Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Pisihiir

| Pisihiir |
| --- |
|   |
| Kaitsestaatus |
|  Soodsas seisundis  (IUCN 3.1) |
| Taksonoomia |
| Riik |
Loomad *Animalia*  |
| Hõimkond |
Keelikloomad *Chordata*  |
| Klass |
Imetajad *Mammalia*  |
| Selts |
Närilised *Rodentia*  |
| Sugukond |
Hiirlased *Muridae*  |
| Perekond |
Pisihiir *Micromys*  |
| Liik | **Pisihiir**  |
| Binaarne nimetus |
| Micromys minutus (Pallas, 1771) |
|  Levik maailmas |

**Pisihiir** (*Micromys minutus*) on hiirlaste sugukonda pisihiire perekonda kuuluv näriline.

Pisihiir elab Euraasia parasvöötmes. Tema tavaliseks elupaigaks on teraviljapõllud, samuti muud kõrgema rohttaimestikuga alad. Kaug-Idas võib ta kohati kahjustada külve. Eestis leidub teda sagedamini Lõuna- ja Kagu-Eestis. Mägedes elab kuni 2200 m kõrgusel.

Ta kuulub soodsas seisundis liikide hulka.

## Välimus

Pisihiir on oma sugukonna kõige väiksem liik ja maailmas üks väiksemaid imetajaid. Täiskasvanud looma keha pikkus on 6–7 cm, saba pikkus 5–7 cm, mass 5–6 g.

Pisihiirel on punakas- või kollakaspruun karvastik ja heledam kõhualune, lapik nina ning suhteliselt suured silmad ja kõrvad.

Tal on arenenud haardsaba kõrtel ja põõsastel ronimiseks. Tagajalgade ja saba abil leiab ta kindla asendi, mis võimaldab tal samal ajal esikäppadega toitu haarata.

## Eluviis

Pisihiir on aktiivne ööpäev ringi. Vahelduvad puhke- ja toitumisperioodid. Pisihiir on tundlik ülekuumenemise suhtes ja väldib otsest päikesekiirgust.

Pisihiir toitub peamiselt seemnetest. Putukaid sööb ta ka meelsasti. Talveks kogub ta seemnevarusid. Sööb ka nektarit ja puuvilju.

Pesa valmistab ta kõrtest. See on kerajas, 6–13 cm läbimõõduga ja punutud kõrgele rohttaimede vahele või põõsasse, tavaliselt meetri kõrgusele. Pesa on kahekihiline: välimine kiht koosneb sellesama taime lehtedest, millele ta on ehitatud, sisemine on pehmem.

Pesakonnas on 5–9, harva kuni 12 poega. Tiinus kestab 21 päeva. Pojad sünnivad paljaste ja pimedatena.

Sigimise vaheaegadel elab pisihiir maapealsetes varjepaikades: tuulemurrus, viljarõukude ja heinakuhjade all.

Pisihiir ei ole sotsiaalne loom. Isendid kohtuvad väljaspool paljunemisaega üksnes talvitumiskohtades, kus võivad moodustuda suured, kuni 5000 isendist koosnevad karjad. Erinevalt teistest hiirlastest nad talvitudes ei paljune, seda teevad nad üksnes suvel. Taliuinakusse nad ei lange. Kevade saabudes muutuvad isendid üksteise suhtes agressiivseteks.

Inglismaal on ta haruldane. Seal püütakse looma eest hoolitseda. Näiteks Wimbledoni turniiril kasutatud tennisepallidest valmistatakse pisihiirele sobivaid pesi. Arvatakse, et nendest ei tule vaenlased nii kergesti poegi sööma.

Pisihiir on väga julge. Ta talub vangistust hästi ja sööb peaaegu kõike seda, mida inimenegi. Isasloomi ei tohi koos pidada, sest nad lähevad omavahel vihaselt kaklema.

