Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Sibul (organ)

Punase sibula läbilõige
**Sibul** on taime jämenenud maa-alune lühivõsu, mille ülesanneteks on varuainete säilitamine, taime levik ning vegetatiivne paljunemine.

Sibul koosneb sibulakannast ja sellele kinnituvatest, tihedalt paiknevatest, lihakatest sibulasoomustest. Sibul võib sisaldada ka õisiku algmeid.

Sibulakand on sibultaime tugevasti lühenenud ja muundunud vars. Sibulakannale kinnituvad lisajuured ja sibulasoomused. Kanna tipus ja soomuste vahel asuvad pungad. Sibulakannal asuvast tipupungast areneb maapealne võsu, külgpungadest arenevad tütarsibulad. Sibulakanna alumisest osast kasvavad välja juured.

**Sibulasoomused** on sibultaime muundunud lehed. Lihakate sibulasoomuste ülesandeks on varuainete säilitamine. Välimistest, kuivanud sibulasoomustest moodustub sibula kest, mis kaitseb sisemisi soomuseid.

Kestsibulad koosnevad sibulasoomustest, mis ümbritsevad üksteist täielikult (harilik sibul).

Soomussibulad koosnevad kitsastest soomustest, mis puutuvad kokku vaid serviti ega kata üksteist (liiliad).

Sibulad võivad olla mitmeaastased või üheaastased ning igal aastal asendussibulaga täielikult asenduda. Mitmeaastasel sibulal tekib igal aastal keskosas uusi soomuseid ja samal ajal hävib osa välimisi soomuseid. Külgpungadest arenevad tütarsibulad asuvad algused emasibula soomuste vahel, nihkuvad iga kasvuperioodiga üha enam sibula välisossa, kuni lõpuks eralduvad emasibulast täielikult. Üheaastane sibul asendub igal kasvuperioodil täielikult. Tekkivad tütarsibulad eralduvad kohe.

**Liitsibul** koosneb ühise kuivsoomusega ümbritsetud eraldi kestades tütarsibulatest.

**Mugulsibulal** paikneb säilituskude mitte sibulasoomustes, vaid sibulakannas.

**Stoolonisibul** tekib sibulakannast lähtuva maa-aluse stooloni ehk võsundi tippu.

Lisaks harilikule sibulale ja teistele laukudele on sibulad paljudel ilutaimedel (liilial, nartsissil, ratsuritähel, lumikellukesel, tulbil jt).

* Nartsissi kestassibul
* Liilia soomussibul
* Küüslaugu liitsibul
* Tulbi sibul stoolonisibulaga
# Õisik

Turkmeenia laugu õisik
**Õisik** (*inflorescentia*) on taimevartel olevate õite kogum.

Enamasti moodustub taime õisik suhteliselt väikestest õitest. Õisiku peaeesmärk on tolmeldajatele (enamasti putukatele) taime õie nähtavakstegemine. Mõnikord on väikesed õisikud omakorda liitunud, siis räägitakse liitõisikust. Üksikute õite arv õisikus, samuti õisikute suurus on väga varieeruv, vahel ka ühe liigi piires, puude korral võib juhtuda, et isegi ühe isendi piires.

Õisikuid liigitatakse paljude tunnuste põhjal. Olulisimad tunnused on see, kuidas üksikud õied on varre küljest kasvanud, õite puhkemise aeg ja viis, kuidas üksikud õied on õisikus rühmitunud.

Laias laastus võib varrel paiknevaid õisikuid liigitada kahte suurde rühma: lihtõisikud ja liitõisikud. Liitõisikud koosnevad lihtõisikutest.

Lihtõisikud liigitatakse kahte peamisse tüüpi.

Monopodiaalsed ehk ratsemoossed (ehk kobarõisikud) on sellised, kus ülemine pung jätkab kasvamist ja külgmiste õite moodustamist, aga päris tipuõit ei moodustugi, ehkki vahel võib mõni viimasena valminud õitest selle koha üle võtta.

Sümpodiaalsed ehk tsümoossed (ehk ebasarikõisikud) on sellised, kus kõige ülemine õis valmib esimesena ja õitseb ära. Kõik ülejäänud õied kasvavad välja mitte tipupungast, vaid külgmistest pungadest.

