# Isus

| Isus |
| --- |
| Najstarija poznata ikona Hrista Pantokratora, manastir svete Kataríne, Egipat |
| Rođenje | c. 4 p. n. e Judeja, Rimsko Carstvo |
| Smrt | c. 30 / 33 (33–36 god.) Jerusalem, Judeja, Rimsko Carstvo |
| Roditelji | * Marija
* Sveti Josip
 |

**Isus Krist** ili **Isus Hristos** (latinski: *Iesus Christus*; grčki: Ίησοΰς Χριστός; Betlehem, 4. p. n. e.– Jerusalem, 33.) osnivač je kršćanstva i važna figura u nekoliko drugih religija. Krist ili Hrist je titula koja dolazi od grčke riječi za Pomazanika, i ta se riječ dobro uklapa u hebrejsku riječ Mesija. Četiri su evanđelja (po Mateju, Marku, Luki i Ivanu) koja govore o Isusu, odnosno o njegovom učenju i životu.

## U kršćanstvu

Prema kršćanskom vjerovanju Isus je utjelovljeni Sin Božiji, utjelovljena Božija Riječ (utjelovljenje), Mesija, Spasitelj i Otkupitelj svijeta. Ime Isus osobno je ime historijskog Isusa iz Nazareta, a vjeroispovjedni naslov *Krist* s vremenom je postao drugom sastavnicom dvojnog imena. Odnos ljudske i božanske prirode u Isusu Kristu proučava kristologija, a spasenjsku stranu njegova djela soteriologija.

Michelangelova skulptura poznata pod nazivom *"Pietà"* pokazuje Mariju koja drži mrtvo tijelo Isusa.
Glavni izvori o historijskom Isusu su novozavjetni spisi (evanđelja i poslanice), a od nekršćanskih antičkih izvora Tacit, Plinije Mlađi, Svetonije, Josip Flavije i Talmud.

Prema Novom zavjetu Isus se rodio u Betlehemu u rimskoj provinciji Judeji za vrijeme vladavine rimskog cara Augusta. Od godine njegova rođenja računa se kršćanska era (po novijim proračunima Isus je rođen nekoliko godina prije). Odrastao je u židovskoj porodici u Nazaretu, pa se u evanđeljima naziva Isusom iz Nazareta ili Isusom Nazarećaninom. Po zanimanju je bio tesar. O njegovu životu do njegove tridesete godine ne zna se ništa, a tada, nakon krštenja u rijeci Jordanu i kušnje u pustinji, počinje njegovo javno djelovanje u Galileji, Judeji i Jerusalemu. Povremeno je zalazio i u paganske krajeve (Tir, Sidon, Dekapol, Cezareja Filipova). Posljednje dane prije muke i smrti je proveo u Jerusalemu. Ondje je po nalogu židovskih vjerskih poglavara bio uhapšen, optužen da smućuje narod i da je odan rimskom upravniku Ponciju Pilatu, koji ga je osudio na smrt razapinjanjem na križ. Prema vjerovanju njegovih učenika uskrsnuo je treći dan i uzašao na nebo kao iščekivani Mesija ili Krist.

U svome javnom djelovanju i propovijedanju Isus je nastupio nagovještavajući kraljevstvo Božije. U taj je starozavjetni pojam unio nove sadržaje i nijanse. Nije više riječ o iščekivanju ovozemaljskog kraljevstva, već duhovnog. Na ovom se svijetu očituje u obraćenju (*metanoja*), a na drugom u vječnom blaženstvu na nebu. Starozavjetnom je legalizmu suprotstavio unutrašnji stav i čistoću srca, a religiji zatvorenoj u etničke granice univerzalnost evanđelja i ljubav prema bližnjem. Srž je Isusove poruke izražena u Govoru na gori. Isus nije ništa napisao, a njegovu poruku (Evanđelje) poslije su zabilježili njegovi učenici, apostoli i evanđelisti, u Novom zavjetu. Ondje je Isus prikazan i kao začetnik novog poimanja Boga (Trojstvo), osnivač Crkve (Dvanaestorica, Dvanaest apostola) i sakramenata.

## U islamu

**Isa, sin Merjemin**(ar. Isa ibn Maryam) ili **Isa** zauzima jedinstveno uzvišeno mjesto u islamu i smatra se Božijim Poslanikom. Po Kur'anu je Isaa rodila djevica, da je on "Duh od Boga (udahnut)" (*Ruhun mina'Llah*) i "Riječ Božija" (*Kalimatu-Lllah*). On se obično naziva "Isa, sin Merjemin", a u njegove titule spadaju: Mesih, vjerovjesnik, Božiji poslanik, i "jedan od Allahu bliskih". Prema Kur'anu on je izvodio različita čuda: oživljavao je mrtve, donio objavljenu knjigu Indžil (*Evanđelje*) i prizivao, kao znak s neba, sofru s opskrbom.

U islamu, Isa je imao misiju kao Poslanik (*Resul*) najvišeg stepena koji donosi obnovu Božije vjere. Po islamu Isa nije umro na križu, niti je razapet.

Prema različitim hadisima Isa će se vratiti prije sudnjeg dana i uništit će Dedžala, koji će se pojaviti pred kraj vremena, predstavljajući izopačenu verziju duhovnosti, zavodeći ljudski rod u konačnu i kobnu iluziju. Postoje određene predaje koje kažu da Isa i Merjem nisu zaplakali kada su rođeni. Sva ostala djeca to učine, jer po simboličnom tumačenju, dodirne ih šejtan prilikom dolaska na ovaj svijet. Po riječima poslanika Muhammeda, Isa i Merjem jedina su bića u historiji koja su rođena u takvom stanju bezgriješnosti.

Premda je pozicija Isaa u islamu na mnogo načina posebna, čak i za prirodu Božijeg poslanika, u potpunosti se odbacuje bilo kakva ideja o njegovoj Božanstvenosti ili prihvatanje da je Božiji sin. Ovo, ili bilo koje druge ideje o trojstvu Boga, u islamu se odbacuju.

## Također pogledajte

* Poslanici Islama

## Vanjski linkovi

*
*
*  Arhivirano 29. 3. 2013. na Wayback Machine
*  Arhivirano 20. 2. 2014. na Wayback Machine
*
*  Arhivirano 13. 2. 2017. na Wayback Machine
*
*  Arhivirano 24. 5. 2012. na Wayback Machine
*
*

Nedovršeni članak Isus koji govori o **religiji** treba dopuniti. Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.