Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Molekulaarbioloogia

**Molekulaarbioloogia** on bioloogia molekulaarsel tasandil.

Molekulaarbioloogia termin võeti kasutusele 20. sajandi teisel poolel pärast esimeste makromolekulide ruumilise struktuuri kindlakstegemist. Esialgu tähistaski see termin just struktuurset bioloogiat molekulaarsel tasemel. Seega on molekulaarbioloogia oma algses tähenduses keemia ja füüsika meetodeid kasutav bioloogia osa, mis tegeleb bioloogiliste makromolekulide ruumilise struktuuri ning struktuuri ja funktsiooni vaheliste seoste kindlakstegemisega. Hiljem, kui sama teaduse piirid on teadmiste laienemise ja uute probleemide kerkimisega ähmastunud, on kasutusele võetud termin – molekulaargeneetika. Sisulist vahet nende kahe termini vahel ei ole.

Molekulaarbioloogia (või molekulaargeneetika) tegeleb päriliku informatsiooni kodeerimise, säilitamise ja ülekande mehhanismide uurimisega, aga samuti päriliku informatsiooni realiseerumise molekulaarsete mehhanismidega, st kuidas geenides sisalduv informatsioon määrab elusorganismide ehituse ja nende talitluse. Seejuures ongi molekulaarbioloogia üks keskseid probleeme füüsikalis-keemiliste struktuuride ja biokeemilis-füsioloogiliste funktsioonide vastavuse uurimine. DNA on näide selle kohta, kuidas makromolekuli struktuuri tundmaõppimine lõi eelduse pärilikkuse protsesside – geneetilise informatsiooni säilitamise ja paljundamise kindlakstegemiseks. Just DNA kolmemõõtmelise struktuuri kindlakstegemine pani aluse molekulaarbioloogiale.

Molekulaarbioloogia kesksed uurimisobjektid on järgmised:

* Geen
* Mutatsioon
* Rakk
* Replikatsioon
* Transkriptsioon
* Translatsioon

Molekulaarbioloogia harusid:

* Molekulaarne arengubioloogia
* Molekulaarne evolutsiooniteooria
* Molekulaarne mikrobioloogia
* Molekulaarne rakubioloogia
* Molekulaarne viroloogia
* Strukturaalbioloogia

## Vaata ka

* Molekulaarbioloogia ja geneetika mõisteid
* Biokeemia

## Välislingid

* Molekulaarbioloogia sõnastik
# Käitumine

Käitumismustrite mitmekesisus loomariigis
**Käitumise** all mõistetakse bioloogias indiviidi nähtavaid toiminguid. Need võivad olla spontaansed või seotud reageeringutega stiimuleile. Stiimul võib tulla teistelt organismidelt või füüsilisest ümbruskonnast. Looma käitumine aitab tal leida toitu, vältida vaenlasi, ning sugulisel teel paljunevatel liikidel aitab leida ka kaaslase, kellega paljuneda.

Loomade käitumist uurivat teadust kutsutakse etoloogiaks.

Käitumine jaguneb põhiolemuselt kaheks: omandatud, õpitud ning kaasasündinud, instinktiivne. Kaasasündinud käitumine on arenenud evolutsiooni jooksul ning see päritakse vanematelt. Kaasasündinud omadusi saab õppimisega arendada.

Loomad reageerivad ka teatud märkidele (nt hõbekajaka tibud toksivad tugevamalt vastu punast täppi ema nokal, kuid nõrgemalt vastu mõnda muud värvi täppi) (nt emasogalikud, kellel on paisunud kõht, on tõenäolisemad paarituma).

Psühholoogias haarab **käitumise** mõiste nii reaktsioone stiimulitele, psühholoogiale huvi pakkuvaid kehalisi protsesse kui ka tegevust (tahtlikku tegevust).

