Rikunarita-ORG/Wikinium huggingface dataset:
# Urbanizacija

Panoramski pogled na São Paulo
**Urbanizacija** (latinski: *urbs; grad*) predstavlja povećanje gradskog stanovništva, a uslovljena je razvojem industrije i drugih gradskih djelatnosti. Nivo urbanizacije mjeri se učešćem gradskog stanovništva u ukupnom stanovništvu. Nivo urbanizacije nije svugdje isti: najmanji je u Aziji (37%), a najviši u Australiji (87%). Pod uticajem urbanizacije prije svega dolazi do gomilanja stanovništva u gradovima, čime gradovi ekonomski jačaju; dok na drugoj strani sela se sve više prazne, pa čak i nestaju.

Proces urbanizacije je započeo sa samim počecima civilizacije i stvaranja gradova, ali se intenzivirao tek nakon Industrijske revolucije, odnosno korištenja novih tehnologija u poljoprivredi koje su smanjile potrebu za ljudskom radnom snagom, te ekspanzije uslužnog sektora u ekonomiji.

Urbanizacija sa sobom dovodi cijeli niz problema, pogotovo kada se iskazuje kao nagla koncentracija velikog broja stanovnika na relativno malom prostoru. Zbog toga je potrebna posebna primjena posebnih mjera i postupaka u svrhu izgradnje i organizacije gradskih naselja. Veliki gradovi zahtijevaju posebno organiziran vodovod, kanalizaciju, opskrbu hranom i drugim namirnicama, elektroenergetsku i telekomunikacijsku mrežu. Pored toga se posebna pažnja mora posvetiti kvaliteti života u gradu, uključujući borbu protiv zagađenja, kriminala i raznih oblika društvene patologije.

## Također pogledajte

* Podjela rada
* Industrijska revolucija
* Polis

## Vanjski linkovi

*
*
*  Arhivirano 1. 7. 2012. na Wayback Machine

## Reference
# Melilla

| Melilla
Melilla |
| --- |
| Autonomna zajednica |
| ZastavaGrb |
|  Geografski položaj Melille u Španiji |
| Država |  Španija |
| Glavni grad | Melilla |
| Vlada |
|  • Predsjednik | Juan José Imbroda |
| Površina |
|  • Ukupno | 13,4 km2 |
| Mjesto po površini | 19. |
| Stanovništvo (2006) |
|  • Ukupno | 66.871 |
|  • Rang | 19. |
|  • Gustoća | 4.990 /km2 |
| ISO 3166-2 | ES-ML |
| Veb-sajt | www.camelilla.es |

**Melilla** je španska enklava, smještena na obali Sredozemnog more na sjeveru Afrike, okružena Marokom. Tradicionalno smatrana dijelom Andaluzije, zbog historijskih razloga, bila je sastavni dio provincije Malage sve do 14. marta 1995. godine, kada je usvojia Statut autonomije, te kao i Ceuta, postala autonomni grad.

## Politički status

Od 1982. godine, Maroko postavlja zahtjev nad Melillom, zajedno sa Ceutom i nekoliko španskih otoka ispred afričke obale (španski *Plazas de soberanía*) i Kanarskih otoka, povlačeći paralelu sa španskim zahtjevom nad Gibraltarom. Španska Vlada odbacuje takve usporedbe (kao i stanovnici tih gradova), dajući argumente da su Ceuta i Melilla sastavni dijelovi španske države, dok je Gibraltar prekomorski teritorij koji se ne smatra dijelom Ujedinjenog Kraljevstva. Također valja spomenuti da je historija Melille praktički identična sa poviješću gradova u južnoj Španiji, prolazeći kroz feničke, punske, bizantinske, vandalske, vizigotske, muslimanske, te katoličke ruke. Bila je oslobođena samo pet godina poslije Granade i nalazi se u španskim rukama praktički od kad Španija postoji.

Melilla i Ceuta su jedina dva teritorija Evropske unije na afričkom kopnu.

## Također pogledajte

* Plaza de soberanía
* Ceuta
# Akvarel

Albrecht Dürer, *Mladi zec*, 1502.
Paul Cézanne, *Autoportret*, 1895.
**Akvarel** (lat. *aqua*, voda) slikarska tehnika koja upotrebljava vodene boje, tj. boje koje su vezane ljepilom (gumiarabika) koje se razgrađuje u vodi. Akvarelne boje karakteriše prozirnost i prozračnost te se slikanjem boje na boju mogu dobiti izvanredni tonaliteti poetičnog karaktera.

