# Adolf Hitler

| Adolf Hitler |
| --- |
|  |
| Führer Njemačke |
| **Vrijeme na dužnosti** 2. august 1934 – 30. april 1945. |
| Prethodnik | Paul von Hindenburg (kao predsjednik) |
| Nasljednik | Karl Dönitz (kao predsjednik) |
| Njemački kancelar |
| **Vrijeme na dužnosti** 30. januar 1933 – 30. april 1945. |
| Prethodnik | Kurt von Schleicher |
| Nasljednik | Joseph Goebbels |
| Führer Nacističke stranke |
| **Vrijeme na dužnosti** 29. juli 1921 – 30. april 1945. |
| Prethodnik | Anton Drexler |
| Nasljednik | Martin Bormann |
| Lični podaci |
| Rođenje |  (1889-04-20) 20. april 1889. Braunau na Innu, Austro-Ugarska |
| Smrt | 30. april 1945(1945-04-30) (56 godina) Berlin, Nacistička Njemačka |
| Nacionalnost | Austrijanac / Nijemac |
| Politička stranka | Nacistička stranka |
| Supružnik | Eva Braun |
| Potpis |  |

**Adolf Hitler** (20. april 1889 – 30. april 1945) bio je njemački i austrijski političar i diktator. U svojstvu "Führera", vođe nacističke Njemačke, Hitler se smatra za glavnog i odgovornog za Drugi svjetski rat i progon Jevreja - holokaust, u kojem su počinjeni neki od najvećih zločina protiv čovječnosti u historiji. Hitler je bio predsjednik Nacističke stranke.

## Rane godine

### Djetinjstvo

Adolf Hitler se rodio u austrijskom gradu Braunau am Inn, gdje je njegov otac, Alois Hitler, bio carinik. Zbog očevog posla, porodica se često selila iz grada u grad: Braunau (1889-92.), Passau (1892-95.), Linz (1895-96.), Fischlham (1896-98.), Leonding (1898-1905.), Linz (1905- ). Alois je umro u januaru 1903. godine kad je Adolfu bilo 13 godina, a majka Klara Hitler četiri godine poslije, decembra 1907. godine.

### Prvi svjetski rat

Pošto je probao sreću na nekoliko radnih mjesta (zidar, crtač razlednica), Adolf se početkom prvog svjetskog rata prijavio kao dobrovoljac u njemačkoj vojsci. Hitler se borio na prvim linijama fronta tokom skoro cijelog rata bez nekog značajnijeg napredovanja u činovima. Dobio je, pak, njemački orden za hrabrost u borbi, *Eisernes Kreuz*.

### Međuratni period

U poslijeratnom periodu Hitler je dobio posao u pokrajini Bayern kao istraživač političkih grupacija. Ubrzo je primijetio *Deutsche Arbeiterpartei* (Njemačka radnička partija) i bio fasciniran njenim programom i žarom njenih članova. Učlanio se, ubrzo postao odgovoran za propagandu, a nedugo zatim i predsjednik. Partija je promijenila ime u *Nationalsocialistische Deutsche Arbeiterpartei*, NSDAP.

Hitlerova partijska članska karta u DAP, kasnije NSDAP.
Nakon neuspješnog pokušaja puča 8. i 9. novembra 1923. (*Hitlerputsch*), Hitler je osuđen na pet godina zatvora. Pušten je nakon 9 mjeseci provedenih u tvrđavi Landsberg (april-decembar 1924). Hitler je smatran bezopasnim, a nacisti kao politička partija su jedva i postojali, razbijeni nakon neuspjelog puča. U zatvoru je Hitler uz pomoć Rudolfa Hessa napisao knjigu Mein Kampf (Moja borba), koja je istovremeno biografija, idejni program za nacionalsocijalizam, i priručnik za propagandu.

U svojim govorima Hitler je igrao na kartu izgubljenog ponosa kod njemačkog naroda, koji je nakon Versailleskog mira izgubio teritorije i isplaćivao velike odštete napadnutim državama. Takva istupanja su naročito došla do izražaja u ranim tridesetim kada je Njemačku pogodila finansijska kriza i depresija. Na izborima u septembru 1930., nacisti su od partije izvrgnute podsmijehu izrasli u važan faktor u političkom životu Njemačke, osvojivši preko 18% glasova i 107 mjesta u Reichstagu, te su postali druga po veličini partija u Njemačkoj.

