Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Ortograafia

**Ortograafia** ehk **õigekirjutus** ehk **õigekiri** on reeglite süsteem, mille kohaselt kirjalikus keeletarvituses kasutatakse tähti, kirjavahemärke ja sõnavahesid.

Sõnal "ortograafia" on kolm tähendust:

1. kirjaviis ehk õigekiri kui normipärane, tavaline, üldkasutatav kirjutusviis (vastandina näiteks foneetilisele transkriptsioonile ehk häälduskirjale);
2. Õigekiri ehk õigekirjutus kui kirjakeele normile vastav kirjutusviis (vastandina näiteks vigasele, normist hälbivale kirjutusviisile);
3. Õigekirjutus kui õpetus kirjakeele õigeist kirjutusnormidest; kuidas kasutada tähti, kirjavahemärke, tühikuid.
# Glüüf

**Glüüf** on kirjamärk, elementaarne graafiline sümbol kokkulepitud sümbolite hulgas, mida kasutatakse lugemise ja kirjutamise kaudu tähenduse edasiandmiseks. Glüüfid annavad tähendust edasi üheskoos ja sõltuvalt kultuurilisest ja sotsiaalsest kontekstist.

## Näiteid

Ladina tähestikus ei ole tähe "i" kohal olev täpp omaette glüüf, kuna see ei erista tähendust: "i" on samamoodi mõistetav nii täpiga kui ka ilma. Türgi keele tähestikus on aga esindatud mõlemad variandid, kuna need tähistavad erinevaid häälikuid. Selliseid glüüfe ehk hääldust eristavaid lisamärke nimetatakse diakriitikuteks. Selline lisamärk on glüüf isegi siis, kui see puutub ülejäänud tähega kokku, näiteks kriips poola tähes "Ł".

## Vaata ka

* grafeem
* hieroglüüf
* piktogramm
# Ladina tähestik

Maailma riigid, mis kasutavad ladina tähestikku või selle kohandatud versioone
**Ladina tähestik** on tähestik, mida kasutatakse ladina keele kirjutamiseks. Ladina tähestik on ladina kirja aluseks.

Arhailine ladina tähestik koosnes 21 kirjamärgist:

A B C D E F H I K L M N O P Q R S T V X Z.
Hilisantiigis oli kasutusel järgmine 23 kirjamärgist tähestik:

A B C D E F G H I K L M N O P Q R S T V X Y Z.
Hiljem lisandusid tähed J (16. sajand; varem I variandina), U (17. sajand; varem V variandina) ja W (keskajal germaani päritolu sõnades).

Tänapäeval loetakse ladina tähestikku kuuluvaks järgmised tähed:

A, B, C, D, E, F, G, H, I, J, K, L, M, N, O, P, Q, R, S, T, U, V, W, X, Y, Z.
a, b, c, d, e, f, g, h, i, j, k, l, m, n, o, p, q, r, s, t, u, v, w, x, y, z.
## Vaata ka

* Eesti tähestik
* Saksa tähestik
# Kodeerimine

**Kodeerimine** on teksti, sõnumi või märgi loomine koodi abil. Kodeerimine on ühes märgisüsteemis esitatud teabe üleviimine teise märgisüsteemi ja teabe (info) esitusvormi muutmine kindlate reeglite alusel väiksemateks tähendusüksusteks (koodideks). Teave kodeeritakse enamasti hõlpsama töötlemise tarbeks (nt teadustekstides kasutatav viitamissüsteem), et seda näidata (skeem), mõtestada (dekonstruktsioon, konstruktsioon, tõlgendus), edastada, salvestada ja säilitada. Vastassuunaline toiming – kodeeritud teabe tagasiteisendamine – on dekodeerimine.

Sõltuvalt valdkonnast on kodeerimisel ka teisi tähendusi. Kodeerimine teabetehnikas on teabe teisendamine kasutamise vormilt edastamise, salvestamise või automaatse töötlemise vormile ning ka andmete salastamine ehk krüpteerimine. Kodeerimine on semiootikas, kirjandus- ja kultuuriteoorias seotud (märgi, teksti, ideoloogia jms) lihtsustava tõlgendusega (alakodeerimine) või algsest suurema keerukuse omistamisega (ülekodeerimine). Tõlkimisel sisu ja väljendusplaan kas kantakse üle (transponeerimine) või vahetatakse välja (rekodeerimine). Tekst ei kodeeri tähendust ühemõtteliselt nii, et seda saaks de- ja rekodeerida.