## Viited

## Välislingid

* Pisihiir andmebaasis eElurikkus
# Sahhariidid

**Sahhariidid** ehk **glütsiidid** (traditsioonilise, ent ebatäpse nimetusega **süsivesikud** ehk **karbohüdraadid**) on keemilised ained, mille molekulid on biomolekulid, mis koosnevad süsiniku, vesiniku ja hapniku aatomitest.

## Määratluse "süsivesikud" päritolu

Nad on saanud süsivesikute ehk karbohüdraatide nimetuse oma elementaarkoostise tõttu: ühe süsinikuaatomi kohta on valemi Cn(H2O)n järgi seotud üks molekul vett (süsinikuhüdraat).

Et paljude sahhariidide empiiriline valem on kujul Cn(H2O)m, siis arvati ekslikult, et tegu on süsiniku hüdraatidega, mistõttu Carl Schmidt võttis 1844. aastal kasutusele termini "süsivesikud" (*Kohlehydrate*, tänapäeva saksa keeles *Kohlenhydrate*). Sahhariididel võib siiski olla ka teistsugune empiiriline valem ning nad võivad sisaldada muid funktsionaalrühmi ja heteroaatomeid (näiteks lämmastik, väävel); teisalt on samasuguse empiirilise valemiga aineid, mis ei ole sahhariidid, sest nad ei ole hüdroksüaldehüüdid ega hüdroksüketoonid.

Üldiselt on tegu sahhariidiga, kui aine molekulis leidub vähemalt üks aldehüüdrühm või ketorühm ja vähemalt kaks hüdroksürühma.

## Liigitus

Olenevalt neid moodustavate monoosijääkide arvust liigitatakse süsivesikuid järgmiselt:

* lihtsuhkrud ehk monosahhariidid (nt glükoos, fruktoos, sahharoos, laktoos) – koosnevad ühest või kahest suhkrust. Neid leidub näiteks puuviljades, aedviljades ja mees, samuti lauasuhkrus ning erinevates siirupites;
* liitsuhkrud ehk polüsahhariidid (nt tärklis, glükogeen ja tselluloos) – koosnevad enam kui kahest suhkrust. Liitsuhkruid leidub teraviljades, kaunviljades, pähklites ja seemnetes, samuti tärklist sisaldavates aedviljades, nagu kartul, mais ja maguskartul;
* oligosahhariidid;
* kiudained – koosnevad suures osas süsivesikutest ja ka seedimisel säilivatest taime struktuurielementidest. Kiudained võivad olla kas lahustuvad või lahustumatud. Kiudaineid leidub teraviljatoodetes, kaunviljades, aed- ja puuviljades, samuti pähklites ja seemnetes.

## Süsivesikud inimese toitainetena

Sahhariidid annavad ainevahetuseks ning aju ja närvisüsteemi tööks vajaliku energia ning on rakumembraanide koostisosa. Kuna nad seeduvad kiiresti, vabastavad sahhariidid oma energia kiiremini kui valgud ja rasvad. Süsivesikud annavad energiat 4 kilokalorit ühe grammi kohta (17kJ).

## Viited
# Peeniseluu

Koera peeniseluu (nool näitab kusejuha uuret)
**Peeniseluu** (ladina *os penis* või *baculum*) on enamikul imetajatel peenises asuv luu. Inimesel peeniseluud ei ole. Mitmetel inimahvlastel on peeniseluu taandarenenud.

Peeniseluu morfoloogiat on kasutatud lähedaste liikide eristamiseks.

*Oosik* on Alaska eskimotel suurte mereloomade poleeritud ja nikerdatud peeniseluu.

## Välislingid

* Inimeste peeniseluule andis viimase hoobi monogaamia, ERR, 19.12.2016
# Niidu-uruhiir

Niidu-uruhiir
**Niidu-uruhiir** (*Microtus agrestis*) on hamsterlaste sugukonda uruhiire perekonda kuuluv näriline.

Teda leidub ka Eestis.

Sel liigil on alamliik *Microtus agrestis estiae*, kirjeldatud 1927. aastal Edwin Reinwaldti poolt.