U njemačkim parlamentarnim izborima u martu 1933., nacisti su osvojili 44% glasova i kroz koaliciju sa DNVP (Njemačka narodna partija) imali većinu u *Reichstag*u. Hilter je bio izabran za državnog tajnika. Ubrzo su zabranjene ostale partije a nakon smrti predsjednika Von Hindenburga Hitler je, umjesto novih izbora, promijenio zakon i zasjeo na upražnjeno mjesto.

## Drugi svjetski rat

12. marta 1938, Hitler je pripojio Austriju Njemačkoj (*Anschluss*) i trijumfalno umarširao u Beč. Sljedeći korak je bio izazivanje krize oko Sudeta, oblasti većinski nastanjene Nijemcima u Čehoslovačkoj. Na Minhenskim pregovorima u septembru, Britanija i Francuska su popustili njegovim zahtjevima, rat je izbjegnut na štetu Čehoslovačke. Sudeti su pripali Njemačkoj. Kao rezultat tih događaja, Hitler je izabran za *Osobu godine* (*Man of the year*) 1938. godine u Time magazinu. Hitler je naredio invaziju na Čehoslovačku 10. marta 1939. i istovremeno zatražio od Poljske da vrati teritoriju oduzetu Njemačkoj u Versailleu. Evropske sile su se protivile ali bile nemoćne da formiraju zajednički stav sa Sovjetskim savezom. Hitler ih je izmanevrisao sklopivši tajni pakt sa Rusima 23. augusta 1939. (*Molotov-Ribbentrop*). 1. septembra 1939. Njemačka je napala Poljsku. Velika Britanija i Francuska su proglasile rat sa Njemačkom.

Poljska je pala do kraja septembra, a Hitler je nastavio mobilizirati. U martu 1940. godine, njemačke snage su umarširale u Dansku i Norvešku a dva mjeseca poslije napale Francusku osvajajući usput Holandiju i Belgiju. Francuska je kapitulirala 22. juna 1940 a Musolini i Italija, politički bliski Hitleru, su stali na njemačku stranu u ratu. Hitler je krenuo na Britaniju, borba koja je trajala do maja 1941. U aprilu 1941. godine, Njemačka je napala Jugoslaviju i Rumuniju i uskoro zauzela skoro cijeli Balkan. 22.juna 1941. godine, Hitler je poslao 3 miliona vojnika na Sovjetski savez. Pohod na Sovjetski savez, Operacija Barbarossa, isprva je bio uspješan priključivši Hitleru Baltičke zemlje i Ukrajinu na njegovu mapu osvojenih zemalja. U blizini Moskve, njemačke snage su zaustavljene veoma oštrom zimom i dobro organizovanom odbranom. To je bio prvi veći Hitlerov neuspjeh u Drugom svjetskom ratu jer je planirao osvojiti Rusiju u kratkom periodu.

### Poraz i smrt

Hilter mrtav - naslovnica američkih novina iz 1945.
Njemačke snage su prvi veliki poraz doživjele u Staljingradu, u zimu 1942/43. U sjevernoj Africi, saveznici su zaustavili Nijemce u njihovom pokušaju da osvoje Suecki kanal i Bliski istok. Ovi porazi su bili glavne prekretnice u II. svjetskom ratu. Poslije toga, Hitlerovi vojničko-taktički potezi su postali iracionalni. Njemačka vojna i finansijska pozicija je uzdrmana, kao i Hitlerovo zdravlje. Lijeva ruka mu je počela nekontrolisano drhtati, neki historičari smatraju da je bolovao od Parkinsonove bolesti. Proglašenje rata Sjedinjenim Američkim državama 11. decembra 1941. dovelo je Hitlera u nezavidnu poziciju. Ratovao je sa najvećom državom (Sovjetski savez), najvećom industrijskom i finansijskom silom (SAD) i najvećom imperijom (Britanska imperija). 1943 je njegov saveznik Musolini zbačen sa vlasti, a američke snage su zauzele Siciliju. Sovjeti su počeli napredovati na istočnom frontu. 6. juna 1944. godine savezničke snage su se iskrcale u sjevernoj Francuskoj (D-Dan). Realisti u njemačkom vojnom vrhu su vidjeli da je poraz neminovan, nekoliko njih je odlučilo smaknuti Hitlera. Krajem jula 1944 jedan od njih, Claus von Stauffenberg, podmetnuo je bombu u Hitlerov vojni štab ali je Hitler preživio. Uslijedila su ispitivanja i strijeljanja, oko 4.000 osoba je pogubljeno - pokret otpora je slomljen.