Kobarõisikute seas eristatakse:

* kobarat (*racemus*)
* pead ehk tähka (*spica*)
* pähikut (*spicula*)
* pöörist (*panicula*)
* tõlvikut (*spadix*)
* nutti (*capitulum*)
* korvõisikut (*calathidium*)
* kännast (*corymbus*)
* sarikat (*umbella*).

Ebasarikõisikutel saab eristada kolme põhitüüpi:

* monohaasium
* dihaasium
* pleiohaasium

## Vaata ka

* õis
# Surulased

| Surulased |
| --- |
|  *Laothoe austauti* |
| Taksonoomia |
| Riik |
Loomad *Animalia*  |
| Hõimkond |
Lülijalgsed *Arthropoda*  |
| Klass |
Putukad *Insecta*  |
| Selts |
Liblikalised *Lepidoptera*  |
| Sugukond | **SurulasedSphingidae* Latreille, 1802 |

**Surulased** (*Sphingidae*) on sugukond liblikaliste seltsis.

Sugukonda kuulub umbes 1200 liiki. Enamik neist elab troopilistel aladel.

Enamik neist on suured, jämeda keha ning piklike tiibadega ööliblikad. Surulased on head lendajad. Nad toituvad õite kohal paigal lennates ehk "surudes", millest ka nende eestikeelne nimetus.

## Eesti liigid

Päevasuru *Macroglossum stellatarum* lendamas
Eestis on registreeritud 17 liigi esinemine. Nende hulka kuulub ka Eesti suurim liblikaline – harva siia lendav tontsuru.

* *Agrius convolvuli* (Linnaeus, 1758) – kassitapusuru
* *Acherontia atropos* (Linnaeus, 1758) – tontsuru
* *Sphinx ligustri* (Linnaeus, 1758) – sirelisuru
* *Hyloicus pinastri* (Linnaeus, 1758) – männisuru
* *Mimas tiliae* (Linnaeus, 1758) – pärnasuru
* *Smerinthus ocellatus* (Linnaeus, 1758) – silmiksuru
* *Laothoe populi* (Linnaeus, 1758) – punalaik-haavasuru
* *Laothoe amurensis* (Staudinger, 1892) – hall-haavasuru
* *Hemaris tityus* (Linnaeus, 1758) – harilik lottsuru
* *Hemaris fuciformis* (Linnaeus, 1758) – kimalas-lottsuru
* *Macroglossum stellatarum* (Linnaeus, 1758) – päevasuru
* *Daphnis nerii* (Linnaeus, 1758) – oleandrisuru
* *Hyles euphorbiae* (Linnaeus, 1758) – piimalille-vöötsuru
* *Hyles gallii* (Rottemburg, 1775) – madara-vöötsuru
* *Hyles livornica* (Esper, 1780) – joonsuru
* *Deilephila elpenor* (Linnaeus, 1758) – suur-punasuru
* *Deilephila porcellus* (Linnaeus, 1758) – väike-punasuru

## Välislingid

* Eesti liigid koos piltidega
* Sugukonna ülevaade
# Õiekate

Roos on kaheli õiekattega taim
**Õiekate** ehk **periant** on õie vegetatiivne (suguta) osa, mis ümbritseb tolmukaid ja emakaid ning hiljem vilja. Koosneb kas tupp- ja kroonlehtedest (kaheli õiekate) või ainult ühesugustest õielehtedest (lihtne õiekate). Võivad olla rohelised või muud värvi. Vahel on õielehed omavahel kokku kasvanud, nii et õis meenutab putke või kellukat.

## Vaata ka

* Õiekroon
# Linalool

Linalool
**Linalool** (IUPAC nimetus **3,7-dimetüülokta-1,6-dien-3-ool**) on värvitu, küllastumata terpeenalkohol, mida leidub paljudest taimedest saadud eeterlikes õlides, on meeldiva bergamoti lõhnaga õli. Koriandri õlis sisaldub põhiliselt S-linalool. Linalooli keemiline valem on

СН3–С(СН3)=СН–СH2–CH2–С(СН3)(OH)СН=СH2

## Kiraalsus

(S)-linalool (vasakul) ja (R)-linalool (paremal)Linaloolil esineb kiraalsuskese kolmanda süsiniku juures, mis annab kaks enantiomeeri: (R)-(-)-linalool ja (L)-(+)-linalool.

