Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Leegiheitja

USA sõdur kasutab leegiheitjat Vietnami sõjas.
**Leegiheitja** on survestatud põlevseguga (bensiin, petrooleum, diislikütus jne) laetud seadeldis vastase elavjõu hävitamiseks või tehnilise varustuse süütamiseks juhitava põleva vedelikujoaga.

Leegiheitjate toimeulatus on kuni 200 meetrit. Leegiheitja võib olla järelveetav, kantav (ranits) ning tankile või mingile muule liikurile/soomukile paigaldatud. Esimest korda kasutasid leegiheitjat Saksa väed Esimeses maailmasõjas 1915. aastal.

Jalaväelasele on lahingus kasutatava leegiheitja laastav tulejõud suure psühholoogilise hirmutava mõjuga. Teises maailmasõjas oli see kõige ebainimlikum ja samas efektiivseim lähivõitlusrelv. Sõduri seljas kantavasse ranitsasse või mingile liikurile paigaldatud mahutist kõrge surve all juht-torust väljuv põlev-vedelik süttib kohe valvesüüteleegist ning surve all suure kaarega väljapaiskuv tulelont süütab ja põletab kõik ettesattuva.
# Müüser

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib relvast; nõu kohta vaata artiklit Uhmer* |

---

 Vene 1877. aasta mudeli kindlusemüüser Narva linnuse hoovis
**Müüser** ehk **mortiir** on suurtükk, mille raua pikkus on 2–12 kaliibrimõõtu ja relva kaliiber on 152–420 millimeetrit .

Müüsri mürsud ei lenda kaugemale, kui 14 kilomeetrit. Mürsu väga kumer lennujoon võimaldab tulistada püstloodis varjete taha.

## Ajalugu

Eestlaetav müüser oli astunud suurtükkide ritta juba 15. sajandil, mil seda kasutati peamiselt piiramisel. Siis tulistati sellega kivi- ja malmkuule. Eriti tõhus oli müüser pehmete sihtmärkide vastu: mürsu kiirus oli küll väiksem kui haubitsal, kuid laskekiirus suurem. Samuti oli see kergem ja seda oli hõlpsam transportida.

Teises maailmasõjas asendati müüser miinipildujaga.

## Viited

## Välislingid
# Kar 98k

Mauser Karabiner 98k
**Karabiner 98 *(*Kar98**; **K98**) on poltlukuga 7,92x57 mm Mauser padrunit kasutav vintpüss.

Alates 1935. aasta 21. juunist oli K98 Wehrmachtis kasutusel standardjalaväerelvana.

Relv töötati välja Mauseri tehases 1898. aastal eeskätt ratsaväe ja suurtükiväe vajadusi arvestades. Juba esimene mudel oli kindlalt üle vanemast 1891. aasta vintpüssist ja 1888. aasta karabiinist. 1907. aastal hakati uue relvaga Karabiner 98 AZ varustama Baieri ja Preisi üksusi. 1908. aastal relvastati selle relvaga kogu Saksa armee.

Pärast esimest maailmasõda töötati 1920. aastail Saksamaal välja relva edasiarendus, mis sai nimeks Karabiner 98a. 1935. aastal võeti relvastusse relva lühendatud versioon Karabiner 98 Wehrmachti standardkäsitulirelvana. Hiljem arendati sellest edasi ka Karabiner 98b. Sõja lõpuni toodeti neid karabiine mitu miljonit tükki.
Täpne toodanguarv ei ole teada. Kasutusele jäi vähemal määral ka relva vanemaid versioone. Pärast sõda oli K98 veel mõned aastad mõnede võitjariikide (näiteks Prantsusmaa) relvastuses, kes neid relvaabina omakorda Kolmanda Maailma riikidele edasi kinkisid. Mõned tuhanded jäid pärast sõda kuni 1950. aastate alguseni ka Saksamaa jõustruktuuride käsutusse.

Oli olemas ka nn jäägrikarabiin, mida nimetati K98k-ks (k = kurz). See oli lühem kui K98 ja tagumine sihik oli ülemise laesääre keskel.