Prilikom slikanja akvarelom podloga ima izutetno važnu ulogu jer se vidi ispod prozirnog (lazurnog) tankog sloja boje, stoga se pri radu često koristi poseban akvarelni papir sa zrnastom teksturom. Boje se na papir nanose mekanim kistovima. U tehnici akvarela se ne koristi bijela boja, pošto svijetle i tamne tonove dobijamo dodavanjem više ili manje vode. Djelove slike koji treba da ostanu bijeli, ne bojimo.

Akvarelom su slikali poznati impresionistički slikari među kojima su najpoznatiji: Claude Monet, Pierre-Auguste Renoir, Edgar Degas, Vincent van Gogh.

## Također pogledajte

* Akrilik
* Uljane boje

## Vanjski linkovi

* Handprint (en)

## Reference
# Nanomaterijal

Polje izučavanja **nanomaterijala** ima naučni pristup njihovom izučavanju u odnosu na nanotehnologiju. Ona proučava materijale sa morfološkim osobinama na nano skali, i naročito one, koji imaju posebne osobine proizašle iz njihovih nano-dimenzija.

Nanoskala se obično definiše kao jedna desetina mikrometra, kao najmanje jedna dimenzija, međutim, ovaj izraz se ponekad koristi također za materijale manje od jednog mikrometra.

## Uvod

Značajan aspekt u nanotehnologiji je ogromno povećanje omjera (en. ratio) veličine površi naspram zapremine, koji je prisutan kod mnogih materijala na nanoskali, što čini mogućim nove kvantne mehaničke efekte. Jedan primjer je “efekt kvantne veličine” gdje se elektroničke osobine čvrstih tijela mijenjaju, sa značajnim smanjenjem veličine djelića. Ovaj efekt ne dolazi do izražaja kod smanjenja sa makro na mikro dimenzije.

## Uniformnost

## Klasifikacija

### Fullereni

Animirani buckminsterfulleren C60Fulereni su klasa alotropa ugljika koji su konceptualno grafenski listovi umotani u cijevi ili sfere. Ovo uključuje ugljenične nanocijevi (ili silicijske nanocijevi) koje su od interesa kako zbog svoje mehaničke čvrstoće, tako i zbog svojih električnih svojstava.

Prvi otkriveni molekul fulerena i porodični imenjak, bukminsterfuleren (C 60), pripremili su 1985. Richard Smalley, Robert Curl, James Heath, Sean O'Brien i Harold Kroto sa Univerziteta Rice. Naziv je bio omaž Buckminsteru Fulleru, na čije geodetske kupole podsjeća. Od tada je otkriveno da se fulereni pojavljuju u prirodi. Nedavno su fulereni otkriveni u svemiru.

### Nanodjelići

### Sol-gel

## Davanje obilježja

## Sigurnost

## Dodatna literatura

## Također pogledajte

* Nanotehnologija

## Reference

## Vanjski linkovi

*  (en) Nanomaterijali: kvantne tačke, nanožice i nanocijevi
*
# Theodor Adorno

| Theodor Adorno |
| --- |
| Max Horkheimer i Theodor Adorno |
| Rođenje |  (1903-09-11) 11. septembar 1903. Frankfurt na Majni, Njemačka |
| Smrt | 6. august 1969(1969-08-06) (65 godina) Visp, Švicarska |

**Theodor Ludwig Wiesengrund Adorno** bio je njemački sociolog, filozof, pijanist, muzikolog i kompozitor. Bio je član Frankfurtske škole zajedno s Max Horkheimerom, Walter Benjaminom, Herbert Marcuseom, Jürgen Habermasom, i drugima. Također je bio muzički direktor Radio projekta (socijalno istraživanje Rockefellerove Fondacije sredinom 20. stoljeća.

Kao vrlo mlad muzički kritičar i sociolog-amater Adorno se ipak uglavnom bavio filozofskom misli. Govoreći o njemu kao socijalnom filozofu može se istaći kritički aspekt njegove filozofske misli usmjerene na kritiku društva koja je od 1945. pa dalje zauzela intelektualno prominentnu poziciju u kritičkoj teoriji Frankfurtske škole.