Looduses esineb mõlemat vormi, näiteks:(S)-linalooli esineb koriandri õlis ja (R)-linalooli esineb apelsini õites.

Kumbki vorm lõhnab inimestele erinevalt ning on ka klassifitseeritud kui erinevad lõhnaained.

## Süntees

Linalooli saamine pineenist
Linalooli keemilise sünteesi skeemid on komplitseeritud ja saagised väikesed (näiteks saamine pineenist või isopreeni telomerisatsioonisaadustest). Geraniooli leeliselisel hüdrolüüsil saadakse selle allüülne isomeer – linalool.

Keemiliste reaktsioonide käigus moodustuvad tihti ka linalooli isomeerid, nagu geraniool, nerool ja tsükliline isomeer α-terpinool.

## Kasutused

Linalooli rollide alla kuulub taimede metaboliit, lenduva õli komponent, antimikroobne aine ja lõhnaaine (näiteks pesemisvahenditele lisamiseks).

Linalooli kasutatakse ka vähiravis, kui rakud ei allu enam tavapärasele ravile.

Linalooli on uuritud, kui antibakteriaalsete toimetega ainet vase ja C-vitamiini koosmõjul, olles võimelised takistama mikroobide levikut.

## Ohutus

Linalool võib põhjustada ärritust, valu ja allergilisi reaktsioone, kui satub aerosoolina hingamisteedesse, suhu või imendub läbi naha. Eristus tuleb sellest, et puhas linalool ei ole organismile vastuoluline, küll on seda aga aine oksüdeerunud vorm.

## Vaata ka

* Terpenoidid
* Allüülsed ühendid

## Välislingid
# Nektar

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib õienektarist; mahlajoogi kohta vaata artiklit Nektar (mahlajook); jumalate joogi kohta vaata artiklit Nektar (jumalate jook); rock-ansambli kohta vaata artiklit Nektar (ansambel)* |

---

Nektaripiisad viltja kurdlehiku õites
**Nektar** (ka **mesineste**, **mesimahl**) on magus vedelik, mis eritub taimede nektarinäärmetest ja millest mesilased valmistavad mett.

## Nektari kogumine

Õite magus nektar meelitab ligi putukaid. Kuna enamikul taimedel asuvad nektarinäärmed õiepõhjas, puutub nektarijahil putukas vastu õie emakat ja tolmukaid. Tolmuterad kleepuvad putuka keha külge ning kuna putukad külastavad nektari otsinguil mitmeid õisi, kanduvad tolmuterad õielt õiele. Seega aitavad putukate külaskäigud kaasa õite viljastamisele (tolmeldamisele). Nektarist toituvad ka mitmed linnud, tuntuimad neist on kahtlemata koolibrid.

## Nektari hulk ja koostis

Nektari hulk ja koostis sõltub taimede õitsemise ajast, taimede kasvust ja õite asukohast taimel. Seda mõjutavad ka kasvutingimused, õhuniiskus, valgus, temperatuur, mullastik jms. Sõltuvalt mõjuritest võivad nektarid olla väga varieeruva koostisega. Olenevalt taimeliigist ja ilmastikust on nektaris 30–94% vett, 5–20% fruktoosi ja glükoosi, happeid, valke ja mineraalühendeid.

## Viited

## Kirjandus

* Ágnes Farkas, Edit Zajácz, Nectar Production for the Hungarian Honey Industry, The European Journal of Plant Science and Biotechnology ©2007 Global Science Books
# Sonoma maakond

| Sonoma maakond |
| --- |
|

---

 |
|
Pindala: 4580 km²  |
|
Elanikke: 488 863 (1.04.2020)  |
|
Rahvastikutihedus: 107 in/km² |
|
Keskus: Santa Rosa |
| Wikimedia | © OpenStreetMap |

Sonoma järv
**Sonoma maakond** (*Sonoma County*) on maakond USA-s California osariigi põhjarannikul.

Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Santa Rosa.

Maakonna pindala on 4579 km², millest 498 km² moodustab veepindala.

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 483 878. Aastal 2000 oli elanike arv 458 614.

