Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Antikoagulant

**Antikoagulantideks** nimetatakse vere hüübimist takistavaid aineid.

Looduslikult eritavad antikoagulandina toimivaid aineid ka verd imevate putukate (näiteks puugid, sääsed) süljenäärmed.

## Antikoagulandid ravimina

 *Pikemalt artiklis Antikoagulatsioonravi*
Meditsiinis kasutatakse antikoagulante vere hüübimisvõimet pidurdavate ravimitena (verevedeldajatena), hüübimisvastase ravi üldeesmärgiks on veresoontes tekkivate trombide ennetamine ja/või lagundamine.

## Vaata ka

* antikoagulantide mürgistus
* atsetüülsalitsüülhape
* varfariin

## Viited

## Välislingid

* Jaana Puhakka, Antikoagulaatiohoidon käsikirja,Kirjoittajat ja Terveyden ja hyvinvoinnin laitos, Juvenes Print – Tampereen Yliopistopaino Oy, Tampere 2011,ISBN 978-952-245-564-2, veebiversioon (vaadatud 18.10.2014) (soome keeles)

Antikoagulandid taimedes
* Küüslauk: Chung Suk Song, Je Hyun Kim, Ei Sik Kim and Pyung Hee Lee,A Blood Anticoagulant Substance from Garlic (Allium Sativum): I. Its Preparation and Studies on its Anticoagulant Effect, Yonsei Med J. detsember 1963;4(1):17-20.,  veebiversioon (vaadatud 18.10.2014) (inglise keeles)
# Lunn

|  |  |
| --- | --- |
|  |  *See artikkel räägib liigist; perekonna kohta vaata artiklit Lunn (perekond)* |

---

| Lunn |
| --- |
|   |
| Kestus: 1 minut ja 5 sekundit.1:05  |
| Kaitsestaatus |
|  Ohualdis  (IUCN 3.1) |
| Taksonoomia |
| Riik |
Loomad *Animalia*  |
| Hõimkond |
Keelikloomad *Chordata*  |
| Klass |
Linnud *Aves*  |
| Selts |
Kurvitsalised *Charadriiformes*  |
| Sugukond |
Alklased *Alcidae*  |
| Perekond |
Lunn *Fratercula*  |
| Liik | **Lunn**  |
| Binaarne nimetus |
| Fratercula arctica (Linnaeus, 1758) |

 *Fratercula arctica arctica*
**Lunn** ehk **põhjalunn** (*Fratercula arctica*) on merelind lunni perekonnast alklaste sugukonnast.

## Levila

Lunn on levinud Atlandi ookeani kesk- ja põhjaosas, sealhulgas Fääri saartel, Islandil, Teravmägedel, Koola poolsaarel, Novaja Zemlja läänerannikul ja Põhja-Ameerika kirdeosas.

Alates 19. sajandi keskelt on lunni levila tugevasti vähenenud otsese inimtegevuse tõttu.

## Välimus

Lunn on üks väiksemaid alklasi: üldpikkus 26–29 cm, kaal 440–590 g. Teda on teistest alklastest lihtne eristada noka järgi, mis on eredat värvi, kõrge ja kitsas, küljelt vaadates kolmnurkse kujuga. Nokal on mitu ristivagu.

Sulestik on pealt must, alt valge, peaküljed ja kurgualune hallid. Jalad on oranžid.

Lunn on vaikne lind. Ainult harva teeb ta kähisevat häält.

## Elupaik

Lunn asustab pesitsusajal kaljust mererannikut, kus pesitseb kolooniatena. Eriti meeldivad talle pehme turbapinnasega saared, kus on lihtne pesaurge kraapida. Ainult harva pesitsevad nad sügavates kaljupragudes. Linnulaatadel hõivavad lunnid harilikult kõige ülemise vööndi, sest seal on pinnas pehmem.

Lunnid
Pesauru kraabib lunn jalgade ja võib-olla noka abil. See on tavaliselt kaarjas, harvem sirge, 1–2 m, heades tingimustes 3 m sügavune. Vanad, korduvalt kasutatud urud muutuvad mitme kambriga labürintideks. Pesavooderdis on kasin, koosneb rohukulust ja sulgedest ning vahel vetikatest.

## Toitumine

Lunn toitub peamiselt kaladest (heeringas, moiva, tobias,) kuid ka koorikloomadest, zooplanktonist, limustest, vähilaadsetest ja hulkharjasussidest.

