# Grafiti

Grafiti Saksamaal Frankfurdis
Grafitikunstnike seas on levinud logode modifitseerimine ja remiksimine. Tartu kui jalgrattalinna teemaline grafiti Kaarsillal jätkab New Yorgi logo "I Love NY" ainetel loodud logode traditsioone
**Grafiti** ehk **grafiito** on piltide või tekstide kujutamine seintel või muudel pindadel, tavaliselt avalikus ruumis. Enamasti tehakse grafitit ilma pinna omaniku loata, mistõttu seda võib pidada ka vandalismiks.

Grafititeos on grafiito ehk grafiti.

Grafiti võib kitsamalt viidata ka suurele lahtise käega tehtud aerosool- või muude ilmastikukindlate värvidega teosele ning sel juhul vastandub see *stencil*'ile ehk šabloonkunstile.

## Ajalugu

Ligi kahe sajandi vanune (1828) grafiti Tartu Toomkiriku lõunatornis, suvi 2011
Lihtsakujuline grafiti, näiteks oma nimetähtede kritseldamine, aga ka roppuste kirjutamine või karikatuursed kujutised, on pärit juba antiikkultuuridest. Grafiti kui kunstiliigi juured ulatuvad vanimate koopamaalinguteni ning jõuavad tänapäeva seina- või monumentaalmaali ajaloo kaudu. Tavaliselt ei peeta neid siiski grafiti otsesteks eellasteks, sest vaatamata sotsiaalsele või poliitilisele sõnumile, mida avalikus ruumis eksponeeritud teosed sageli kannavad, valmistati neid üldjuhul omaniku loal.

Sõnamänguline grafiti, millel on kiri "See ei ole diip", viitab René Magritte'i maalile "Piltide reetlikkus". Tallinna vanalinn, suvi 2011
Tänapäevase grafiti algusajaks peetakse USA-s 1960.–1970. aastaid, mil noored hakkasid oma poliitilisi (tavaliselt riigivastaseid) sõnumeid seintele kirjutama. Samaaegselt hakkasid jõugud ka oma territooriumi märgistama (*a la* "Mati oli siin" – nn *tag*-grafiti). Üks esimesi laiemalt tuntud grafiti viljelejaid oli TAKI 183. Tegemist oli New Yorgis kullerina töötava noormehega, kes hakkas oma käike linnas märgistama, kirjutades seintele oma nime.

1970. aastate alguseks oli oma nime kritseldajaid palju ning tekkis vajadus nime esile tuua. See põhjustas grafiti muutumise kalligraafilisemaks, grafititegijad võtsid kasutusele mitmesuguseid kirjastiile. Sellest arenesid välja eri grafitistiilid, nagu *throw-up*, *piece*, *wildstyle*, *stencil* (šablooni abil tehtud grafiti), *mural* (tervet seina kattev grafiti) jm.

Lisaks kunstiliigina käsitlemisele võimaldab ajalooline grafiti saada informatsiooni ühiskonnas valitsenud meeleoludest ning üldisemalt ühiskonna korraldusest ja ülesehitusest. Näiteks on Antiik-Rooma grafitite põhjal tehtud järeldusi lihtrahva kirjaoskuse leviku kohta.

Edward von Lõnguse "Kannahabe ja nõiakütt" Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna hoone juures Riigikohtu vastas
Territooriumi märgistamise ja muude otseste sotsiaalsete funktsioonide kõrval võib tänapäeva grafiti kanda ka poliitilist ja sotsiaalset sõnumit, mängida kunstiajalooliste viidetega ning olla sellisena lausa filosoofiline.

Viimastel aastakümnetel on n-ö ametliku kunstikorralduse suhtumine grafitisse muutunud ning grafiti on hakanud jõudma tunnustatud kunstiliikide hulka nii mujal maailmas kui ka Eestis. Nii korraldatakse Tartus tänavakunstifestivali Stencibility, Tartu noore kunsti oksjonile on pandud tänavakunstnike Müra2000, MinaJaLydia ja Edward von Lõnguse teoseid, ning originaalšabloone on ostnud Tartu kunstimuuseum.

