Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Iisraeli kaitsejõud

| Iisraeli kaitsejõud |
| --- |
| Embleem |
| Asutatud |
1948 |
| Riik |  Iisrael |
| Lahingud |
Operatsioon Sulatina |
| Ülemad |
| Kindralstaabi ülem |
Herzi Halevi |
| Sümboolika |
| Lipp |  |

**Iisraeli kaitsejõud** (heebrea צְבָא הַהֲגָנָה לְיִשְׂרָאֵל Tsva ha-Hagana le-Yisra'el või Tzahal (צה״ל), inglise *Israel Defense Forces*, lühendatult IDF) on Iisraeli relvajõud.

## Koosseis

* Iisraeli maavägi
* Iisraeli õhuvägi
* Iisraeli merevägi
# Tuareegid

Tuareegid
Kel Tamasheq

ⴾⵍ ⵜⵎⵛⵈ| Lipp |
| Tuareegid Malis tehtud fotol (1974) |
| Rahvaarv |
|
arvatavalt 5,7 miljonit |

**Tuareegid** on berberi rahvas, kes asustavad Põhja-Aafrikas Sahara kõrbe sisealasid. Traditsioonilise eluviisi poolest on nad rändkarjakasvatajad ehk nomaadid.

Tuareegide arvu hinnatakse 5,7 miljonile inimesele, kõige enam elab neid Nigeris ja Malis. Arvukad tuareegide kogukonnad on ka Alžeerias, Liibüas ja Burkina Fasos, vähem elab neid Nigeeria põhjaosas. Täpseid arve tuareegidest elanikkonna kohta ühes või teises riigis ei ole võimalik esitada, sest nomaadidena liiguvad tuareegid pidevalt ka üle riigipiiride.

Tuareegid kõnelevad tuareegi keelt, mille kohta puudub kindel seisukoht, kas tegemist on ühe mitmete dialektidega keelega või omavahel tihedalt seotud keelte perekonnaga. Nad tunnistavad islami usku, mis on segunenud nende vanade animistlike uskumuste ja tavadega.

## Kirjandus

* Andrus Mölder. *Kel tamasheq* ja *imushagh*. Tuareegid - Aafrika riigita rändrahvas. Horisont, 3/2018, lk 12-19
# Sturmpanzer I

|  |
| --- |
|  |
| 15 cm sIG 33 (Sf) auf Panzerkampfwagen I Ausf. B
 |
| Sturmpanzer I tehnilised andmed |
| Pikkus | 4,42 m |
| Laius | 2,06  m |
| Kõrgus | 3,35  m |
| Kaal | 8,5  t |
| Kiirus | maastikul ? km/h maanteel 39 km/h |
| Käiguvaru | maanteel 60 km maanteel 100 km |
| Suurtükk | 150 mm haubits sIG L/11,4 32 mürsku |
| Kuulipildujad |  |
| Soomus | 6–13 mm |
| Mootor | 6-silindrine Maybach NL38TR |
| Mootori võimsus | 100 hj |
| Meeskond | 4 inimest |

**Sturmpanzer I** täisnimetusega **15 cm sIG 33 (Sf) auf Panzerkampfwagen I Ausf. B** on Teise maailmasõja alguses Saksamaal toodetud liikursuurtükk.

1939. aasta lõpus töötas firma Alkett PzKpfw I Ausf. B šassiil välja kaks liikursuurtüki prototüüpi. Neist esimesele šassiile oli paigaldatud 105 mm haubits sIG 30 (sIG – schwere Infanterie Geschutz) koos soomuskilbi ja ratastega. Teine aga, millest ka seeriamasinad said uue 150 mm haubitsa sIG 33, mis oli paigaldatud šassiile spetsiaalse alusega ja ilma ratasteta. PzKpfw I Ausf. B-l oli eemaldatud torn ning korpuse pealmine (tornialune) soomusplaat, mille asemele paigaldati soomuskast, mis oli avatud pealt ja tagant. Soomuskasti seinad olid 10 mm paksused. Sturmpanzer I kaalus 8,5 tonni ja oli üle 3 meetri kõrge. Kõrgus, mille andis haubits (kaaluga 1,75 tonni), oli masinale suureks ohuks ümberminemisel.