## Viited
# SdKfz 251

|  |
| --- |
|  |
| SdKfz 251
 |
| SdKfz 251/1 tehnilised andmed |
| Pikkus | 5,76 m |
| Laius | 2,15  m |
| Kõrgus | 2,25  m |
| Kaal | 9,14  t |
| Kiirus | maastikul ? maanteel 50 km/h |
| Käiguvaru | maanteel ? maanteel 275 km |
| Suurtükk | – |
| Kuulipildujad | 2x 7,92 mm MG 34 2010 padrunit |
| Soomus | 8–10 mm |
| Mootor | Maybach HL42TKRM |
| Mootori võimsus | 100 hj |
| Meeskond | 2+10 inimest |

**SdKfz 251** oli Saksamaal valmistatud poolroomikveermikul soomustransportöör.

Seda ehitati tuhandeid ning kasutati peamiselt soomusjalaväes jaosoomukina. SdKfz 251 oli SdKfz 250 "vanem vend". Ta oli suurem, kaalus rohkem, oli tugevama soomuskaitsega ja sellega sai transportida rohkem sõdureid või relvastust. Masinast valmistati ühtekokku 22 mudelit.

Kõige tähtsam neist oli SdKfz 251/1, mis oli varustatud kahe kuulipildujaga ning vedas ühte soomusjalaväe jagu. Teistel mudelitel oli näiteks kuus reaktiivpommiraami (Stuka zu Fuss), tankitõrjekahurid, lühikeste torudega haubitsad (Stummel), õhutõrjekahurid ja leegiheitjad.

Tehti ka ilma relvastuseta erimudeleid pioneerivägedele, välihospidalidele ja laskemoona transportimiseks. Masinad ehitati Hanomagi tehases Hannoveris SdKfz 11 kere baasil.

## Vaata ka

* SdKfz 251/22
* OT-810
# DP (kuulipilduja)

| DP |
| --- |
|

---

 |
| Tüüp |
kergekuulipilduja |
| Päritoluriik |  Nõukogude Liit |
| Teenistusajalugu |
| Teenistuses |
1928– |
| Kasutajad | *Loend* |
| Tootmise ajalugu |
| Konstruktor |
Vasili Degtjarjov |
| Konstrueeritud |
1927 |
| Tootmises |
1928 – 1950. aastad |
| Toodetud ühikuid |
795 000 |
| Tehnilised andmed |
| Kaal |
11,5 kg (laetud) |
| Pikkus |
1270 mm |
| Toru pikkus |
604 mm |
|

---

 |
| Padrun |
7.62×54mmR |
| Laskekiirus |
550 lasku/min |
| Laskemoona algkiirus |
840 m/s |
| Tõhus laskeulatus |
800 m |
| Söötur |
47-lasuline ketassalv |

**DP** (vene keeles Пулемёт Дегтярёва Пехотный, *Pulemjot Degtjarjova Pehotnõi*; **Degtjarjovi kuulipilduja**) on Nõukogude Liidu kergekuulipilduja, mis võeti kasutusele 1928. aastal. Selle moonaks on 7.62×54mmR.

DP oli teises maailmasõjas Nõukogude vägede põhiline kergekuulipilduja, lisaks kasutati seda peaaegu igas tankis ning selle ümberehitatud mudelit lennukitel. 1950. aastatel võeti DP-de kõrval kasutusele ka kuulipilduja RPD ning 1960. aastatel vahetati see täielikult PKM-i vastu välja.

## Kasutajad

|  |  |
| --- | --- |
| * Afganistan
* Albaania
* Alžeeria
* Angola
* Benin
* Bulgaaria
* Egiptus
* Ekvatoriaal-Guinea
* Etioopia
* Guinea ja Roheneeme Sõltumatuse Aafrika Partei
* Hiina Rahvavabariik
* Hiina Vabariik
* Hispaania
* Ida-Saksamaa
* Indoneesia
* Iraak
* Itaalia
* Jeemen
* Jugoslaavia
* Kesk-Aafrika Vabariik
* Komoorid
* Kongo Vabariik
* Kuuba
 | * Laos
* Liibüa
* Natsi-Saksamaa
* Nigeeria
* Nõukogude Liit
* Palestiina Vabastusorganisatsioon
* Poola
* Põhja-Korea
* Rumeenia
* Sambia
* Seišellid
* Somaalia
* Soome
* Sri Lanka
* Sudaan
* Süüria opositsiooniväed
* Süüria
* Tansaania
* Togo
* Tšehhoslovakkia
* Ukraina
* Ungari
* Vietnam
 |