## Naabermaakonnad

* Mendocino maakond (põhjas)
* Lake'i maakond (kirdes)
* Napa maakond (idas)
* Solano maakond (kagus)
* Marini maakond (lõunas)

## Ajalugu

Sonoma maakond moodustati 18. veebruaril 1850. aastal.

## Kaitsealad

* San Pablo Bay National Wildlife Refuge (osa)

## Vaata ka

* Fort Ross

## Viited

## Välislingid

* Sonoma maakonna koduleht (*inglise keeles*)

|  |  | Mendocino maakond | Lake'i maakond |  |
| Vaikne ookean |  | Napa maakond |
|

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |   **Sonoma maakond**   |  |

 |
|  |
|  | Marini maakond | Solano maakond |
# PubMed Central

**PubMed Central** (lüh **PMC**) on 2000. aasta veebruaris loodud veebipõhine vaba juurdepääsuga andmebaas, kuhu postitatakse ja kus arhiveeritakse bioteaduste ja biomeditsiini valdkonna ajakirjades avaldatud artikleid.

PubMed Centrali arendajaks ja haldajaks on National Center for Biotechnology Information.

PubMed Central on Riikliku Meditsiiniraamatukogu (United States National Library of Medicine) (NLM) osa, mis on Riikliku Tervishoiu Instituudi (National Institutes of Health) allorganisatsioon.

PubMed Centrali ülesanneteks on lisaks avaldatud info kogumisele ja kättesaadavaks muutmisele ka info säilitamine.

PMC-s on arhiveeritud üle 3,1 miljoni artikli.

PubMed Central kasutab artiklite jaoks kolme liiki viitenumbreid: PMCID, NIHMSID ja PMID.

* PMCID on artikli unikaalne viitenumber ehk tunnusnumber, mis antakse igale PMC-sse lisatud artiklile. PMCID sisestatakse ka (pärast artikli töötlemist PMC-s) PubMedi;
* NIHMSID on artikli eeltunnusnumber;
* PMID aga on unikaalne tunnusnumber PubMedi viidete tarvis.

## Viited

## Välislingid

* Andmebaasi PubMed Central koduleht
* Mary Yonkovit, PMCID MANUAL POSTING ARTICLES TO PUBMED CENTRAL PURSUANT TO THE NIH PUBLIC ACCESS POLICY, University of Michigan Autism and Communication Disorders Center, veebruar 2011, veebiversioon (vaadatud 03.08.2014) (*inglise keeles*)
* PMC ajakirjad

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:PubMed Central seisuga 03.08.2014.*
# Elu entsüklopeedia

Elu entsüklopeedia logo
**Elu entsüklopeedia** (inglise keeles *Encyclopedia of Life*; lühend **EOL**) on erialainimeste koostatav mitmekeelne veebipõhine entsüklopeedia. Veebientsüklopeedia hakkas tööle 26. veebruaril 2008.

Elu entsüklopeedia ülesandeks on kõikide maailma elusorganismide liikide dokumenteerimine.

Elu entsüklopeedia on vaba juurdepääsuga entsüklopeedia, mille paljud sissekanded sisaldavad nii teksti-, video-, graafilisi kui ka helimaterjale ja pilte.

Elu entsüklopeedia loojad on *Field Museum*, Harvardi ülikool, *MacArthur Foundation*, *Marine Biological Laboratory*, *Missouri Botanical Garden*, *Sloan Foundation* ja *Smithsonian Institution*.

Elu entsüklopeedia on mitmekeelne, seda saab lugeda galeegi, hispaania, hollandi, inglise, malai, prantsuse, rootsi, saksa ja muudeski keeltes.

## Viited

## Välislingid

* Elu entsüklopeedia koduleht

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Encyclopedia of Life seisuga 25.04.2014.*
# Riiklik Biotehnoloogia Infokeskus

Riikliku Biotehnoloogia Infokeskuse logo
**Riiklik Biotehnoloogia Infokeskus** (ingl *National Center for Biotechnology Information*, lühend **NCBI**) on USA riiklik molekulaarbioloogia valdkonna andmete kogumise ja töötlemisega tegelev asutus, Riikliku Tervishoiu Instituudi (NIH) haldusalas tegutseva Riikliku Meditsiiniraamatukogu (NLM) osa.

