# Olimpijske igre 2004.

Olimpijske igre 2004.|  |
| Grad domaćin | Atina, Grčka |
| Br. država | 201 |
| Br. sportista | 10.625 |
| Br. takmičenja | 301 u 28 sportova (40 disciplina) |
| Otvaranje igara | 13. august 2004. |
| Zatvaranje igara | 29. august 2004. |
| **Ljetne**← Sydney 2000.London 2008 →
**Zimske**← Salt Lake City 2002.Torino 2006 →

Paraolimpijske igre 2004. |

**Ljetne olimpijske igre 2004.** (grčki: Θερινοί Ολυμπιακοί Αγώνες 2004, trans. *Therinoí Olympiakoí Agónes 2004*), zvanično Igre **XXVIII Olimpijade** (grčki: Αγώνες της 28ης Ολυμπιάδας, trans. *Agónes tis 28is Olympiádas*) i također poznate kao **Atina 2004.** (Αθήνα 2004), bile su međunarodna multisportska manifestacija koja se održavala od 13. do 29 augusta 2004. u Atini, Grčka. Na Igrama se takmičilo 10.625 sportista, oko 600 više od očekivanog, u pratnji 5.501 zvaničnika tima iz 201 zemlje, sa 301 medaljom u 28 različitih sportova. Igre 2004. obilježile su prvi put od Ljetnih olimpijskih igara 1996. da su prisustvovale sve zemlje sa nacionalnim olimpijskim komitetom, a također su bile i prvi put da je Atina bila domaćin Igara od njihove prve moderne inkarnacije 1896., kao i povratka Olimpijskih igara svom rodnom mjestu. Atina je postala jedan od samo četiri grada u to vrijeme koji je u dva navrata bio domaćin Ljetnih olimpijskih igara (zajedno sa Parizom, Londonom i Los Angelesom). Na ovim Igrama predstavljen je novi avers medalje, koji je zamijenio dizajn Giuseppea Cassiolija koji se koristio od 1928. godine. Novi dizajn sadrži stadion Panathenaic u Atini ispravljajući dugogodišnju grešku korištenja prikaza rimskog Koloseuma, a ne grčkog prostora. Igre 2004. bile su prve od dvije uzastopne Olimpijske igre koje su održane u Južnoj Evropi od Ljetnih olimpijskih igara 1992. u Barseloni, Španija, a nakon njih su uslijedile Zimske olimpijske igre 2006. u Torinu, Italija.

 Ceremonija paljenja plamena upriličena je kao paganska priredba, sa rasplesanim svećenicama.
 Olimpijski plamen je prvi put obišao svijet .
 Olimpijski plamen na ceremoniji otvaranja
Ceremoniju otvaranja, iz svečanih loža Olimpijskog stadiona, osim domaćina, grčkog predsjednika Kostisa Stephanopoulosa i premijera Kostasa Karamanlisa, predsjednice Organizacijskog odbora "Atina 2004", Gianne Angelopoulos-Daskalaki i grčkih dužnosnika, pratio je veliki broj stranih državnika, među kojima je bio Tony Blair, Ion Iliescu, Recep Tayyip Erdogan, Tasos Papadopulos, George Bush, španski kralj Huan Carlos, princ Charles, kao i predsednici MOO-a - sadašnji Jacques Rogue i bivši Huan Antonio Samaran. Spektakularnu ceremoniju otvaranja Igara mnogi će pamtiti po scenskim efektima i scenografskim rešenjima, ali, prije svega, po snažnoj poruci da je ovo pravo mjesto rođenja Olimpijskih igara, da su upravo ovdje ponikli svi olimpijski ideali i da je sportsko takmičenje način da svijet pokaže jedno ljepše i humanije lice.

Igre, još od antičkog doba, kada su pokrenute idejom o promoviranju iskonskih civilizacijskih vrijednosti, afirmiraju prave duhovne kanone čovječanstva, solidarnost komunikaciju, prijateljstvo i saradnju među ljudima.

Umjetnički dio ceremonije, prepun snažne simbolike, koji je potpisao međunarodni tim autora na čelu sa uglednim grčkim koreografom Dimitrisom Papaioannouom, počeo je padom komete u vodu, iz koje izranjaju pet olimpijskih krugova u plamenu.

U 30-minutnom performansu, sa više stotina sudionika, autori su, putem specijalnih vizualnih efekata i lasera, podsjetili na značaj antičke Grčke, na korijene nauke i umjetnosti, astronomije i geometrije, na mukotrpan put koji je olimpizam prešao u svojoj dugoj tradiciji.

Tako je iz jezera, vode iz koje se rađa novi život, u koje je bio pretvoren središnji dio stadiona, izronilo drvo masline, kao simbol dugovječnosti, olimpijskog duha i Grčke.

Svečani defile sportista iz 202 zemlje, počeo je ulaskom grčke nacionalne zastave, koju je nosio Piros Dimas, trostruki olimpijski pobjednik u dizanju tegova.
Čast da olimpijsku baklju, kao posljednji nositelji donesu na stadion, pripala je Nicosu Galisu, košarkašu, Mimisu Domazosu, nogometašu, Vouli Patoulidou, atletičarki, Kaiju Kahjazviliju, dizaču tegova, Janisu Melissanidisu, gimnastičaru i Nicosu Kaklamanakisu, jedriličaru.

Olimpijske Igre su i medijski događaj, bez presedana, jer je slika sa Olimpijskog stadiona, posredstvom 204 TV-kuće, direktno otišla na sve četiri strane svijeta, dok se za ovaj događaj akreditiralo 22.000 novinara.

## Medalje

|  |  |
| --- | --- |
| **XXVIII Olimpijske igre**  |  |
| **Mjesto** | **Država** | Zlato  | Srebro  | Bronza  | **Ukupno** |
| 1 |  SAD | 35 | 40 | 27 | 102 |
| 2 |  Kina | 32 | 17 | 14 | 63 |
| 3 |  Rusija | 27 | 27 | 38 | 92 |
| 4 |  Australija | 17 | 16 | 16 | 49 |
| 5 |  Japan | 16 | 9 | 12 | 37 |
| 6 |  Njemačka | 14 | 16 | 19 | 49 |
| 7 |  Francuska | 11 | 9 | 13 | 33 |
| 8 |  Italija | 10 | 11 | 11 | 32 |
| 9 |  Južna Koreja | 9 | 12 | 9 | 30 |
| 1 0 |  Velika Britanija | 9 | 9 | 12 | 30 |

## Bilješke

## Reference

Nedovršeni članak Olimpijske igre 2004. koji govori o **sportu** treba dopuniti. Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.