## Vaata ka

* Kucher Model K1
* Lahti-Saloranta M/26
* Lewis (kuulipilduja)

## Viited
# T-70

|  |
| --- |
|  |
| T-70
 |
|  |
| Mõõtmed |
| Pikkus | 4,29 m |
| Laius | 2,32 m |
| Kõrgus | 2,04 m |
| Kaal | 9,2 t |
| Kliirens | 350 mm |
| Meeskond | 2 meest |
| Relvastus |
| Suurtükk | 1×20K mod. 1934 |
| Suurtüki kaliiber | 45 mm |
| Suurtüki lahinguvaru |  |
| Kuulipildujad | DT mod. 1929 |
| Kuulipilduja kaliiber | 7,62 mm |
| Kuulipilduja lahinguvaru | 4032 padrunit |
| Soomus |
| Torni esikülg |  |
| Torni küljed |  |
| Torni lagi |  |
| Korpuse esikülg |  |
| Korpuse küljed |  |
| Korpuse tagaosa |  |
| Korpuse lagi | 15 mm |
| Korpuse põhi |  |
| Mootor |
| Mootor |  |
| Mootori võimsus |  |
| Kiirus maanteel |  |
| Kiirus maastikul |  |
| Kiirus vees | – |
| Läbisõit maanteel |  |
| Läbisõit maastikul |  |
| Läbisõit vees | – |

**T-70** on Nõukogude Liidus toodetud kergetank.
# MG42

MG 42
**MG 42** (*Universal-Maschinengewehr Modell 42*) on 1942. aastal Saksamaal arendatud 7,92x57 mm (Mauser) kaliibriga täisautomaatne kuulipilduja.

MG42 oli laialdaselt kasutusel Wehrmachtis ja Waffen-SS-is Teise maailmasõja teisel poolel.

Relva MG 34 (kaal 12,1 kg) tootmistehnoloogia täiustamise tulemusel II maailmasõja ajal saadi tehniliselt paremate omadustega kuulipilduja MG-42 (kaal 10,6 kg). Uue, kiirema tootmisprotsessi juurutaja oli ettevõtte Metall- ja Lackwarenfabrik Johannes Großfuß lehtmetalli stantsimise ja metalli pressimise tehnoloogia spetsialist Werner Gruner. MG-42 mehhanismi rullikute ja teiste täiustuste autorid pole teada.

Kuulipilduja oli oma eelkäijast MG 34-st peaaegu kõigi näitajate poolest parem. Relva raua sai vajadusel 4 sekundi jooksul lihtsalt vahetada. Rulliku kasutamisega mehhanismis suurenes laskekiirus märgatavalt (kadents 1200–1500 lasku/min). See oli nii suur, et ainuüksi ühe sekundiga väljus relva rauast kuni 25 kuuli. Sõja käigus sai MG 42 hüüdnime Hitleri saag. Kasutusele jäi MG 34 harkjalg ja kolmjalgstatiiv. Tootmise käigus parendati ka relva raua suudmel oleva tagasilöögivõimendit tuletiheduse (kadentsi) suurendamiseks. Tavaliselt andis heale positsioonile paigutatud MG 42 75% jao tulejõust. Öeldi, et 10 meetri pealt vaenlast kaela tabanud kuulipildujavalang niitis ohvril pea otsast.

Sõja jooksul toodeti umbes 750 000 MG-42. Sõja ajal toodetud originaalkuulipildujad on tänini kasutusel mõnes arengumaas. 1960. aastatel võttis Bundeswehr kasutusele MG 42 NATO padrunile 7,62x51 ümber tehtud kaliibriga versiooni MG3. MG3 ja selle analoogid on tänapäeval paljude riikide relvastuses, sealhulgas ka Eestis.
# Mod

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib arvutimängu modifikatsioonist; subkultuuri kohta vaata artiklit Mod (subkultuur)* |

---

**Mod** ehk **modifikatsioon** on arvutimängu lisa, kus on mängu originaalmaterjali muudetud või lisatud uus mis on kõrvalisiku poolt valmistatud.

Modid võivad sisaldada uusi relvi, tegelasi, tekstuure, jutustusi, heli, füüsikat ja kaarte (tasemeid).
Võidusõidumängude puhul uusi autosid, radu, heli, muudetud füüsikat jne.