# Engleski jezik

| Engleski jezik English |
| --- |
| Regije govorenja | Uglavnom Zapadna Evropa, Sjeverna Amerika i Australazija |
| Države govorenja |  Ujedinjeno Kraljevstvo  Sjedinjene Američke Države  Kanada  Australija i druge  Novi Zeland |
| Jezička porodica | * **Engleski jezik**
 |
| Broj govornika | maternji jezik: oko 304-400 miliona
strani jezik: od 199 miliona - 1,4 milijarde |
| Službeni status |
| Služben u |  Ujedinjeno Kraljevstvo  Kanada  Australija  Novi Zeland većina ostalih zemalja Commonwealtha, mnoge države SAD-a i druge |
| Regulator(i) | nema zvanične regulacije |
| Jezički kod |
| ISO 639-1 | `en` |
| ISO 639-2 / 5 | `eng` |
| ISO 639-3 | `eng` |
| *Glottolog* |  |
| ELP | Engleski jezik |
|  |
| **Također pogledajte:** Jezik | Jezičke porodice | Spisak jezika |

Države gdje se govori engleski
**Engleski jezik** jest zapadno-germanski jezik koji se sprva upotrebljavao u ranoj srednjovjekovnoj Engleskoj, a sada je globalni *lingua franca*. Engleski je bilo službeni jezik ili jedan od službenih jezika u skoro 60 suverenih država. Najčešće je govoreni jezik u Ujedinjenom Kraljevstvu, Americi, Kanadi, Australiji, Irskoj i Novom Zelandu, i široko se govori na Karibima, Africi i Južnoj Aziji. Ovo je treći najčešći maternji jezik u svijetu, nakon mandarinskog i španskog. Najčešće je učeni strani jezik i službeni jezik Ujedinjenih Nacija, Evropske unije, a koristi se i u više svjetskih i regionalnih međunarodnih organizacija. Najšire je korišten jezik germanske gupe, brojeći najmanje 70% govornika ove indoevropske branše.

Engleski se razvio kroz period od više od 1400 godina. Najraniji oblici engleskog, kao skup anglo-friskih dijalekata koji su donijeli u Veliku Britaniju anglosaksonski naseljenici u 5. vijeku, zvali su se Staroengleski. Srednji engleski je počeo u kasnom 11. vijeku sa Normanskim osvajanjem Engleske. Rani moderni engleski počeo je krajem 15. vijeka sa uvođenjem štampanih medija u London i biblije kralja Jakova, kao i sa početkom Velike smjene samoglasnika. Kroz svjetski uticaj Britanskog carstva, moderni engleski se raširio širom svijeta od 17. do sredine 20. vijeka. Kroz sve tipove printanih i elektronskih medija, kao i sa pojavom Sjedinjenih Država kao globalne supersile, engleski jezik je postao glavni jezik na međunarodnoj sceni i lingua franca u više regija i u profesionalnom kontekstu kao što je nauka, navigacija i pravo.

Moderni engleski ima malo infleksije u usporedbi sa više drugih jezika, i zasniva se više na pomoćnim glagolima i redu riječi za izražavanje kompleksnih vremena, aspekata i raspoloženja, kao i pasivne konstrukcije, upita i nešto negacije. Bez obzira na vidljivu varijaciju između akcenata i dijalekata engleskog korištenih u različitim državama i regijama – u smislu fonetike i fonologije, a ponekad isto i vokabulara, gramatike i izgovora – govornici engleskog jezika širom svijeta su u mogućnosti komunicirati međusobno relativno bez poteškoća.

## Klasifikacija

Filogenetsko drvo pokazuje historijske veze između jezika zapadnogermanske grane germanskih jezika.
EN (ISO 639-1)
Engleski je indoevropski jezik, te pripada zapadnogermanskoj grupi germanskih jezika. Najbliži engleskom jesu friski jezici, kao i engleska i friska forma od Anglo-friske podgrupe unutar zapadnogermanskih. Starosaksonski jezik i njegovi nasljednici niskonjemački jezici također su blisko vezani, a ponekad niski njemački, engleski i friski grupišu se zajedno kao ingvaeonički jezici i sjevernomorski germanski jezici. Modernni engleski je nasljednik srednjeg engleskog jezika, koji dalje dolazi od staroengleskog jezika. Određeni dijalekti starog i srednjeg engleskog razvijeni su u veći broj drugih engleskih (anglikanskih) jezika, uključujući škotski jezik kao i izumrli fingalijski jezik i Forth i Bargy dijalekte u Irskoj.