Haubitsat oli võimalik liigutada külgedele 25 kraadi ja vertikaalselt −4 kuni + 75 kraadi. Meeskonda kuulus 4 meest: juht-mehaanik, komandör-sihtur, laadija ja lukustaja. Kahuri laskekomplekti kuulusid kild-, kild-fugass- ja suitsumürsud. Mürsu algkiirus oli 240 m/s ja lennukaugus 4,7 km. 1941. aasta sügisel võeti lahingukomplekti kumulatiivse laenguga mürsud Gr 39 Н1/А, algkiirusega 280 m/s ja kaaluga 25 kg, mis läbistasid 100 meetri pealt kuni 160 mm soomust.

Kõigile Sturmpanzer I-le olid paigaldatud raadiojaamad FuG 5, mille tegevusraadiuseks telefonina oli 2 ja telegraafina 4 km.

Jaanuaris-veebruaris 1940 valmistas firma Alkett 36 seeriamasinat. Nende masinatega relvastati 701–706 kompaniid (sIG (Sf) Kompanien), mis olid ühendatud ühtseks tankidiviisiks, hiljem nimetati ümber tankikorpuseks. Sturmpanzer I võtsid osa lahingutest Prantsusmaal, Balkanil ja Nõukogude Liidus. Viimast korda kasutati neid masinaid 704 kompanii koosseisus 1943. aastal.

Sellest masinatüübist pole tänapäevani säilinud ühtegi eksemplari.

## Välislingid

* Achtung Panzer ! – PzKpfw I
# Punase Risti embleem

IFRC ametlik embleem
**Punase Risti embleem** märgib järgmisi rahvusvahelise humanitaarõigusega kaitstud objekte:

* haavatud ja haigete relvajõudude liikmete (võitlejate) eest hoolt kandmiseks mõeldud hooneid;
* relvajõudude meditsiinipersonali ja selle varustust;
* sõjaväevaimulikke;
* Punase Ristiga seotud organisatsioone.

Punase risti embleem on punane rist valgel taustal. Erinevalt Püha Jüri ristist ei ulatu Punase Risti embleemil risti haarad lipu servadeni. Embleem on algselt loodud Šveitsi lipu negatiivina. Islamiriigid kasutavad Punase Risti embleemina **Punast Poolkuud**.

Eestis reguleerib sümboolika kasutamist Punase risti nimetuse ja embleemi seadus.

## Punane Rist

Punane rist valgel taustal oli 1864. aasta Genfi konventsioonis välja kuulutatud algne kaitse sümbol, selle kujundus pärineb algselt Šveitsi kirurgi dr. Louis Appialt ja Šveitsi kindral Henri Dufourilt, Punase Risti rahvusvahelise komitee asutajaliikmetelt.

Rahvusvahelise Punase Risti Komitee (ICRC) andmetel on embleem algselt loodud Šveitsi lipu värvide ümberpööramisega, mis on ametlikult kirjas 1906. aasta konventsiooni redaktsioonis.

190 riiklikust seltsist, mida Rahvusvaheline Punase Risti Komitee on praegu tunnustanud, kasutavad 154 oma ametliku organisatsiooni embleemina punast risti.

## Punane Poolkuu

Vene-Türgi sõja ajal (1876–1878) kasutas Osmanite impeerium Punase Risti asemel Punast Poolkuud, arvates, et rist ärritaks moslemitest sõdureid. Kokkuleppel Rahvusvaheline Punase Risti Komiteega 1877. aastal kohustus Venemaa täielikult austama kõigi Punase Poolkuu sümbolit kandvate isikute ja rajatiste pühadust, millele järgnes Osmanite valitsuse samasugune kokkulepe austada Punast Risti. Punast poolkuud tunnustati ametlikult 1929. aastal, kui Genfi konventsiooni uuendati. Pärast Ottomani impeeriumi kokkuvarisemist kasutasid Punast poolkuud esimesena Türgi ning Egiptus. Alates selle ametlikust tunnustamisest kuni tänapäevani võtsid Punase Poolkuu kasutusele peaaegu kõigi enamus moslemi elanikkonnaga riigid, välja arvatud Indoneesia.

Punase Poolkuud kasutab 33 tunnustatud ühingut 190-st.

## Punane Lõvi ja Päike

Punane Lõvi ja Päike
Aastatel 1924–1980 kasutas Iraan Punase Lõvi ja Päikese Seltsi sümbolit, mis põhines Iraani lipul ja embleemil. Punane lõvi koos päikesega tunnistati ametlikult sümboliks 1929. aastal koos Punase poolkuu sümboliga. Sümbol võeti Genfis kasutusele 1964. aastal. Vaatamata sellele, et 1980. aastal läks Iraan üle punasele poolkuule, säilitab riik õiguse selle sümboli kasutamiseks.

