benedictus Baazius.
* 10. juuli (vkj 30. juuni) – Rootsi kuningas Gustav II Adolf, kes samal ajal sõdis Saksamaal Nürnbergi all, allkirjastas Tartu ülikooli asutamisüriku.
* 25. oktoober – aktusega avati Tartu Ülikool (*Academia Gustaviana*). Sel ajal Rootsis kasutatava Juliuse kalendri järgi toimus see 15. oktoobril.
* Hakkas ilmuma Heinrich Stahli "Hand- und Hausbuch", mis oli mõeldud kirikuõpetajatele ning sisaldas paralleelselt eesti ja saksakeelset teksti.
* Pandi kirja esimesed loitsud.

## Sündinud

* 29. august – John Locke, inglise filosoof
* 24. oktoober – Antoni van Leeuwenhoek, hollandi mikrobioloog
* 30. oktoober – Christopher Wren, inglise arhitekt, matemaatik ja loodusteadlane
* 24. november – Baruch de Spinoza, hollandi filosoof
* 17. detsember – Anthony Wood, inglise antikvaar

## Surnud

* 30. aprill – Zygmunt III, Poola (1587–1632) ja Rootsi (1592–1599) kuningas
* 16. november – Gustav II Adolf, Rootsi kuningas
* 29. november – Friedrich V, Pfalzi kuurvürst

## Viited
# 1573

◄ |
15. sajand |
**16. sajand**
| 17. sajand
| ►

◄ |
1540. aastad |
1550. aastad |
1560. aastad |
**1570. aastad**
| 1580. aastad
| 1590. aastad
| 1600. aastad
| ►

◄◄ |
◄ |
1569 |
1570 |
1571 |
1572 |
**1573**
| 1574
| 1575
| 1576
| 1577
| ►
| ►►

**1573. aasta** (**MDLXXIII**) oli 16. sajandi 73. aasta.

## Sündmused maailmas

Mikatagahara lahing
* 25. jaanuar – Sengoku ajastu: Takeda Shingeni väed võitsid Mikatagahara lahingus Tokugawa Ieyasu vägesid.
* 7. märts – Lõppes Osmanite-Veneetsia sõda, mille tulemusena läks Küpros Veneetsia vabariigi käest Osmanite riigile.
* 6. juuli – asutati Córdoba linn tänapäeva Argentinas.

## Sündmused Eestis

* 1. jaanuar – Moskva väed vallutasid tormijooksuga Paide linnuse. Sellega lõppes Paide piiramine.
* 23. jaanuar – Koluvere lahing rootslaste ja venelaste vahel.

## Sündinud

* 18. jaanuar – Ambrosius Bosschaert, Hollandi kunstnik
* 22. jaanuar – Sebastiaen Vrancx, flaami kunstnik
* 17. aprill – Maximilian I, Baieri kuurvürst
* 15. juuli – Inigo Jones, inglise arhitekt, maalikunstnik ja disainer
* 7. oktoober – William Laud, Canterbury peapiiskop
* 10. november – Ewert von Bremen, Rootsi riigitegelane Eestimaal

## Surnud

* 1. jaanuar – Maljuta Skuratov, üks opritšnina juhtidest Ivan IV valitsusajal
* 15. veebruar – Matija Gubec, Horvaatia revolutsionäär
* 13. mai – Takeda Shingen, Jaapani daimjo
# José Francisco de San Martin y Marras

**José Francisco de San Martín y Matorras** (25. veebruar 1778 – 17. august 1850) oli Argentinast pärit El Río de la Plata sõjaväelane ja poliitik ning üks Argentina, Tšiili ja Peruu vabastajatest. Ta on Simón Bolívari kõrval üks kahest Hispaania-Ameerika iseseisvussõja tähtsamast tegelasest.