## Mõisteid

* Refleks – lihtne käitumine, milles stiimul põhjustab vastuse.
* *Kinesis* (ingl. k.) – reageerimine muutusele stiimuli tugevuses oma aktiivsuse tõstmise või langetamisega (nt keldrikakandid lähevad valguse eest peitu)
* Taksis – liikumine, mis on suunatud stiimuli suunas (näiteks silmviburlane (*Euglena*) ujub valguse poole (fototaksis))

Õppimine on tähtis osa käitumise arengust.

## Psühholoogia

Psühholoogias eristatakse vaadeldavat käitumist (*overt behaviour*), mis hõlmab otseselt vaadeldava välise käitumise ning mõõdetavad ja registreeritavad siseprotsessid, ning mittevaadeldavat käitumist (*covert behaviour*), mille moodustavad vaimsed protsessid.

## Vaata ka

* biheiviorism
* etoloogia
* zoosemiootika
* käitumise muutuse teooriad

## Viited
# Levila

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib bioloogilise liigi levikust; meediakanali "Levila" kohta vaata artiklit Levila.ee.* |

---

**Levila** ehk **levikuala** ehk **areaal** on mingi liigi isendite esinemisala. Sõltuvalt elupaikade olemasolust võib liigi esinemistihedus levila piires olla erinev. Mõned organismid kasutavad eri aastaaegadel või eluperioodidel eri piirkondi, näiteks eristuvad rändlindudel levila piires enamasti pesitsus- ja talvitusalad. Levila koosseisu ei arvata eksikülaliste kohtamispaiku.

Teadusharu, mis uurib levilaid, nimetatakse arealoogiaks ehk horoloogiaks.

## Vaata ka

* areaalikaart
* endeem
* pärismaine elustik
# Alfamitmekesisus

**Alfamitmekesisus** (lühendina WIKINIUM\_MATH\_PH\_0 -mitmekesisus) on bioloogias indeks, millega saab arvuliselt väljendada ühe ala liigilist mitmekesisust. Alfamitmekesisuse mõiste võttis kasutusele Robert Whittaker koos beeta- ja gammamitmekesisusega.

Whittaker uuris eri organismide mitmekesisust mitmetes elupaikades ning jagas selle määratavaks kahe näitaja järgi. 1) alfamitmekesisus, mis kirjeldab kindla ala liigilist mitmekesisust ja 2) beetamitmekesisus, mis kirjeldab samatasemeliste koosluste liigilise koosseisu omavahelist erinevust. Nendest kahes kokku tekib gammamitmekesisus, mis väljendab kindla ala liigilist mitmekesisust.

## Mõiste

Alfamitmekesisust mõistetakse tihti erinevalt. Ka Whittaker ise kasutas seda mitmes mõistes. Seda saab hinnata liikide arvuga pinnaühikul või lisaks hinnates liikide osalevuse hulgalisi suhteid.

Whittaker kasutas oma uurimustes alfamitmekesisuse definitsiooni erinevalt. Esmalt nimetab ta alfamitmekesisust liigirikkuseks kindla kogukonna sees. Teiseks defineerib ta alfamitmekesisuse liikide arvu keskmisega ja viimaks kirjeldab seda ühes proovide komplektis, ühe proovi liikide arvuna, võrreldes keskmise liikide arvuga proovides kokku.

Viimase definitsiooni juurde lisas Whittaker ka valemi, milles ütles, et β= γ/ WIKINIUM\_MATH\_PH\_2 on võimalik arvutada läbi WIKINIUM\_MATH\_PH\_4 , kus WIKINIUM\_MATH\_PH\_6 on kõikide liikide arv terves proovide komplektis ning WIKINIUM\_MATH\_PH\_8  on keskmine liikide arv ühes proovis. Kui alfaks loetaks liikide mitmekesisust ühes kindlas proovis, siis iga uurimus omistaks endale sama palju alfa parameetreid, kui oleks proove.

Whittakkeri idee aga oli kirjeldada ühte andmete kogumikku ühe alfa- ja ühe beetaväärtusega, mistõttu kõige õigem alfamitmekesisuse definitsioon on keskmine liikide mitmekesisus proovide kohta.