Doktorirao je 1924. studijom pod nazivom *Transcedencija stvarnog i noematskog u Husserlovoj fenomenologiji*. 1925. godine studirao je kompoziciju kod Albana Berga a od 1928. do 1932. je vodio bečki časopis za muziku Anbruch. Od 1930. povezan je s frankfurtskim Institutom za socijalna istraživanja. 1931. habilitira u Frankfurtu radom *Kierkegaard. Konstrukcija estetskog*. 1931. postaje privatni docent u Frankfurtu. 1933. oduzima mu se *venia legendi*, dozvola za predavanje, a 1934. emigrira i boravi na Oksfordskom univerzitetu. 1938. radi u Institutu za socijalna istraživanja u New Yorku. Od 1938. do 1941. vodi *Princeton-Radio Research Project*, a od 1944. do 1949. direktor *Research Project on Social Discrimination* u Los Angelesu. 1949. vraća se u Frankfurt, gdje je do smrti 1969. radio kao profesor filozofije i sociologije, a ujedno i direktor Instituta za socijalno istraživanje.

## Glavna djela

* *Dijalektika prosvjetiteljstva* (1947) - u koautorstvu sa Horkheimerom
* *Filozofija nove muzike* (1949)
* *Minima moralia* (1951)
* *Disonanzen* (1956)
* *Zur Metakritik der Erkenntnistheorie* (1956)
* *Noten zur Literatur I-II* (1958–1961)
* *Einleitung in die Musiksoziologie* (1962)
* *Moments musicaux* (1964)
* *Žargon autentičnosti* (1964)
* *Negativna dijalektika* (1966)
* *Tri studije o Hegelu* (1968)
* *Estetička teorija* (1970)

## Reference
# Ergonomija

Ergonomija dizajnira predmete za bolju interakciju sa ljudima.
**Ergonomija** je nauka koja se bavi dizajnom proizvoda tako da oni najbolje budu prilagođeni ljudskom tijelu.

Ergonomija se uglavnom shvata kako je to definisano u prethodnoj definiciji. Ipak, ona, u suštini, ali i sadržajno, jeste multi i interdisciplinarna nauka koja se bavi sistemom čovjek-mašina, kako bi se mašina prilagodila čovjekovim bio-psiho-socijalnim ograničenjima i zahtjevima, kako bi upotreba mašine bila efikasnija, bezbjednija i pouzdanija. Pod pojmom mašina podrazumijeva se svaki materijalni predmet sa kojim čovjek dolazi u dodir prilikom obavljanja nekog posla, tako da je mašina i tastaura računara, obična olovka, ali i lokomotiva, automobil, avion itd. Na početku nastanka ove nauke, neposredno poslije Drugog svjetskog rata, akcenat je bio na prilagođavanju mašine (shvaćene na prethodni način) ljudskom tijelu i njegovim ograničenjima. Ipak, danas se ne može zanemariti da čovjekova psihička i socijalna ograničenja, potrebe, zahtjevi mogu biti također limit u korištenju nekog sredstva, i da i njih treba učitavati prilikom projektovanja tehničkog sredstva ili tehničkog sistema.

Nastanak ergonomije se vezuje za brzi razvoj tehnike i tehničkih sredstava koja su bila sve savršenija i efikasnija, ali se onda javio čovjek kao onaj koji svojim ograničenjima postaje limitirajući faktor njegovog razvoja. Naprimjer, tehnički uzevši neko najsavršenije sredstvo nije "ergonomsko" ako ga čovjek sa svojim bio-psiho-socijalnim karakteristikama ne može efikasno koristiti, i to je danas limitirajući faktor tehničkog i tehnološkog razvoja.

Ergonomijom se danas bave biolozi, antropolozi, psiholozi, sociolozi, ali sva znanja koja nosi svaka od nabrojanih i drugih struka ne znači ništa ako se ne integrišu u skup jedinstvenih i usklađenih zahtjeva koji se moraju postaviti pred projektanta ili dizajnera tehničkog sredstva, da bi ono zadovoljilo sve potrebe i zahtjeve čovjeka.

Jednostavan primjer primjene ergonomije je **stolica za sekretaricu**:

* Visina sjedišta može da se podešava - da noge ne bi visile već da dodiruju (tj da se oslanjaju) na pod.
* Da ima rukohvate da prilikom kucanja na tastaturi nadlaktice budu oslonjene, da se ruke i ramena manje zamaraju.
* Naslon stolice treba da pridržava dio kičme u lumbalnom dijelu.
* Stolica treba da ima mogućnost okretanja u krug da bi se mogao opsluživati sto koji je jednim dijelom računarski, a drugim dijelom za pisanje.
* Stolica treba da ima točkove da se malim odgurivanjem nogama može prići nekom bližem ormaru bez ustajanja i sl.