Aprillis 1784, kuueaastaselt, saabus ta koos perega Hispaaniasse Cádizi linna. Seda pärast Buenos Aireses viibimist. Ta asus hiljem elama Málaga linna. 1786. aastal alustas ta õpinguid Real Seminario de Nobles Madridis ja Escuela de Temporalidades Málagas. Hiljem astus ta Hispaania armeesse ja tegi sõjaväekarjääri Murcia rügemendis. Ta võitles Põhja-Aafrikas, seejärel Napoleon I ülemvõimu vastu Hispaanias ning osales Bailéni ja La Albuera lahingutes.

Pärast kolonelleitnandi auastme saamist ja vahepeatust Londonis naasis ta 34-aastaselt 1812. aastal Buenos Airesesse, kus ta seadis end Río de la Plata Ühendatud Provintside iseseisvumise teenistusse. Talle usaldati ratsagrenaderide rügemendi loomine (mis kannab tänapäeval tema nime), mis sai oma tuleristsed San Lorenzo lahingus. Hiljem määrati ta kindral Manuel Belgrano asemel Põhjaarmee ülemaks. Seal mõtles ta välja oma kontinentaalse plaani, mõistes, et patriootide triumf Hispaania-Ameerika iseseisvussõjas saavutatakse ainult siis, kui kõrvaldatakse kõik rojalistlikud põhiolemused, mis olid koloniaalsüsteemi säilitamisele lojaalsed võimukeskused Ameerikas.

Kui ta nimetati Mendoza linnas asuva Cuyo kuberneriks, pani ta oma projekti käima: pärast Andide armee organiseerimist ületas ta samanimelise mäeaheliku ja juhtis Tšiili vabastamist Chacabuco ja Maipú lahingutes. Seejärel ründas ta Tšiili poolt organiseeritud ja rahastatud laevastikuga Lõuna-Ameerika Hispaania võimukeskust Lima linna. Selleks andis talle juhiseid Tšiili senat. Seejärel kuulutas ta 1821. aastal välja Peruu iseseisvuse. Ta lõpetas oma relvakarjääri pärast Guayaquili nõupidamist Simón Bolívariga 1822. aastal, kus ta andis talle üle oma armee ja eesmärgi viia lõpule Peruu vabastamine.

## Viited

## Muud allikad

* José de San Martín 2022
# Ameerika Ühendriikide vapp

Ameerika Ühendriikide vapp
Ameerika Ühendriikide pitsat vapiga
**Ameerika Ühendriikide vapp** on Ameerika Ühendriikide mitteametlik vapp, mida on kujutatud Ameerika Ühendriikide suurel pitsatil.

## Vaata ka

* Ameerika Ühendriikide lipp
# 1787

◄ |
17. sajand |
**18. sajand**
| 19. sajand
| ►

◄ |
1750. aastad |
1760. aastad |
1770. aastad |
**1780. aastad**
| 1790. aastad
| 1800. aastad
| 1810. aastad
| ►

◄◄ |
◄ |
1783 |
1784 |
1785 |
1786 |
**1787**
| 1788
| 1789
| 1790
| 1791
| ►
| ►►

**1787. aasta** (**MDCCLXXXVII**) oli 18. sajandi 87. aasta.

## Sündmused maailmas

* Puhkes järjekordne Vene-Türgi sõda.

## Sündmused Eestis

* Tallinn sai tänavavalgustuse.
* Tallinnas hakati pidama aastalaatu, mis kestsid mitu nädalat.
* 1786–1787 näljahäda Eestis ja ka mujal Venemaa keisririigi kubermangudes (Smolenskis, Moskvas, Tambovis, Voronežis, Rjazanis, Ukrainas jm), seda on loetud koguni kõige raskemaks näljaajaks Venemaa keisririigis 18. sajandil

## Sündinud

* 11. mai – Alfred Candidus Ferdinand zu Windisch-Graetz, Austria sõjaväelane ja riigivürst
* 25. november – Franz Xaver Gruber, austria helilooja ja organist
* 30. detsember – Otto von Kotzebue, baltisaksa päritolu vene geograaf ja meresõitja

## Surnud

* ...

