# Neotropik

**Neotropik** ili **neotropska biogeografska zona** pojam je iz biogeografije koji se koristi i u geografiji životinja (zoogeografija) i u biljnoj geografiji, odnosno fitogeografiji (kao jedno od carstava flore). S vegetacijskog stanovišta, Južnu Ameriku, a najjužniju regiju Anda više nije dio neotropika nego antarktičke ekozone), Srednju Ameriku, Zapadne Karibe, južni dio Meksika i južni vrh Floride. Zoogeografska regija Neotropik uključuje Južnu Ameriku, Srednju Ameriku i Zapadnu Indiju. Centralna Amerika predstavlja prelazno područje ka nearktiku.

Neotropik je dugo bio odvojen od Sjeverne Amerike, pa se tu razvila vrlo neovisna flora i fauna, koja više podsjeća na gondvanske elemente Antarktisa i Australisa.

## Podregije

Unutar neotropika postoji nekoliko podregija. To su prije svega zapadnokaripski otoci koji imaju vrlo neovisne divlje životinje, te centralna Amerika. U samoj Južnoj Americi postoji razlika između andsko-patagonske i gvajansko-brazilske faune. Prva uključuje andsku regiju kao i hladnija područja pampasa i patagonske stepe, a druga tropske nizinjke šume i savane. Konačno, otoci Galapagosa formiraju jasno definisanu jedinicu u regiji.

## Flora

 Cvjetnica *Hohenbergia stellata* (*Bromeliaceae*), koja je porijeklom iz Tobago i Trinidada, Venecuele i Brazila
Najvažnije vrste vegetacije uključuju tropske prašume. Obuhvataju veliki dio amazonskih nizija kao i velika područja Srednje Amerike. Izolirano se nalazi takozvana Mata Atlântika, atlantski pojas prašume, na jugoistočnoj obali. Odvojen je od amazonskih prašuma savanama i suhim šumama (Cerrado, Gran Chaco). Na sjeveru amazonskih šuma nalazi se još jedan region savane, ljano. Zapadnim bočnim dijelom Južne Amerike dominira moćni planinski lanac Anda, na čijim se obroncima u tropima uzdižu planinske kišne šume, a zatim se spajaju u planinske stepe. Suha pustinja Atacama leži zapadno od tropskih Anda. Ova sušna područja sežu južno iznad sredozemnih grmova, u umjereno listopadne šume koje se protežu do Ognjene zemlje. Na istoku južnih Anda protežu se travnjaci pampas i patagonijske stepe.

Posebno su karakteristične porodice biljaka su *Cactaceae* i *Bromeliaceae*, ali i *Tropaeolaceae*, kao i rodovi *Agave* i *Yucca* i nekoliko rodova pantropskih palmi (*Euterpe*, *Sabal*, *Jubaea*). Ostale porodice su *Cannaceae*, *Cyclanthaceae* i *Marcgraviaceae*.

Prirodne vegetacijske zone u Neotropiku

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ﻿ Ledene ploče i glečeri | ﻿ Zimzelene borealne četinarske šume | ﻿ Zimske hladne polupustinje | ﻿ Suhe savane | ﻿ Hladna pustinja | ﻿ Planinske četinarske šume | ﻿ Zimske hladne pustinje | ﻿ Ukrasne i kaktusne savane |
| ﻿ Lišćarske i mahovinske tundre | ﻿ Umjerene obalske prašume | ﻿ Lišćarska vegetacija | ﻿ Tropske suhe šume |
| ﻿ Tundra patuljastih grmova i livada | ﻿ Listopadne i crnogorične miješane šume | ﻿ Vruće polupustinje | ﻿ Kišnozelene vlažne savane |
| ﻿ Planinska tundra, alpska prostirka i prolazi | ﻿ Umjerene listopadne i poplavne šume | ﻿ Vruće pustinje | ﻿ Tropske i ʅ suptropske kišnozelene vlažne šume |
| ﻿ Šumska tundra i borelna poplavna polja | ﻿ Mješovite šumske stepe | ﻿ Visokoplaninske stepi i pustinje | ﻿ Tropske i ʅ suptropske kišne šume |
| ﻿Četinarska šumska tundra | ﻿ Travnate stepe i slane močvare | ﻿ Subtropske suhe šume | ﻿ Tropske planinske prašume i kišne šume |
| ﻿ Listopadna borealna četinarska šuma | ﻿ Grmaste i suhe stepe | ﻿ Subtropske vlažne šume | ﻿ Trskaste i poplavne močvare vodeniuh biljaka |
| **≡** = Planinski lanci | **:::** = Pustinjske regije bez vegetacije | :**¤**: = Vegetacijska oaza (dijelom s ograničenjem) | **•••** = Obalne mangrove |