Keskus loodi 1988. aastal ja see asub Bethesdas Ameerika Ühendriikides.

Riiklikku Biotehnoloogia Infokeskusesse on koondunud mitmed biotehnoloogia ja biomeditsiini valdkonna internetipõhised andmebaasid:

* 1990 – BLAST
* 1991 – Entrez
* 1992 – GenBank
* 1993 – Network Entrez
* 1994 – NCBI Website
* 1995 – Bankit
* 1997 – PubMed
* 1998 – New NIH Disease
* 1999 – Human Genome
* 1999 – Suite of Genomic Resources
* 2000 – PubMed Central
* 2000 – Gene Expression Omnibus (GEO)
* 2001 – NCBI Bookshelf
* 2002 – WGS
* 2003 – DTDs
* 2003 – Entrez Gene
* 2004 – PubChem
* ...

## NCBI Taxonomy

 *Pikemalt artiklis NCBI Taxonomy database*
NCBI Taxonomy on internetipõhine andmebaas, kust saab otsida NCBI-andmebaasidesse kantud organismide taksonoomilist kuuluvust nii teaduslike nimede kui ka spetsiaalsete taksonoomiliste identifitseerimistunnuste alusel.

## Viited

## Välislingid

* NCBI koduleht
# Evolutsioonibioloogia

**Evolutsioonibioloogia** (ka **evolutsiooniline bioloogia**) on bioloogia haru, mis tegeleb eluslooduse evolutsiooni uurimisega.

## Vaata ka

* evolutsiooniõpetus
# Kohastumus

**Kohastumus** on bioloogias organismi anatoomiline struktuur, füsioloogiline protsess või käitumisjoon, mis on kujunenud loodusliku valiku tulemusena (kohastumise käigus) ning suurendab tõenäosust saada rohkem järglasi.

Ka organismide kohta saab öelda, et nad on oma keskkonnaga **kohastunud**.

Kohastumuste seletamine on olnud loodusteaduses ja loodusfilosoofias põhjapanevaks probleemiks. Enne 1859. aastat, kui Charles Darwin avaldas teose "Liikide tekkimine", võeti kohastumuste olemasolu kas lihtsalt teadmiseks või omistati selle tekitamine jumalale.

Darwin kogus palju tõendeid organismide evolutsioonilise päritolu kohta ning andis evolutsioonile seletuse loodusliku valiku teooria näol. Sellega nihkus kohastumuste ja looduse plaanipärasuse probleem täielikult loodusteaduse pädevusse. Ta asendas teoloogilise teleoloogia teadusliku teleoloogiaga.

## Vaata ka

* adaptatsioon
* kaitsekohastumus
# Geenivool

*Mitte segi ajada mõistega Geenitriiv*

---

**Geenivool** ehk **geenisiire** (inglise *gene flow*) on geneetilise materjali vahetus populatsioonide või populatsiooni allosade vahel isendite migratsiooni ja ristumise teel.

## Vaata ka

* Geenitriiv
# Adaptiivne radiatsioon

**Adaptiivne radiatsioon** (ka **adaptiivradiatsioon**, **ökoloogiline divergents**, **ökoloogiline lahknemine**, **kohastumuslik radiatsioon**) on ühest eellasgrupist lähtuv uute liikide või liigigruppide tekkimine, mis erinevad märgatavalt mingite funktsionaalsete tunnuste poolest.

Tuntud adaptiivse radiatsiooni näide on Darwini vindid.
# Koevolutsioon

Koevolutsiooni klassikaline näide: õite ja neid tolmeldavate kimalaste koevolutsioon on muutunud selliseks, et teineteisest sõltuvus on nende ellujäämiseks hädavajalik
**Koevolutsioon** on kahe või enama vastassuhteis oleva liigi (või muu bioloogilise üksuse) üksteisest sõltuv evolutsioon.

Koevolutsiooni võib täheldada mitmel bioloogilisel tasemel. Näiteks mikroskoopilisel tasemel on proteiinis toimunud korreleeruvad mutatsioonid aminohapete vahel; makroskoopilisel tasemel esineb eri liikidel omavahelisi korreleeruvaid tunnuseid.