## Viited
# Petar I

Petar I
**Petar I Karađorđević** (serbia Петар I Карађорђевић, 29. juuni 1844 Belgrad – 16. august 1921 Belgrad) oli Serbia Kuningriigi ja seejärel Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriigi kuningas.

1914. aastal nimetati ta Tartu Ülikooli auliikmeks.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev **Aleksandar Obrenović** | **Serbia kuningas** 1903–1918 | Järgnev **puudub** |
| Eelnev **puudub** | **Serblaste, horvaatide ja sloveenide kuningas** 1918–1921 | Järgnev **Aleksandar I Karađorđević** |

## Viited
# Boriss Spasski

Boriss Spasski (1984)
Boriss Spasski (1956)
**Boriss Vassiljevitš Spasski** (vene keeles Борис Васильевич Спасский; prantsuse keeles *Boris Spassky*; 30. jaanuar 1937 Leningrad – 27. veebruar 2025 Moskva) oli Venemaa maletaja, maailmameister (1969–1972), rahvusvaheline suurmeister (1955).

Spasski tuli 1955. aastal Antwerpenis juunioride maailmameistriks. Suurmeistriks sai ta 18-aastaselt 1955. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kahekordne Nõukogude Liidu malemeister (1961, 1973).

## Maailmameistrivõistlused

Spasski sai märtsis 1955 NSV Liidu meistrivõistlustel (FIDE tsooniturniir) neljanda koha ja kvalifitseerus sama aasta septembris Göteborgis peetud maailmameistrivõistluste tsoonidevahelisele turniirile, kus jagas 21 osavõtja seas 7.–9. kohta ja pääses edasi mängima 1956. aastal Amsterdamis toimunud pretendentide turniirile. Seal jagas ta 10 osavõtja seas 3.–7. kohta.

1963. aastal tuli ta NSV Liidu meistrivõistlustel kolme parema hulka ja pääses 1964. aastal Amsterdamis peetud tsoonidevahelisele turniirile, kus jagas 24 osavõtja seas 1.–4. kohta. See saavutus kindlustas talle edasipääsu 1965. aastal pretendentide matšturniirile. Pärast selle võitmist kohtus ta 1966. aastal tiitlimatšis valitseva maailmameistri Tigran Petrosjaniga. Spasski kaotas matši tulemusega 11½:12½.

1968. aastal võitis Spasski taas pretendentide matšturniiri ja kohtus 1969. aastal tiitlimatšis Tigran Petrosjaniga. Seekord tuli võit tulemusega 12½:10½ ja Spasski tuli maailmameistriks. 1972. aastal kohtus ta Reykjavíkis järgmise pretendentide turniiri võitja Robert Fischeriga, kuid kaotas talle MM-tiitli tulemusega 8½:12½.

1974. aastal mängis Spasski pretendentide matšturniiril (8 osavõtjat), kus kaotas poolfinaalis Anatoli Karpovile. Järgmises MM-tsüklis jõudis ta pretendentide matšturniiril (kestis 1977–1978) finaali, kus aga kaotas Viktor Kortšnoile.

1980. aastal pretendentide matšturniiril kaotas ta veerandfinaalis. Viimast korda tegi Spasski MM-tsüklis kaasa 1985. aastal Montpellier's peetud pretendentide turniiril, kus ta jäi jagama 16 osavõtja seas 6.–7. kohta.

## Võistkondlik esinemine

Spasski on võitnud Nõukogude Liidu võistkonna koosseisus maleolümpiatel kuus kuldmedalit (1962–1970, 1974) ja ühe hõbemedali (1978). Ta on mänginud kolmel maleolümpial Prantsusmaa võistkonna koosseisus (1984–1988).