## Välislingid

* Niidu-uruhiir andmebaasis eElurikkus
# Parapähkel

Kestast eemaldatud parapähklid
**Parapähkel** ehk **Brasiilia pähkel** on parapähklipuu seeme.

Parapähklipuu kasvab Lõuna-Ameerikas Amazonase madalikel. 2009. aastal toodeti Lõuna-Ameerikas 78 315 tonni parapähkleid ning peamised tootjad olid Boliivia ja Brasiilia.

Parapähklid on väga suure toiteväärtusega. See sisaldab rohkesti E-vitamiine, seleeni ja rauda.

### Toiteväärtus ja biokeemiline koostis

Toitained| Toitained | Väärtus 100 g kohta | Ühik |
| --- | --- | --- |
| Vesi | 3,48 | g |
| Kalorsus | 656 | kcal |
| Valgud | 14,32 | g |
| Lipiidid | 66,43 | g |
| Tuhk | 3,51 | g |
| Süsivesikud | 12,27 | g |
| Sahharoos | 2,33 | g |
| Kiudained | 7,5 | g |
| Tärklis | 0,25 | g |

Toiteelemendid| Toiteelement | Väärtus 100 g kohta | Ühik |
| --- | --- | --- |
| Kaltsium (Ca) | 160,0 | mg |
| Raud (Fe) | 2,43 | mg |
| Magneesium (Mg) | 376,0 | mg |
| Fosfor (P) | 725,0 | mg |
| Kaalium (K) | 659,0 | mg |
| Naatrium (Na) | 3,0 | mg |
| Tsink (Zn) | 4,06 | mg |
| Vask (Cu) | 1,74 | mg |
| Mangaan (Mn) | 1,22 | mg |
| Seleen (Se) | 1917 | μg |
| (1 g = 1000 mg; 1 mg = 1000 μg) |

Vitamiinid| Vitamiin | Väärtus 100 g kohta | Ühik |
| --- | --- | --- |
| C | 0,7 | mg |
| B1 | 0,62 | mg |
| B2 | 0,04 | mg |
| B3 | 0,30 | mg |
| B4 | 28,8 | mg |
| B5 | 0,18 | mg |
| B6 | 0,10 | mg |
| E | 14,37 | mg |
| A | - | μg |
| Foolhape | 22,0 | μg |

Aminohapped| Aminohape | Väärtus 100 g kohta | Ühik |
| --- | --- | --- |
| Glutamiinhape | 3,15 | g |
| Arginiin | 2,15 | g |
| Aspartaamhape | 1,35 | g |
| Leutsiin | 1,16 | g |
| Metioniin | 1,01 | g |
| Valiin | 0,76 | g |
| Glütsiin | 0,72 | g |
| Seriin | 0,68 | g |
| Proliin | 0,66 | g |
| Fenüülalaniin | 0,63 | g |
| Alaniin | 0,58 | g |
| Isoleutsiin | 0,52 | g |

## Viited
# Parapähklipuu

| Kõrge parapähklipuu |
| --- |
|   |
| Kaitsestaatus |
|  Ohualdis  (IUCN 2.3) |
| Taksonoomia |
| Riik |
Taimed *Plantae*  |
| Hõimkond |
Katteseemnetaimed *Angiospermae*  |
| Klass |
Kaheidulehelised *Magnoliopsida*  |
| Selts |
Kanarbikulaadsed *Ericales*  |
| Sugukond |
Potipuulised *Lecythidaceae*  |
| Perekond |
Parapähklipuu *Bertholletia*  |
| Liik | **Kõrge parapähklipuu**  |
| Binaarne nimetus |
| Bertholletia excelsa Humb.& Bonpl. 1807 |

**Parapähklipuu** ehk **kõrge parapähklipuu** (*Bertholletia excelsa*) on potipuuliste sugukonda kuuluv võimas, kuni 50 meetri kõrgune igihaljaste lehtedega puu. Ta on parapähklipuu perekonna ainus liik.

Parapähklipuu seemned on parapähklid.