## Također pogledajte

* Interakcija čovjeka i računara
* Sigurnosno inženjerstvo
* Lillian Gilbreth

## Vanjski linkovi

* NIOSH Topic Page on Ergonomics and Musculoskeletal Disorders
* Office Ergonomics Information iz European Agency for Safety and Health at Work
* Human Factors Standards & Handbooks iz University of Maryland Department of Mechanical Engineering
# Placebo

**Placebo** je supstanca ili procedura sa potpuno neutralnim dejstvom koja se daje prilikom ispitivanja nekog novog farmakološkog preparata eksperimentalnoj grupi i istovremeno drugoj, kontrolnoj grupi. Efekat poboljšanja zdravstvenog stanja kod kontrolne grupe (placebo efekat), koji je često bolji od efekta primjene pravog lijeka, rezultat je autosugestije i umnogome zavisi od ličnosti učesnika u proceduri.

## Također pogledajte

* Hipnoza

## Reference
# Psihopatologija

**Psihopatologija** je proučavanje abnormalne spoznaje, ponašanja i iskustava koja se razlikuju od društvenih normi i počivaju na nizu konstrukata koji se smatraju društvenom normom u bilo kojoj određenoj eri.

Biološka psihopatologija je studija biološke etiologije abnormalnih spoznaja, ponašanja i iskustava. Dječja psihopatologija je specijalizacija koja se primjenjuje na djecu i adolescente. Psihopatologija životinja je specijalizacija koja se primjenjuje na životinje. Ovaj koncept je povezan s filozofskim idejama koje je prvi iznio Galton (1869) i povezan je s primjenom eugeničkih ideja oko onoga što čini ljudsko.

Rana objašnjenja mentalnih bolesti bila su pod utjecajem vjerskih uvjerenja i praznovjerja. Psihološka stanja koja se danas klasifikuju kao mentalni poremećaji u početku su se pripisivala opsjednutosti zlih duhova, demona i đavola. Ova ideja je bila široko prihvaćena sve do šesnaestog i sedamnaestog vijeka. Pojedinci koji su patili od ovih takozvanih "posjedovanosti" bili su mučeni u okviru tretmana ili kako Foucault opisuje u Historiji ludila: posmatrani kao vidovnjaci (Jovanka Orleanka). Religiozni praktičari su koristili ovu tehniku u nadi da će svoje pacijente vratiti zdravom razumu, ali je sve više dolazilo do pomaka u veliku zatvorenost.

Grčki ljekar Hipokrat bio je jedan od prvih koji je odbacio ideju da su mentalni poremećaji uzrokovani opsjednutošću demonima ili đavolom. Čvrsto je vjerovao da su simptomi mentalnih poremećaja posljedica bolesti koje potiču iz mozga. Hipokrat je sumnjao da su ova stanja ludila posljedica neravnoteže tečnosti u tijelu. On je identifikovao ove tečnosti kao četiri, posebno: krv, crna žuč, žuta žuč i sluz. Ovo je kasnije postalo osnova teorije hemijske neravnoteže koja se široko koristi u sadašnjosti.

Štaviše, nedaleko od Hipokrata, filozof Platon je tvrdio da um, tijelo i duh rade kao jedno. Svaka neravnoteža unesena u ove kompozicije pojedinca mogla bi donijeti uznemirenost ili nedostatak harmonije unutar pojedinca. Ova filozofska ideja bi ostala u perspektivi do sedamnaestog vijeka. Kasnije ga je osporio Laing (1960) zajedno sa Laingom i Estersonom (1964) koji su primijetili da je porodično okruženje dovelo do formiranja adaptivnih strategija.

Studij psihopatologije je interdisciplinaran, a doprinosi dolaze iz kliničke psihologije, socijalne psihologije i razvojne psihologije, kao i neuropsihologije i drugih psiholoških poddisciplina. Ostale srodne oblasti uključuju psihijatriju, neuronauku, kriminologiju, socijalni rad, sociologiju, epidemiologiju i statistiku.

## Reference
# Tajanstveni suparnik

| Tajanstveni suparnik |
| --- |
| Autor | Agatha Christie |
| Originalni naziv | The Secret Adversary |
| Država | Ujedinjeno Kraljevstvo |
| Jezik | engleski jezik |
| Žanr | Kriminalistički |
| Vrsta djela | roman |
| Datum izdanja | 1922. |
| Mjesto radnje | Ujedinjeno Kraljevstvo |
| Glavni lik | Tommy i Tuppence |

Tajanstveni suparnik (engleski: *The Secret Adversary*) jest drugi roman Agathe Christie objavljen 1922. u Ujedinjenom Kraljevstvu u izdanju The Bodley Head, a u Sjedinjenim Državama od strane Dodd, Mead and Company kasnije iste godine. Britansko izdanje koštalo je sedam šilinga i šest penija, a izdanje za SAD 1,75 dolara.