## Tunnustus

Boriss Spasski (2009)
* 1965 – NSV Liidu teeneline meistersportlane
* 1968 – Male-Oscar
* 1968 – orden Austuse märk
* 1969 – Male-Oscar
* 2020 – FIDE auliige

## Isiklikku

Spasski abiellus prantslanna Marina Stcherbatcheffiga ja emigreerus 1976. aastal Prantsusmaale. 1978. aastal anti talle Prantsusmaa kodakondsus. 2012. aastal Spasski naasis Venemaale. Elas Moskvas.

## Välislingid

* Boriss Spasski – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
* Boriss Spasski FIDE andmebaasis
# Demokraatlik Partei (Serbia)

**Demokraatlik Partei** (Демократска странка, Demokratska stranka) on vasaktsentristlik Serbia partei, Sotsialistliku Internatsionaali liige.

2008. aasta parlamendivalimistel sai Demokraatliku Partei juhitav koalitsioon 38,5% häältest ja 102 kohta 250-liikmelises parlamendis. Peaministriks sai parteilise kuuluvuseta Demokraatliku Partei poolehoidja Mirko Cvetković.

Partei asutamise ajaks loetakse 1919. aastat, mil asutati Serbia, Horvaatia ja Sloveenia liberaalseid parteisid ühendav partei. Josip Broz Tito ajal partei keelustati ja taasloodi 1989. aastal.

Slobodan Miloševići võimu lõpupäeviks 2000. aastal oli Demokraatlikust Parteist saanud Serbia Demokraatliku Opositsiooni suurim partei. Sama aasta detsembris peetud parlamendivalimistel võitis partei 176 parlamendikohta 250-st.

2001. aastal sai parteijuht Zoran Đinđić riigi valitsusjuhiks.

2003. aastal peaminister Đinđić mõrvati. 2004. aastal sai uueks parteijuhiks Boris Tadić. Samal aastal valiti ta Serbia presidendiks.
# Mary Wollstonecraft

Mary Wallstonecrafti portree (John Opie, u 1797)
**Mary Wollstonecraft** (27. aprill 1759 Spitalfields London – 10. september 1797 Somers Town, London) oli inglise kirjanik ja üks esimesi feministe.

Ta jõudis valitud aladel tegutseda vaid üheksa aastat, sest ta suri pärast oma teise tütre, ainsa seadusliku tütre sündi sünnitusjärgsetesse tüsistustesse. Tema tütar oli Mary Shelley, kes on romaani "Frankenstein ehk Moodne Prometheus" autor.

Mary Wollstonecrafti abikaasa William Godwin kirjutas raamatu, mis oli käsiraamatuks parlamendireformi taotlejate radikaalsele tiivale.

Mary Wollstonecrafti tuntuim teos on 1792. aastal ilmunud raamat "Naise õiguste õigustus" (*A Vindication of the Rights of Woman*), kus ta lahkas peenelt nii poliitikat, religiooni, filosoofiat, seksuaalsust kui ka feminismi. See raamat oli esimene liberaalse feminismi avaldus. Wollstonecraft pidas naisi ratsionaalseteks tegutsejateks, kelle allutatus on tingitud peamiselt halvemast haridusest. Wollstonecraft väitis, et naistele tuleb anda meestega võrdsed võimalused. Kirjanik kirjeldas isiklike läbielamiste põhjal 18. sajandi lõpul valitsenud naiste jaoks rasket olukorda. Ta tundis muret selle pärast, kuidas ühiskond loob feminiinsust, seda eriti tüdrukute vääriti suunatud õpetamise kaudu. Wollstonecraft väitis, et pole mingit alust naisi kodanikkonnast välja jätta.

Wollstonecraft oli ka ajakirjanik ning kirjutas reisikirju jpm.