Parapähklipuu lehed.
Parapähklipuu lehestik.
# Suur-valgejalghamstrik

emane suur-valgejalghamstrik poegi imetamas
**Suur-valgejalghamstrik** (*Peromyscus leucopus*) on näriline, kes on levinud kogu Põhja-Ameerikas Kanada, USA ja Mehhiko aladel lõunas kuni Yucatani poolsaareni välja.

Suur-valgejalghamstrik kaalub 20–30 g ja on seega tavalise koduhiire kaalu, kuid tema aju on kaks korda suurem (umbes 650 mg) ja ta elab kaks korda kauem (keskmiselt nelja aastaseks). Suur-valgejalghamstriku pikem eluiga korreleerub vananemisega kaasneva aeglasema DNA demetüleerimisega.

Suur-valgejalghamstrikul tekitab puukborrelioosi parasiteerivate puukide levitatav bakter.

## Viited
# Uuriklased

**Uuriklased** (*Geomyidae*) on sugukond närilisi. Nad elavad Kesk- ja Põhja-Ameerikas ning neid on umbes 35 liiki.

## Kirjeldus

Uuriklased kaaluvad tavaliselt 230 g ning on 150–200 mm pikad (saba pikkus üldiselt 25–51 mm). Mõnel liigil ulatub kehakaal isegi ühe kiloni. Isased uurikud kaaluvad kaks korda rohkem kui emased. Nad elavad tavaliselt üks kuni kolm aastat, juhul kui ei põe mõnd haigust ega satu röövlooma ohvriks. Maksimaalne eluiga võib olla umbes viis aastat, ida pool pesitsevate uurikute seast on leitud isegi 7-aastasi isendeid. Karvkate on enamikul pruun, mulla värvi. Nende kõige iseloomulikum tunnus on kõrged põsetaskud, sellest tuleneb ka nimi. Põsetaskuid saab pöörata pahupidi ning need ulatuvad näopiirkonnast õlgadeni. Neil on väiksed silmad ja lühike karvane saba, mida nad tagurpidi kõndides kasutavad uru kompamiseks. Tasku-uurikute karvkate on tihti täis parasiite. Uurikute vaenlased on nirgid, maod ja kullid.

## Käitumine

Kõik uurikud moodustavad uruvõrgustikke, mis tagavad neile kaitse ja on mõeldud ka toidu kogumiseks. Paigutades toitu põskedesse, transpordivad nad selle oma koopas asuvatesse sahvritesse. Nad on võimelised koguma väga suuri toidutagavarasid. Erinevalt vöötoravatest ei ela uurikud arvukates kogukondades ning satuvad harva maapinnale. Urgude sissepääsud on täidetud lahtise mullaga ning neid võib leida sealt, kus on pehme maapind ja kerge käike kaevata. Uurikutele meeldib niiske muld, mistõttu käivad nad sageli köögiviljaaedades, muruplatsidel ja taludes. Seepärast peetakse neid kahjuriteks.

Uurikud söövad peamiselt taimede maa-aluseid osi, vihmausse, tõuke ja köögivilju, näiteks lehtsalatit, rediseid ja porgandeid. Kui uuriklastel pole parajasti paaritumisaeg, on nad eraklikud ning kaitsevad oma territooriumi, mille suurus sõltub toiduvarudest, väga agressiivselt. Isased ja emased võivad elada samades käikudes ja urgudes, kui neil on seal eraldi territoorium, aga üldjuhul elavad nad siiski eraldi. Enamasti püüavad tasku-uurikud ohtu sattudes põgeneda, kuid võivad põgenemise käigus loomi, sealhulgas kasse ja inimesi ka rünnata. Pikkade ja teravate hammaste tõttu võivad nende hammustused väga tõsised olla. Sõltuvalt liigist ning kohalikust kliimast võivad tasku-uurikud paarituda kord või isegi mitu korda aastas. Igas pesakonnas on tavaliselt 2–5 poega, poegade arvukus erineb liigiti. Pojad sünnivad abitute ja pimedatena ning võõrutatakse umbes 40 päeva jooksul.

