# Vitruvijev čovjek

| Vitruvijev čovjek |
| --- |
|  |
| Autor | Leonardo da Vinci |
| Godina | oko 1487. |
| Tip | Pero i tinta |
| Dimenzije | 34,4 × 25,5 cm |

Vitruvijev čovjek jest svjetski poznati crtež Leonarda da Vincija, nastao oko 1487. Uz crtež se nalaze i bilješke zasnovane na djelu čuvenog arhitekta Vitruvija. Urađen je perom i tintom na papiru, a prikazuje figuru muškarca u dvjema pozicijama koje se preklapaju, s raširenim rukama (u jednoj) te raširenim rukama i nogama (u drugoj), oko kojih su istovremeno opisani kružnica i kvadrat. Crtež i tekst ponekad se nazivaju **Zakonom proporcija** ili, rjeđe, **Proporcijama čovjeka**. Čuva se u *Galleriji dell'Accademia* u Veneciji i, kao većina radova na papiru, prikazuje se samo povremeno.

Crtež je zasnovan na korelacijama idealnih ljudskih proporcija i geometrije koje je opisao starorimski arhitekt Vitruvije u trećoj knjizi svoje rasprave *De Architectura* (*O arhitekturi*). On je opisao ljudsku figuru kao osnovni izvor proporcija među tzv. klasičnim arhitektonskim porecima. I drugi umjetnici pokušali su oslikati ovaj koncept, ali s manje uspjeha. Leonardov crtež tradicionalno se imenuje u počast Vitruviju.

## Historija

Ovaj crtež predstavlja spoj umjetnosti i nauke tokom renesanse te je savršen primjer Leonardovog zanimanja za proporcije. Također predstavlja i kamen temeljac Leonardovih pokušaja da uspostavi odnose između čovjeka i prirode. *Encyclopaedia Britannica* u svom veb-izdanju navodi: "Leonardo je zamislio ovaj veliki slikovni dijagram ljudskog tijela koji je napravio kroz svoje anatomske crteže i *Vitruvijevog čovjeka* kao *cosmografia del minor mondo* (kozmografiju mikrosvijeta). Vjerovao je da su mehanizmi ljudskog tijela analogni mehanizmima u svemiru."

Prema Leonardovom viđenju pratećeg teksta, napisanog u ogledalnom rukopisu, crtež je urađen kao studija o proporcijama ljudskog (muškog) tijela, kao što je opisao Vitruvije:

Proporcije ljudskog tijela
Proporcije ljudske glave
Mjere *Vitruvijevog čovjeka*
* dlan je širina 4 prsta
* stopa(lo) je širina 4 dlana (npr., oko 12 inča)
* kubit je širina 6 dlanova
* korak iznosi 4 kubita
* visina čovjeka iznosi 4 koraka (tj. 24 dlana)
* *"erit eaque mensura ad manas pansas"* (dužina čovjekovih raširenih ruku (raspon ruku) jednak je njegovoj visini)
* razmak između početka kose na čelu i dna brade jest 1/10 čovjekove visine
* razmak između vrha glave i dna brade jest 1/8 čovjekove visine
* razmak između dna vrata i do početka kose jest 1/6 čovjekove visine
* maksimalna širina ramena jest 1/4 čovjekove visine
* razmak između sredine prsa do vrha glave jest 1/4 čovjekove visine
* razmak od lakta do vrha šake jest 1/4 čovjekove visine
* razmak od lakta do pazuha jest 1/8 čovjekove visine
* dužina šake je 1/10 čovjekove visine
* razmak između dna brade i nosa jest 1/3 visine glave
* razmak između početka kose i obrva jest 1/3 dužine lica
* dužina uha jest 1/3 dužine lica
* dužina čovjekovog stopala jest 1/6 njegove visine

Leonardo očito ilustrira *De architectura* 3.1.2-3, gdje se kaže:

> *Ljudsko tijelo stvoreno je tako da je lice, od brade do vrha čela i najdonjih korjenova kose, deseti dio ukupne visine; otvorena šaka, od zapešća do vrha srednjeg prsta, jednaka je licu; glava, od brade do vrha, jest 1/8, a s vratom i ramenom od vrha prsa do najdonjih korjenova kose jest 1/6 visine; od sredine prsa do vrha glave jest 1/4 visine. Ako uzmemo visinu/dužinu samog lica, razmak između dna brade do ispod nozdrva jest 1/3; isti je i razmak od linije između obrva do ispod nozdrva; od obrva do najdonjih korjenova kose također je 1/3 lica, uključujući čelo. Dužina stopala je 1/6 čovjekove visine, dužina podlaktice je 1/4, a širina prsa također 1/4. I ostali dijelovi imaju vlastite simetrične proporcije; antički slikari i kipari postigli su veliki i trajni renome koristeći se upravo njima. Slično tome, u dijelovima hrama treba biti najveća harmonija u simetrijskim odnosima različitih dijelova prema općoj veličini cjeline. Zatim ponovo, centralna tačka ljudskog tijela je prirodno pupak. Ako čovjek bude položen poleđice s raširenim rukama i nogama, a zatim u pupak bude "zaboden" šestar, prsti ruku i nogu dodirivat će kružnicu opisanu iz pupka. I jednako kao što se oko ljudskog tijela može opisati kružnica, isto se može opisati i kvadrat. Ako izmjerimo razmak od tabana do vrha glave i onda tu mjeru primijenimo na raširene ruke, ustanovit će se da je širina jednaka visini, kao i u slučaju ravnih površina koje su savršeno kvadratne.*
>
>
>

Višestruka tačka gledišta, čiji korijeni počinju s romantizmom, uvjerila nas je da ne postoji univerzalni set proporcija za ljudsko tijelo. Ustanovljena je i posebna disciplina, antropometrija, kako bi se opisale individualne varijacije. Vitruvijeve tvrdnje mogu se interpretirati kao tvrdnje o *prosječnim* proporcijama. Vitruvije se namučio da ustanovi preciznu matematičku definiciju onoga što je mislio rekavši da je pupak centar tijela, ali druge definicije dovele su do različitih rezultata; npr. težište ljudskog tijela zavisi od pozicije udova i u stojećem položaju obično je 10 cm ispod pupka, blizu vrha kosti u kuku.

Leonardov crtež kombinira pažljivo čitanje drevnog teksta s njegovim vlastitim zapažanjima o stvarnim ljudskim tijelima. U crtanju kružnice i kvadrata on ispravno zapaža da kvadrat ne može imati isti centar kao i kružnica, tj. pupak, već je on nešto niže. Ova ispravka je inovativni dio Leonardovog crteža i ono što ga razlikuje od prijašnjih ilustracija. Također odstupa od Vitruvija u tome što je nacrtao ruke podignute u položaj u kojem su vrhovi prstiju u istoj visini s vrhom glave, dok su kod Vitruvija pod mnogo manjim uglom, u kojem ruke tvore linije koje prolaze kroz pupak.

Sam crtež često se koristi kao implicitni simbol suštinske simetričnosti ljudskog tijela, a u proširenom značenju i svemira kao cjeline.

Ispitivanjem crteža može se uočiti da kombinacija položajâ ruku i nogu zapravo tvori 16 različitih položaja. Položaj s pravo ispruženim rukama i spojenim nogama upisan je u kvadrat, dok je položaj "raširenih orlovih krila" upisan u kružnicu.

Crtež je bio u kolekciji Giuseppea Bossija koji ga je ubacio u svoju monografiju o Leonardovoj *Posljednjoj večeri* pod nazivom *Del Cenacolo di Leonardo Da Vinci libri quattro* (*"Posljednja večera" L. da Vincija, knjiga 4*) (1810). Naredne godine odvojio je dio monografije koji se odnosio na *Vitruvijevog čovjeka* i objavio ga kao *Delle opinioni di Leonardo da Vinci intorno alla simmetria de Corpi Umani* (*Mišljenja L. da Vincija o simetričnosti ljudskog tijela*) (1811), s posvetom svom prijatelju Antoniju Canovi.