> „Sülelapse-east saati õpetatakse naistele, et ilu on nende ala, meel vormib end keha järgi, uidates ümber oma kuldse puuri ja otsides oma vanglale kaunistusi.“
>
>
>  – A Vindication of the Rights of Women
>
>

## Välislingid

* Wollstonecraft, Mary. Naise õiguste õigustus. Katkend 2. peatükist „Arutlus valitsevast arusaamast sugude iseloomust“. Ariadne Lõng 1/2, 2016, 95-97. (Tõlkija Raili Marling)
# Walter Scott

Sir Walter Scott kujutatuna Henry Raeburni 1822. aastal maalitud portreel.
**Sir Walter Scott** (15. august 1771 Edinburgh – 21. september 1832 Abbotsford, Roxburghshire) oli šoti kirjanik.

Ta oli inglise kirjanduse üks suurimaid esindajaid 19. sajandi alguses. Ta oli ajaloolise romaani žanri looja. Tema tuntumate teoste hulka kuuluvad "Waverley" (1814), "Rob Roy" (1817) ja "Ivanhoe" (1819).

Scott huvitus juba lapsepõlves Šotimaa ajaloost ning šoti poeetilistest legendidest ja rahvapärimustest. Scotti kirjanduslik tegevus jaguneb kahte perioodi. Esimesel perioodil (1795–1814) kirjutas ta peamiselt luulet (ballaade ja poeeme). Teisel perioodil (1814–1832) läks Scott üle proosale ning hakkas kirjutama ajaloolisi romaane.
# Tehnokraatia

**Tehnokraatia** (kreeka *τεχνοκρατία* tähendab kunst/meisterlikkus + võim/valitsemine) ehk **tehniliste ekspertide võim** on valitsemise vorm, kus valitsevad ideoloogiliselt neutraalsed poliitika teostajad, kes lähtuvad valitsemises otsuste ratsionaalsusest, mitte poliitiliste gruppide huvidest.

Tehnokraatia näeb otsustamist teaduslikult ratsionalistliku protsessina. 20. sajandi keskel tekkis arvamus, et tehnoloogia areng muudab põhimõtteliselt ka otsustusprotsessi demokraatias. Tehnoloogia eksperdid moodustavad uue valitseva klassi.

Ideed võimu üleminekust tehnokraatide kätte olid populaarsed ameerika sotsiaalteadustes 1960.–1970. aastail. Termini võttis kasutusele ameerika insener W. H. Smith 1919. aastal. Laiemalt jõudis see keelekasutusse pärast juhtimisteoreetiku James Burnhami 1941. aasta kirjutist "Managerial Revolution". Terminit hakati laialt kasutama poliitikute kirjeldamiseks. Praegu on see kasutusel põhiliselt sellise eliidi kirjeldamiseks, kes valitsemisel rõhutab tehnoloogia suurt tähtsust.

Tehnokraatia on selline riigikord, kus juhid on valitud bürokraatliku protsessi abil, mis rajaneb erioskustel ja teadmistel, mitte demokraatlikul või muul viisil. Termin võib olla nii negatiivne kui ka positiivne.

## Vaata ka

* Bürokraatia
* Maailmapank
* Ottomar Maddison
* Jevonsi paradoks

## Välislingid

* Vello Reedik: Räägime asjadest nii, nagu need on: Tehnokraatiast ja poliitikast, Inseneeria, mai 2010.
# Kuuejalgsed

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib alamhõimkonnast; klassi kohta vaata artiklit Putukad* |

---

| Kuuejalgsed |
| --- |
|  Koiduliblikas |
| Taksonoomia |
| Riik |
Loomad *Animalia*  |
| Hõimkond |
Lülijalgsed *Arthropoda*  |
| Alamhõimkond | **KuuejalgsedHexapoda* Latreille, 1825 |

**Kuuejalgsed** ehk **heksapoodid** (*Hexapoda*) on alamhõimkond, mis kuulub lülijalgsete hõimkonda.

Selles alamhõimkonnas eristatakse järgmisi suuri rühmi

* *Ectognatha* – välislõugsed
	+ *Insecta* – putukad
* *Entognatha* – siselõugsed
	+ *Collembola* – hooghännalised
	+ *Protura* – tõukjalalised
	+ *Diplura* – harkhännalised

Neid kõiki on varem arvatud ka putukate alla.

