# Atomizam

Democritus
**Atomizam** (starogrčki: ἄτομον

, 'nerjeziv, nedjeljiv') je teorija prirodne filozofije koja tvrdi da je fizički svemir sastavljen od fundamentalnih nedjeljivih komponenti poznatih kao *atomi*. Reference na koncept atomizma i njegovih atoma pojavile su se i u starogrčkoj i u staroindijskoj filozofskoj tradiciji. Leukip je najranija figura čija je posvećenost atomizmu dobro potvrđena i obično mu se pripisuje izum atomizma. On i drugi starogrčki atomisti teoretizirali su da se priroda sastoji od dva fundamentalna principa: atoma i praznine. Klasteri različitih oblika, rasporeda i položaja daju uzrok različitim makroskopskim supstancama u svijetu.

Indijski budisti, poput Dharmakirtija (oko 6. ili 7. vijeka) i drugih, razvili su karakteristične teorije atomizma, na primjer, koje uključuju trenutne atome (kalapas) koji se pojavljuju i nestaju.

Čestice hemijske materije za koje su hemičari i drugi prirodni filozofi početkom 19. vijeka pronašli eksperimentalne dokaze smatrane su nedjeljivim, te im je stoga John Dalton dao naziv "atom", koji je dugo koristila atomistička filozofija. Iako je veza s historijskim atomizmom u najboljem slučaju slaba, elementarne čestice postale su moderni analog filozofskih atoma. U 20. stoljeću utvrdilo da se atomi zapravo sastoje od još manjih elemenata: elektrona, neutrona i protona. Dalji eksperimenti su pokazali da se protoni i neutroni sastoje od još osnovnijih kvarkova, za koje trenutno nema eksperimentalnih dokaza da imaju veličinu ili podstrukturu. Tendencija empirijskog dokazivanja sve manjih podatomskih čestica stavlja u pitanje djeljivost materije, koja se naizgled može beskonačno dijeliti. Međutim, na ovo se pitanje ne može odgovoriti eksperimentalnim putem.

Što se tiče kvarkova, elektrona i drugih fundamentalnih leptona, ne može se isključiti mogućnost da su i oni sastavljeni od još manjih čestica. Ipak, dok se ne dokaže suprotno, upravo se ove čestice (a ne hemijski atomi) mogu smatrati onim što se tradicionalno naziva nedjeljivim elementima, kojim se tokom historije bavila atomistička teorija.

## Redukcionizam

Filozofski atomizam predstavlja redukcionistički argument koji ne tvrdi samo da je sve sastavljeno od atoma i praznine, već i da ništa od onoga što oni sačinjavaju uistinu ne postoji: jedino što stvarno postoji jesu atomi koji se mehanički sudaraju jedni s drugima u inače praznom prostoru. Jedan od zagovornika ove teorije bio je grčki filozof Demokrit.

„Po konvenciji slatko je slatko, po konvenciji gorko je gorko, po konvenciji toplo je toplo, po konvenciji hladno je hladno, po konvenciji boja je boja. Ali u stvarnosti postoje samo atomi i praznina.“

Atomizam stoji u suprotnosti s teorijom supstancije, prema kojoj osnovni materijalni kontinuum ostaje kvalitativno nepromijenjen pri dijeljenju (na primjer, odnos četiri klasična elementa bio bi isti u svakom dijelu homogenog materijala).

## Reference

## Dodatna literatura

* Brock, W.H., ured. (1967). *The Atomic Debates*. Leicester University Press.
* Clericuzio, Antonio. *Elements, Principles, and Corpuscles; a study of atomism and chemistry in the seventeenth century*. Dordrecht; Boston: Kluwer Academic Publishers, 2000.
* Cornford, Francis MacDonald. *Plato's Cosmology: The* Timaeus *of Plato*. New York: Liberal Arts Press, 1957.
* Dijksterhuis, E. *The Mechanization of the World Picture*. Trans. by C. Dikshoorn. New York: Oxford University Press, 1969. ISBN 0-691-02396-4
* Firth, Raymond. *Religion: A Humanist Interpretation*. Routledge, 1996. ISBN 0-415-12897-8.
* Galilei, G. (1957) [1623]. "The Assayer". u Drake, S. (ured.). *Discoveries and Opinions of Galileo* (PDF). Doubleday.
* Gangopadhyaya, Mrinalkanti. *Indian Atomism: history and sources*. Atlantic Highlands, New Jersey: Humanities Press, 1981. ISBN 0-391-02177-X
* Gardet, L. "djuz'" in *Encyclopaedia of Islam CD-ROM Edition, v. 1.1*. Leiden: Brill, 2001.
* Gillispie, C. C. (1960). *The Edge of Objectivity: An Essay in the History of Scientific Ideas*. Princeton University Press.
* Gregory, Joshua C. *A Short History of Atomism*. London: A. and C. Black, Ltd, 1981.
* Kargon, Robert Hugh. *Atomism in England from Hariot to Newton*. Oxford: Clarendon Press, 1966.
* Lloyd, Geoffrey (1968). *Aristotle: The Growth and Structure of his Thought*. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-09456-6.
* Lloyd, Geoffrey (1970). *Early Greek Science: Thales to Aristotle*. London; New York: Chatto and Windus; W. W. Norton & Company. ISBN 978-0-393-00583-7.
* Lloyd, Geoffrey (1973). *Greek Science After Aristotle*. New York: W. W. Norton, . ISBN 0-393-00780-4
* Marmura, Michael E. "Causation in Islamic Thought." *Dictionary of the History of Ideas*. New York: Charles Scribner's Sons, 1973–74
* McEvilley, Thomas (2002). *The Shape of Ancient Thought: Comparative Studies in Greek and Indian Philosophies*. New York: Allworth Communications Inc. ISBN 1-58115-203-5.
* Melsen, Andrew G. van (2004) [First published 1952]. *From Atomos to Atom: The History of the Concept Atom*. Prevod: Henry J. Koren. Dover Publications. ISBN 0-486-49584-1.
* Radhakrishnan, Sarvepalli; Moore, Charles (1957). *A Source Book in Indian Philosophy*. Princeton University Press. ISBN 978-0-691-01958-1.
* Redondi, Pietro. *Galileo Heretic*. Translated by Raymond Rosenthal. Princeton, NJ: Princeton University Press, 1987. ISBN 0-691-02426-X
* Riepe, Dale (1964). *The Naturalistic Tradition of Indian Thought* (2nd izd.). Delhi: Motilal Banarsidass.