# Friedrich Suur

| Friedrich II |
| --- |
|  |
| Preisimaa kuningas Brandenburgi markkrahv |
| **Ametiaeg** 31. mai 1740 – 17. august 1786 |
| Eelnev |
Friedrich Wilhelm I |
| Järgnev |
Friedrich Wilhelm II |
| Isikuandmed |
| Sünniaeg |
24. jaanuar 1712 Berliin, Preisi kuningriik (tänapäeva Saksamaa) |
| Surmaaeg |
17. august 1786 (74-aastaselt) Potsdam, Preisi kuningriik (tänapäeva Saksamaa) |
| Abikaasa |
Elisabeth Christine von Braunschweig-Wolfenbüttel |
| Vanemad |
Friedrich Wilhelm I Sophia Dorothea |
| Sugulased | **Hohenzollernid** |
| Elukoht |
Sanssouci loss, Potsdam, Saksamaa (viimne puhkepaik) |

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib Preisimaa kuningast; eesti kultuuritegelase kohta vaata artiklit Friedrich Suur (kultuuritegelane)* |

---

**Friedrich II** ehk **Friedrich Suur** (saksa keeles *Friedrich der Große*; 24. jaanuar 1712 Berliin – 17. august 1786 Potsdam) oli Preisimaa kuningas aastatel 1740–1786. Brandenburgi markkrahvina oli tema nimi **Friedrich IV**.

Friedrich oli Friedrich Wilhelm I ja tema abikaasa Sophie Dorothea neljas laps ja kolmas poeg. Kokku oli tema vanematel 14 last, kellest 4 suri enne kolmeaastaseks saamist, sealhulgas kaks vanimat poega. Friedrichi ema isa oli Suurbritannia kuningas George I.

Ta soovis oma isa tahte vastaselt saada arhitektiks. Sanssouci loss Potsdamis ongi osalt tema enda eskiiside järgi ehitatud.

Friedrichit peetakse parimaks näiteks valgustatud monarhist. Ta oli kirjavahetuses Voltaire'i, Immanuel Kanti, Gotthold Ephraim Lessingi, Friedrich Schilleri ja Johann Wolfgang Goethega. 1750 kutsus Friedrich Voltaire'i Preisimaale elama, kuid peagi muutusid nende suhted pingeliseks. Voltaire'i heidutas Friedrichi militarism ja kui Voltaire ründas 1753 ajakirjanduses üht Friedrichi liitlast, saatis Friedrich Voltaire'i Preisimaalt välja. Pärast paranesid nende suhted jälle ning nad olid omavahel peaaegu pool sajandit kirjavahetuses.

Friedrich oli usulistelt vaadetelt liberaal ja ta polnud kuigi sügavalt usklik. Tema ajal kehtis Preisimaal usuvabadus, seda nii katoliiklaste, jesuiitide kui ka juutide suhtes.

Friedrichi ajal kasvas Preisimaa pindala peaaegu kaks korda, seda nii kuninga osava diplomaatia kui ka edukate sõdade tagajärjel. Selles oli tal sageli õnne, sest Seitsmeaastases sõjas (1756–1763) oleks ta peaaegu lüüa saanud, vaid Venemaa uue tsaari Peeter III sümpaatia tema suhtes päästis Friedrichi halvimast. Sõjas võitis ta Austrialt Sileesia ja osales Poola esimeses jagamises 1772.

Varases noorukieas olevat Friedrich mõningate teadete põhjal saanud suguhaiguse, mille ravimine muutis ta kastraadiks või vähemalt impotendiks. Ülejäänud eluperioodidest pole teada tema intiimseid läbikäimisi naistega. Ka suhe abikaasaga oli formaalne ja ta elas sisuliselt tsölibaadis, olles "laulatatud riigiga". Mõned ajaloolased näevad selles (ka mõnede kaasaegsete vihjete põhjal) seda, et ta oli hoopis homoseksuaalne. Isa sundis Friedrichi abielluma Elisabeth Christine von Braunschweig-Wolfenbüttel-Beverniga. Friedrich ei suhelnud oma naisega peaaegu üldse ja pärast isa surma 1740 kolisid nad lahku. Friedrich kinkis oma naisele Schönhauseni lossi, kus too elas, ega külastanud teda kordagi. Nad kohtusid harvemini kui kord aastas, peamiselt suguvõsa kokkutulekutel. Oli kolm last, kuid Paruness Engelbrecht ga.

Friedrichile järgnes troonil tema venna August Wilhelmi poeg Friedrich Wilhelm II.

## Vaata ka

* King of Prussia

## Viited

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eelnev **Friedrich Wilhelm I** | **Preisimaa kuningas** 1740–1786 | Järgnev **Friedrich Wilhelm II** |