## Tõrje

Idauurikud ja lääneuurikud on Uus-Meremaal keelustatud liigid, et takistada nende maaletoomist. Seda reguleerib "Ohtlike ainete ja uute organismide seadus 1996". Enamik tasku-uurikuid on suhteliselt levinud ega ole ohustatud. Kõrbe tasku-uurik on kõige ohustatum liik, sest tema leviala on väga väike ja sobivad elupaigad on kiired kaduma.

## Viited

*
# Onupojapoliitika

**Onupojapoliitika** ehk **nepotism** on ülemääraste eeliste andmine oma sugulastele või tuttavatele. Selliseid eeliseid võidakse teha näiteks ametikohtade jagamisel.

Korruptsioonivastase seaduse paragrahvi 11 järgi kehtivad ametiisiku tegevusele toimingupiirangud, muu hulgas on ametiisikul keelatud toimingu või otsuse tegemine, mis tehakse ametiisiku enda või temaga seotud isiku suhtes või ametiisik on teadlik tema enda või temaga seotud isiku majanduslikust või muust huvist, mis võib mõjutada toimingut või otsust. Seotud isik defineeritakse paragrahvis 7.

## Viited

## Välislingid

* Onupojapoliitika Korruptsioon.ee
# Feromoonid

Pildil kujutatud lutikad on agregaatferomoonide mõjul kokku tulnud
**Feromoonid** on loomade poolt keskkonda eritatavad bioaktiivsed ained, mis samasse liiki kuuluvatel isenditel kutsuvad esile käitumuslikud, harvem ka füsioloogilised muutused.

Feromoonide eritamiseks on loomadel spetsiaalsed näärmed, mis asuvad näiteks peas ja tiibadel, nende ainete vastuvõtmiseks on loomadel erilised retseptorid ehk sensillid.

Feromoonid liigitatakse sugu-, agregaat-, häire- ja paljudeks muudeks feromoonideks.

Põllumajanduses kasutatakse feromoone sageli taimekasvatuses seoses kahjurputukate tõrjega. Kahjurputukate suguferomoonidega (atraktandid) püüniseid saab kasutada asurkonna seireks või väljapüügiks. Näiteks õunamähkuri tõrjel kasutatakse väljapüüki.

Feromoonpreparaadid toimivad valikuliselt, meelitades püünisesse ainult kindla liigi või lähedaste liikide isendeid. Nende kasutamisel välditakse keskkonna saastamist ja resistentsuse tekkimist.

## Feromoonide süntees Eestis

Tartu Ülikoolis töötati välja õunamähkuri suguferomooni sünteesimeetod ja preparatiivsed rakendused.

Eesti NSV TA Keemia Instituudis alustati Koit Läätse juhitud orgaanilise sünteesi sektoris 1970. aastate teisel poolel NSV Liidu levinumate teraviljakahjurite naksurlaste (*Elateridae*) perekonna *Agriotes* suguferomoonide – peamiselt geraniooli ja farnesooli estrid – sünteesimenetluste väljatöötamist lähtudes isopreeni telomerisatsiooniproduktidest. Saadi feromoonide sünteetilised analoogid: butaan-, heksaan-, oktaan-, palderjan- ja isopalderjanhapete geraniooli ning äädikahappe farnesooli estrid.

СН3–С(СН3)=СН–СH2[–CH2–С(СН3)=СН–СH2]n–OC(O)R, kus n = 1 või 2

Neile, suure puhtusega toimeainetele, töötati välja katsetootmise tehnoloogia, mis juurutati Männikul katsetehases, ja valmistati püünistesse sobivad preparaadid, mida katsetati põldudel koostöös Põhja-Kaukaasia Fütopatoloogia Instituudi putukauurijatega. Välja töötati meelitussegud kuuele naksurmardika liigile nende püünistesse meelitamiseks väljapüügi või seire eesmärgil, aga ka inhibeerivad segud putukate keemilise kommunikatsiooni häirimiseks ning isasputukate desorienteerimiseks paaritusajal. Toimeainetele ja meetoditele saadi kaheksa autoritunnistust. Aastail 1983–1989 tehti naksurmardikate seiret 420 tõrjejaamas NSV Liidu lõunaregioonides ja kokku kasutati üle 300 000 peibutuspüünise. Sellesuunaline tegevus katkes 1992. aastal seoses Eesti iseseisvuse taastamisega.

