# Alhemija

Prikaz Urobora iz 15. vijeka iz alhemijskog traktata *Aurora consurgens* (Cürich, *Rheinau 172*).
**Alhemija** (arapski: الكیمیاء) je drevna grana prirodne filozofije, filozofske i protonaučne tradicije koja se historijski praktikovala u Kini, Indiji, muslimanskom svijetu i Evropi. U svom zapadnom obliku, alhemija je prvi put potvrđena u brojnim pseudoepigrafskim tekstovima napisanim u grčko-rimskom Egiptu tokom prvih nekoliko vijekova nove ere. Alhemičari koji su govorili grčki često su svoj zanat nazivali "Umjetnost" (starogrčki: τέχνη

) ili "Znanje" (starogrčki: ἐπιστήμη

), a često je karakterizirana kao mistična (starogrčki: μυστική

), sveta (starogrčki: ἱɛρά

) ili božanska (starogrčki: θɛíα

).

Alhemičari su pokušavali pročistiti, sazrijeti i usavršiti određene materijale. Uobičajeni ciljevi bili su hrizopeja, transmutacija "osnovnih metala" (npr. olova) u "plemenite metale" (posebno zlato); stvaranje eliksira besmrtnosti; i stvaranje panaceja sposobnih za liječenje bilo koje bolesti. Smatralo se da savršenstvo ljudskog tijela i duše proizlazi iz alhemijskog magnum opusa ("Veliko djelo"). Koncept stvaranja kamena mudraca bio je na različite načine povezan sa svim ovim projektima.

U historiji nauke, **alhemija** podrazumijeva ranu formu istraživanja prirode kao i drevnu filozofsku i spiritualnu nauku. Obje ove varijante alhemije kombinuju elemente hemije, metalurgije, fizike, medicine, astrologije, misticizma i spiritualizma, kao i umjetnosti. Alhemiju su praktikovali mudraci u Mesopotamiji, Egiptu, Perziji, Indiji, Japanu, Koreji i Kini. Slični vidovi alhemije se pojavljuju i u antičkoj Grčkoj i u Rimu, kao i kod islamskih naučnika. Najzad dolazi u Evropu, gdje se u raznim vidovima održava sve do 19. vijeka i pojave današnjih nauka. Osoba koja praktikuje alhemiju zove se alhemičar.

Slika "Renel alhemist", William Douglas, 1853
Islamski i evropski alhemičari razvili su osnovni skup laboratorijskih tehnika, teorija i termina, od kojih se neki i danas koriste. Nisu napustili starogrčku filozofsku ideju da je sve sastavljeno od četiri elementa i skloni su čuvati svoj rad u tajnosti, često koristeći šifre i kriptičnu simboliku. U Evropi, prijevodi srednjovjekovnih islamskih djela o nauci iz 12. vijeka i ponovno otkrivanje Aristotelove filozofije doveli su do procvata tradicije latinske alhemije. Ova kasnosrednjovjekovna tradicija alhemije će nastaviti igrati značajnu ulogu u razvoju rane moderne nauke (posebno hemije i medicine).

Savremene diskusije o alhemiji su uglavnom podijeljene na ispitivanje njenih egzoteričnih praktičnih primjena i njenih ezoteričnih duhovnih aspekata, uprkos kritikama naučnika poput Erica J. Holmyarda i Marie-Louise von Franz da ih treba shvatiti kao komplementarne. Prvim se bave historičari fizičkih nauka, koji ispituju temu u smislu rane hemije, medicine i šarlatanizma, te filozofskih i religijskih konteksta u kojima su se ovi događaji dogodili. Drugo zanima historičare ezoterizma, psihologe i neke filozofe i spiritualiste. Ova tema je također imala kontinuirani utjecaj na književnost i umjetnost.