## Viited

## Välislingid
# Inkade riik

Inkade riik
**Inkade riik** (1438–1533) oli Nelja ilmakaare riik, mis oli jaotatud neljaks suurprovintsiks (suyu), mille piiride lõikepunktis paiknes pealinn Cuzco: Chinchansuyu (Peruu loodeosa kuni Ecuadorini), Antisuyu (kirdeosa, põhiliselt Andide idanõlv ja vihmametsade madalmaa), Collasuyu (kagupoolne kõrgmaa, Titicaca järv, Boliivia, Argentina loodeosa ja Tšiili põhjaosa) ning Cuntinsuyu (Peruu lõuna- ja lääneosa kuni Vaikse ookeani  rannikuni). Suurprovintsid koosnesid omakorda väiksematest piirkondadest. Riigi tipus oli ainuvalitseja – Sapa Inka (keiser), keda austati päikesejumala pojana ja peeti tema otsekes järeltulijaks. Tema järeltulijaks võis saada see peanaisega sigitatud poegadest, keda peeti trooni vääriliseks. Täisealisena anti troonipärijale võimalus tõestada end kaasvalitsejana. Kuigi keisril oli piiramatu võim, sõltus tema valitsemise edukus ülemkihi erinevate huvide rahuldamisest. Eriti tähtsal kohal olid siin sõjapealikute huvid. Keisrit abistas valitsemisel riiginõukogu, kuhu kuulusid troonipärija, mõned lähisugulastest kõrgametnikud, vägede ülemjuhataja ja päikesejumala ülempreester. Tegelik võimustruktuur oli rangelt hierarhiline ja läbipaistmatu. Vastavalt inkade muistse hõimuühiskonna etnilisele ja sotsiaalsele dualismile määrati provintsides valitsevatesse ametisse kaks paralleelset valitsejat, kes olid teineteisele abiks ja jälgisid teineteist. Analoogne võimujaotus valitses ilmselt ka muudes ametkondades. Keisri nõunikeks olid nelja suurprovintsi asehaldurid ja kõrgaadlikest provintsikubernerid, kes asetusid valitsemishierarhiasse vastavalt oma provintside suurusele, st maksukohuslastest perede arvule, kes olid jagatud kümmekondadesse. Mitteaadlikud tohtisid täita vaid kõige madalamaid haldusülesandeid. Ametnikehierarhia paistis välja nähtavate võimusümbolite – käitumise ja rõivastuse – kaudu. Alistatud rahvaste lojaalsed juhid jäeti troonile, kuid nad valitsesid pigem näiliselt ja andsid oma tegevusest aru inkadest keskvõimu esindajatele. Nad pidid oma lapsed õiges vaimus kasvatamiseks ja koolitamiseks pealinna pantvangideks saatma.

Inkade riigi pindala oli ligikaudu 2 miljonit km² ja seal elas hinnanguliselt 12 miljonit inimest.
# Kuldhamster

| Kuldhamster |
| --- |
|   |
| Kaitsestaatus |
|  Ohualdis  (IUCN 3.1) |
| Taksonoomia |
| Riik |
Loomad *Animalia*  |
| Hõimkond |
Keelikloomad *Chordata*  |
| Klass |
Imetajad *Mammalia*  |
| Selts |
Närilised *Rodentia*  |
| Sugukond |
Hamsterlased‎ *Cricetidae*  |
| Perekond | *Mesocricetus*  |
| Liik | **KuldhamsterM. auratus*  |
| Binaarne nimetus |
| Mesocricetus auratus (Waterhouse, 1839) |

**Kuldhamster(Mesocricetus auratus)* on hamsterlaste sugukonda kuuluv näriliseliik.

Ta on populaarne lemmikloom.

## Viited
# Onkoloogia

**Onkoloogia** ka kasvajaõpetus (kreeka ὄγκος, (*onkos*) 'kasvaja' ja λογος (*logos*) 'õpetus, sõna') on arstiteaduse allharu, mis tegeleb kasvajatega.

Onkoloogia tegeleb hea- ja pahaloomuliste kasvajate ennetamise, diagnoosimise ja raviga (kirurgiline eemaldamine, kiiritusravi, kemoteraapia jne), vähihaigete toetus- ja taastusraviga, samuti kliiniliste uuringute ning koolitusega nimetatud valdkondades.

## Liigitus

### Erialade ja ravimeetodite järgi

Onkoloogia liigitatakse mitmeks alavaldkonnaks:

* eksperimentaalne onkoloogia ja
* kliiniline onkoloogia.