## Kirjandus

* K. Siirde, K. Lääts, A. Erm, A. Kogerman, I. Kudrjavtsev, V. Ismailov, V. Pristavko. Structure-activity Relationship of Synthetic Pheromone Components in Sex Communication of Click Beetles (*Coleoptera Elateridae*). – J. Chem. Ecology 1993, 19(8), 1597-1606.

## Välislingid

* Putukate feromoonid
* Roberto Tirindelli, Michele Dibattista, Simone Pifferi, Anna Menini, From Pheromones to Behavior, Physiological Reviews, 1 juuli 2009, 89. köide, nr 921-956, DOI:10.1152/physrev.00037.2008, veebiversioon (vaadatud 05.05.2014) (*inglise keeles*)
# Morfiin

Morfiini struktuur
**Morfiin** on opiaatide hulka kuuluv valuvaigisti, mida leidub oopiumis (unimaguna piimmahlas).

Morfiini kasutatakse valuaistingu vähendamiseks, see mõjub otse kesknärvisüsteemile. Töötab, blokeerides valusignaalide liikumist mööda kesknärvisüsteemi.

Seda võidakse kasutada nii lühiajalise (keskmise kuni ägeda tugevusega) kui ka pikaajalise kroonilise valu korral.

Seda võidakse manustada suu kaudu või süstides lihasesse, naha alla, veeni, seljaaju ümbrusse, või päraku kaudu. Suu kaudu manustatavad ravimid esinevad kas lahusena, tabletina või kapslina.

Mõju sõltub annusest. Annustamine sõltub manustamise meetodist, spetsiifilisest ravimist ja ka valu tüübist.

Raskemad kõrvaltoimed on hingamise pärssimine, madal vererõhk, rinnavalu, südamelöökide kiirenemine/aeglustumine, palavik. Levinud kõrvaltoimed on uimasus, oksendamine, kõhukinnisus, higistamine, väsimus, pearinglus, meeleolumuutused.

On oht liigkasutamiseks ja sõltuvuse tekkeks. Vale manustamine või üledoos võib olla eluohtlik. Pärast pikaajalist kasutamist annuse vähendamisel võib esineda võõrutusnähte. Morfiini toimet võivad mõjutada ka teised ravimid. Ettevaatlik tuleb olla samal ajal teiste opiaatide, unerohtude, rahustite ja valuvaigistite võtmisega.

## Tootmine

1926. aastal oli Saksamaa morfiini tootvate riikide esireas. Aastatel 1925–1930 toodeti seal 91 tonni morfiini, see moodustas 40% maailma kogutoodangust.

## Viited
# Kajalokatsioon

Nahkhiired teevad oma saaklooma asukoha kindlaks just kajalokatsiooniga
**Kajalokatsioon** on mõnedel loomadel (vaalad, delfiinid, nahkhiired, mõned linnud jt) arenenud mingi kindla lainepikkusega heli tekitamine ja selle vastuvõtmine.

Loomade kajalokatsiooni uurimise teerajajaks oli Donald Griffin, kes seda nähtust uuris ja demonstreeris esmalt nahkhiirtel.

Kajalokatsiooni põhimõte seisneb selles, et looma poolt keskkonda välja saadetud (emiteeritud) heli mingitele objektidele jõudes peegeldub (kajana), ja loom on võimeline seda siis jälle vastu võtma ja töötlema.

Loomad kasutavad kajalokatsiooni näiteks saaklooma asukoha kindlakstegemisel, teiste liigikaaslastega suhtlemisel jt eesmärkidel.