## Viited

## Välislingid

* ICRC: The red cross and red crescent emblem and international humanitarian law.
# Nudelman N-37

| Nudelman N-37 |
| --- |
|

---

 |
| Tüüp |
automaatkahur |
| Päritoluriik |  Nõukogude Liit |
| Teenistusajalugu |
| Teenistuses |
1946– |
| Kasutajad | *Loend* |
| Tootmise ajalugu |
| Konstrueeritud |
1945 |
| Tootja |
OKB-16 |
| Tootmises |
1946 – 1960. aastad |
| Tehnilised andmed |
| Kaal |
103 kg |
| Pikkus |
2455 mm |
| Toru pikkus |
1361 mm |
|

---

 |
| Kaliiber |
37 mm |
| Laskekiirus |
400 lasku/min |
| Laskemoona algkiirus |
690 m/s |

**Nudelman N-37** on Nõukogude Liidu automaatkahur. See on 37-millimeetrise kaliibriga ning seda kasutatakse lennukitel. Relv konstrueeriti teise maailmasõja ajal Aleksandr Nudelmani konstruktsioonibüroos OKB-16 asenduseks vanemale lennukikahurile NS-37. N-37 jõudis teenistusse aastal 1946 ning see oli enda eelkäijast 30% kergem, kuid laskemoona algkiirus oli 23% aeglasem.

N-37 on nii relva enda kui laskemoona mõõtmetelt suur. Laskemoona algkiirus oli siiski rahuldav, kuid laskekiirus vaid 400 lasku minutis. Probleeme tekitasid tugev tagasilöök ning väljuvate gaaside hulk. Samuti polnud lihtne leida nii suure relva ja selle laskemoona jaoks hävituslennukites kohta. Samas piisas vahel ka ühest lasust, et vastase pommituslennuk kahjutuks teha.

Relv on aastate jooksul leidnud kasutust muuhulgas lennukitel MiG-9, MiG-15, MiG-17, MiG-19 ja Jak-25. Relva toodeti vähemalt 1950. aastate lõpuni ning mõnel pool maailmas on see kasutuses tänini.

## Kasutajad

* Nõukogude Liit

## Kirjandus

* Koll, Christian (2009). *Soviet Cannon - A Comprehensive Study of Soviet Arms and Ammunition in Calibres 12.7mm to 57mm*. Austria: Koll. Lk 341. ISBN 978-3-200-01445-9. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. oktoober 2009. Vaadatud 12. detsembril 2020.
* Широкорад А.Б. (2001) *История авиационного вооружения* Харвест (Shirokorad A.B. (2001) *Istorya aviatsionnogo vooruzhenia* Harvest. ISBN 985-433-695-6) (*History of aircraft armament*)
# Akronüüm

**Akronüüm** (vanakreeka sõnadest ἄκρος *akros* 'äärmine' ja ὄνυμα *onyma* 'nimi') on sõnana häälduv ühend, mis on moodustunud mitme sõna algustähtedest.

Näiteks **EKI** – Eesti Keele Instituut.

## Vaata ka

* kolmetähelised lühendid ehk kolmetähelised akronüümid (inglise *three-letter acronym, TLA*)
* lühend
* bakronüüm

## Viited
# Rahvastepall

**Rahvastepall** on pallimäng, kus mängijad püüavad vastasvõistkonna liikmeid palliga tabada.

Seda mängitakse väljakul, mis on jaotatud kaheks võrdseks pooleks ehk linnaks.

## Reeglid

Mängijad jaotatakse kahte võrdarvulisse võistkonda, neist igaühes peab olema vähemalt neli liiget. Ametlike võistluste korral kuulub igasse võistkonda 10 liiget.

Võistkondade kaptenid määravad loosimise teel kindlaks, kumb võistkond mängu alustab. Mängu käigus üritavad kapten ja tema võistkonna liikmed tabada palliga vastasvõistkonna väljakupoolel asuvaid mängijaid.

## Viited

## Välislingid

* Rahvastepalli reeglid
* Video
# Kroket

**Kroket** on seltskonnamäng ja sportlik pallimäng, mida mängitakse nuialaadsete mängukeppidega palle läbi muruplatsil asuvate väikeste väravate lüües.