U romanu predstavlja Tommyja i Tuppence.

## Radnja

Godine 1919. mladi par Tommy Beresford i Tuppence Cowley počinju partnerstvo koje se naziva "mladi pustolovi". No, njihov prvi slučaj je veća avantura nego što su mislili - naišli su na dokumente koji bi mogli dovesti do komunističke revolucije u Britaniji ako javnost sazna za njih.

## Reference

## Vanjski linkovi
# BRICS

| BRICS |
| --- |
| Logo |
| Karta država BRICS-a |
| Skraćenica | BRICS |
| Prethodnik | BRIC |
| Datum osnivanja | 2009. |
| Vrsta | Ekonomska, politička, regionalno kooperativna organisacija, vojna |
| Članstvo | prikaži
10 država članica
* Brazil
* Rusija
* Indija
* Kina
* Južnoafrička Republika
* Egipat
* Etiopija
* Indonezija
* Iran
* Saudijska Arabija
* Ujedinjeni Arapski Emirati
 |
| Jezik | Engleski, portugalski, ruski, kineski, hindski, perzijski, arapski, amharski |
| Predsjednici | * Luiz Inácio Lula da Silva
* Vladimir Putin
* Narendra Modi
* Xi Jinping
* Cyril Ramaphosa
 |
| Ministri finansija | * Fernando Haddad
* Anton Siluanov
* Nirmala Sitharaman
* Lan Fo'an
* Enoch Godongwana
 |
| Guverneri centralnih banaka | * Gabriel Galípolo
* Elvira Nabiullina
* Sanjay Malhotra
* Pan Gongsheng
* Lesetja Kganyago
 |
| Veb-sajt | BRICS.org |

**BRICS** je međuvladina organizacija koju čine Brazil, Rusija, Indija, Kina, Južna Afrika, Egipat, Etiopija, Iran, Indonezija i Ujedinjeni Arapski Emirati . Osnovana je 2010. dodavanjem Južne Afrike svom prethodniku nazvanom BRIC nazvan po prvom slovu zemalja osnivača Brazila, Rusije, Indije i Kine. U augustu 2023, na 15. samitu BRICS-a, južnoafrički predsjednik Cyril Ramaphosa objavio je da su Argentina, Egipat, Etiopija, Iran, Saudijska Arabija i Ujedinjeni Arapski Emirati pozvani da se pridruže organizaciji 1. januara 2024. Međutim, 30. decembra 2023. nova vlada Argentine službeno je povukla zemlju iz procesa prijave i odbila prošireni poziv za pridruživanje bloku.

Implicitno, tiče se ekonomskog savezništva ovih komplementarnih ekonomija. Pojam je uveo Džim O’Nijl iz korporacije za globalna finansijska istraživanja Goldman Saks, a vrlo brzo je prihvaćen u javnosti, naročito u medijima, do te mjere da ga većina izvora vijesti iz globalnih finansija koriste bez mnogo objašnjenja. Sastanak zvaničnika ovih država, održan na ljeto 2008. u Jekaterinburgu, nazvan je samit Brik.

Države BRIK-a imaju 40 % svjetskog stanovništva, odnosno 25 % kopnene teritorije.

Dana 13. aprila 2011. je u članstvo organizacije primljena Južnoafrička Republika nakon čega se za nju koristi engleska skraćenica BRICS.

## Reference

* Istraživanja ekonomije zemalja Brik - Prezentacija korporacije Goldman Saks Arhivirano 21. 7. 2009. na Wayback Machine
# Karmelićani

**Red braće Blažene Djevice Marije od gore Karmela (karmelićani)** (latinski: *Ordo Fratrum Beatae Mariae Virginis de Monte Carmelo (OCarm)*) je rimokatolički crkveni red osnovan u 12. vijeku. U 15. vijeku je utemeljena ženska grana, a nakon obnove Terezije Avilske i Ivana od Križa u 16. vijeku odvojila se grana *bosonogih karmelićana* i klauzurnih *bosonogih karmelićanki* (*Ordo Fratrum Carmelitarum Discalceatorum Beatae Mariae Virginis de Monte Carmelo (OCD)*). Krajem 19. vijeka Marija Terezija od sv. Josipa je utemeljila *karmelićanke Božanskog Srca Isusova* (*Carmel Divino Core Jesu (DCJ)*). Karmelićani se odlikuju velikim poštovanjem Blažene Djevice Marije pod čijom zaštitom žive i djeluju od svog utemeljenja.

U Bosni i Hercegovini postoje dva karmelićanska samostana: ženski na Stupu i muški na Buškom jezeru.