## Arvutamine

Kõige asjakohasem mõõt alfamitmekesisusele on lihtsalt *S* (keskmine liikide arv proovis). Kui andmestik on korjatud eri elupaikadest samal alal, on valemis *S*’i parameetriks *M*, mis tähistab erinevaid elupaiku sama ala siseselt.

Sellest lähtuvalt näitab alfa-*S* mitmekesisuse väärtus keskmist liikide arvu proovi kohta, kus WIKINIUM\_MATH\_PH\_10  on liikide arv alal. WIKINIUM\_MATH\_PH\_12

## Andmestik

Alfamitmekesisust mõõdetakse kindla ala ja kindla koosluse peal. Selleks, et tulemused oleksid võimalikud veatud, on vaja proovid korjata kindlate kriteeriumite järgi.

Oluline on jälgida:

* Proovide individuaalne võrreldavus
* Madal dispersioon proovide seas
* Proovide kontseptuaalne asjakohasus
* Proovide mõõtmete vastavus uuritava teemaga

Mitmekesisuse uurimine keskendub primaalselt liigirikkusele ja sellepärast oleks hea, kui mitmekesisuse mõõtmised oleks tõlgendatavad liikide arvuliseks väärtuseks.

## Viited
# Ernst Mayr

Ernst Mayr, 1994
**Ernst Walter Mayr** (5. juuli 1904 Kempten, Saksamaa – 3. veebruar 2005 Bedford, Massachusetts, Ameerika Ühendriigid) oli 20. sajandi üks juhtivaid evolutsioonibiolooge. Ta oli ka tunnustatud taksonoom, ornitoloog ja loodusteadlane.

Tema revolutsioonilised tööd tõid kaasa uudseid käsitlusi Mendeli geneetikast, Darwini evolutsiooniteooriast ja biosüstemaatikast. Ta panustas ka tugevasti liigikontseptsiooni arengusse ja selgitamisse.

## Eesti keeles

Eesti keeles on ilmunud tema mahukas raamat "Bioloogilise mõtte areng: mitmekesisus, evolutsioon ja pärilikkus" (sari "Avatud Eesti raamat", tõlkinud Ülo Maiväli, Sille Remm, Kristiina Vind; Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2017). Leho Lamus nimetab E. Mayri teose põhimõtteid valgustusprojekti uueks vormiks.

Tõlgetena on olemas ka kolm artiklit.

* Mayr, Ernst 1989 [1961]. Põhjus ja tagajärg bioloogias. (Hein, Kalle, tõlk.) *Akadeemia* 9: 1869–1887.
* Mayr, Ernst 2004 [2004]. 80 aastat vaatlusi evolutsioonimaastikul. (Hein, Kalle, tõlk.) *Akadeemia* 12: 2596–2603.
* Mayr, Ernst 2007 [2002]. Bioloogia iseseisvus. (Hein, Kalle, tõlk.) *Akadeemia* 10: 2165–2178.

## Tunnustus

* 1950 – valiti Uus-Meremaa Kuningliku Seltsi välisliikmeks
* 1958 – Darwini-Wallace'i medal
* 1965 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks
* 1983 – Balzani auhind
* 1986 – George Sartoni medal Teadusajaloo Seltsilt
* 1988 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks

## Viited
# Antoine Laurent de Jussieu

**Antoine Laurent de Jussieu** (12. aprill 1748 Lyon – 17. september 1836) oli prantsuse botaanik, mitme teadusakadeemia liige.

Aastal 1770 lõpetas ta meditsiiniõpingud Pariisis ning töötas aastatel 1770–1826 professorina Pariisi botaanikaaias Jardin des Plantes.

Aastal 1789 avaldas ta oma teose "Genera plantarum", milles esimest korda trükis esitas ja edasi arendas oma onude Antoine de Jussieu ja Bernard de Jussieu loodud uut taimede loomuliku klassifikatsiooni süsteemi.

