# Slobodna teritorija Trsta

| Slobodna teritorija TrstaTerritorio Libero di Trieste Svobodno tržaško ozemlje Slobodni teritorij Trsta |
| --- |
| 1947–1954 |
|

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Prethodnice:**

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← |  | Kraljevina Italija |

 | **Nasljednice:**

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija |  | → |
| Italija |  | → |

 |

 |
|

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |

 |
| Položaj na karti |
| Glavni grad | Trst
 |
| Službeni jezik | srpskohrvatski, slovenski i italijanski |
| **Etničke grupe**  | Jugoslaveni i Italijani |
| Državno uređenje | Grad-država pod nadzorom Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija  |
| Guverner |
| • 1947–1951 | Terence Airey (Zona A) Mirko Lenac (Zona B) |
| • 1951–1954 | John Winterton (Zona A) Miloš Stamatović (Zona B) |
| Zakonodavstvo |   |
| Osnivanje | 10. februar 1947.  |
| Površina |
| • 1947. |  738 km2 |
| Stanovništvo |
| • Ukupno (1949.) | 370.000  |
| Valuta | Italijanska lira (Zona A) Jugolira (Zona B)  |
| Vremenska zona | UTC +1 (CET) UTC +2 (CEST) |

**Slobodna teritorija Trsta** (it: *Territorio libero di Trieste*; slv: *Svobodno tržaško ozemlje*; hr: *Slobodni teritorij Trsta*) bilo je nezavisna teritorija smješteno u srednjoj Evropi između sjeverne Italije i SFR Jugoslavije, okrenuta sjevernom dijelu Jadranskog mora, pod direktnom odgovornošću Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija nakon Drugog svjetskog rata. U osnovi je djelovao kao slobodan grad, tj. grad-država.

Slobodna država Trsta je osnovana 10. februara 1947. godine, i to Ugovorom o miru s Italijom, kojega su pod okriljem Ujedinjenih nacija potpisale sve sile pobjednice iz Drugog svjetskog rata. Glavni cilj uspostave tog ovog teritorija je bila smanjivanje teritorija koje predstavljaju predmet spora između SFR Jugoslavije i Italije - Istra, Rijeka, Zadar, otok Cres, Lošinj i Lastovo, te jednog broja manjih otoka koji su nakon Prvog svjetskog rata bili pripali Italiji su istim ugovorom iz 1947. godine pripojena SR Hrvatskoj u Jugoslaviji - a time i između tadašnjeg socijalističkog i zapadnog bloka u uvjetima Hladnog rata između njih.

Objektivno je nad južnim dijelom STT-a - tzv. "Zonom B" upravljala Jugoslavija (putem vojne uprave, koja je njime upravljala kao faktičnim dijelom socijalističke Jugoslavije), a sjeverni dio ("Zona A") koji je bio pod vojnom upravom SAD i Velike Britanije ekonomski i socijalno je predstavljao dio Italije. Faktično stanje je sankcionirano Osimskim ugovorom iz 1975. godine, kojim su granice između zone A i zone B postale definitivno priznatim međudržavnim granicama. Područje nekadašnje Zone B koje se nalazi južno od rijeke Dragonje pripada danas Hrvatskoj, a područje od te rijeke do italijanske granice predstavlja teritorij Slovenije (Slovensko Primorje).

## Geografija

Slobodni teritorij Trsta se sastojao od grada Trsta, te obalnog pojasa koji se danas nalazi u Italiji (zona A) i jednog dijela Istarskog poluotoka (zona B), danas podijeljen između Slovenije i Hrvatske. Područje države se protezalo na 738 km² oko Tršćanskog zaliva od Duina na sjeveru, do Novigrada na jugu, te je na tom području živjelo oko 370,000 stanovnika. Rijeke na ovom području su: Dragonja (*Dragogna*), Reka (*Timavo*), Glinščica (*Rosandra*) i Mirna (*Quieto*). Najviša tačka države je bila Veliko Gradišče (*Monte Castellaro*) (724 m).

