# Uho

| Uho |
| --- |
| Vanjski dio ljudskog uha Duration: 1 second.0:01Izgovor **Ear** Primljeni izgovor  |
| Detalji |
| Sistem | Slušni sistem |
| Identifikatori |
| Latinski | '**Auris'** |
| MeSH | D004423 |
| NeuroLex ID | birnlex\_1062 |
| TA98 | A01.1.00.005 A15.3.00.001 |
| TA2 | 6861 |
| FMA | 52780 |
| Anatomska terminologija |

Duration: 2 minutes and 27 seconds.2:27Subtitles available.CCPut zvukova od izvora do mozga
**Uho** je organ čula sluha, a kod sisara i ravnoteže. U sisara uho se obično opisuje kao da ima tri dijela: vanjsko, srednje i unutrašnje uho. Vanjsko uho sastoji se od ušne školjke i ušnog kanala. Budući da je vanjsko uho jedini vidljivi dio uha kod većine životinja, riječ "uho" često se odnosi samo na vanjski dio. Srednje uho uključuje bubnjić i tri kosti. Unutrašnje uho nalazi se u koštanom labirintu i sadrži strukture koje su ključne za nekoliko čula: polukružni kanali, koji omogućavaju ravnotežu i praćenje oka prilikom kretanja; utrikulus i sakulus, koji omogućavaju ravnotežu u mirovanju; i pužnica, koja omogućava sluh. Uši kičmenjaka postavljene su donekle simetrično na obje strane glave, a raspored pomaže lokalizaciji zvuka.

Uho se razvija od prve farinksne vrećice i šest malih oteklina koje se razvijaju u ranim embrionima nazvanih otične plakode, a koje su izvedene iz ektoderma .
Uho može biti pogođeno bolestima, uključujući infekciju i traumatsdko oštećenje. Bolesti uha mogu dovesti do gubitka sluha, zujanja u ušima i poremećaja ravnoteže kao što je vrtoglavica, iako na mnoga od ovih stanja može uticati oštećenje mozga ili nervni putevi koji vode od uha.

Uho se ukrašava naušnicama i drugim nakit u brojnim kulturama hiljadama godina i podvrgnuto je hirurškim i kozmetičkim izmjenama.

## Struktura

Ljudsko uho sastoji se od tri dijela – vanjskog, srednjeg i unutrašnjeg uha]]. Ušni kanal vanjskog uha odvojen je bubnom opnom i bubnom šupljinom srednjeg uha, ispunjenom zrakom. Srednje uho sadrži tri male kosti – koščice – uključene u prenos zvuka i povezano je sa ždrijelom na nazofarinksu, kroz ždrijelni otvor Eustahijeve cijevi. Unutarnje uho sadrži otolitne organe – utrikulus i sakulus – i polukružne kanale koji pripadaju vestibulskom sistemu, kao kao i pužnicu slušnog sistema.

**Vanjsko uho i bubnjić**.
1. lobanja 2. ušni kanal, 3. ušna školjka, 4. bubna opna, 5. predvorje, 6. čekić, 7. nakovanj, 8. stremen, 9. polukružni kanalić, 10. pužnica, 11. slušni nervi, 12. Eustahijeva cijev

## Vanjsko uho

Vanjsko uho čine ušna školjka i zvukovod. Oni dovode zvuk do srednjeg uha. U zvukovodu se nalaze dlačice koje štite uho od vanjskih uticaja. Kao svojevrstan "privjesak" na mjestu vezivanje školjke za lice, obično se javlja ušna resica (*lobulus auriculae*), kao njen sasatavni dio. Međutim, u ekstremnim oblicima, fenotip *prirasla ušna resica* ponekad može biti obilježen potpunim odsustvom lobulusa.

### Srednje uho

Srednje uho
Na početku srednjeg uha se nalazi **bubnjić** koji služi kao opna, zatim tri koščice (čekić, nakovanj i stremen) i eustahijeva cijev koja izjednačava pritisak u srednjem uhu. Pločica stremena zatvara ovalni prozorčić što je i granica između srednjeg i unutrašnjeg uha.

## Unutrašnje uho

### Unutrašnje uho

 Vanjsko uho prima zvuk, koji se prenosi preko koščica srednjeg uha do unutrašnjeg uha, gdje se pretvara u nervni signal u pužničnom i prenosi duž vestibulopužničnog živca.
U unutrašnjem uhu nalaze se: predvorje, polukružni kanalići, živci za kretanje i ravnotežu, slušni živac i **pužnicu** koja određuje visinu i frekvenciju zvuka.

## Bolesti

Bolesti uha su nagluhost (slabljenje sluha, obično kod starijih osoba) i gluhoća (potpuni gubitak sluha).

Eustahijeva cijev je kanal koji spaja šupljinu srednjeg uha sa ždrijelom.

Barotrauma je fizičko opterećenje koje narušava i oštećuje strukture u zatvorenim tjelesnim šupljinama ispunjenima zrakom za vrijeme nagle promjene atmosferskog pritiska.
Pozitivna barotrauma - pritisak u zatvorenim šupljinama je povišen.
Negativna barotrauma - pritisak u zatvorenim šupljinama je snižen.

U tjelesnim šupljinama, kao i u srednjem uhu postoji određena količina neotopljenog zraka i ona reaguje na promjene atmosferskog pritska. Padanjem atmosferskog pritiska pri porastu visine, zapremina zraka u tjelesnoj šupljini se povećava.

Promjene u Eustahijevoj cijevi izazivaju smetnje u srednjem uhu. Barotraumatski poremećaj se ne javlja kada je pritisak u uhu jednak pritisku okoline. Ako se Eustahijeva cijev otvori pritisci se izjednače.

Pozitivna barotrauma se javlja zbog poremećenosti funkcije cijevi i ako se njeno ušće u ždrijelu ne otvori. Tada se pojavljuje bol i nagluhost. Razlika u pritisku brzo se izjednačava gutanjem sline, zijevanjem i propuhivanjem cijevi.
Ako je cijev oštećena i pritisk se ne izjednači, tj. ušće se ne otvara dolazi do negativne barotraume - šire se krvne žile, nastaju tačkasta krvarenja, odljepljenje sluznica, uvlačenje bubnjića uz bol i nagluhost.

## Također pogledajte

* Čulo
* Tinitus
* Sluh

## Reference

## Vanjski linkovi