Kroket oli olümpiamängude kavas 1900. aasta suveolümpiamängudel Pariisis.

Kroketi variant *roque*, mida mängitakse kõval pinnasel oli 1904. aasta suveolümpiamängude kavas.

Tänapäeval mängitakse kroketit peamiselt Inglismaal, Uus-Meremaal, Austraalias, USAs ja Prantsusmaal.
# Wilhelm (Saksa kroonprints)

| Wilhelm |
| --- |
|  |
| Sünniaeg |
6. mai 1882 |
| Surmaaeg |
20. juuli 1951 (69-aastaselt) Hechingen |
| Amet |
ohvitser, ettevõtja |
| Autasud |
Krüsanteemi orden |
| [muuda Wikidatas] |

**Friedrich Wilhelm Victor August Ernst** (6. mai 1882 Potsdam – 20. juuli 1951 Hechingen) oli Wilhelm II vanim poeg ja tema otsene pärija. Ta oli seega Saksa Keisririigi ja Preisi Kuningriigi viimane kroonprints. Temast sai 1941. aastal pärast oma isa surma kümneks aastaks Hohenzollernide dünastia pea.

Kroonprints koos oma isa ja pojaga (1927)
Kohtumine Adolf Hitleriga (1933)
## Välislingid

* Wilhelm (Saksa kroonprints) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
# Miljard

**Miljard** on naturaalarv 1 000 000 000 ehk 109.

SI-süsteemi mõõtühikute puhul kasutatakse miljardikordsuse väljendamiseks eesliidet "giga-" (tähis G).

Eestikeelne lühend on **mld**.

## Biljon

Eesti keeles on inglise keele mõjul miljardit nimetatud ka **biljoniks**. Ingliskeelset sõna *billion* (prantsuskeelsest sõnast *billion*) kasutatakse arvu 109 nimetusena USA-s.

Ajalooliselt on sõnal „biljon" eri keeltes olnud eri tähendus, näiteks 1974. aastani nimetati Suurbritannias biljoniks arvu 1012 ja miljard oli *milliard*.

## Vaata ka

* Suurte arvude nimetused

## Viited
# Ivan Gešov

| Ivan Gešov |
| --- |
|  |
| Sünniaeg |
20. veebruar 1849 Plovdiv (Osmanite riik) |
| Surmaaeg |
11. märts 1924 (75-aastaselt) Sofia (Bulgaaria kuningriik) |
| Amet |
poliitik, pankur |
| Autogramm |
|  |
| [muuda Wikidatas] |

**Ivan Evstratiev Gešov** ( Иван Евстратиев Гешов; 20. veebruar 1849 – 11. märts 1924) oli Bulgaaria poliitik.

Ta oli peaminister 29. märtsist 1911 kuni 30. maini 1913.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev **Aleksandǎr Malinov** | **Bulgaaria peaminister** 29. märtsist 1911 kuni 30. maini 1913 | Järgnev **Stojan Danev** |
# Blade Runner

Blade Runner| Blade Runner |
| --- |
| Žanr |
ulme, triller, draama |
| Režissöör |
Ridley Scott |
| Stsenarist |
Philip K. Dick (romaan), Hampton Fancher, David Webb Peoples |
| Operaator |
Jordan Cronenweth |
| Helilooja |
Vangelis |
| Peaosades |
Harrison Ford (Rick Deckard), Rutger Hauer (Roy Batty), Sean Young (Rachael), Edward James Olmos (Gaff), M. Emmet Walsh (Bryant), Daryl Hannah (Pris), William Sanderson (J.F. Sebastian), Brion James (Leon), Joe Turkel (Tyrell) |
| Produtsent |
Michael Deeley |
| Aasta |
1982 |
| Kestus |
117 minutit |
| Riik |
Ameerika Ühendriigid |
| Keel |
inglise |
|
Ametlik veebileht |
|
IMDb profiil |

**"Blade Runner"** on 1982. aastal Ridley Scotti käe all valminud ja nüüdseks kultusfilmiks saanud düstoopiline ulmefilm, mis põhineb Philip K. Dicki romaanil "Kas androidid unistavad elektrilammastest?" (*Do Androids Dream of Electric Sheep?*).

2017. aastal tehti "Blade Runnerile" järg "Blade Runner 2049".