Tropska kišna šuma u Amazoniji, sjeverno od Manausa, Brazil
Suhe šume Gran Chaco na sjeveru Paragvaja
Suha stepa u Patagoniji
## Fauna

Južna Amerika bila je izolirana od drugih kontinenata tokom većeg dijela moderne ere. Za to vrijeme razvijali su se jedinstveni oblici sisara, od kojih su neki i danas karakteristični za Južnu Ameriku. Tu se ubrajaju razne Marsupialia, armadili, anteatere i lentovi. Majmuni Novog svijeta i njihovi srodnici, zamoraci pojavili su se vrlo rano kao otoćni izolati. Međutim, današnju faunu sisara u neotropskom regionu velikim dijelom čine grupe koje su migrirale iz Sjeverne Amerike tokom velike razmjene američke faune u pliocenu. Kada je prije oko tri miliona godina formiran kopneni most Srednje Amerike, artefakti (jeleni, kamile, umbilikatne svinje), jednoobrazni kopitari (tapiri), zečevi, grabljivice (mačke, psi, martenice, medvjedi, mali medvjedi), insektivori i porodice glodara Novog svijeta, miševa i kroasana od Sjeverne do Južne Amerike. U to vrijeme su se također useljavali proboscide i konji, ali su kasnije nestali.

Torbarski pacov roda *Monodelphis*
Torbari su u Južnoj Americipredstavljeni torbarskim pacovima, oposumskim miševima i porodicom *Microbiotheriidae*. Beutleri su ograničeni na neotropik, osim sjevernog oposuma, koji se takođe javlja u nearktiku. Pored penjačkih oblika (*Didelphis*, *Marmosa*) postoje i poluvodeni (*Lutreolina*, *Chironectes*). Miševi se mogu ograničiti na reliktna područja andske regije.

Raznolikost oklopnika kreće se od pojasolikih krtica do giganata roda *Armadillo*. Podjednako naseljavaju šume i sušna područja. Jedna vrsta, deveterostruki armadilo, također se javlja samo u nearktisu. Anteatri su predstavljeni džinovskim anteatrom, tamanduaom i patuljastim anteatrom. Ljenjivce zastupa samo jedan, dok su veliki kopneni oblici postojali do pleistocena. Širokonosni majmuni su sada ograničeni na neotropsku regiju. Javljaju se u Južnoj i Srednjoj Americi. Isto se odnosi na ostale majmune Novog vijeta, koji su endemi neotropske oblasti, a naseljavaju i Južnu i Srednju Ameriku. Za razliku od majmuna starog svijeta, novosvjetski majmuni nisu proizveli nikakve oblike rada. Oni se mogu podijeliti u kapucinolike, kratkorepe majmune, noćne majmune, dugorrpe paukolike majmune (rod *Ateles*), saki majmune i drekavce.

Jaguer je najveća mačka neotropske oblasti
Srodnici zamoraca s američkog kontinenta gotovo su isključivo ograničeni na neotropsku regiju. Kapibare su bile do kasnog pleistocena, ali su sada ograničene na neotrope. Ostale porodice zamoačkih srodnika su pacovolike životinje *Octodontoidea*, Cavioidea, Chinchilloidea i Dinomyoidea. Potonje predstavlja samo rod *Pakarana*. Pored toga, pojavljuju se i plutajuće *Myocastoridae* (močvarni oblici). Druga važna grupa glodara su miševi Novog svijeta, koji naseljavaju cijelu regiju, s izuzetkom sliva Amazona i rasprostranjeni su u najrazličitijim oblicima, od Tierra del Fuego i padina Anda do Meksika. Ostali glodari su džepni pacovi, koji se javljaju uglavnom u Srednjoj Americi i džepni miševi, koji se javljaju sjeverno od Južne Amerike. Postoje i kroasani (*Sciurus*, *Sciurillus* i *Microsciurus*). Zečevi i kunići i su zastupljeni sa dva roda (*Lepus* i *Sylvilagus*) u neotropskoj regiji.