## Također pogledajte

* Alhemijski simbol

## Bilješke

## Reference

## Dodatna literatura

### Uvodi i udžbenici

* Beretta, Marco, ured. (2022). *A Cultural History Of Chemistry in Antiquity*. London: Bloomsbury. doi:10.5040/9781474203746. ISBN 978-1-4742-9453-9. (focus on technical aspects)
* Burnett, Charles; Moureau, Sébastien, ured. (2022). *A Cultural History Of Chemistry in the Middle Ages*. London: Bloomsbury. ISBN 978-1-4742-9454-6. (focus on technical aspects)
* Halleux, Robert (1979). *Les textes alchimiques*. Turnhout: Brepols. ISBN 978-2-503-36032-4.
* Joly, Bernard (2013). *Histoire de l'alchimie*. Paris: Vuibert-Adapt. ISBN 978-2-311-01248-4. (general overview)
* Martelli, Matteo (2019). *L'alchimista antico: Dall'Egitto greco-romano a Bisanzio*. Milano: Editrice Bibliografica. ISBN 978-88-7075-979-2. (Greek and Byzantine alchemy)
* Moran, Bruce, ured. (2022). *A Cultural History Of Chemistry in the Early Modern Age*. London: Bloomsbury. ISBN 978-1-4742-9459-1. (focus on technical aspects)
* Multhauf, Robert P. (1966). *The Origins of Chemistry*. London: Oldbourne. OCLC 977570829.
* Nicolaïdis, Efthymios, ured. (2018). *Greek Alchemy from Late Antiquity to Early Modernity*. De Diversis Artibus. **104**. Turnhout: Brepols. doi:10.1484/M.DDA-EB.5.116173. ISBN 978-2-503-58191-0. (Greek and Byzantine alchemy)
* Partington, James R. (1970) [1961]. *A History of Chemistry. Volume 1, Part I*. London: Macmillan. ISBN 978-0-333-03490-3. (the second part of volume 1 was never published; the other volumes deal with the modern period and are not relevant for alchemy)
* Pereira, Michela (2001). *Arcana Sapienza: Storia dell'alchimia occidentale dalle origini a Jung*. Rome: Carocci. ISBN 978-88-430-9647-3. (general overview, focus on esoteric aspects)
* Principe, Lawrence M. (2013). *The Secrets of Alchemy*. University of Chicago Press. ISBN 978-0-226-68295-2. (general overview, written in a highly accessible style)
* Rampling, Jennifer M. (2020). *The Experimental Fire: Inventing English Alchemy, 1300–1700*. Chicago: University of Chicago Press. ISBN 978-0-226-82654-7.
* Viano, Cristina, ured. (2005). *L'alchimie et ses racines philosophiques. La tradition grecque et la tradition arabe*. Paris: Vrin. ISBN 978-2-7116-1754-8.

### Grčko-egipatska alhemija

#### Tekstovi

* Marcellin Berthelot and Charles-Émile Ruelle (eds.), *Collection des anciens alchimistes grecs* (CAAG), 3 vols., 1887–1888, Vol 1:  Vol 2:  Vol. 3:
* André-Jean Festugière, *La Révélation d'Hermès Trismégiste*, Paris, Les Belles Lettres, 2014 (ISBN 978-2-251-32674-0, OCLC 897235256).
* Šablon:Interlanguage link and Šablon:Interlanguage link (eds.), *Les alchimistes grecs, t. 1 : Papyrus de Leyde – Papyrus de Stockholm – Recettes,* Paris, Les Belles Lettres, 1981.
* Otto Lagercrantz (ed), *Papyrus Graecus Holmiensis*, Uppsala, A.B. Akademiska Bokhandeln, 1913, Papyrus graecus holmiensis (P. holm.); Recepte für Silber, Steine und Purpur, bearb. von Otto Lagercrantz. Hrsg. mit Unterstützung des Vilh. Ekman'schen Universitätsfonds.
* Michèle Mertens and Šablon:Interlanguage link (ed.), *Les alchimistes grecs, t. 4.1 : Zosime de Panopolis. Mémoires authentiques,* Paris, Les Belles Lettres, 1995.
* Andrée Collinet and Šablon:Interlanguage link (ed.), *Les alchimistes grecs, t. 10 : L'Anonyme de Zuretti ou l'Art sacré and divin de la chrysopée par un anonyme*, Paris, Les Belles Lettres, 2000.
* Andrée Collinet (ed), *Les alchimistes grecs*, *t. 11 : Recettes alchimiques (Par. Gr. 2419; Holkhamicus 109) – Cosmas le Hiéromoine – Chrysopée*, Paris, Les Belles Lettres, 2000.
* Matteo Martelli (ed), *The Four Books of Pseudo-Democritus*, Maney Publishing, 2014.