Tema kirjeldatud taksonite juures kasutatakse autorilühendit **Juss.**.

## Tunnustus

* 1788 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks
* 1795 – valiti Prantsuse Teaduste Akadeemia liikmeks
* 1829 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks

## Isiklikku

Ka tema poeg Adrien-Henri de Jussieu oli botaanik.

## Viited

## Välislingid

* *Genera plantarum* Google'i raamat
# Sünapomorf

**Sünapomorf** on mingi organismide rühma taksonite ühine arenenud tunnus, mille järgi võib oletada, et vaadeldava tunnusega organismid põlvnevad ühisest eellasest.

Sünapomorfi näiteks on õistaimede 4...16 tuumaga lootekott.
# Molekulaargeneetika

**Molekulaargeneetika** on molekulaarbioloogia ja geneetika piiriteadus, mis uurib geenide struktuuri ja talitlust molekulaarsel tasandil ning seda, kuidas geenid ühelt põlvkonnalt teisele edasi kanduvad. Molekulaargeneetilises uurimistöös kasutatakse molekulaarbioloogia ja geneetika meetodeid.

Molekulaargeneetika põhieesmärk on tuvastada ja uurida geneetilisi mutatsioone. Teadlased otsivad geenis mutatsioone või kutsuvad esile mutatsioone geenis, et siduda geenijärjestus konkreetse fenotüübiga. Seetõttu on molekulaargeneetika võimas metoodika mutatsioonide seostamiseks geneetiliste seisunditega, mis võib aidata otsida erinevate geneetiliste haiguste ravimeetodeid.

## Viited
# Songi dünastia

Põhja-Songi riik 1111. aastal.

|
**HIINA AJALUGU** |
| --- |
| **VANAAEG** |
| **3 monarhi ja 5 keisrit** |
| **Xia dünastia** 2070–1600 eKr |
| **Shangi dünastia** 1600–1046 eKr |
| **Zhou dünastia** 1122–256 eKr |
|   **Lääne-Zhou** |
|   **Ida-Zhou** |
|     Kevadete-sügisete ajastu |
|     Sõdivate riikide ajastu |
| **KEISRIRIIGI AEG** |
| **Qini dünastia** 221 eKr–206 eKr |
| **Hani dünastia** 206 eKr–220 pKr |
|   **Lääne-Hani** |
|   **Xini dünastia** |
|   **Ida-Hani** |
| **Kolm kuningriiki** 220–280 |
|   **Wei, Shu & Wu** |
| **Jini dünastia** 265–420 |
|   **Lääne-Jin** |
|   **Ida-Jin** | **16 kuningriiki** 304–439 |
| **Lõuna- ja põhjadünastiad** 420–589 |
| **Sui dünastia** 581–619 |
| **Tangi dünastia** 618–907 |
| **5 dünastiat & 10 kuningriiki** 907–960 | **Liao dünastia** 907–1125 |
|  |  |
| **Songi dünastia** 960–1279 |  |
|   **Põhja-Song** |  | **Lääne-Xia** |
|   **Lõuna-Song** | **Jin** |  |
| **Yuani dünastia** 1271–1368 |
| **Mingi dünastia** 1368–1644  |
| **Qingi dünastia** 1644–1911  |
| **UUSAEG** |
|  **Hiina Vabariik** 1912–1949 | **Hiina keisririik**  1915–1916 |
| **Hiina Rahvavabariik** 1949–  | **Hiina Vabariik** (Taiwanil) |
| Hiina ajalugu Hiina dünastiad Hiina sõjaajalugu Hiina kunsti ajalugu Hiina tehnika ja teaduse ajalugu Hiina hariduse ajalugu |
| See kast: * vaata
* redigeeri
 |

**Songi dünastia** (hiina keeles *Sòng Cháo*; Wade-Giles'i transkriptsioonis *Sung Ch'ao*) oli Hiina keisririigi dünastia, mis valitses 960–1279. Songi dünastia tuli võimule pärast Viie dünastia ja Kümne Kuningriigi ajastut, sellele järgnes Yuani dünastia.