## Vaata ka

* Sonar
* Bioakustika
# Ovulatsioon

Munaraku küpsemine munasarjas ja ovulatsioon (4)
**Ovulatsioon** ehk **munairre** (ladina *ovulatio*) on küpsenud munasarjanääpsu ümbritseva folliikulikesta (*theca folliculi*) puhkemine (rebenemine) ja follikulaarvedeliku valla pääsemine. Koos follikulaarvedelikuga (*liquor folliculi*) liigub munasarjast irdunud munarakk munajuhade kaudu emakasse. Ovulatsiooni kaugem eesmärk on luua naise kehas sobiv eeldus uue võimaliku viljastatud munaraku arengule, uue elava hulkrakse organismi tekkeks ja arenguks, ontogeneesiks. Laiemas kontekstis on see üks eluliselt tähtis osa isendi ja ka liigi geenide edasipärandumise keerukast protsessist.

Ovulatsiooni füsioloogia ja sagedus võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Ovulatsioon hakkab umbes 11–14 aasta vanustel tütarlastel ja munarakkude valmimine lõpeb umbes 50–55-aastastel naistel. Munarakkude perioodiline valmimine kordub umbes iga 28 päeva järel. Selle tagab aju ja munasarjade omavaheline koostöö.

Ovulatsioon allub ajuripatsi poolt nõristavate hormoonide toimele, mis reguleerivad nii organismi vee ja temperatuuri homöostaasi ja vererõhku, kui ka kilpnäärmete, kasvu, suguelundite, raseduse ning sünnituse ja piimanäärmete, aga ka valuretseptorite tööd.

Ovulatsioon on koduloomadel innaajaga seotud, kas spontaanne või provotseeritud protsess, mil lõhkeb lõpliku küpsuse saavutanud põisfolliikul ja vabaneb viljastumiseks küps munarakk.

Ovulatsiooniga on vahetus seoses menstruatsioon. Regulaarse ja normaalse menstruaaltsükliga naistel (ka suguküpsetel tütarlastel) toimub ovulatsioon kaks nädalat enne järgmist menstruaalverejooksu.

Emakasse liikunud munaraku asemel areneb järelejäänud munasarjafolliikuli rakkudest kollaskeha (*corpus luteum*). Naise rasestudes püsib kollaskeha kuni sünnituseni, mitterasestumise korral aga hääbub.

## Viited

## Välislingid

* (TLÜ õppematerjal)
* Sophie Freeman. Women do their best innovating when they’re ovulating. The Times, 15. oktoober 2021
# Polüneesia rott

| Polüneesia rott |
| --- |
|   |
| Kaitsestaatus |
|  Soodsas seisundis  (IUCN 3.1) |
| Taksonoomia |
| Riik |
Loomad *Animalia*  |
| Hõimkond |
Keelikloomad *Chordata*  |
| Klass |
Imetajad *Mammalia*  |
| Selts |
Närilised *Rodentia*  |
| Sugukond |
Hiirlased *Muridae*  |
| Perekond |
Rott *Rattus*  |
| Liik | **Polüneesia rott**  |
| Binaarne nimetus |
| Rattus exulans Peale, 1848 |
|  Levik Kagu-Aasias |

**Polüneesia rott(Rattus exulans)* on hiirlaste sugukonda kuuluv rott.

Ta on rändroti ja koduroti järel arvukuselt kolmas rotiliik maailmas ning on laialt levinud Vaikse ookeani ja Kagu-Aasia piirkonnas.

## Eluviis ja toitumine

Polüneesia rott, nagu enamik närilisi, on öise eluviisiga. Ta on vilunud ronija ning elab metsas puu otsas, rohumaal või võsas.

*Rattus exulans* on omnivoor: ta sööb seemneid, puuvilju, lehti, puukoort, putukaid, vihmausse, ämblikke, sisalikke, linnumune, koorunud linnupoegi jms. On täheldatud, et polüneesia rotid viivad toidusaagi enne söömist turvalisse paika. See instinkt kaitseb neid teiste rottide ja kiskjate eest.