#### Studije

* Dylan M. Burns, " μίξεώς τινι τέχνῃ κρείττονι : Alchemical Metaphor in the *Paraphrase of Shem* (NHC VII,1) ", *Aries* 15 (2015), p. 79–106.
* Alberto Camplani, " Procedimenti magico-alchemici e discorso filosofico ermetico " in Giuliana Lanata (ed.), *Il Tardoantico alle soglie del Duemila*, ETS, 2000, p. 73–98.
* Alberto Camplani and Marco Zambon, " Il sacrificio come problema in alcune correnti filosofice di età imperiale ", *Annali di storia dell'esegesi* 19 (2002), p. 59–99.
* Régine Charron and Louis Painchaud, " 'God is a Dyer,' The Background and Significance of a Puzzling Motif in the Coptic *Gospel According to Philip (CG II, 3)*, *Le Muséon* 114 (2001), p. 41-50.
* Régine Charron, " The Apocryphon of John (NHC II,1) and the Greco-Egyptian Alchemical Literature ", *Vigiliae Christinae* 59 (2005), p. 438-456.
* Philippe Derchain, "L'Atelier des Orfèvres à Dendara et les origines de l'alchimie," *Chronique d'Égypte*, vol. 65, no 130, 1990, p. 219–242.
* Korshi Dosoo, " A History of the Theban Magical Library ", *Bulletin of the American Society of Papyrologists* 53 (2016), p. 251–274.
* Olivier Dufault, *Early Greek Alchemy, Patronage and Innovation in Late Antiquity*, California Classical Studies, 2019, Early Greek Alchemy, Patronage and Innovation in Late Antiquity.
* Sergio Knipe, " Sacrifice and self-transformation in the alchemical writings of Zosimus of Panopolis ", in Christopher Kelly, Richard Flower, Michael Stuart Williams (eds.), *Unclassical Traditions. Volume II: Perspectives from East and West in Late Antiquity,* Cambridge University Press, 2011, p. 59–69.
* André-Jean Festugière, *La Révélation d'Hermès Trismégiste*, Paris, Les Belles Lettres, 2014 ISBN 978-2-251-32674-0, OCLC 897235256.
* Kyle A. Fraser, " Zosimos of Panopolis and the Book of Enoch: Alchemy as Forbidden Knowledge ", *Aries* 4.2 (2004), p. 125–147.
* Kyle A. Fraser, " Baptized in Gnosis: The Spiritual Alchemy of Zosimos of Panopolis ", *Dionysius* 25 (2007), p. 33–54.
* Kyle A. Fraser, " Distilling Nature's Secrets: The Sacred Art of Alchemy ", in John Scarborough and Paul Keyser (eds.), *Oxford Handbook of Science and Medicine in the Classical World,* Oxford University Press, 2018, p. 721–742. 2018. .
* Shannon Grimes, *Becoming Gold: Zosimos of Panopolis and the Alchemical Arts in Roman Egypt*, Auckland, Rubedo Press, 2018, ISBN 978-0-473-40775-9
* Paul T. Keyser, " Greco-Roman Alchemy and Coins of Imitation Silver ", *American Journal of Numismatics* 7–8 (1995–1996), p. 209–234.
* Paul Keyser, " The Longue Durée of Alchemy ", in John Scarborough and Paul Keyser (eds.), *Oxford Handbook of Science and Medicine in the Classical World,* Oxford University Press, 2018, p. 409–430.
* Jean Letrouit, "Chronologie des alchimistes grecs," in Didier Kahn and Sylvain Matton, *Alchimie: art, histoire et mythes*, SEHA-Archè, 1995, p. 11–93.
* Lindsay, Jack. *The Origins of Alchemy in Greco-Roman Egypt*. Barnes & Noble, 1970.
* Paul Magdalino and Maria Mavroudi (eds.), *The Occult Sciences in Byzantium*, La Pomme d'or, 2006.
* Martelli, Matteo (2014). "The Alchemical Art of Dyeing: The Fourfold Division of Alchemy and the Enochian Tradition". *Laboratories of Art*. Archimedes. **37**. Cham: Springer International Publishing. str. 1–22. doi:10.1007/978-3-319-05065-2\_1. ISBN 978-3-319-05064-5.
* Matteo Martelli, " Alchemy, Medicine and Religion: Zosimus of Panopolis and the Egyptian Priests ", *Religion in the Roman Empire* 3.2 (2017), p. 202–220.
* Merianos, Gerasimos (2017). "Alchemy". *The Cambridge Intellectual History of Byzantium*. Cambridge University Press. str. 234–251. doi:10.1017/9781107300859.015. ISBN 978-1-107-30085-9.
* *Greek Alchemy from Late Antiquity to Early Modernity*. De Diversis Artibus. **104**. Turnhout: Brepols Publishers. 2018. doi:10.1484/m.dda-eb.5.116173. ISBN 978-2-503-58191-0.
* Daniel Stolzenberg, " Unpropitious Tinctures: Alchemy, Astrology & Gnosis According to Zosimos of Panopolis ", *Archives internationales d'histoire des sciences* 49 (1999), p. 3–31.
* Cristina Viano, " Byzantine Alchemy, or the Era of Systematization ", in John Scarborough and Paul Keyser (eds.), *Oxford Handbook of Science and Medicine in the Classical World,* Oxford University Press, 2018, p. 943–964.
* Vlachou, C.; McDonnell, J.G.; Janaway, R.C. (2002). "Experimental investigation of silvering in late Roman coinage". *MRS Proceedings*. **712**. doi:10.1557/PROC-712-II9.2. ISSN 0272-9172. Nepoznati parametar `|article-number=` zanemaren (pomoć)

### Rani moderni

* Principe, Lawrence and William Newman. *Alchemy Tried in the Fire: Starkey, Boyle, and the Fate of Helmontian Chymistry*. University of Chicago Press, 2002.

## Vanjski linkovi

* Alhemija na Wikimedia Commonsu
* SHAC: Društvo za historiju alhemije i hemije
* ESSWE: Evropsko društvo za proučavanje zapadnog ezoterizma
* Udruženje za proučavanje ezoterizma

Nedovršeni članak Alhemija koji govori o **hemiji** treba dopuniti. Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.