## Sisu

Tulevikus toodetakse tehisorganisme (replikante), keda kasutatakse Maa-välistes kolooniates raske töö tegijatena, meelelahutus- ja seksitööstuses jne. Aastal 2019 tehakse Rick Deckardile, endisele *blade runner*'ile (tulevikumaailmas pearahaküti nimetus) ülesandeks kõrvaldada kaaperdatud kosmoselaevaga Maale põgenenud replikandid (androidid), kuna nad on väidetavalt põgenemise ja varjumise käigus tapnud mõnegi inimese. Intrigeeriva elemendina on kaasatud ka nägemus, mis kergitab Deckardi enda päritolu küsimuse.

## Näitlejad

* Harrison Ford – Rick Deckard
* Rutger Hauer – Roy Batty
* Sean Young – Rachael
* Edward James Olmos – Gaff
* Daryl Hannah – Pris
* M. Emmet Walsh – Bryant
* Joe Turkel – Tyrell
* William Sanderson – J. F. Sebastian
* Brion James – Leon
* Joanna Cassidy – Zhora
* James Hong – Hannibal Chew
# Abstraktne ekspressionism

**Abstraktne ekspressionism** on 1940. aastatel Ameerika Ühendriikides abstraktsionismist väljakasvanud kunstivool. Uue kunstivoolu alusepanijateks ja viljelejateks olid 1930–1940. aastatel Euroopast Ameerika Ühendriikidesse siirdunud kunstnikud. Sarnast voolu Euroopas nimetatakse informalismiks.

Abstraktse ekspressionismi esindajateks on Janet Sobel, Mark Rothko, Jackson Pollock, Franz Kline, Willem de Kooning, Arshile Gorky, Helen Frankenthaler. Eestis on abstraktset ekspressionismi viljelenud näiteks Lola Liivat.

Abstraktsest ekspressionismist arenes välja maalilisejärgne abstraktsionism.

## Vaata ka

* Ekspressionism
* Ekspressiivne abstraktsionism
# Tony Richardson

**Cecil Antonio Richardson** (tuntud kui **Tony Richardson**; 5. juuni 1928 Shipley, Lääne-Yorkshire – 14. november 1991 Los Angeles) oli Briti teatri- ja filmirežissöör.

Ta oli üks 1950.–1960. aastate Briti filmi uuendusliikumise keskseid kujusid ning kuulus nn noorte vihaste meeste põlvkonda. Hiljem sai temast üks Briti uue laine olulisemaid lavastajaid.

Richardson alustas karjääri teatris ja televisioonis. Ta juhtis lavastajana mitmeid Londonis Royal Court Theatre'is esietendunud näidendeid, sealhulgas John Osborne'i "Look Back in Anger", mis kujunes oma ajastu oluliseks teatriteoseks.

Filmilavastajana saavutas ta tuntuse 1960. aastate alguses sotsiaalrealistlike teostega nagu "Look Back in Anger" (1959), "The Entertainer" (1960), "A Taste of Honey" (1961) ja "The Loneliness of the Long Distance Runner" (1962), mida peetakse Briti uue laine klassikaks.

Tema suurim rahvusvaheline edu saabus filmiga "Tom Jones" (1963), mis võitis Oscari parima filmi ja parima režissööri kategoorias.

## Isiklikku

Aastatel 1962–1967 oli Richardson abielus teatri- ja filminäitleja Vanessa Redgrave'iga. Sellest abielust sündisid tütred Natasha ja Joely Richardson, kes mõlemad tegutsesid näitlejatena.

## Viited

## Välislingid

* Tony Richardson andmekogus IMDb (inglise)
# Adamstiil

Robert ja James Adami kujundatud detailid Derby House'ist Grosvenor Square'il, näide vendade Adamite stiilis dekoorist
**Adamstiil** (inglise keeles *Adamesque*, *Adam Style*) on varaklassitsistlik 18. sajandi teise poole sisekujundusstiil Inglismaal ja kohati Mandri-Euroopas, mis sai nimetuse arhitektidest ja mööblikunstnikest vendade Robert Adami, John Adami ja James Adami järgi. Samaaegne Louis XVI stiiliga Prantsusmaal.

Stiilile on iseloomulik vaoshoitud värvikasutus ja lame tagasihoidlik stukkornament, dekoor laenab vorme ja elemente keisririigiaegsest Vana-Roomast.