Songi valitsus oli maailmas ajaloos esimene, mis andis välja paberraha. Samuti oli see esimene Hiina valitsus, mis rajas püsiva laevastiku. Sellal võeti esimest korda kasutusele püssirohi ning hakati määrama põhja-lõunasuunda kompassi abil.

Songi dünastia valitsusaeg jaguneb kaheks: Põhja-Song ja Lõuna-Song. Põhja-Songi (hiina keeles 北宋, 960–1127) pealinn oli Bianjing (tänapäeval Kaifeng) Põhja-Hiinas ning dünastia võimu alla jäi enamik Sise-Hiinast. Lõuna-Songi (hiina keeles 南宋, 1127–1279) ajastuks kaotas Songi dünastia Põhja-Hiina Jini dünastiale (1115–1234). Songi õukond taandus Jangtse jõest lõunasse ning viis pealinna Lin'ani (tänapäeval Hangzhou). Ehkki Songi dünastia oli kaotanud kontrolli Hiina tsivilisatsiooni sünnikoha üle Kollase jõe ääres, ei varisenud Songi majandus kokku, kuna Lõuna-Songi riiki kuulus 60 protsenti Hiina rahvastikust ja enamus viljakamast põllumaast. Lõuna-Songi dünastia tugevdas oluliselt oma laevastikku, et kaitsta oma maismaavaldusi ja merepiiri ning korraldada mereretki.

## Viited
# Selgrootud

**Selgrootud** (*Invertebrata*, harva eesti keeles ka ehk evertebraadid või invertebraadid) on rühm loomi. Sinna kuuluvad kõik loomariigi esindajad, kes ei kuulu selgroogsete alamhõimkonda.

Termin ei oma praegu enam süstemaatilist tähendust, vaid on kasutusel pigem mugavuse mõttes, kokkuvõtliku mõistena. Samuti kasutatakse vastavate zooloogia harude kokkuvõtlikku nimetust "selgrootute zooloogia", näiteks kursuse nimetusena ülikoolides.

Mõiste 'selgrootud' võttis aastal 1801 esimest korda kasutusele Jean Baptiste de Lamarck.

* *Chrysaora fuscescens* kuulub karikloomade klassi
* Metsasitikas kuulub putukate klassi
* Kollatähn-loigukiil kuulub putukate klassi
* *Glycera dibranchiata* kuulub rõngusside hõimkonda
* Harilik viinamäetigu kuulub tigude klassi
* Aerjalgne kuulub vähilaadsete alamhõimkonda
* Korall *Pacifigorgia* perekonnast õisloomade klassist

## Vaata ka

* selgroogsed
# Vaalalised

| Vaalalised |
| --- |
|  Mõõkvaal (*Orcinus orca*) |
| Taksonoomia |
| Riik |
Loomad *Animalia*  |
| Hõimkond |
Keelikloomad *Chordata*  |
| Klass |
Imetajad *Mammalia*  |
| Selts | **VaalalisedCetacea*  |
| Sugukonnad |
|

Nokisvaallased *Ziphiidae*
Kašelotlased *Physeteridae*
Kääbuskašelotlased *Kogiidae*
Susulased *Platanistidae*
Pontoporiidlased *Pontoporiidae*
Inialased *Iniidae*
Hiina jõedelfiinlased *Lipotidae*
Delfiinlased *Delphinidae*
Narvallased *Monodontidae*
Pringellased *Phocoenidae*
Silevaallased *Balaeniidae*
Hallvaallased *Eschrichtiidae*
Vaguvaallased *Balaenopteridae*
Väikevaallased *Neobalaenidae* |

**Vaalalised** (*Cetacea*) on vees elavate loomade selts imetajate klassist.

Neid elab maailmas 89 liiki.

