Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Registertonn

**Registertonn** on laevanduses kasutusel olnud mahutavuse ühik, mis on võrdne 2,831685 kuupmeetriga. Brutoregistermahutavuse (lühendid BRT, GRT) puhul kasutati ühikunimetust **brutoregistertonn** (brt) ja netoregistermahutavuse (NRT) puhul ühikunimetust **netoregistertonn** (nrt).

1 registertonn = 100 kuupjalga = 2,831685 m3
Laevade mõõtmise rahvusvahelise konventsiooni (1969) kohaselt asendavad varasemaid ühikuga suurusi ühikuta kogu- ja puhasmahutavus, mida tähistavad vastavalt lühendid GT ja NT. Selle konventsiooniga määratud mahumõõtmise reeglid jõustusid uute laevade jaoks 18. juulil 1982, vanemad laevad said ajapikendust 18. juulini 1994.
# Pomesaania

**Pomesaania** (saksa keeles *Pomesanien*, poola keeles *Pomezania*) oli ajalooline piirkond Preisimaal.

Pommeri ja Preisimaa elanike asualad, enne 1125. aastat
Piirkonna nimetus pärines preisikeelsest sõnast *Pomedian*.

Preisi hõimude asualad 13. sajandil
Tänapäeval kuulub piirkond Poola Pomorze ja Warmia-Masuuria vojevoodkonda.

Pomesaania asus Vana-Preisimaal. Preisi ristisõja alguseks 13. sajandil piirnes see preisi hõimude – pomesaanidega asustatud piirkond lõunas Kulmimaaga ja põhjas Warmiaga. Pomesaania läänepiir kulges mööda Visla jõge, põhjapiir aga mööda Nogati jõge kuni Druzno järveni. Lõunasse jäid metsaga kaetud aladel ülalpool Osa (:pl) ja Drwinka (:pl) jõgedest ja Drwinka järvest.

1250. aastal jaotati piirkond Saksa ordu ja Pomesaania piiskopkonna piiskopi vahel ning piiskopkond sai 1/3 piirkonnast oma diötseesi.

## Vaata ka

* Preisi ristisõda
* Pomesaania piiskopkond

## Viited
# Heinrich III (Saksa-Rooma keiser)

Heinrich III pitsat
**Heinrich III** (28. oktoober 1016 – 5. oktoober 1056) oli Frangi ehk Saali dünastiasse kuuluv Saksa-Rooma riigi keiser. Keisriks krooniti ta aastal 1046.

Saksa-Rooma riik u 1000. aastal
Heinrich III oli Saksa-Rooma keiser (1024–1039) Konrad II ja Švaabi Gisela (989 või 990–1043) poeg.

Heinrich III ajal hoidis Saksa-Rooma riik enda kontrolli all Saksamaad, Itaaliat, Burgundiat, Ungarit, Poolat ja Böömimaad. Heinrich III ajal oli Saksa-Rooma riik oma võimsuse tipul, kuid algasid ka Rooma paavsti ja Saksa-Rooma keisri vastuolud, mis läksid hiljem ajalukku investituuritülina. Heinrich III Saksa-Rooma riik domineeris Euroopas ning Saksa-Rooma keiser oma mõjuvõimuga nimetas ametisse Rooma paavsti. Saksa kuningas Heinrich III määras Suidgeri, hilisema paavst Clemens II 1040 Bambergi piiskopiks. Suidger läks koos Heinrich III-ga 1046 Itaaliasse. Saksa kuninga Heinrich III korraldusel tagandati 1046 Sutris toimunud sinodil ametist Silvester III, Gregorius VI ja Benedictus IX. Roomas toimunud sinodil määrati kuninga korraldusel samal päeval uueks paavstiks Clemens II, kes pühitseti ametisse esimesel jõulupühal, 25. detsembril. Clemens II sai paavstiks Saksa kuninga Heinrich III korraldusel ja ta kroonis 25. detsembril 1046 Heinrich III Saksa-Rooma keisriks.