Teritorija se sastojila od 18 općina (od sjevera prema jugu):

| Zona | Općina | Država |
| --- | --- | --- |
| Izvorno ime | Drugo ime |  |
| A | Duino / Devin | *Duino* |  Italija |
| Aurisina / Nabrežina | *Aurisina* |
| Zgonik | *Sgonico* |
| Repentabor | *Monrupino* |
| Trst | *Trieste* |
| Milje / Muđa | *Muggia* |
| Dolina | *San Dorligo della Valle* |
| - |
| B | Dekani | *Villa Decani* |  Slovenija |
| Koper | *Kopar*, *Capodistria* |
| Izola | *Isola* |
| Piran | *Pirano* |
| Marezige | *Maresego* |
| Šmarje | *Monte di Capodistria* |
| Umag | *Umago* |  Hrvatska |
| Buje | *Buie* |
| Brtonigla | *Verteneglio* |
| Grožnjan | *Grisignana* |
| Novigrad | *Cittànova* |

## Historija

Trst je vijekovima bio dio Austro-Ugarske, iako su većinu stanovnika činili Italijani. Nakon Prvog svjetskog rata, 1921. godine, Italija je službeno pripojila Trst, Istru, Kvarner i dijelove današnje zapadne Slovenije. Nadalje, 1924. godine, Italija je pripojila i Slobodnu Državu Rijeku. Ruralno područje su većinom naseljavali Slovenci i Hrvati, dok su Talijani prebivali većinom u Trstu i nekim istarskim gradovima. U 1920-im i 1930-im godinama, slavensko stanovništvo je pod fašističkim režimom bilo podvrgnuto italijanizaciji i diskriminaciji. Također su često bili podvrgnuti nasilju, 13. maja 1920. zapaljen je Slovenski narodni dom u Trstu, kao odgovor na ubojstvo dvojice italijanskih mornara, koje je ubila jugoslavenska žandarmerija u pobuni u Splitu. Mnogi Slovenci i Hrvati su emigrirali u Jugoslaviju, dok su se neki pridružili pokretu otpora TIGR (Trst, Istra, Gorica i Rijeka), koji je u 1920-ima i 1930-ima izveo više od 100 oružanih akcija u Trstu i njegovoj okolici.

Poster Marshallovog plana koji prikazuje zastave evropskih država, uključujući zastavu Trsta, koja je greškom prikazana s plavom umjesto s crvenom pozadinom.
Grb Slobodnog teritorija Trsta korišten u Zoni B.
Italija se u Drugom svjetskom ratu borila na strani Osovinskih sila. Nakon pada fašističkog režima 1943. godine i italijanske kapitulacije, NDH je pripojila ovaj teritorij, ali su ga okupirale njemačke snage. 4. armijs jugoslavenske vojske, zajedno sa 9. korpusom slovenske NOV-e, zauzela je Trst 1. maja 1945. godine, čime su Trst osvojile partizanske snage. Idući dan njemačka vojska se predala novozelandskoj vojsci. 12. maja je potpisan dogovor između Jugoslavije i zapadnih Saveznika o napuštanju teritorija, što je jugoslavenska vojska učinila 12. juna.

10. februara 1947. godine, u Parizu je potpisan Pariški mirovni ugovor, mirovni sporazum s Italijom kojim je osnovan Slobodni teritorij Trsta (STT). Ovaj teritorij je podijeljen u dvije zone. Zona A je bila oko 222,5 km² i u njoj je živjelo 262 406 stanovnika, te je uključivala grad Trst. Ova zona je bila pod upravom britanskih i američkih snaga. Zona B je bila velika 515,5 km² te je uključivala sjeverozapadnu Istru. U ovoj zoni je tad živjelo 71.000 stanovnika, a bila je pod upravom Jugoslavenske narodne armije. Ovaj teritorij, tako nikad nije *de facto* funkcionirao kao samostalna država, iako je *de iure* to bio, te je izdavao vlastiti novac i poštanske marke.