## Süstemaatika

**Selts: vaalalised **Alamselts** Hammasvaalalised *Odontoceti*
	+ Sugukond Nokisvaallased: 22 liiki ja 6 perekonda
	+ Sugukond Kašelotlased: 1 liik
	+ Sugukond Kääbuskašelotlased: 2 liiki ja 1 perekond
	+ Sugukond Susulased: 2 liiki ja 1 perekond
	+ Sugukond Inialased: 3 liiki ja 1 perekond.
	+ Sugukond Pontoporiidlased: 1 liik
	+ Sugukond Hiina jõedelfiinlased : 1 liiki (arvatavasti väljasurnud)
	+ Sugukond Delfiinlased: 36 liiki ja 17 perekonda
	+ Sugukond Pringellased: 6 liiki ja 3 perekonda
	+ Sugukond Narvallased: 2 liiki ja 2 perekonda
* **Alamselts** Kiusvaalalised *Mysticeti*
	+ Sugukond Silevaallased: 4 liiki ja 2 perekonda
	+ Sugukond Hallvaallased: 1 liik
	+ Sugukond Vaguvaallased: 9 liiki ja 2 perekonda (sealhulgas sinivaal)
	+ Sugukond Väikevaallased: 1 liik

Vaatlus
## Viited
# Kontpuu

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel on taimeperekonnast; murdekeeles on "kontpuu" sama mis "kaelkook (karjatamine)"* |

---

| Kontpuu |
| --- |
|  Verev kontpuu *Cornus sanguinea* |
| Taksonoomia |
| Riik |
Taimed *Plantae*  |
| Hõimkond |
Katteseemnetaimed *Angiospermae*  |
| Klass |
Kaheidulehelised *Magnoliopsida*  |
| Selts |
Kontpuulaadsed *Cornales*  |
| Sugukond |
Kontpuulised *Cornaceae*  |
| Perekond | **KontpuuCornus* L. |

**Kontpuu** (*Cornus*) on kontpuulaadsete seltsi kontpuuliste sugukonda kuuluv taimeperekond. Perekonda kuuluvad peamiselt põõsastaimed.

## Eesti liigid

* *Cornus sanguinea* – verev kontpuu
* *Cornus suecica* – rootsi kukits

## Teisi liike

* *Cornus mas* – kirss-kontpuu
* *Cornus alba* – siberi kontpuu
* *Cornus stolonifera* – võsund-kontpuu
# Krookus

| Krookus |
| --- |
|  Haruldane võrkkrookus (*Crocus reticulatus*) Ukrainas |
| Taksonoomia |
| Riik |
Taimed *Plantae*  |
| Hõimkond |
Õistaimed *Magnoliophyta*  |
| Klass |
Üheidulehelised *Liliopsida*  |
| Selts |
Asparilaadsed *Asparagales*  |
| Sugukond |
Võhumõõgalised *Iridaceae* Juss. |
| Perekond | **KrookusCrocus*  |

**Krookus** (*Crocus*) on üle 200 liigiga taimeperekond võhumõõgaliste (*Iridaceae*) sugukonnas. Aianduses on krookuseid kultiveeritud vähemalt 16. sajandist.

Esineb nii sügisel kui kevadel õitsevaid liike.

Rohkem on tuntud safrankrookus (*Crocus sativus*), kelle emakasuudmetest toodetakse kõige hinnalisemat vürtsi safranit. 1 kg kuivatatud safrani tarvis tuleb korjata umbes 140 000 õit. Krookuse säilitusorganiks on sibulmugul.