## Viited
# Abiogenees

**Abiogenees** on loomulik protsess, mille käigus elututest ainetest, näiteks lihtsatest orgaanilistest ühenditest, tekib elu.

Valdav teaduslik hüpotees seisneb selles, et üleminek elututelt olenditelt elusolenditele Maal ei olnud üksiksündmus, vaid üha keerukamaks muutuv protsess, mis hõlmas elamiskõlbliku planeedi moodustumist, orgaaniliste molekulide prebiootilist sünteesi, molekulaarset isereplikatsiooni, isekoostet, autokatalüüsi ja rakumembraanide tekkimist. Üleminekut elutult elule poldud katseliselt kunagi vaadeldud, kuid sellise protsessi erinevate etappide kohta on tehtud palju ettepanekuid.

Abiogeneesi pole seni tõestatud ega ümber lükatud.

## Vaata ka

* Isetärkamine
* Elu teke
* Panspermia
* Ürgleeme teooria
* Milleri-Urey eksperiment

## Viited
# Inimese evolutsioon

"Aafrikast väljatuleku hüpotees", mis samuti iseloomustab *homo sapiens* '​i levikut üle Maa
**Inimese evolutsioon** on rangelt võttes küll perekonna *Homo* (inimene) evolutsioon, kuid seda uuriv paleoantropoloogia tegeleb ka inimlaste ehk hominiidide sugukonna teiste väljasurnud inimesesarnaste liikide uurimisega. Vastavalt sellele mõistetakse ka inimese evolutsiooni laiemalt.

Perekonna *Homo* otsesteks eellasteks peetakse perekonda *Australopithecus*.

Kõik teised liigid perekonnast *Homo* peale inimese (*Homo sapiens*; tarkinimene) on välja surnud. Nähtavasti ei ole kõik väljasurnud inimeseliigid tänapäeva inimese otsesed eellased.

Uurijate seas puudub üksmeel, kuidas perekonna *Homo* teadaolevad fossiilid liikidesse ja alamliikidesse rühmitada. Põhjuseks on mõnel juhul leiumaterjali vähesus, teistel juhtudel fossiilide suur omavaheline sarnasus. Osa fossiilileide (näiteks Piltdowni inimene) on hiljem paljastatud võltsingutena.

## *Homo habilis*

*Homo habilis* ehk osavinimene elas umbes 2,4 kuni 1,5 miljonit aastat tagasi. Teda peetakse perekonna *Homo* esimeseks liigiks.

Ta arenes välja Lõuna- ja Ida-Aafrikas 2,5...2 miljonit aastat tagasi, lahknedes perekonnast *Australopithecus*. Võrreldes viimase esindajatega olid tal väiksemad purihambad ja suurem peaaju. Ta valmistas kivist ja võib-olla luust tööriistu.

## Evolutsiooni tabel

Sinisega on perekond Homo.

## Liikide loend

Loend on ajalises järjestuses perekondade kaupa:

* *Sahelanthropus*
	+ *Sahelanthropus tchadensis*
* *Orrorin*
	+ *Orrorin tugenensis*
* *Ardipithecus*
	+ *Ardipithecus kadabba*
	+ *Ardipithecus ramidus*
* *Australopithecus*
	+ *Australopithecus anamensis*
	+ *Australopithecus afarensis*
	+ *Australopithecus bahrelghazali*
	+ *Australopithecus africanus*
	+ *Australopithecus garhi*
* *Paranthropus*
	+ *Paranthropus aethiopicus*
	+ *Paranthropus boisei*
	+ *Paranthropus robustus*
* *Kenyanthropus*
	+ *Kenyanthropus platyops*
* *Homo*
	+ *Homo habilis*
	+ *Homo rudolfensis*
	+ *Homo ergaster*
	+ *Homo georgicus*
	+ *Homo erectus*
	+ *Homo cepranensis*
	+ *Homo antecessor*
	+ *Homo heidelbergensis*
	+ *Homo rhodesiensis*
	+ *Homo neanderthalensis*
	+ *Homo sapiens idaltu*
	+ Kromanjoonlane
	+ *Homo sapiens*
	+ *Homo floresiensis*