Heinrich III ajal algasid ka Rooma paavsti ja Saksa-Rooma keisri vastuolud, mis läksid hiljem ajalukku investituuritülina. Heinrich III surma järel sai tema poeg, kuueaastane Heinrich IV Saksa kuningaks, tegelikult valitses tema eest regentnõukogu ja ema, keisrinna Poitou Agnes ning paavst hakkas taotlema ülemvõimu keisri (ehk ilmaliku Saksa-Rooma riigi valitseja) üle.

## Isiklikku ja järglased

Heinrich III oli abielus (1036–1038) Taani Gunhildaga (u 1020–1038), Inglise kuninga (1016–1035), Taani kuninga (1018–1035) ja Norra kuninga (1028–1035) Knud Suure ja Normandia Emma tütre ning Taani kuninga (1035–1042), Inglise kuninga (1035–1037 ja 1040–1042) õega.

Heinrich III abiellus 1043. aastal Poitou Agnesega (u 1025–1077) Akvitaania hertsogi tütrega, kellega tal olid järglased:

* Adelaide II (1045–1096), Gandersheimi ja Quedlinburgi abtiss
* Heinrichi (1050–1106), Saksa-Rooma keiser (1056–1106) Heinrich IV
* Konrad (1052–1055), Baieri hertsog (1054–1055) Konrad III
* Švaabi Judith (1054–1055).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev **Konrad II** | **Saksa kuningas** 1039–1056 | Järgnev **Heinrich IV** |
| Eelnev **Konrad II** | **Saksa-Rooma keiser** 1039–1056 | Järgnev **Heinrich IV** |
| Eelnev **Konrad II** | **Itaalia kuningas** 1039–1056 | Järgnev **Heinrich IV** |
# Kirik (pühakoda)

Oleviste kirik Tallinnas
**Kirik** on kristlik pühakoda – hoone, kus toimuvad jumalateenistused.

## Ajalugu

### Algkristluse ajal

Kristlike pühakodade arhitektuur kasvas välja kristlaste regulaarsetest kokkusaamistest eramajades ja sünagoogides. Spetsiaalseid kirikuhooneid hakati ehitama siis, kui kogudus ei mahtunud enam senistesse ruumidesse ära või endised ruumid ei vastanud enam jumalateenistuse vajadustele. Kirikute ehitamine muutus teostatavamaks ning kirikud tavalisemaks pärast seda, kui Rooma keiser Constantinus Suur tegi 313 Milano ediktiga lõpu kristlaste tagakiusamisele.

Esimesed kristlased olid – nagu Jeesuski – Palestiina juudid (judaismi tunnistajad), kes käisid Jeruusalemma templis ning sünagoogides. Templiteenistus oli rituaal, kuhu kuulus ohverdamine, sealhulgas loomade ohverdamine lepitusohvrina Jahvele. Uues Testamendis mainitakse korduvalt Jeesuse viibimist Templis.

## Vaata ka

* Kirikute loend
* Kõrgeimate kirikute loend
* Eesti kirikute ehitus- ja konserveerimisajaloo ning materjaliuuringute andmebaas (digiarhiiv)
* *Accoudoir*
* Altar
* Altariesine
* Altarikuju
* Altarimaal
* Altarisein
* Baptisteerium
* Basiilika
* Kabel
* Kantsel
* Katedraal
* Kihelkonnakirik
* Kirikla
* Kirikuaed
* Kirikukell
* Kirikumees
* Kirikupink
* Kirikuteener
* Kirikutorn
* Kloostrikirik
* Koor
* Kooritool
* Kooritoolistik
* Käärkamber
* Külglööv
* Lööv
* Maakirik
* Narteks
* Pastoraat
* Pihitool
* Pikihoone
* Pingistik
* Pühamu
* Surnuvärav
* Toomkirik
* Võidukaar
* Võlv
* Ümarkirik

## Välislingid

* Eesti kirikute ehitus- ja konserveerimisajaloo ning materjaliuuringute andmebaas (digiarhiiv)
# Läänemeresoomlased

Läänemeresoome keeled
**Läänemeresoomlased** (ka **läänemeresoome rahvad, läänemeresoome hõimud**) on läänemeresoome keeli kõnelev ajalooline rahvuste rühm Põhja-Euroopas. Läänemeresoomlaste põlised elupaigad on Läänemere ümbruses, peamiselt Eestis, Ingerimaal, Karjalas ja Soomes.