## Liike

* *Crocus chrysanthus* – kuldõieline krookus
* *Crocus flavus* – kuldkollane krookus
* *Crocus reticulatus* – võrkkrookus
* *Crocus sativus* – safrankrookus
* *Crocus sieberi* – Sieberi krookus
* *Crocus tommasinianus* – dalmaatsia krookus
* *Crocus vernus* – kevadine krookus
* *Crocus xluteus* – erekollane krookus

## Välislingid
# Skolastika

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib keskaja teoloogia ja filosoofia õpetuste kogumist; sõna tähenduste kohta vaata Vikisõnastiku artiklit skolastika* |

---

**Skolastika** on keskaja filosoofias õpetuste kogum, milles usulist maailmavaadet põhjendati Aristotelese loogika abil. Skolastika pooldajat nimetatakse skolastikuks.

Skolastika olulisimaks saavutuseks oli formaalloogika arendamine.

Skolastika on Euroopa keskaja filosoofia arengujärk ja sellele omane õpetusmeetod. Viimane seisnes tõese seisukoha tuletamises pühakirja ja õpetuslike autoriteetide (eriti antiikfilosoofide) võrdleva ja vastandava loogilise analüüsi varal. Loogilise meetodi juures võeti eeskuju Aristotelese loogikast. Skolastilist meetodit kasutas õppevormina ka keskaegne ülikool. Tuntumad skolastikud olid suuna rajanud Pierre Abélard, šotlane Johannes Duns Scotus, dominiiklane Albertus Magnus ja tema silmapaistev õpilane Aquino Thomas, keda peetakse üheks katoliku kiriku kõige silmapaistvamaks filosoofiks.

Skolastilise filosoofia suhteline iseseisvus teoloogiast ilmneb eelkõige nominalistide ja realistide vaidluses üldmõistete ehk universaalide üle. Vaidluse sisuks on üksiku ja üldise erinev käsitlus. Niinimetatud universaalidetülis vaieldi, kuidas on omavahel seotud sõnad ja nende vasted reaalsuses.

## Vaata ka

* Albertus Magnus
* Aquino Thomas
* hilisskolastika
* kõrgskolastika
* patristika
* varaskolastika
* skolastiline meetod
* tomism
* neotomism ehk uusskolastika

## Viited

## Välislingid
# Valgustusajastu

**Valgustusajastu** (prantsuse keeles *siècle des Lumières*, saksa keeles *Zeitalter der Aufklärung*, inglise keeles *Age of Enlightenment*, vene keeles Просвещение) oli teadlikkusele keskendunud ajajärk 18. sajandi Euroopas, mil vähenes usk traditsioonilistesse religioossetesse vaadetesse, kirikusse ja seisuslikesse autoriteetidesse ning hakati rohkem väärtustama mõistust, mõtlemist, demokraatiat, inimõigusi ja teadust.

Valgustusajastu nimetus pärineb Voltaire'ilt ja Johann Gottfried von Herderilt. Essees "Mis on valgustus?" ütleb Immanuel Kant, et valgustus on inimkonna vabanemine alaealisusest, st autoriteetide eestkoste alt. Sellised autoriteedid olid valgustajate meelest eeskätt riik ja kirik. Kant määratles nimetatud artiklis valgustuse inimese väljumisena "omasüülisest alaealisusest" ning püüdlusena alati ja igas olukorras "mõelda ise". Valgustusajastule iseloomulikeks peetakse aga ka varasemaid mõtlejaid, näiteks John Locke, Nicolas Malebranche, Isaac Newton, Charles de Montesquieu jpt.

Euroopa valgustusideed algusid Inglismaalt, kus kodanlik pööre toimus kõige varem. Prantsuse valgustajad Montesquieu ja Rosseau vaimustusid Inglismaal viibides sealsete filosoofide vaadetest ja ühiskonna vabameelsetest tavadest. Ning kuigi enamik valgustuse põhimõtteid tuli inglastelt, siis just prantslased Voltaire ja Rousseau kujundasid Euroopa valgustusliikumise. Riiklik ja poliitiline tõus ning kultuuriline elavnemine algasid ka Saksamaal ja Venemaal.

Valgustusajastu ideede tulemuseks olid valgustatud absolutism, Ameerika iseseisvussõda ja Prantsuse revolutsioon. Suurt mõju avaldas valgustus ka tööstuslikule pöördele.