## Pildid

* Robert Adami sisekujundus Syon House'is Londonis
* Home House'i interjöör, Robert Adam, 1777
* Osterley Parki interjöör, Robert Adam, 1761
* Home House'i trepikoda, Robert Adam, 1777
* Angelika Kauffmanni maal, tüüpiline vendade Adamite interjöörides

## Viited
# Estetism

**Estetism** oli 19. sajandi Euroopa kunstivool, mis rõhutas kirjanduses, kunstis ja tarbekunstis rohkem esteetilisi väärtusi kui sotsiopoliitilisi teemasid. Üldiselt esindas see kunstivool samu väärtusi, mida sümbolism ja dekadentlik liikumine esindasid Prantsusmaal või *decadentismo* Itaalias.

## Välislingid
# Fovism

Albert Marquet "Pariisi vaade, Louvre'i kallas" (1906)
**Fovism** on 20. sajandi alguses välja kujunenud kunstivool, mis on omane **foovide rühmitusse** kuulunud prantsuse kunstnikele.

Foovide esimene ühisnäitus toimus 1905. aasta Pariisi Sügissalongis. Nime võlgnevad foovid kunstikriitik Louis Vauxcelles'i märkusele, kes arvas end olevat nende teoste keskel kui "metsikute loomade seas" (pr k "parmi les fauves").

Foovid hülgasid pea täielikult senise kunsti põhitõed, näiteks valguse ja varjuga modelleerimise ning objektidele ainuomaste värvide kujutamise. Nende peaeesmärgiks sai kunstniku enese tunnete ja meeleolude, mitte nähtavate asjade jäljendamine. Eeskuju said nad Vincent van Goghi elamuslikest teostest.

Foovid moodustasid üsna kindlapiirilise rühmituse, kes pidevalt suhtles ja kunstiprobleeme arutas. Sellest peale said ühesuguste veendumuste ja kujutamislaadiga kunstnike seltskonnad 20. sajandi kunstis üsna tavalisteks.

Foovid püsisid suhteliselt ühtsed 1907. aastani, mil enamik senistest liikmetest haarasid kinni uutest väljakutsetest ja läksid edasi teist teed.

Fovismil on 20. sajandi kunstile suur mõju. Foove peetakse ekspressionismi eelkäijateks, kuid näiteks Georges Braque pöördus hoopis kubistliku stiili poole.

## Foovid

* Henri Matisse (1869–1954) oli rühmituse keskne kuju. Ta arvas, et kunstnikul ei ole vaja loodust kopeerida, vaid tal tuleb lasta tegelikkusel endale mõjuda ja püüda neid tekkinud meeleolusid väljendada. Samuti arvas ta, et kunstiteos peaks vaimselt väsinud inimesele mõjuma samamoodi nagu tugitool kehaliselt väsinud inimesele. Nii ongi ta teosed vaatamata väga erksatele ja kontrastsetele värvidele harmoonilised ja kaunid. Ta jäi fovismile truuks elu lõpuni.
* André Derain (1880–1954) oli rühmituse teine juhtfiguur. Ta kasutas kriiskavaid ja puhuti toorelt kokkusobitatud värve. Deraini hilisem looming on kubistlik.
* Maurice de Vlaminck (1876–1958) oli rühmituse kolmas alusepanija. Tema loomingule on omased tugevad ja kohati toorelt kokku sobitatud värvid. Tema eeskujuks oli van Goghi looming.
* Albert Marquet (1875–1947) oli rühmituse neljas alusepanija. Loomingus väljendus fovism mõningates elementides, näiteks kontrasti kasutamises, hilisem looming on pigem impressionistlik ja naturalistlik.
* Raoul Dufy (1877–1953) teostes on sageli muusika motiive.
* Georges Braque (1867–1956) kuulus foovide hulka kaks aastat. 1907. aastal jõudis ta koos Picassoga kubistliku stiilini.

Foovide hulgas oli erandlik kunstnik Georges Rouault (1871–1958), keda teistega sidusid ainult mõned välised tunnused. Nooruses oli ta töötanud keskaegsete kirikute vitraažide taastamisel. Tema töödele on iseloomulikud jõulised mustad piirjooned ja otsekui hõõguvad värvid. Tema tööde teemad on sageli pärit piiblist, teoste üldine vaim süngevõitu ja moraliseeriv.

