Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Chiapas

|  |
| --- |
| Chiapas (*Estado Libre y Soberano de Chiapas*) |
| Savezna država Meksika |
|

|  |  |
| --- | --- |
| Zastava | Simbol |

 |
| Država |  Meksiko |
|  |
| Glavni grad | Tuxtla Gutiérrez |
|  |
| Površina | 73,311 km2 |
|  |
| Stanovništvo | 5,217,908  (*2015.*) |
| Gustoća | 71 /km2  |
|  |
| Osnovan | 14.9. 1824. |
| Vlada |  |
|  - Guverner | Manuel Velasco Coello |
|  |
| Vremenska zona | UTC-6 |
|  - ljeto | UTC-5 |
| Poštanski broj | 29-30 |
| ISO 3166 | MX-CHP |
|  |
|  |
| **Veb-sajt:**  www.chiapas.gob.mx/ |
|  |

**Chiapas**, službeno **Slobodna i suverena država Chiapas** (šp: *Estado Libre y Soberano de Chiapas*) jest jedna od 31 savezne države i uz federalni distrikt jedna od 32 administrativne jedinice prvog niova Meksika.
Nalazi se u jugozapadnom dijelu države, i najjužnija je meksička država. Graniči sa državama Oaxaca na zapadu, Veracruz na sjeverozapadu i Tabasco na sjeveru kao i departmanima Gvatemale Petén, Quiché, Huehuetenango i San Marcos na istoku i jugoistoku. Na jugoistoku izlazi na obalu Tihog okeana.

Zauzima površinu od 73.311 km2 i po površini je 10. meksička država. Prema podacima iz 2015. u državi je živjelo 5.217.908 stanovnika što je svrstava na 7. a po gustoći stanovništva od 71 stanovnika/km2 na 15. mjesto u državi.

Glavni i najveći grad je Tuxtla Gutiérrez. Ostali veći centri u državi su: Ocosingo, Tapachula, San Cristóbal de las Casas, Comitán i Arriaga. Država Chiapas se sastoji od 122 općine.

Chiapas montaje
## Stanovništvo

Prema podacima iz 2010, u državi Chiapas je živjelo 4.796.580 stanovnika što je svrstava na 8. mjesto po broju stanovnika u Meksiku. Tokom 20. vijeka broj stanovnika se u velikoj mjeri povećao. Od manje od milion stanovnika u 1940. godini, država je imala oko dva miliona 1980. i preko 4 miliona 2005. godine. Od 2010, 78% stanovništva države živi u urbanim sredinama a 22% u ruralnim zajednicama. Stopa nataliteta je još uvijek visoka što znači dalji porast broja stanovnika. Oko polovine stanovništva države je mlađe od 20 godina, s prosječnom dobi od 19 godina.

Iako su katolici i dalje većina, njihov broj u posljednjih nekoliko desetljeća opada usljed prelazaka katolika u druge denominacije, uglavnom protestantizam.
Postoji veliki broj stanovnika afričkog porijekla. To su potomci robova koji su dovedeni na ovo područje u 16. vijeku.

## Reference

## Vanjski linkovi

* Službena stranica države
# Natalitet

Stopa nataliteta u svijetu (2008.)
**Natalitet** je izraz koji se koristi u demografiji i označava ukupan broj rođenih za određeno područje u određenom vremenskom intervalu. Natalitet se izražava kao ukupan broj rođenih na 1.000 stanovnika određenog područja u toku jedne kalendarske godine. Nasuprot nataliteta je mortalitet, koji označava ukupan broj umrlih na 1.000 stanovnika u toku godine dana. Brojčana razlika između nataliteta i mortaliteta nam daje stopu prirodnog priraštaja stanovništva za određeno područje.
Prva poznata upotreba termina "natalitet" zabilježena je u Engleskoj 1859. godine.

U 2012. godini prosječna globalna stopa nataliteta iznosila je 19,15 rođenih na 1.000 stanovnika, što je manje u odnosu na 20,09 koliko je stopa nataliteta iznosila 2007. godine.

## Reference
# Azijske igre

**Azijske igre** je višesportsko međunarodno takmičenje u kojem učestvuju predstavnici azijskih država, formirano po uzoru na Olimpijske igre. Osnovane su kao *Igre Dalekog istoka*, koje su se održavale od 1913. do 1934. godine. Ideja je potekla od japanskih sportista, a imala je i političkih razloga, jer su Japanci pod parolom "Azija-Azijcima, " nastojali proširiti svoj uticaj, a istisnuti kolonizatore.