#### Kliiniline onkoloogia

* Onkoteraapia ehk medikamentoosne onkoloogia
* kiiritusonkoloogia (ingl k *radiotherapy*)
* kirurgiline onkoloogia (ingl k *surgical oncology*)
* lasteonkoloogia
* günekoloogiline onkoloogia
* uroloogiline onkoloogia
* meessuguorganite onkoloogia jt.

### Organismide rühmade järgi

Eristatakse inimese onkoloogiat ja loomade onkoloogiat.

Onkoloogiaga tegelev eriarst või teadlane on **onkoloog**.

## Vaata ka

* International Classification of Diseases for Oncology
* pahaloomulised kasvajad ehk vähktõbi
* healoomulised kasvajad
* piirpahaloomulised kasvajad
* Euroopa Meditsiinilise Onkoloogia Selts
* National Comprehensive Cancer Network
* Vabariiklik Tallinna Onkoloogia Dispanser

## Viited

## Välislingid

* Baba AI, Câtoi C. Comparative Oncology., Bucharest: The Publishing House of the Romanian Academy; 2007, veebiversioon (vaadatud 23.05.2014) (*inglise keeles*)
* Alfredo Cesario, Frederick Marcus, Cancer systems biology, bioinformatics and medicine: research and clinical applications. Springer Science Business Media, 2011, ISBN 978-94-007-1566-0. Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 25.05.2013)
* Peeter Padrik, Hele Everaus, Onkoloogia õpik arstiteaduskonna 4. kursusele, 2013, Tartu Ülikooli Kirjastus OÜ, ISBN 9789949323067
# Immunoloogia

**Immunoloogia** on teadus immuunsusest ehk organismide vastupanuvõimest haigustekitajatele ja kõigele kehavõõrale (sealhulgas elupäästvaile siiratud elunditele).

Immunoloogia uurib nii immuunsuse teket ja arengut (immunobioloogia, immunogeneetika) kui ka immuunsuse haiguslikke kõrvalekaldeid (immunopatoloogia).

## Kirjandus

* Eesti Loodus, september 2003
# Louis Pasteur

| Louis Pasteur |
| --- |
|  |
| Sündinud |
27. detsember 1822 Dole, Prantsusmaa |
| Surnud |
28. september 1895 (72-aastaselt) Pariis |
| Haridus |
École Normale Supérieure Pariisi Ülikool Conservatoire national des arts et métiers |
| Teadlaskarjäär |
| Tegevusalad |
mikrobioloogia keemia |
| Töökohad |
Strasbourgi Ülikool Lille'i I ülikool École normale supérieure Pasteuri Instituut |
| Autogramm |
|  |

**Louis Pasteur** (27. detsember 1822 Dole – 28. september 1895 Pariis) oli prantsuse keemik ja mikrobioloog, kes on tuntud vaktsineerimise, käärimise ja pastöriseerimise põhimõtete avastajana – neist viimane ongi tema järgi nimetatud.

Tema keemiaalased uuringud panid aluse läbimurretele haiguste põhjuste mõistmise ja vältimise osas ning panid aluse tänapäevasele hügieenile, tervishoiule ja meditsiinile. Pasteuri on peetud miljonite inimeste päästjaks, sest ta leiutas vaktsiinid marutõve ja Siberi katku vastu. Teda on nimetatud bakterioloogia isaks ning koos Robert Kochi ja Antonie van Leeuwenhoekiga ka mikrobioloogia isaks.

Pasteur lükkas ümber isetärkamise õpetuse. Prantsuse Teaduste Akadeemia järelevalve all tehtud katses näitas ta, et steriliseeritud ja pitseeritud anumates ei tekkinud mingit elu, kuid steriliseeritud ja avatuks jäetud anumates hakkasid kasvama mikroorganismid.

Pasteuril oli juhtroll haiguste leviku ja põhjuste selgitamisel, täpsemalt bakteriteooria võidulepääsus. Enne teda oli bakteriteooria olnud meditsiinis vähetähtis seisukoht. Tema paljud katsed näitasid, et haiguste levikut saab vältida või peatada bakterite hävitamisega. Selle seisukoha omaksvõtt tõi kaasa pöördelise muutuse tervishoius ja meditsiinis. Tänapäeval tuntakse Pasteuri nime eeskätt pastöörimismeetodiga, mille abil hävitatakse piimas või veinis bakterid.

Pasteuril on avastusi ka keemias. Nendest tähtsaimad on teatud kristallide asümmeetria põhjuseks oleva molekulistruktuuri avastamine ja sellega seotud ratsemiseerimine. Teadlaskarjääri alguses uuris ta kiraalseid molekule naatriumammooniumtartraadi näitel.