## Valgustuslikud suunad

* Šoti valgustus
* Ameerika valgustus
* Prantsuse valgustus
* Saksa valgustus
* Vene valgustus
* Hellenistlik valgustus
* ...

## Vaata ka

* Valgustusfilosoofia
* Ratsionalism
* Humanism
* Modernism
* Postmodernism
* Valgustusliikumine
* Valgustuse projekt

## Viited

## Välislingid

* Peeter Tarvel, Jooni valgustusajastu olemusest., Ajalooline Ajakiri nr 4/1937
# Meistriteos

Michelangelo skulptuur "Taavet"
Da Vinci maal "Mona Lisa"
**Meistriteos** ehk **tippteos** kui suurepäraselt viimistletud töö (ladina keeles *magnum opus*; prantsuse keeles *chef-d'œuvre*; inglise keeles *masterwork* või *masterpiece*) on põhimõtte (vt kunstimeetod) taotlusega looming, mis on pälvinud kiitvat või ülistavat kriitikat.

Eriti peetakse seda inimese karjääri silmapaistvaimaks tähtteoseks seoses oskuste, osavuse, esituse, loovuse või kaemusega. Ajalooliselt teatakse tippteostena väga kõrgete standarditega töid, läbi mille omandasid inimesed liikmeskondasid mõne gildi, tsunfti või akadeemia erinevates kunsti ja käsitöö valdkondades. Seega oli tõestava meistritöö valmimine eesmärk omaette, mis tihtipeale haaras endasse esteetikat, eetikat ning teisi printsiipe.

Prantsuse algupäraga eestikeelne võõrsõna "**šedööver"** on meistriteose sünonüüm.

Meistritöid kui autorite loodud vaimusünnitisi seostatakse nende väljendunud geniaalsusega.

## Vaata ka

* Magister
* Oopus

## Viited
# Species plantarum

Teose tiitelleht (1753)
**"Species Plantarum"** (ladina keelest 'taimeliigid') on Carl von Linné teos, mis ilmus 1753. aastal. Teoses on Linné loetlenud kõik tollal teada olnud taimeliigid ja klassifitseerinud need perekondade järgi. Ühtlasi on see esimene teadustöö, kus süstemaatiliselt on iga taimeliik nimetatud kahe ladinakeelse sõnaga (binomiaalne nomenklatuur).

Kuna "Species plantarum" on esimene teos, kus kasutati läbivalt ja järjekindlalt binomiaalset nomenklatuuri, loetakse seda enamiku taimede nomenklatuuri nullpunktiks. Mõne soonteta taimede rühma ja seente nomenklatuuri nullpunkt on hilisem.

Teose teise, täiendatud trüki avaldas 1763. aastal taas Linné, nagu kolmandagi trüki 1764, mis kolmandast üsna vähe erines. Neljanda trüki avaldas 1778. aastal Carl Ludwig von Willdenow (1797–1830) ja neljaköitelise viienda trüki 1800. aastal Albert Gottfried Dietrich (1831–1833).

Esimeses trükis oli kirjeldatud 5940 liiki. Need olid jagatud tuhatkonda perekonda, mis olid ühendatud 24 klassi. Linné ise pidas oma taksonoomilist süsteemi kunstlikuks, mitte selliseks, mis liikide ühist päritolu adekvaatselt esindab. Siiski sai see väga populaarseks, sest lähtus sellistest kergesti määratletavatest tunnustest nagu emakasuuete ja tolmukate arv ning see võimaldas võhikutelgi kerge vaevaga õige klassi määrata. Hiljem osutus Linné taksonoomia ka taimede ühist päritolu üsna hästi kirjeldavaks.

Sissejuhatuses mainis Linné, et maailmas on ligi 10 000 taimeliiki. Tänapäeval teatakse ainuüksi õistaimi olevat hinnanguluselt 400 000 liiki.