Engleski je klasificiran kao germanski jezik jer dijeli nove jezičke osobine (različite od ostalih indoevropskih jezika) sa ostalim germanskim jezicima poput holandskog, njemačkog i švedskog. Ove dijeljene inovacije pokazuju da su jezici nastali od jednog zajedničkog pretka, koji lingvisti nazivaju pragermanski. Neke dijeljene osobine germanskih jezika jesu upotreba modalnih glagola, podjela glagola u jake i slabe klase, i promjena glasa utjecajna na praindoevropske suglasnike, poznata kao Grimmov i Vernerov zakon. Kroz Grimmov zakon, riječ za *foot* počinje sa {IPA|/f/}} u germanskim jezicima, ali srodne riječi u ostalim indoevropskim jezicima počinju sa /p/. Engleski je klasificiran kao anglofriski jezik jer friski i engleski dijele ostale osobine, kao što je palatalizacija suglasnika koji su bili velarni suglasnici u pragermanskom.

* Engleski *sing*, *sang*, *sung*; Holandski *zingen*, *zong*, *gezongen*; Njemački *singen*, *sang*, *gesungen* (jaki glagol)

Engleski *laugh*, *laughed*; Holandski i njemački *lachen*, *lachte* (slabi glagol)
* Engleski *foot*, Holandski *voet*, German *Fuß*, Norveški i švedski *fot* (inicijalno /f/ izvedeno iz protoindoevropskog \*p kroz Grimmov zakon)

Latinski *pes*, *ped-*; Moderni grčki πόδι *pódi*; Ruski под *pod*; Sanskrt पद् *pád* (originalno protoindoevropski \*p)
* Engleski *cheese*, friski *tsiis* (*ch* i *ts* sa palatalizacijom)

Njemački *Käse* i holandski *kaas* (*k* bez palatalizacije)
Engleski, kao ostali ostrvski germanski jezici, islandski i farski, razvili su se nezavisno od kontinentalnih germanskih jezika i njihovih uticaja. Engleski tako nije međusobno razumljiv ni sa jednim kontinentalnim germanskim jezikom, razlikujući se u rječniku, sintaksi i fonologiji, iako neki, kao što je holandski, pokazuju jake afinitete sa engleskim, posebno sa njegovim ranijim fazama.

Budući da se engleski kroz historiju značajno izmijenio u odgovoru na kontakt sa drugim jezicima, posebno staronorveškim i normanskim francuskim, neki učenjaci su tvrdili da engleski može biti smatran mijašanim jezikom ili kreolskim – teorija zvana "Kreolska hipoteza o srednjem engleskom". Iako postoji veliki stepen uticaja iz ovih jezika na rječnik i gramatiku modernog engleskog, većina jezičkih specijalista ne smatraju engleski pravim miješanim jezikom.

## Historija

Engleski jezik nastao je iz jezika germanskih plemena koja su se u kasnom starom vijeku naselila na jugoistoku otoka Velike Britanije. S razvojem kolonijalnog carstva Engleske, u područjima koja je kolonizirala njen je jezik postajao dominantan, a često i službeni. U Sjedinjenim Američkim Državama na saveznoj razini ne postoji službeni jezik, ali *de facto* službeni jezik je engleski. U Kanadi se, osim u Québecu, gdje je dominantniji francuski, također govori engleski. Jezici indijanskih plemena koja su živjela u Sjevernoj Americi gotovo su izumrli kako su plemena raseljena u rezervate i pritom bitno reducirana, a praktično svi njihovi pripadnici asimilirani u današnju civilizaciju.

Sličan proces zbivao se za vrijeme kolonizacije Južnoafričke Republike, Australije te Novog Zelanda, s istim posljedicama.

## Gramatika

Za razliku od bosanskog i većine slavenskih jezika engleski je tokom historijskog razvoja gotovo izgubio deklinaciju imenica i pridjeva:

* množina pravilnih imenica tvori se dodavanjem nastavka **s** ili **es praktično postoje dva padeža, nominativ i tzv. saksonski genitiv
* za razliku od bosanskog, engleski nema rod (osim u trećem licu jednine kod zamjenica i manjeg broja imenica)

## Izgovor

Engleski za većinu riječi ima tzv. historijski pravopis, koji je uglavnom fiksiran u vrijeme izuma štamparstva, pa je zbog jezičnih promjena teško predvidjeti izgovor riječi na temelju zapisanog oblika. Također, u engleskom postoje neki glasovi kojih nema u bosanskom jeziku, naprimjer, suglasnik /ð/ u riječi *the* i veći broj samoglasnika i dvoglasa.

## Reference

## Vanjski linkovi

 Engleski jezik na Wikimedia Commonsu

* rjecnik.ba Englesko-bosanski dvosmjerni rječnik (en)
* Kembrički rječnik (en)
* Rječnici engleskog (en)
* Alati za učenje engleskog jezika
* More than 20000 English words recorded by a native speaker (en)
* Bosnian-English dictionary (en)