Poslije Drugog svjetskog rata, Igre su dobile današnje ime. Na konferenciji nacionalnih sportskih saveza u New Delhiju 1949. godine prihvaćen je statut Federacije Azijskih igara. Tada je na prijedlog indijca dr. Sondhija, prihvaćeno da se Igre održavaju svake četiri godine.

Prve su se Igre trebale održati 1950. godine, ali su zbog organizacijskih problema održane 1951. godine, a takmičilo se u 6 sportova: atletici, biciklizmu, košarci, nogometu, plivanju i dizanju utega.

## Sportovi

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * atletika
* badminton (od 1962.)
* bejzbol (od 1994.)
* body building (2002. i 2006.)
* boks (od 1954.)
* kuglanje (1978. i od 1986.)
* streličarstvo (od 1978.)
* košarka
* biciklizam (1951. i od 1958.)
* konjički sport (1982., 1986. i od 1994.)
* kajak i kanu (od 1990.)
* šah (od 2006.)
* mačevanje (1974., 1978. i od 1986.)
* biljar (od 1998.)
 | * nogomet
* golf (od 1982.)
* gimnastika (od 1974.)
* rukomet (od 1982.)
* hokej na travi (od 1958.)
* džudo (od 1986.)
* jabadi (od 1990.)
* karate (od 1994.)
* moderni petoboj (1994., od 2002.)
* veslanje (od 1982.)
* ragbi (od 1998.)
* jedrenje (1970., od 1978.)
* sepaktakraw (od 1990.)
 | * streljarstvo (od 1954.)
* softbol (od 1990.)
* soft tennis (od 1994.)
* skvoš (od 1998.)
* plivanje\*
* stolni tenis (1958. do 1966., od 1974.)
* taekwondo (od 1986.)
* tenis (1958. do 1966., od 1974.)
* triatlon (od 2006.)
* odbojka (od 1958.)
* dizanje tegova (1951. do 1958., od 1966.)
* hrvanje (od 1954.)
* wushu (od 1990.)
 |

* uključuje i vaterpolo (\*)

## Također pogledajte

* Spisak MOK-ovih skraćenica za države

## Vanjski linkovi

* Historija Azijskih igara Arhivirano 14. 8. 2013. na Wayback Machine
# Požar

Požar
**Požar** je nekontrolisano sagorijevanje, koje nanosi materijalne gubitke i dovodi do ugrožavanja ljudskog života. Historijski požari su smatrani kao velika opasnost. Uprkos modernim metodama gašenja kako i novom tehnologijom požari još uvijek predstavljaju veliku opasnost kako za stanovništvo tako i za imovinu. Nekontrolisano sagorijevanje je praćeno oslobađanjem toplote i produkata sagorijevanja, koji mogu imati toksične osobine. Dim koji nastaje pri sagorijevanju otežava kretanje i orijentaciju ljudi. Da bi došlo do gorenja potrebno je da su istovremeno prisutni: materijal koji može da gori, toplota dovoljna da zapali gorivi matreijal i vazduh (prisustvo kisika).

## Podjela požara

Požari se razlikuju prema mjestu nastanka, vrsti materijala koji gori, obimu, fazi razvoja, itd. Prema mjestu nastajanja dijele se na unutrašnje i spoljne požare. Prema vrsti gorive materije po evropskoj klasifikaciji požari se svrstavaju u pet klasa: A, B, C, D i F.

### Klasa A

U klasu A se svrstavaju požari čvrstih materijala koji sagorijevaju plamenom i žarom, npr. drvo, papir i slični materijali. Požari klase A se najčešće gase vodom.

### Klasa B

U klasu B se svrstavaju požari zapaljivih tečnosti, koje se ne miješaju sa vodom, npr. derivati nafte, rastvarači, boje, lakovi, masti, itd. Za gašenje se koristi prah, ugljik dioksid ili pjena.

### Klasa C

U klasu C spadaju požari gorivih gasova, npr. metan, propan, butan, acetilen, itd. Za gašenje se najčešće koristi prah.

### Klasa D

U klasu D spadaju požari lahkih metala, npr. aluminij, magnezij i njihove legure. Za gašenje se koriste samo suha sredstva (prah, suhi kvarcni pijesak, strugotina sivog ljeva).

### Klasa F

U klasu F spadaju požari biljnih i životinjskih ulja i masnoća.

Po evropskoj normi EN2, ranije je bila predviđena i klasa požara **E**. Trebala je vrijediti za požare u električnim instalacijama slabe struje (do 1.000 volti). Međutim, ta norma je odbačena, tako da se vatrogasni aparati mogu koristiti kod instalacija slabe struje, sve dok se poštuje najmanja propisana sigurnosna udaljenost navedena na vatrogasnom aparatu.

## Reference

## Također pogledajte

* Šumski požar