U 1954. godini, u Londonu, potpisan je Sporazum o suglasju (ili *Londonski sporazum*) kojim je Slobodni teritorij Trsta prestajao postojati. Zona A je priključena Italiji, a zona B Jugoslaviji. Konačna granica između Italije i Jugoslavije je dogovorena 1975. godine, Osimskim sporazumima (ili *Osimskim sporazumom*), koji je potpisan 10. novembra u italijanskom mjestu Osimo.

Zona A odgovara današnjoj italijanskoj pokrajini Trst, a zona B je podijeljena između primorske Slovenije i Istarske županije.

## Stanovništvo

### Popis u Austro-Ugarskoj iz 1910.

Prema revidiranom austro-ugarskom popisu stanovništva iz 1910. godine, popisano je 229.437 Tršćana (u samom gradu bez okolnih krajeva). Nakon protesta Slovenaca, Hrvata i Srba, popis je ponovno proveden samo za grad Trst i to tako da se građani nisu izjašnjavali prema jeziku kojim su se služili, nego kako su upisivani u određenu narodnost prema obliku prezimena ili prema mjestu podrijetla:

* Italijani: 51,85% (118,957)
* Slovenci: 24,78% (56,845)
* Nijemci: 5,17% (11,856),
* Hrvati i Srbi: 1,05% (2,403)
* Ostali: 0,34% (779)
* Stranci izvan Austro-Ugarske od kojih je oko 75% bilo iz Italije: 16,82% (38,597)

### Lokalni popis iz 1910.

Prema lokalnom popisu provedenom iste godine, ali prema govornom jeziku, stanje je bilo sljedeće:

* Italijani: 142,000
* Slovenci: 36,500
* Nijemci: 9,600
* stranci, uglavnom iz Kraljevine Italije: 30,000

### Italijanski popis iz 1921.

Prema popisu Kraljevine Italije iz 1921., koji je proveden prema govornom jeziku (i uz italijanske popisivače koji su "domoljubno" upisivali kao govornike italijanskog jezika mnoge koji su bili dvojezični: bilo je to vrijeme najintenzivnije italijanizacije), podaci za područje koje će obuhvaćati Slobodni teritorij Trsta bili su sljedeći:

**Cijelo područje budućeg STT Italijani: 266,311
* Slovenci i Hrvati: 48,714
* ostali: 18,531

**Buduća Zona A Italijani: 211,660
* Slovenci i Hrvati: 32,427
* ostali: 18,319

**Buduća Zona B Italijani: 54,651
* Slovenci i Hrvati: 16,287
* ostali: 212

**Sam grad Trst Italijani: 203,373
* Slovenci: 18,088
* stranci: 18,122

### Popisi i procjene nakon Drugog svjetskog rata

Prema procjenama Savezničke vojne uprave, u zoni A 1949. godine bilo je oko 310,000 stanovnika, od čega oko 239,200 Itlijana i oko 63,000 Slovenaca. Prema jugoslavenskom popisu za Zonu B iz 1945. godine, na tom je području stanje bilo ukupno 67,461 stanovnik, od čega 30,789 Hrvata i Slovenaca, 29,672 Italijana i 7,000 neopredijeljenih.

Saveznici su nakon Drugog svjetskog rata odbili priznati kako rezultate italijanskog popisa iz 1921., tako i rezultate jugoslavenskog popisa iz 1945., i u svojim su procjenama uglavnom slijedili austro-ugarski popis iz 1910.

Tijekom 1940-ih, te nakon podijele zemlje, veliki broj Italijana, oko 40,000, iselio se iz zone B u zonu A ili u Italiju. Razlozi su bilo razni: etničke tenzije i pritisak sa strane Jugoslavenske vlasti, ekonomski razlozi, podupiranje fašističkog režima, prisiljenje na odlazak ili želja za životom u matičnoj državi. Na jugoslavenskoj strani, iseljenici su znani kao optanti (od lat. *optare*, »željeti, izbirati«), a na italijanskoj kao ezuli (od lat. *exilium*, »izgon«). Oko 30,000 Italijana ostalo je živjeti u tadašnjoj Jugoslaviji, te danas predstavljaju italijansku manjinu u Sloveniji i Hrvatskoj.

## Reference

## Vanjski linkovi

* Ustav STT-a