# Reinhard Genzel

| Reinhard Genzel |
| --- |
|  |

**Reinhard Genzel** ForMemRS ( njemački: [ˈʁaɪ̯nhaʁt ˈɡɛntsl̩] ; rođen 24. marta 1952.), njemački je astrofizičar, ko-direktor Instituta Max Planck za vanzemaljsku fiziku, profesor na LMU-u i profesor emeritus na Kalifornijskom univerzitetu u Berkeleyju. Dobitnik je Nobelove nagrade za fiziku 2020. godine "za otkriće supermasivnog kompaktnog objekta u središtu naše galaksije", koju je podijelio s Andreom Ghez i Rogerom Penroseom. U intervjuu 2021. datom Federalnom univerzitetu u Pari u Brazilu, Genzel se prisjeća svog putovanja kao fizičara; uticaja njegovog oca, Ludwiga Genzela; svoja iskustva u radu sa Charlesom H. Townesom ; i više.

Genzel je rođen u Bad Homburgu vor der Höhe u Njemačkoj, kao sin Eva-Maria Genzel i Ludwiga Genzela, profesora fizike čvrstog stanja (1922–2003). Studirao je fiziku na Univerzitetu u Freiburgu i Univerzitetu u Bonnu, doktorirao 1978. godine , a iste godine završio doktorsku tezu o radioastronomiji na Institutu za radio astronomiju Max Planck. Nakon toga je radio u Harvard-Smithsonian Centru za astrofiziku u Cambridgeu, Massachusetts. Bio je Miller -ov stipendista od 1980. do 1982. godine, a također je bio i vanredni i konačno redovni profesor na Odsjeku za fiziku na Kalifornijskom univerzitetu, Berkeley od 1981. godine. 1986. napustio je Berkeley kako bi postao direktor Instituta Max Planck za vanzemaljsku fiziku u Garchingu i naučni član Max-Planck-Gesellschaft-a. Za to vrijeme predavao je i na Ludwig-Maximilians-Universität München, gdje je bio počasni profesor od 1988. Od 1999. do 2016. godine imao je i honorarno zajedničko imenovanje za redovnog profesora na Kalifornijskom univerzitetu u Berkeleyu. Dodatne aktivnosti uključuju članstvo u komisiji za odabir Shawove nagrade za astronomiju.

Reinhard Genzel proučava infracrvenu i submilimetrijsku astronomiju. On i njegova grupa aktivni su u razvoju zemaljskih i svemirskih instrumenata za astronomiju. Koristili su ih za praćenje kretanja zvijezda u središtu Mliječne staze, oko Strijelca A\*, i pokazali da kruže oko vrlo masivnog objekta, za koji se sada zna da je crna rupa. Genzel je također aktivan u proučavanju nastanka i evolucije galaksija.

U julu 2018, Reinhard Genzel *i dr.* izvijestio je da je zvijezda S2 koja kruži oko Sgr A\* zabilježena na 7.650 km/s ili 2,55% brzine svjetlosti koja dovodi do približavanja pericentra u svibnju 2018. na oko 120 AJ ≈ 1400 Schwarzschildovih radijusa iz Sgr A\*. To im je omogućilo da na relativističkim brzinama testiraju crveni pomak predviđen općom relativnošću, pronalazeći dodatnu potvrdu teorije.

## Nagrade

* Studienstiftung des deutschen Volkes, 1973–1975
* Millerova istraživačka stipendija, 1980–1982
* Medalja Otto Hahn, Max-Planck-Gesellschaft, 1980.
* Predsjednička nagrada za mladog istraživača, Nacionalna naučna fondacija, 1984.
* Nagrada Newton Lacy Pierce, Američko astronomsko društvo, 1986.
* Nagrada Gottfried Wilhelm Leibniz, Deutsche Forschungsgemeinschaft, 1990.
* De Vaucouleurs medalja, Univerzitet u Teksasu, 2000.
* Prix Jules Janssen, Société astronomique de France (Francusko astronomsko društvo), 2000.
* Stern Gerlach medalja za eksperimentalnu fiziku, Deutsche Physikalische Gesellschaft, 2003.
* Balzanova nagrada za infracrvenu astronomiju, 2003.
* Medalja Alberta Einsteina, 2007.
* Shaw nagrada, 2008.
* Nagrada "Galileo 2000", 2009.
* Medalja Karla Schwarzschilda, Deutsche Astronomische Gesellschaft, 2011.
* Nagrada Crafoord, Kraljevska švedska akademija, 2012.
* Nagrada Tycho Brahe, Evropsko astronomsko društvo, 2012.
* Pour le Mérite, 2013
* Nagrada Harvey, Technion Institute, Izrael, 2014.
* Herschelova medalja, Kraljevsko astronomsko društvo, 2014.
* Nobelova nagrada za fiziku, 2020.

## Reference