1887 asutas ta Pasteuri instituudi ja oli kuni surmani selle direktor.

Kuigi Pasteur sooritas palju teedrajavaid eksperimente, ei saanud ta sageli teiste teadlastega hästi läbi. Tema märkmete uurimine on paljastanud, et Pasteur harrastas pettusi, et oma konkurentidest üle olla.

1849 abiellus Pasteur Marie Laurentiga. Neil sündis viis last. Neist vanim, Jeanne, suri üheksa-aastaselt. 1865 suri kaheaastane Camille ja 1866 12 ja poole aastane Cécile, kõik kolm tüüfusse. Suureks kasvasid poeg Jean Baptiste ja tütar Marie Louise. Poeg sõdis Prantsuse-Preisi sõjas.

## Tunnustus

* 1856 – Rumfordi medal
* 1869 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
* 1885 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks
* 1895 – Leeuwenhoeki medal
* Auleegioni ordeni suurristi järk

## Vaata ka

* Pasteuri efekt
* Mikroorganismid (alaosast ajalugu)
# Robert Koch

| Robert Koch |
| --- |
|  |
| Sündinud |
11. detsember 1843 Clausthal-Zellerfeld, Saksa Liit |
| Surnud |
27. mai 1910 (66-aastaselt) Baden-Baden, Badeni suurhertsogiriik |
| *Alma mater* |
Göttingeni Ülikool |
| Teadlaskarjäär |
| Tegevusalad |
mikrobioloogia |
| Tuntumad tööd |
mikrobioloogia rajaja Kochi postulaadid Siberi katku ning tuberkuloosi ja kooleratekitaja avastamine |
| Doktoritöö juhendaja |
Georg Meissner |
| Tunnustus |
Nobeli meditsiiniauhind (1905) |
| Autogramm |
|  |

**Heinrich Hermann Robert Koch** (11. detsember 1843 Hannoveri kuningriik Klausthal – 27. mai 1910 Badeni suurhertsogiriik, Baden-Baden) oli saksa arstiteadlane, üks mikrobioloogia rajajaid, Nobeli auhinna laureaat.

1877 avastas ta Siberi katku, 1882 tuberkuloositekitaja (Kochi kepike) ja 1883 kooleratekitaja. Ta sõnastas ka Kochi postulaadid. Dissertation Dorpat 1879: *Über die Wirkung der Oxalate auf den thierischen Organismus*.

Aastal 1905 pälvis ta tuberkuloositekitaja avastamise eest Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna.

Koch sündis Hermann Kochi ja tema naise Mathilde Julie Henriette (sündinud Biewand) pojana. Juba lapsena paistis ta tarkusega silma. Veel enne kooliminekut 1848 õppis ta iseseisvalt lugema ja kirjutama. Ta lõpetas keskkooli 1862, saavutades häid tulemusi reaalainetes.

1863 astus ta Göttingeni ülikooli loodusteadusi õppima, aga kahe semestri möödudes vahetas ta õppesuunda ja asus õppima arstiteadust. Viienda semestri ajal kutsus anatoom Jacob Henle teda osalema oma emaka närvistruktuuri uurimise projektis. Kuuendal semestril hakkas Koch füsioloogiainstituudis iseseisvalt uurima happeeritust. See sai lõpuks tema väitekirja aluseks. 1866. aasta jaanuaris lõpetas Koch ülikooli meditsiiniteaduskonna kiitusega.

Pärast lõpetamist töötas Koch kirurgina Prantsuse-Preisi sõjas ja seejärel arstina Wollsteinis (tänapäeval asub see linn Poolas ja kannab nime Wolsztyn). 1885–1890 töötas ta Berliini ülikoolis administraatori ja professorina.

Koch abiellus 1867 Emma Adolphine Josephine Fraatziga. Järgmisel aastal sündis neil tütar Gertrude. Abielu lõppes 1893 ja samal aastal abiellus Koch uuesti näitleja Hedwig Freibergiga.

9. aprillil 1910 tabas Kochi südamerabandus ja sellest ta enam ei taastunud. Oma viimase loengu pidas ta 24. mail 1910 Berliini teaduste akadeemias, kõneldes tuberkuloosist. Kolm päeva hiljem ta suri. Pärast tema surma nimetas Göttingeni ülikooli füsioloogiainstituut ühe osakonna tema järgi ümber.

## Tunnustus

* 1897 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
* 1905 – Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind

## Välislingid