Rovke se nalaze u Centralnoj Americi i sjevernoj Južnoj Americi, dok su na jugu predstavljeni torbarski pacovi. Jedini rod grmljavina koji se nalazi u Južnoj Americi je *Cryptotis*, naizgled vrlo mlad doseljenik. Žiške se javljaju na Kubi i Haitiju. U holocenu, odnosno nedavno izumrle su *Nesophontide*, u Greater Antila. Šišmiši su predstavljeni samo grupom Microchiroptera. Javljaju se u nekoliko porodica.

Kopitari su predstavljeni devama (gvanako, vikunje), raznim jelenima (bjelorepi jelen, pampaski jelena, močvarni jelen, račvasti jelen, pudus, mazamas) i tri vrste svinja pekari. Ogrličasti pekari prodire i u južna područja nearctisa, dok su bjelobradi pekari i Chaco pekari ograničeni na neotropsku oblast. Bjelorepi jelen dostiže čak i kanadski u neartis. Sve ostale vrste kopitara potpuno su ograničene na neotropik. Vikunja je tipski visokoplaninski stanovnik Anda, dok je rod *Guanacona* ograničen na sušne dijelove juga. Jeleni su u većini staništa zastupljeni najmanje po jednom vrstom. Dok su konji u Južnoj i Severnoj Americi izumrli prije oko 10.000 godina, na kraju pleistocena, tapiri su preživeli i, zajedno sa srednjoameričkim tapirom, predstavljaju najveće kopnene životinje na kontinentu. Ostale dvije vrste su nizijski tapir i planinski tapir. Tapiri su odsutni u obližnjoj regiji.

U neotropiku, predatori su zastupljeni kunama i lasicama, malim medvjedima, velikim medvjedima, mačkama i psima. Među lasicama, ističe se rod *Tayra*. Ostali oblici su obične lasice, grlice i vidre, od kojih je najveća vrsta divovska vidra. Mali medvjedi karakteristični su za neotropik. To uključuje rod *Coatis*, rakune, maki medvjede i klupčste medvjede. Centralnoamerički som javlja barem na sjeveru regije. Veliki medvjedi sada su predstavljeni samo spektakularnim medvjedom, koji je ograničen na Ande. Spektakularni medvjed posljednji je predstavnik potporodice *Tremarctinae*. U pleistocenu su u Sjevernoj i Južnoj Americi postojali razni predstavnici ovih medvjeda. Mačkoliki vuk je najveći pas, a osim toga, postoje brojne manje vrste, poput lisice, šumskih pasa, maikonga i razne vrste roda *Lycalopex*. Siva lisica, nače bliska holarktičkoj sivoj lisici, dospijeba barem do Venecuele. Najveća mačka i drugi najveći grabežljivac neotropika, nakon spektakularnog medvjeda, je jaguar. Prirodno je stigao do južnih područja nearktika. Puma, nešto je manja, nekada je bila raširena širom Sjeverne i Južne Amerike. Prvobitno je naseljavala gotovo čitavu neotropsku regiju. Ostale manje mačke u regiji su ocelot, dugodlaka, tigrasta mačka, jaguarundi i andska mačka. U rijekama neotropske regije žive manatni i riječni delfini. Nekoliko vrsta poput tuljana, živih na obalama regije, kao slonasti tuljani i morskog lava s Galapagosa. Na Karibima živi morska medvjedica, a u ostatku je izumrla.

U neotropskoj zoni karakteristične ptice, koje su posebno raznovrsne, jesu nandui, kokoši, tukani, sjajne (rajske) ptice, kolibri, tirani (*Tyrannidae*), brana ptice, hoacin. Neke vrste tirana i kolibri također se javljaju u nearktiku.

## Reference

## Vanjski linkovi