## Vaata ka

* Braille kiri
* Kodeerimine (meditsiin)
* Kodeerimine (uuringu osa)
* Kood
* Morse
* Semantika
* Semiootika
* Tõlgendamine
# Hübriidsõna

**Hübriidsõna** on sõna, mille osad pärinevad erinevatest keeltest.

Hübriidsõna on nt biorelv, milles liitsõna esiosa (bio-) tuleb kreeka keelest ja tagaosa (relv) eesti keelest.

## Viited
# Leksikaliseerumine

**Leksikaliseerumine** on keele evolutsioonis toimuv mõistete keelendumise protsess.

Leksikaliseerumise hulka kuulub keeleüksuste väljumine grammatikast – sõnavormide või grammatiliste konstruktsioonide eemaldumine produktiivsetest grammatikareeglitest ja nende muutumine sõnavaraüksusteks.

## Vaata ka

* Grammatiseerumine
# Yamato

|  |  |
| --- | --- |
|  | *See on täpsustuslehekülg. Vajaduse korral muuda palun siia suunaval leheküljel lingi sihtkoht täpseks.* |

---

* **Yamato** oli iidne Jaapani provints
* **Yamato** on linn Jaapanis Kanagawa prefektuuris
* **Yamato** oli Jaapani lahingulaev Teises maailmasõjas
* **Yamato** oli Jaapani lahingulaevade klass Teises maailmasõjas
# Merikurat

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib perekonnast; merekuradiks nimetatakse ka euroopa merikuradit.* |

---

| Merikurat |
| --- |
|  Euroopa merikurat |
| Taksonoomia |
| Riik |
Loomad *Animalia*  |
| Hõimkond |
Keelikloomad *Chordata*  |
| Klass |
Kiiruimsed *Actinopterygii*  |
| Selts |
Merikuradilised *Lophiiformes*  |
| Sugukond |
Merikuratlased *Lophiidae*  |
| Perekond | **MerikuratLophius*  |

**Merikurat** (*Lophius*) on kalade perekond merikuratlaste sugukonnast.

## Liigid

* Ameerika merikurat (*Lophius americanus*)
* *Lophius budegassa*
* *Lophius gastrophysus*
* *Lophius litulon*
* Euroopa merikurat (*Lophius piscatorius*)
* *Lophius vaillanti*
* *Lophius vomerinus*
# Sumo

Sumomaadlejad
**Sumo** (jaapani keeles 相撲 sumō) on Jaapani traditsiooniline maadlus. Elukutseliste maadlejate puhul kasutatakse nimetust *ōzumō* (jaap. k. 大相撲 ōzumō), suur sumo, eristamaks seda harrastajate *amazumō*st (jaap.k. アマ相撲 amazumō). *Ōzumō* kasutamine tänapäeval on suhteliselt uus, kuigi ala ise on igivana ja selle alged ulatuvad kuni 2000 aastat tagasi.

Sumo maadlust peetakse ringis (dohyō), mille läbimõõt on 4,55 m (14,9 jalga) ja pindala 175 ruutjalga. Ringi täidab saviliiv ja see on traditsiooniliselt piiratud riisivihkudega. Sumoka eesmärk on vastane ringist välja trügida või tõsta. Võidu toob ka võte, mis sunnib vastast puudutama areeni pinda mõne muu kehaosaga peale jalataldade. Ametlikus sumotehnikate nimekirjas on üle 80 võtte. Vaatamata maadlejate kaalukusele kestavad mõned matšid vaid loetud sekundeid.

Sumomatš Tokyos Kokugikanis 2014. aastal, Ichinojō Takashi alistab Okinoumi Ayumi
Esimesed kindlad teated Jaapanis korraldatud sumovõistlusest on pärit 642. aastast. Sellest ajast alates on pidevalt korraldatud sumoturniire keisri õukonnas. Turniir toimus sügiseste põllutööde lõppu tähistava püha ajal. Tollane sumo ei olnud siiski veel tänapäevane rangete reeglitega võistlus, vaid pigem lihtsalt käsitsivõitlus, mis võis lõppeda ka ühe osapoole surmaga. Keisri käsul pidi iga provints saatma oma esindaja, kes pidi oma kuludega kohale sõitma. Sumo on tihedalt seotud Jaapani usundi sintoismiga. Legendi järgi pidi jaapanlaste üks esiisa Take-mikazuchi võitlema rivaalitseva hõimupealikuga ja võitis teda. Veel tänapäevalgi korraldatakse mõnedes *shinto*-templites sumoga sarnast rituaalset tantsu, mis kujutab maadlust *kami* ehk jumalaga.

