# Aorist

| Glagolska vremena |
| --- |
| Perfekt |
| Imperfekt |
| Pluskvamperfekt |
| Aorist |
| Prezent |
| Futur prvi |
| Futur drugi |

**Aorist** (grč. ἀόριστος, *aóristos* = neodređen, neograničen) prošlo je glagolsko vrijeme koje postoji u nekim jezicima (npr. bosanski, srpski, hrvatski, bugarski, lužičkosrpski, starogrčki).

## U ostalim jezicima

U bugarskom i lužičkom jeziku koristi se kao glavno prošlo vrijeme i razlikuje se bitno u značenju od perfekta. Ta razlika postojala je u praslavenskom, ali u većini njegovih potomaka ili je aorist nestao ili se njegovo značenje promijenilo i približilo perfektovom.

## U bosanskom jeziku

Aorist ili *prošlo svršeno vrijeme* glagola u standardnom bosanskom jeziku tvori se od **svršenih** glagola, uglavnom od infinitivne osnove i nastavaka:

* **-h**,  **WIKINIUM\_MATH\_PH\_0** ,  **WIKINIUM\_MATH\_PH\_2** , **-smo**, **-ste**, **-še **-oh**, **-e**, **-e**, **-osmo**, **-oste**, **-oše**

## Aorist pomoćnih glagola

Aorist pomoćnih glagola *biti* i *htjeti*:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|

| lice | jednina | množina |
| --- | --- | --- |
| 1. | *bih* | *bismo* |
| 2. | *bi* | *biste* |
| 3. | *bi*  | *bi/biše* |

 |

| lice | jednina | množina |
| --- | --- | --- |
| 1. | *htjedoh* | *htjedosmo* |
| 2. | *htjede* | *htjedoste* |
| 3. | *htjede*  | *htjedoše* |

 |

## Oblici s nastavcima *-h*

Nastavak *-h* imaju glagoli kojima infinitivna osnova završava na samoglasnik.

Primjer za glagol *učiniti*:

| lice | jednina | množina |
| --- | --- | --- |
| 1. | *učinih* | *učinismo* |
| 2. | *učini* | *učiniste* |
| 3. | *učini*  | *učiniše* |

U 2. i 3. licu jednine provodi se palatalizacija ako osnova završava na *k, g, h*:

* *re**k**oh - re**č**e*, *ispe**k**oh - ispe**č**e*, *sti**g**oh - sti**ž**e*

## Oblici s nastavcima *-oh*

Nastavak *-oh* imaju glagoli kojima osnova završava na suglasnik.

Primjer za glagol *reći*:

| lice | jednina | množina |
| --- | --- | --- |
| 1. | *rekoh* | *rekosmo* |
| 2. | *reče* | *rekoste* |
| 3. | *reče* | *rekoše* |

## Upotreba u standardnom jeziku

* Aorist je prošlo svršeno vrijeme i kao takvo može se tvoriti samo od svršenih glagola. Treba se koristiti za izražavanje radnje koja se svršila u prošlosti, naročito netom svršene radnje:

*Upravo **pročitah** vrlo smiješan novinski članak.*
* Sličnost tvorbenih nastavaka i neshvatanje uloge glagolskog vida nerijetko dovodi do nepravilne upotrebe aorista umjesto imperfekta:

*U mladosti oni ~~čitaše~~ mnoge stripove.*
U ovom primjeru radnja nije svršena, već traje neko vrijeme u prošlosti (dio subjektove mladosti ili cijelu mladost), stoga treba koristiti imperfekt. Međutim, umjesto imperfektnog nastavka neispravno je korišten aoristni nastavak *-še*.
* Aorist se zbog svog arhaična prizvuka sve rjeđe koristi u svakodnevnom govoru i zamjenjuje ga perfekt:

*Upravo **sam pročitao** vrlo smiješan novinski članak.*
* Zanimljiva savremena pojava je sve češća upotreba aorista u SMS-porukama, jer je kraći glagolski oblik od perfekta
* U hrvatskom standardnom jeziku aorist glagola *biti* služi za tvorbu kondicionala. U narječjima hrvatskog narodnog jezika za tvorbu kondicionala ne služi aorist nego konjunktiv od glagola *biti* (vidi: bosanski konjunktiv, aorist i kondicional).

## Reference

## Vanjski linkovi