Kuuejalgsete takson, mille selles koosseisus esitas esimest korda J. Kukalová-Peck 1987. aastal, vastab klassikalisele putukate klassile (Willi Hennig 1953) ja varem oli kuuejalgsed putukate sünonüüm. (Taksoni autor on Henri Marie Ducrotay de Blainville (1816).) Uue definitsiooni järgi vastavad putukad välislõugsetele; siselõugseid (hooghännalised, tõukjalalised ja harkhännalised) enam putukate hulka ei arvata.

## Kuuejalgsete tunnused

Kuuejalgsetel on mõned tunnused, mille tõttu pole kahtlust, et nad moodustavad loomuliku rühma.

Peamine tunnus on kindel lülide arv. Pea koosneb tõenäoliselt kuuest omavahel kokku sulanud lülist, mis on äratuntavad peajätkete ja eriti peapiirkonna ganglionide järgi. Pea kannab ühte paari tundlaid ja kolme paari suiseid, mida nimetatakse ülalõugadeks, alalõugadeks ja alahuuleks.
# San Marino põhiseadus

| San Marino põhiseadus |
| --- |
| Tiitelleht |
| Tüüp |
Põhiseadus |
| Koostatud |
12. august 1600 |
| Koht |
San Marino |

**San Marino Vabariigi põhiseadus** on San Marino põhiseadus. See koosneb mitmest aktist, millest märkimisväärseimad on 1600. aasta seadus ning 1974. aasta kodanikuõiguste deklaratsioon, mida muudeti 2002. aastal. San Marino põhiseadus on saanud mõjutusi *Corpus iuris civilis*ʻest ja Rooma õigusest. See on maailma vanim põhiseadus kui mitte arvestada 1215. aasta "Magna Cartat".

## Vaata ka

* San Marino ajalugu
* San Marino poliitika
* Põhiseaduste loend

## Viited
# 7. sajand

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad
◄ |
1. aastatuhat eKr |
**1. aastatuhat**
| 2. aastatuhat
| ►

◄ |
5. sajand |
6. sajand | **7. sajand**
| 8. sajand
| 9. sajand
| ►

600. aastad |
610. aastad |
620. aastad |
630. aastad |
640. aastad |
650. aastad |
660. aastad |
670. aastad |
680. aastad |
690. aastad

**7. sajand** ehk **VII sajandpKr** ehk **m.a.j.** on kristliku ajaarvamise seitsmes sajand, mis algas 1. jaanuaril 601 ja lõppes 31. detsembril 700.

Araablaste kalifaadi laienemine: ██ Muḩammad (622–632) ██ Neli esimest kaliifi (Rashidun, 632–661) ██ Umaijaadid (661–750)
Tekkis islam. Prohvet Muḩammad lõi tänapäeva Saudi Araabia aladel poliitiliselt ühendatud, religioonil põhineva riigi, mis jätkas laienemist pärast Muḩammadi surma ja levitas islamit. Aastatel 632–634 vallutati Süüria ja aastal 642 Egiptus.

Euroopas muutusid majordoomused Frangi riigi tegelikeks valitsejateks, kuna nende kätte oli koondunud kogu võimutäius.

## Sündmused

### 600. aastad

* ...

### 610. aastad

* ...

### 620. aastad

* ...

### 630. aastad

* ...

Euroopa aastatel 533–600
### 640. aastad

* ...

### 650. aastad

* ...

### 660. aastad

* ...

### 670. aastad

* ...

### 680. aastad

* ...

### 690. aastad

* ...