## Grafiti Eestis

Tänavakunsti on üritatud mitmel viisil piirata ja reguleerida. Augsburgis, kus tänavakunst on muidu keelatud, on loodud üksikud alad, kus tänavakunst on lubatud. Mai 2019 *Pikemalt artiklites Grafiti Eestis ja Eesti tänavakunstnikud*
Eesti grafitikunsti esimeseks tegijaks peetakse Ülo Kiplet, kes suutis suure osa Tallinna ja Tartu linna seintest, plankudest ja isegi tänava äärekividest täis kirjutada oma manifesti "Haiguste ravi. Kontrollitud...". 2009. aastal ilmus raamat "Haiguste ravi. Kontrollitud : raamat tänavakunstist" (ISBN 9789949186365), mis käsitleb Eesti tänavakunsti (koostajad Tõnis Palkov, Uku Sepsivart ja Andres Siplane).

Eesti tänavakunsti iseloomustamisel on välja toodud, et Tallinnas tõuseb pigem esile lahtise käega tehtud kiire grafiti ja Tartus šabloonkunst, mis vajab tegemiseks rohkem aega.

Üks Eesti tuntumaid tänavakunstnikke on Edward von Lõngus.

### Tänavakunst Tartus

Alates 2010. aastast korraldatakse Tartus tänavakunstifestivali "Stencibility". 2013. aastast hakati Pärnus korraldama festivali "Sõnum seinal". 2017. aastal leidis aset "Mextonia" festival ning 2018. aastast on toimunud maakondades "Rural Urban Arti" festival (2018. aastal Põlvamaal, 2019. aastal Jõgevamaal ja 2020. aastal Ida-Virumaal).

Tartu on tänavakunsti suhtes 2000. aastatel olnud tolereeriv ja kasutanud selle teoseid ka linna reklaamimiseks, see on kujunenud osaks linna identiteedist sarnaselt selliste linnadega nagu Bristol, Berliin ja Amsterdam. Sallivat suhtumist on seostatud tänavakunstifestivaliga ning Edward von Lõngusega.

Tartus võeti 2021. aastal kasutusele tänavakunstil põhinev jalgrattaliiklust reguleeriv märk pärast seda, kui algsel märgil kujutatud inimese siluett tänavakunstniku poolt kassiks muudeti.

## Galerii

* Grafitiga kaetud mahajäetud sõjaväehelikopter Mi-6
* Grafiti eemaldamine Stockholmis
* Grafiti Tartu raudteejaamas
* Stencibility festivali käigus loodud grafiti Senffi treppide ääres Tartus. Autorid: Okeiko ja Hypnobooster
* Näide päevakajalise teema kajastamisest tänavakunstis
* Grafitiga kaunistatud prügikast Soomes
* Grafiti Tartu linnas (autor PRTKR, 2018)

## Vaata ka

* Latrinaalia
* Grafitikunstnike loend
* Mextonia festival
* Augsburgi tänavakunst
* Alexamenose grafiti

## Viited

## Välislingid

* Uus aktiivne "Grafiti andmebaas". Piret Voolaid, koost. Ilona Kolossova, tehniline teostus ja disain. Tartu: Eesti Kirjandusmuuseum, 03.10.2025
* Vana "Grafiti andmebaas". Piret Voolaid, koost. Raido Kuus, tehniline teostaja. Tartu: Eesti Kirjandusmuuseum, 03.10.2025
* Art Leete "Kriipamisest" Folklore, 25.07.2007
* Raimu Hanson "Tänavakunstnik narrib jokkijaid" Postimees, 23.04.2013
* Raimu Hanson "Tänavakunstnik muutub avalikuks" Postimees, 23.04.2013
* Raimu Hanson "Kodumaine tänavakunst hakkab murdeeast välja kasvama" Postimees, 23.04.2013
* Luise Birkenfeld "Helgust väikelinnadesse" Sirp, 12.07.2019
*  linna Facebooki postitus uuest liiklusmärgist 2021. aastal
*  "Täägin, järelikult olen olemas", Piret Voolaiu uuring sõnumitest Tartu seintel 2011. aastal
* Tartu tänavakunsti ja suurte seinamaalide kaardistamine ning analüüs, Annika Luure, 2024
* CREATION OF STREET ART IN COLLABORATION WITH THE COMMUNITY, Danil Taro, 2025