Eesti teadlased jagavad tänapäeva läänemeresoomlased järgmiselt:

* eestlased
* vadjalased
* liivlased
* soomlased
* karjalased
* vepslased
* isurid

Soomlased lisavad kaheksanda rahvana lüüdilased ehk lüüdikud.

Neile lisanduvad väiksemad paikkondlikud rühmad, nagu võrokesed, livvikod, kainulased, hämelased, savolased ja teised. Läänemeresoomlasteks võib pidada Ilmjärve (Ilmeni) praeguseks venestunud tšuude. Pihkva tšuudidest on alles vaid seto rahvas. Lahtiseks jääb venestunud merja rahva läänemeresoomlaste hõimu kuuluvuse küsimus.

Läänemeresoome keeled kuuluvad soome-ugri keelterühma ja pärinevad algläänemeresoome keelest, mis jõudis praegustele aladele kas lõuna või kagu poole jäävast piirkonnast (Viitso 2011).

Esialgu jagunesid (Kallio 2006, 2007) algläänemeresoomlased sisemaa- (tšuudi-lõunaeesti) ja rannahõimudeks, rannahõimud jagunesid omakorda lõuna- (liivi) ja põhjahõimudeks (põhjaeesti, vadja, vepsa, karjala ja läänesoome).

Üksikute rahvarühmade paisumine, hääbumine, ränded, looduslikud olud, erinevad kontaktid, liitumised ja segunemised kujundasid ajapikku tänase pildi. Killustumine algas kõige varem 2500 aastat tagasi (500 eKr), uute ühtsete rahvuste kujunemine (soomlased, eestlased) algas väiksemate rahvusrühmade liitumisega teise aastatuhande lõpusajandeil (Kallio 2006, 2007).

## Läänemeresoomlaste endanimetused

Endanimetused põhikeeltes:

* eestlased – eksonüümist tuletatud *eestlased*; ka *maarahvas*, *maainimesed*
* vadjalased – eksonüümist tuletatud *vadjalaizõd*, *vadjakkot*, *vađđalaizet*; ka *maaväci*
* liivlased – *rāndali*, *rāndalizt*, ka eksonüümist tuletatud *lībi*, *līb roust* (*roust* – 'rahvas'), *līvlizt*, piirkonniti *kurmānika* ja *vidumānika*
* soomlased – *suomalaiset*, piirkonniti *kveenit*, *inkerinsuomalaiset* ehk *inkeriläiset*
* karjalased – *karjalaižet* (Viena), *livviköit* (Aunus) ehk *livgilaizet*, *lüüdiköit* ehk *lyydilaižet* (Petroskoi)
* vepslased – *vepsläižet* (ka *lüdinikud* ja *lüdilaised*)
* isurid – *ižora* (*ižoralaine*, *inkeroine*, aga ka *karjalaine*)

## Allikad

* Sergei Starostin, Uralic etymology,
* Tiit-Rein Viitso, Eesti ja liivi keel on mu põnevaimad uurimisobjektid, Sirp, 25.02.2011.
* Kallio, Petri 2006, Uralilaisen kantakielen absoluuttista kronologiaa, Virittäjä 1/2006.
* Kallio, Petri 2007, Kantasuomen konsonanttihistoriaa. Mémoires de la Société Finno-Ougrienne 253: 229–250. ISSN 0355-0230.
* Miroslava Derenko, Boris Malyarchuk, Galina Denisova, Marcin Wozniak, Tomasz Grzybowski, Irina Dambueva and Ilia Zakharov, Y-chromosome haplogroup N dispersals from South Siberia to Europe, Journal of Human Genetics, vol. 52 (September 2007).
* K. Mark, L. Heapost, G. Sarap, Eestlaste antropoloogia seoses etnogeneesi küsimustega, Teaduste Akadeemia Kirjastus, Tallinn, 1994
* A.J.Sjögren, F.J.Wiedemann, Livisch-deutsch und deutsch-livisch Wörterbuch, St.Petersburg, 1861.