Nakon Bossijeve smrti 1815. *Vitruvijev čovjek* došao je u posjed *Gallerije dell'Accademia*, zajedno s većinom njegovih crteža.

## Predstavljanje u modernim vremenima

*Vitruvijev čovjek* danas se koristi kao savremeni simbol medicinskih profesionalaca i medicinskih establišmenta. Mnoge medicinske kompanije prihvatile su ovu umjetninu kao simbol njihove grupe, kompanije ili organizacije, naročito u SAD-u, Saudijskoj Arabiji, Indiji i Njemačkoj. Također predstavlja alternativnu medicinu i holopatski pristup zdravlju.

Ovaj crtež ostaje jedno od najspominjanijih i najreproduciranijih umjetničkih djela u današnjem svijetu. Proporcije ljudskog tijela, kakve je predložio Vitruvije, nadahnule su mnoge umjetnike da naslikaju svoju verziju *Vitruvijevog čovjeka*:

* Cesare Cesariano (1521) koji je bio urednik važnog izdanja Vitruvijevog djela *De Architectura* (pretpostavlja se da je Da Vinci uradio ilustracije za ovo izdanje)
* Albrecht Dürer (1528) u svojoj knjizi *Vier Bücher von menschlicher Proportion* (*Četiri knjige o ljudskim proporcijama*)
* Pietro di Giacomo Cataneo (1554)
* Heinrich Lautensack (1618)
* William Blake (1795) "Glad Day" (danas poznata kao "Albion rose"); ova verzija je bez kružnice i kvadrata
* Verzija Susan D. White *Sex Change for Vitruvian Man* (*Promjena spola Vitruvijevog čovjeka*) (2005)

Osim upotrebe u medicinskoj profesiji, ovaj crtež korišten je u raznim fiktivnim i nefiktivnim medijima za različite simboličke svrhe. Naprimjer, pojavljuje se na nacionalnoj strani italijanske kovanice od 1 eura, a odabrao ga je ministar ekonomije (i kasniji predsjednik Italije) Carlo Azeglio Ciampi zbog njegovog visokosimboličnog značenja "čovjeka kao mjere svih stvari". Figura istog oblika obučena u svemirsko odijelo bila je na naljepnici koju su na desnom ramenu svog svemirskog odijela nosili članovi Američke vanraketne pokretne jedinice (*EMU*) koju je koristila NASA. Ovu naljepnicu, nazvanu *EVA*-naljepnica, dobijali su i svemirski šetači i stavljali su je na svoje kombinezone kao znak da su završili svemirsku šetnju.

Stilizirane figure *Vitruvijevog čovjeka* prihvaćene su za sličice koje predstavljaju dostupnost u Mac OS-u. i računarske interfejse GNOME desktopa.

Naročito kad se koristi u fikciji, ovaj crtež se obično modificira kako bi odgovarao okruženju, i to dodavanjem lika, kostura ili ne-ljudskog bića (kao što je robot u naučnoj fantastici ili životinja). Lahko prepoznatljiva slika pogodna je da se o njoj često govori.

* Moderne predstave crteža
* *Vitruvijev čovjek* na italijanskoj kovanici od 1 eura
* Naljepnica *Skylaba 2* (*Skylaba 3*) prikazuje *Vitruvijevog čovjeka*, sa globusom i Suncem u pozadini

## Reference

## Vanjski linkovi

* Stranica Univerziteta *Willamette* o *Vitruvijevom čovjeku*
* Stranica Univerziteta Stanford o *Vitruvijevom čovjeku*
* *Vitruvijev čovjek* i kvadratura kruga (de)
* Leonardov *Vitruvijev čovjek*
* Video o *Vitruvijevom čovjeku*
* Savremena interpretacija *Vitruvijevog čovjeka*