## Viited

## Kirjandus

* Jaak Kangilaski "Üldine kunstiajalugu"
# Illustratsioon

Anne Pikkovi illustratsioon raamatule "Lilla kuningatütar"
Adolphe Millot' illustratsioon limustest entsüklopeediale "Le Larousse pour tous"
**Illustratsioon** on visuaalne teos (näiteks joonistus, maal või foto), milles rõhk on pigem kujutataval kui kujutamise viisil. Illustratsiooni ülesanne on selgitada, toetada, rikastada või dekoreerida visuaalselt mingit lugu või asjakohast tekstilist informatsiooni.

## Illustratsiooni kasutusvaldkondi

* Ilukirjanduses, eriti lastekirjanduses kasutatakse illustratsiooni andmaks tegelastele nägusid, tegevuse ja/või tausta visualiseerimiseks või emotsiooni loomiseks — pildid panevad lugeja naerma või tekitavad temas kõhedust.

* Illustratsioon võib selgitada tehniliselt keerukaid objekte või kirjeldada veel teostamata objekte, mida teksti abil täpselt väljendada ei saa. Tehnilised instruktsioonid käsiraamatutes on tihti illustreeritud.

* Teaduslikult kasutatakse illustratsiooni näiteks meditsiinis anatoomia kujutamiseks, botaanikas, zooloogias (on liike, mida on raske pildistada), arheoloogias jne.

* Illustratsioonil on ka meelelahutuslik otstarve — postkaartidel, plakatitel, ajakirjanduses, kaubanduses pakenditel, reklaamides ning mujal.

## Vaata ka

* illustraator
* kujutav kunst
* karikatuur
* kunstnik
# Romantiline film

Humphrey Bogart ja Ingrid Bergman filmis "Casablanca"
Tyrone Power ja Alice Faye filmis "Alexander's Ragtime Band"
**Romantiline film** (ka **armastusfilm**) on mängufilmižanr, mille põhitunnusteks on armastus ja kirg.

## Romantilise filmi alamliigid

* Romantiline draama (*romantic drama*), näiteks "Casablanca"
* Romantiline komöödia (*romantic comedies*), näiteks "Armastus on see...", "Kui Harry kohtus Sallyga"
* Romantiline põnevik (*romantic thriller*), näiteks "Ooperifantoom"

## Tuntud teoseid

* "Vihurimäe" (*Wuthering Heights*, 1939)
* "Tuulest viidud" (*Gone With the Wind*, 1939)
* "Casablanca" (*Casablanca*, 1942)
* "Unustamatu romanss" (*An Affair to Remember*, 1957)
* "Doktor Živago" (*Dr. Zhivago*, 1965)
* "Love Story" (*Love Story*, 1970)
* "Sellised me olime" (*The Way We Were*, 1973)
* "Annie Hall" (*Annie Hall*, 1977)
* "Kuutõbised" (*Moonstruck*, 1987)
* "Kummitus" (*Ghost*, 1990)
* "Unetus Seattle'is" (*Sleepless in Seattle*, 1993)
* "Titanic" (*Titanic*, 1997)
* "Inglite linn" (*City of Angels*, 1998)
* "Armunud Shakespeare" (*Shakespeare in Love*, 1998)
* "Armas kodu Alabamas" (*Sweet Home Alabama*, 2002)
* "Maja järve ääres" (*The Lake House*, 2006)

## Viited

## Välislingid

* Romance Films. Filmsite.org
# Lühifilm

**Lühifilm** on lühikese kestusega film. Ameerika filmikunsti ja -teaduste akadeemia määratleb lühifilmi kui "originaalfilmi, mille kestus koos kõigi tiitritega ei ületa 40 minutit".

Maailma vanimate lühifilmifestivalide hulgas on Clermont-Ferrandi rahvusvaheline lühifilmide festival Prantsusmaal (alates 1979), Tampere filmifestival Soomes (alates 1969) ja rahvusvaheline lühifilmide festival Oberhausen Saksamaal (alates 1954). Neid kõiki peetakse siiani kõige tähtsamateks lühifilmide festivalideks maailmas.

Eesti filmifestivalidest näitavad lühifilme võistlusprogrammides näiteks PÖFF Shorts, Valga Hot Shorts, Haapsalu õudus- ja fantaasiafilmide festival, Pärnu filmifestival.

Alates 2020. aastast korraldab Eesti Filmi Instituut ülilühikeste, vaid ühe minuti pikkuste filmide konkurssi.

## Vaata ka

* PÖFF Shorts
* Tampere filmifestival
* Muusikavideo

## Viited

## Välislingid

* Estonian Shorts