## Viited
# Tundra

| Bioomid |
| --- |
| Maismaabioomid |
|  | Tundra ja metsatundra |
|  | Taiga/parasvöötme okasmetsad |
|  | Mäerohtlad ja põõsastikud |
|  | Parasvöötme okasmetsad |
|  | Troopilised ja lähistroopilised okasmetsad |
|  | Parasvöötme laialehised ja segametsad |
|  | Vahemerelised metsad ja põõsastikud |
|  | Troopilised ja lähistroopilised niisked laialehised metsad |
|  | Troopilised ja lähistroopilised kuivad laialehised metsad |
|  | Parasvöötme rohtlad, savannid ja põõsastikud |
|  | Troopilised ja lähistroopilised rohtlad, savannid ja põõsastikud |
|  | Kõrbed ja kuivad põõsastikud |
|  | Üleujutatud rohtlad ja savannid |
|  | Ripaal |
|  | Märgala |
| Veebioomid |
|  | Tiik |
|  | Litoraal/eulitoraal |
|  | Mangroovid |
|  | Vetikate mets |
|  | Korallirahu |
|  | Neriitiline vöönd |
|  | Mandrilava |
|  | Pelagiaal |
|  | Bentaal |
|  | Hüdrotermid |
|  | Valged suitsutajad |
|  | Paakjää |

Tundra taimestik Alaska poolsaare rannikul
Arktiline tundra Wrangeli saarel
**Tundra** on bioom, millele on iseloomulikud samblad ja samblikud, puhmastaimed, rohttaimed, kidurad puud ja põõsad. Normaalmõõtmetega puude kasvamist takistavad madalad õhutemperatuurid, lühike vegetatsiooniperiood ja igikelts.

Tundra nimetus tuleb kildinisaamikeelsest sõnast *tūndâr*, mis tähendab kõrget metsatut ala.

Tundrat esineb Põhja-Ameerika ja Euraasia põhjaosas ning lähisarktilises kliimavöötmes paiknevatel saartel. Tundrat esineb ka lõunapoolkeral Antarktika rannikul ja selle lähedastel saartel ning kõrgmägedes.

Tundrat võib jagada kolmeks.

1. Arktiline tundra – põhjapoolkeral vööndina Põhja-Jäämere lähistel, Põhja-Ameerikas Alaska osariigist Labradori poolsaareni, Gröönimaa edelarannikul, Islandil, Euraasias Skandinaavia poolsaarelt Kamtšatka poolsaareni, Novaja Zemlja lõunasaarel ja mujal.

2. Antarktiline tundra – lõunapoolkeral Antarktika poolsaarel ja saartel (sh Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared, Kerguelen jt).

3. Mägitundra ehk alpiinne tundra – kõrgel mägedes (kõrgus merepinnast sõltub laiuskraadist), tavaliselt tuulealustel nõlvadel, kus õhutemperatuurid on madalad ja sajab vähe.

* Arktiline tundra Gröönimaal
* Bolšezemelskaja tundra Vorkuta ümbruses
* Antarktiline tundra Kergueleni saarel
* Alpiinne tundra

Aasia ja Põhja-Ameerika tundrad on väga sarnased. Neist erineb Euroopa tundra, mis jääb Atlandi ookeani ja sooja Põhja-Atlandi hoovuse mõjupiirkonda. Kliima on seal merelisem, talv märksa pehmem ja lumerohkem. Seetõttu esineb Euroopa tundras igikeltsa vaid laiguti ja taimestik on rikkalikum.

Lõunas läheb tundra pikkamisi üle metsatundraks.

Tundrale on iseloomulik külm kliima, vähe sademeid (tavaliselt alla 250 mm aastas), lühike taimekasvuperiood, vähe taime- ja loomaliike ning loomade ja lindude arvukuse tugev kõikumine suurte rännete tõttu.

## Vaata ka

* Tundravöönd
# Muutjaliik

**Muutjaliik** (inglise *transforming species* või *ecosystem engineer*) on liik, kes muudab oma tegevusega aktiivselt ja oma arvukuse kohta ebaproportsionaalselt palju keskkonda (ökosüsteemi).

## Vaata ka

* Tugiliik
* Dominantliik

## Viited