Do kraja 1944. godine Sovjeti su potpuno oslobodili državu i počeli prodirati u centralnu Evropu. Saveznici su nadirali u Njemačku sa zapada. Njemačka je vojno poražena ali Hitler je odbijao pomisao na predaju ili pregovore o predaji. To je rezultiralo daljnjim ratovanjem i razaranjem Njemačke. U aprilu 1945, Sovjeti su bili pred Berlinom. Hitlerovi saradnici su savjetovali bijeg u Austriju ili Bavarsku ali on je bio odlučan da umre u glavnom gradu.
Dok su se po Berlinu vodile posljednje ulične borbe između Sovjeta i preostalih Njemačkih vojnika, vjeruje se da je Hitler izvršio samoubistvo pucanjem u glavu 30. aprila 1945. Njegovo i tijelo Eve Braun, njegove dugogodišnje saputnice s kojom se vjenčao par dana prije pada Berlina, zakopano je i spaljeno nakon kratkog vremena.

## Holokaust

Pismo Göringa Heydrichu iz jula 1941. u vezi s "konačnim rješenjem" jevrejskog pitanja
Između 1942. i 1945. godine SS i saučesnici, tj. kolaboratori, sistematski su ubili oko 3,5 miliona Jevreja u koncetracionim logorima. Također ogroman broj Jevreja je ubijen manje sistematski, ili je umrlo od izgladnjenosti ili iznemoglosti radeći u radnim kampovima. Pretpostavlja se da je između 5 i 6 miliona Jevreja ubijeno ili umrlo od navedenih razloga u Drugom svjetskom ratu. Osim Jevreja; komunisti, homoseksualci, Romi, hendikepirane osobe, mentalno zaostale osobe, Jehovini svjedoci, anti-nacisti, poljski intelektualci, i drugi; su bili ciljevi u ovom zločinačkom projektu.

Sistematsko uništavanje svih skupina koje su nacisti smatrali nepoželjnim obuhvaćeno je općim pojmom Holokausta. Historijski konsenzus potvrđuje da su Adolf Hitler i Heinrich Himmler bili idejni tvorci ovog genocidnog plana, iako je Hitler izbjegavao direktno potpisivanje pismenih naredbi. Umjesto toga, oslanjao se na usmene zapovijedi i eufemizme unutar birokratskog aparata, čime su namjerno prikrivani direktni tragovi njegove lične odgovornosti.

Na konferenciji u Wannsee-u u blizini Berlina, 20. januara 1942. Hitler je snimljen kako govori: "Jedino eliminacijom Židova možemo vratiti sebi zdravlje".

## Također pogledajte

* Paljenje Reichstaga
* Prvi svjetski rat
* Joseph Goebbels
* Nacizam
* Vajmarska Republika
* Privreda Nacističke Njemačke