Tokugawa ajastul fikseeriti sumovõtete (*kimarite*) loend, mis koosnes 72 võttest.
2010. aasta seisuga on võtete nimekirjas 82 võtet pluss 5 nn mitte-võtet, mille tagajärjel matš lõppeb enne võtte sooritamist.

Sumo edetabel ehk *banzuke*.
Alates 1958. aastast toimub aastas 6 *ōzumō*-turniiri, iga turniir kestab 15 päeva. Enne igat turniiri koostatakse uus sumomaadlejate edetabel (*banzuke*). Maadlejad jagunevad 6 võistlusklassi. Neist kõrgeim on *makuuchi*. *Makuuchi* kõrgeim positsioon on *yokozuna*. *Yokozunasid* on 1–2, neile järgnevad edetabelis *ōzeki* (2–5 maadlejat), *sekiwake* (2) ja *komusubi* (2). Neile järgnevad *maegashira*-maadlejad, keda on nii mitu, et koos ülemistel astmetel olevate maadlejatega oleks *makuuchis* kokku 42 maadlejat.

Alates 18. sajandist on mõnedes Jaapani piirkondades korraldatud ka naiste sumo (onnazumo) peamiselt rituaalseid etendusi. Profisumos ei ole naistel seni kohta, kuna vanade reeglite kohaselt on sumo ring püha ja naise käsi ega jalg ei tohi seda puudutada. Amatööride võistlusi korraldatakse siiski mitmel pool maailmas, ka Eestis tegutseb mitmeid noori naissumokaid.

Sumomaadleja kohta kasutatakse nimetusi *rikishi* (力士) või *sumōtori* (相撲取). Maadlejatele antakse nende jõudmisel *makushita* või *jūryō*-liigasse, kuid välismaa maadlejatel nende karjääri alguses võistlejanimi ehk *shikona*.

## Välislingid

* Sumo koduleht
* Rules of Sumo
* Meie Baruto koduleht
# Eesnimi

**Eesnimi** on vanemate poolt inimesele sündides antav nimi. Perekonnanimi saadakse reeglina isalt.

## Vaata ka

* Mehenimi
* Naisenimi
* Perekonnanimi
* Neiupõlvenimi
* Naisenimede loend
* Mehenimede loend

## Kirjandus

* Heldur Palli, Eesti isikunimedest Harju- ja Järvamaal XVI sajandil. Keel ja Kirjandus, 1959, nr 10, lk 595-608

## Välislingid

* Kaspar Märtens, Tanel Pärnamaa Eesti elanikkonna sagedasemate eesnimede jaotuse interaktiivne kaart
# Kamikaze

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib surmalendurist; taifuuni kohta vaata artiklit Kamikaze (taifuun); omakirjastusliku almanahhi kohta vaata artiklit Kamikadze (almanahh)* |

---

Kamikaze'**d** (jaapani keeles 神風 *kamikaze* [kamikadze] 'jumalik tuul') ehk **surmalendurid** olid Jaapani lennuväes 1944–1945 tegutsenud lendurid, kes lõhkeainelastis lennukiga rammisid vastase sihtmärke, hukkudes ise koos lennukiga.

1944. aasta oktoobris loodi Filipiinidel Jaapani viitseadmiral Takijiro Onishi juhtimisel erirünnaku (*tokko*) üksused, et hävitada liitlaste laevastik ida pool Filipiine. Nende täielik nimetus oli "Jumaliku tuule eriründeväed". Hiljem laienes nimetus *kamikaze* kõigile Jaapani enesetapuüksustele, *tokko*-vägedele.

*Kamikaze* '​de eesmärgiks oli rammida lennukitega vastase sõjalaevu, eesmärgiga need hävitada. Selleks kasutati kahte võitlustaktikat: rünnet madal- või kõrglennult. Esimese taktika puhul lähenes lennuk laevale 10–15 meetri kõrgusel veepinna kohal lennates, tõusis siis 400–500 meetri kõrgusele ning pikeeris seejärel laevatekile.

Teise taktika järgi alustas lennuk rünnakut 6000–7000 meetri kõrguselt, võttes 20 kraadise laskumisnurga, et suurendada lennuki kiirust ning välja rihtida tabamispunkt. 1000–2000 meetri kõrgusel suurendas piloot laskumisnurka 45–60 kraadini ning hoidis seda kokkupõrkeni.

*Kamikaze* '​de põhibaasid asusid Taiwani saarel, eriti palju oli neid aga Kyūshū saarel.

Kuni 1945. aasta 15. augustini pani Jaapani armee kokku 510 *kamikaze*-üksust, millest missioonile läks 141. Keskmiselt koosnes üksus kümnest lendurist.

## Viited