## Vaata ka

* Paleoantropoloogia

## Välislingid

* Inimese evolutsioon
* "Eestlased määrasid Austraalia aborigeenide põlvnemise" Eesti Päevaleht, 17. mai 2007
* "Inimkond pärineb kahest erinevast Aafrika väljarändest" ERR Novaator, 21. september 2016
# Kladistika

Kladogramm, mis kujutab "elu puud"
**Kladistika** on fülogeneetilise süstemaatika peamisi meetodeid. See on süstemaatika üks põhisuundi, mis baseerub taksonite fülogeneesi arvestamises. Teistest klassifitseerimismeetoditest (näiteks feneetilisest süstemaatikast) erinebki ta selle poolest, et ei tugine üksnes liikidevahelise sarnasuse mõõtmisele, vaid võtab aluseks liikide eristumise.

Kladistikas koostatakse kladogramme ehk fülogeneesipuid, kus on esitatud evolutsiooniline "elu puu". Fülogeneesipuud koosnevad klaadidest (monofüleetiline rühm) ehk "puu harudest".

Populaarseks kladogrammide moodustamise aluseks on RNA ja DNA nukleotiidide järjestused.

Kladistika kontseptsioonide üheks tähtsaimaks väljatöötajaks oli saksa entomoloog Willi Hennig.

Kladistika vaike-eeldusteks on evolutsiooni monofüleetilisus ning divergentsus, samuti seisukoht, et uutel tekkinud taksonitel on uued tunnused, mida fülogeneetiliselt vanemal taksonil ei olnud.

## Vaata ka

* Feneetiline süstemaatika
* Fülogeneetiline süstemaatika
# Liikide tekkimine

Esmatrüki tiitelleht
"**Liikide tekkimine**" (ingl "The Origin of Species") on briti loodusuurija Charles Darwini raamat, mis on üks bioloogia klassikalisi teoseid. Darwin väidab selles, et organismid on välja arenenud evolutsiooni käigus loodusliku valiku toimel. Raamatu täispealkiri on "Liikide tekkimine loodusliku valiku teel ehk soodustatud rasside säilimine olelusvõitluses" ("On the Origin of Species by Means of Natural Selection, or the Preservation of Favoured Races in the Struggle for Life").

Teaduse ajaloo pöördeline teos ilmus 24. novembril 1859 ja müüdi kohe läbi. Raamat põhjustas tollal suurt poleemikat, sest ta eitas Piiblis kirjeldatud loomisloo vajalikkust.

Darwini evolutsiooniteooria sarnaneb põhijoontes tänapäeval tunnistatud teooriatega. Tema õpetus toetub 1830. aastatel, laeva HMS Beaglega, ümbermaailmareisil kogutud andmetele. Ta vastandus tol ajal tunnustatud kreatsionismile.

Raamat on hästi loetav isegi mittespetsialistile, kuigi ta on väga paljusõnaline.

Nagu näitab Darwini hilisem teos "Inimese põlvnemine", oli Darwin täiesti teadlik, millised järeldused tulenevad tema teooriast inimkonna päritolu kohta. Seetõttu venitas ta loomuliku valiku kasuks kogutud tõendite avaldamisega üle kümne aasta. Lõpuks oli ta sunnitud teose avaldama, sest sarnase teooriani oli sõltumatult jõudnud Alfred Russel Wallace, kes saatis 1858 Darwinile oma käsikirja. Mõned leiavad, et Wallace'it tuleb pidada loodusliku valiku teooria võrdseks kaasavastajaks ja et ta on teenimatult varju jäänud.

Kuigi Darwini teooria on tänapäeva teaduses laialt tunnustatud, on ta paljudes maades, eriti USA lõunaosariikides, ikka veel väga vaieldav.

2012. aastal ilmus raamatu tõlge ka eesti keeles. Selle andis välja Eesti Looduseuurijate Selts oma sarjas "Loodusteaduste klassikuid". Teose tõlkis Mart Niklus ning selle toimetasid Mart Viikmaa, Ivar Puura ja Oive Tinn. Eesti keel oli teadaolevalt neljakümnes keel, millesse see Darwini teos tõlgiti.

## Viited

## Välislingid

* Teose erinevate väljaannete tekstid
* Ingliskeelne tekst