## Inimesed

* Abu Bakr, Araabia kalifaadi esimene kaliif 632–634
* Brahmagupta, india matemaatik ja astronoom
* ‘Alī ibn Abī Ţālib, Araabia kalifaadi kaliif aastatel 656–661
* Dagobert I, Austraasia kuningas 623–634, kõigi frankide kuningas 629–634 ning Neustria ja Burgundia kuningas 629–639
* Gregorius Suur, Rooma paavst 590–604
* Khālid bin Walīd, esimene suur Araabia väejuht
* Muḩammad umbes 557–632, islami prohvet
* ‘Umar ibn al-Khaţţāb, Araabia kalifaadi kaliif aastatel 634–644
* Songtsen Gampo (604–649), Tiibeti Yarlungide dünastia kuningas, esmane Tiibeti budismi asutaja
* Taizong, Hiina keiser 626–649 Tangi dünastiast

## Avastused, leiutised ja uuendused

* ...
# Oja

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib veekogust; teiste tähenduste kohta vaata Oja (täpsustus)* |

---

Nigula oja Rannu vallas Tartumaal
Mägioja Butchers Creek Austraalias
Yellow River Indianas
**Oja** on jõest väiksem looduslik vooluveekogu. Piir jõe ja oja vahel on tinglik. Tavaliselt on oja laius mõnekümnest sentimeetrist mitme meetrini, pikkus ei ületa mitut kilomeetrit ja sügavus on alla 1,5 m.

Ojad tekivad vihma- või sulavee äravoolu korral või kohtades, kus põhjavesi jõuab maapinnale ja allikana edasi voolab. Ojad moodustavad liitudes jõgesid.

Kanal erineb ojast selle poolest, et tema säng on inimeste loodud, ojasäng on looduslik.

Ojasid võib jaotada alatisteks ja ajutisteks, tasasteks ja mägisteks.

Looduslike ojade sängid tavaliselt eriti ei muutu, aga mõned looduslikud nähtused (erosioon, maalihe, maavärin) võivad nende asukohta, kuju ja suurust muuta. Ajutised ojad võivad muuta oma sängi ja isegi voolu suunda peaaegu iga aastal. Sageli muutub ojasängi suund inimtegevuse tagajärjel.

Sugugi kõik maapinnale langevad sademed ei jõua pinnaveekogudesse. Suur osa sellest aurub tagasi atmosfääri. Osa veest satub taimedesse ja aurub nende kaudu – aurumist taimelehtede pinnalt arvestab evapotranspiratsioon. Osa veest imendub maapinda ja muutub põhjaveeks. Põhjaveest suurem osa jõuab siiski kunagi vooluveekogudesse. Kui maapind on veest küllastunud, siis ülejääv osa moodustab äravoolu, mis võib kergesti jõuda vooluveekokku või selle moodustada. Osa langenud sademeist salvestatakse liustikku või igilumme, aga selle sulades võib vesi siiski vooluveekokku jõuda. Üsna tüüpiline on, et liustiku alumisest otsast algab oja, mis toitub liustiku sulamisveest.

Parasvöötmes, sealhulgas Eestis, on ojas vett tavaliselt igal aastaajal. Niisugust oja nimetatakse alaliseks ojaks. Väljaspool parasvöödet on palju selliseid ojasid, kus vett leidub ainult aeg-ajalt. Neid nimetatakse ajutisteks ojadeks. Seal on vett tavaliselt vihmahooajal või pärast äikesevihmu. Ajutistel ojadel on ka piirkondlikke nimesid, näiteks araabia maailmas vadi ja Austraalias kriik. Kaartidel tähistatakse alalised ojad tavaliselt sinise pidevjoonega ja ajutised ojad sinise katkendliku joonega.

Ripaaliks nimetatakse veekogu sügavusvööndit, mis ulatub kaldast kuni põhjataimestiku lõpuni. Ojadele on tüüpiline, et ripaal hõlmab oja kogu laiuses.

Ojad on olulised bioloogilise mitmekesisuse suurendamiseks ja säilitamiseks. Nad pakuvad loomadele võimalust vett juua ja võimaldavad kasvada taimedel, mis vajavad palju vett.

## Välislingid