## Reference

## Literatura

* Longerich, Peter (2022). *Wannsee: The Road to the Final Solution*. Oxford; New York: Oxford University Press. ISBN 978-0198834045.
* Breitman, Richard (1991). *The Architect of Genocide: Himmler and the Final Solution*. The Tauber Institute Series for the Study of European Jewry. Hanover, NH: Brandeis University Press. ISBN 978-0-87451-596-1.
* Browning, Christopher R. (2007) [2004]. *The Origins of the Final Solution : The Evolution of Nazi Jewish Policy, September 1939 – March 1942*. Comprehensive History of the Holocaust. Lincoln: University of Nebraska Press. ISBN 978-0-8032-0392-1.
* Cesarani, David (2005) [2004]. *Eichmann: His Life and Crimes*. London: Vintage. ISBN 978-0-099-44844-0.
* "Creation of the Memorial Site". Haus der Wannsee-Konferenz. Pristupljeno 14. 10. 2015.
* Dederichs, Mario (2009) [2006]. *Heydrich: The Face of Evil*. Casemate Publishers. ISBN 9781935149125.
* Deflem, M. (2002). "The Logic of Nazification: The Case of the International Criminal Police Commission ("Interpol")". *International Journal of Comparative Sociology*. **43**: 21. doi:10.1177/002071520204300102.
* Evans, Richard J. (2005). *The Third Reich in Power*. New York: Penguin. ISBN 978-0-14-303790-3.
* Evans, Richard J. (2008). *The Third Reich at War*. New York: Penguin. ISBN 978-0-14-311671-4.
* Gerhard, Gesine (februar 2009). "Food and Genocide. Nazi Agrarian Politics in the Occupied Territories of the Soviet Union". *Contemporary European History*. **18** (1): 57–62. doi:10.1017/S0960777308004827. S2CID 155045613.
* Gerlach, Christian (decembar 1998). "The Wannsee Conference, the Fate of German Jews, and Hitler's Decision in Principle to Exterminate All European Jews" (PDF). *Journal of Modern History*. **70** (4): 759–812. doi:10.1086/235167. S2CID 143904500.
* Gryglewski, Marcus (17. 1. 2020). "NS-Täterin auf der Wannseekonferenz: Eichmanns Sekretärin" [Nazi perpetrator at the Wannsee Conference: Eichmann's secretary]. *Die Tageszeitung: Taz*. taz.de. Pristupljeno 21. 1. 2022.
* Jasch, Hans-Christian; Kreutzmüller, Christoph, ured. (2017). *The Participants: The Men of the Wannsee Conference*. New York: Berghahn Books. ISBN 978-1-785-33671-3.
* Kershaw, Ian (2008). *Hitler: A Biography*. New York: W. W. Norton & Company. ISBN 978-0-393-06757-6.
* Lehrer, Steven (2000). *Wannsee House and the Holocaust*. Jefferson, NC: McFarland. ISBN 978-0-7864-0792-7.
* Longerich, Peter (2000). "The Wannsee Conference in the Development of the 'Final Solution'" (PDF). *Holocaust Educational Trust Research Papers*. London: The Holocaust Educational Trust. **1** (2). ISBN 978-0-9516166-5-9. Arhivirano s originala (PDF), 2. 4. 2015.
* Longerich, Peter (2010). *Holocaust: The Nazi Persecution and Murder of the Jews*. Oxford; New York: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-280436-5.
* Longerich, Peter (2012). *Heinrich Himmler: A Life*. Oxford; New York: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-959232-6.
* Marrus, Michael R.; Paxton, Robert O. (1981). *Vichy France and the Jews*. Stanford, CA: Stanford University Press. ISBN 978-0-8047-2499-9.
* Michael, Robert; Doerr, Karin (2002). *Nazi-Deutsch/Nazi-German*. Westport, Connecticut: Greenwood Press. ISBN 0-313-32106-X.
* Rees, Laurence (2017). *The Holocaust: A New History*. New York: PublicAffairs. ISBN 978-1-61039-844-2.
* Roseman, Mark (2002). *The Villa, The Lake, The Meeting: Wannsee and the Final Solution*. London: Allen Lane. ISBN 978-0-71-399570-1. Published in the United States as *The Wannsee Conference and the Final Solution: A Reconsideration*. New York: Picador, 2002.
* Snyder, Timothy (2010). *Bloodlands: Europe Between Hitler and Stalin*. New York: Basic Books. ISBN 978-0-465-00239-9.
* Tooze, Adam (2006). *The Wages of Destruction: The Making and Breaking of the Nazi Economy*. London; New York: Allen Lane. ISBN 978-0-713-99566-4.

## Vanjski linkovi

* Adolf Hitler na vault.fbi.gov
* oac.cdlib.org
*
*
* Službena web stranica Obrazovnog i memorijalnog centra Kuće konferencije u Wannseeu
* Konferencija u Wannseeu na web stranici Yad Vashem
* Adolf Eichmann svjedoči o konferenciji u Wannseeu na YouTubeu (na njemačkom jeziku s japanskim titlovima)
* Zapisnik s konferencije u Wannseeu, arhivirano od strane Progressive Reviewa
* Konferencija u Wannseeu na Web stranica Tragovi rata.