# Chytridiomycota

| Chytridiomycota |
| --- |
| Sporangija spizellomycete |
| Sistematika |
| * Chytridiomycetes
	+ Chytridiales
	+ Cladochytriales
	+ Rhizophydiales
	+ Polychytriales
	+ Spizellomycetales
	+ Rhizophlyctidales
	+ Lobulomycetales
	+ Synchytriales
	+ Polyphagales
* Mesochytriomycetes
	+ Gromochytriales
	+ Mesochytriales
* Monoblepharidomycetes
	+ Monoblepharidales
	+ Harpochytriales
* Hyaloraphidiomycetes
	+ Hyaloraphidiales
* Sanchytriomycetes
	+ Sanchytriales
 |

**Chytridiomycota** divizija zoospornih organizama u carstvu Fungi, neformalno zvanih **chytride**. Naziv je izveden iz grčkog χυτρίδιον *hitridion*, što znači "mali lonac", opisujući strukturu koja sadrži neobrađene zoospore. Hitridi su jedna od ranih divergentnih gljivnih loza, a njihova pipadnost carstvu Fungi demonstrirana je

* hitinskim ćelijskim zidovima,
* stražnjim bičarskim žlijezdama, apsorptivnom prehranom,
* glikogenom kao spojem za pohranu energije i
* sintezom lizina putem α-amino adipinske kiseline (AAA).

Hitridi su saprobni organizmi, razgrađuju refraktorne materijale poput hitina i keratina, a ponekad djeluju i kao paraziti. Značajno je porastao interes za istraživanje hitrida od otkrića *Batrachochytrium dendrobatidis*, uzročnika hitridiomikoza.

## Klassifikacija

Vrste Chytridiomycota tradicijski su razgraničene i klasificirane na temelju razvoja, morfologije, supstrata i metode oslobađnja zoospora. Međutim, izolati pojedinačnih spora (ili izogenih linija) pokazuju zuzetnu količinu varijacije u mnogim od karakteristika; na taj način, ove se osobine ne mogu koristiti za pouzdanu klasifikaciju ili identifikaciju vrste.

Sada se taksonomija Chitridiomycota temelji na molekulskim podacima, ultrastruturi zoospora i nekim aspektima morfologije i razvoja talusa.
U starijem i ograničenom smislu (koji se ovdje ne koristi), termin "hidridi" odnosio se upravo na one gljive u razredu Chytridiomycetes. Ovdje se pojam chytrid odnosi na sve predstavnike Chitridiomycota.
Hidridi su također uključeni među Protoctista, ali se sada redovno klasificiraju kao gljive.

U starijim klasifikacijama, hidridi, osim nedavno uspostavljenog reda Spizellomycetales, svrstani su u klasu Phycomycetes, potkoljeno Myxomycophyta carstva Fungi. Ranije su stavljani u Mastigomycotina kao razred Chytridiomycetes. Ostali razredi Mastigomycotina, Hyphochytriomycetes i Oomycete, su uklonjene iz gljiva i svrstani su u heterokonta, pseudofungi.

Razred Chytridiomycetes ima 750 hitridnih vrsta u deset redova. Dodatni razredi uključuju Monoblepharidomycetes, sa dva reda i Hyaloraphidiomycetes, sa samo jednim redom.

Molecularna filogenetika i druge tehnike poput analize ultrastrukture, uveliko su povećale razumevanje hitridne filogenije i dovele do formiranja nekoliko novih zoospornih koljena gljiva:

* Red Blastocladiales, prvobitno unutar Chytridiomycota, sada je klasificiran kao posebno koljeno, Blastocladiomycota.
* Neocallimastigales, prvobitno red anaerobnih gljiva razreda Chytridiomycetes, koji se nalazi u probavnim traktima biljojeda, kasnije je određen u posebno koljeno. skup, Neocallimastigomycota.
* Olpidiaceae, uključujući tipski rod *Olpidium*, rsnije klasificiran u red Chytridiales, podignute su na rang posebnog koljena Olpidiomycota.

## Životni ciklus i plan građe

Chitridiomycota su neobične među gljivama po tome što se razmnožavaju zoosporama. Za većinu predstavnika Chitridiomycetes nije poznata seksualna reprodukcija. Aseksualna reprodukcija događa se oslobađanjem zoospora (pretpostavlja se) izvedenih putem mitoze.

Tamo gde je opisano, seksualna reprodukcija hidridomiceta odvija se prema raznim obrascoma. Općeprihvaćeno je da rezultirajući zigot formira spore za mirovanje, koje funkcioniraju kao način preživljavanja u nepovoljnim uvjetima. Kod nekih, seksualna reprodukcija se odvija fuzijom izogameta (gamete iste veličine i oblika). Ova grupa uključuje značajne biljne patogene roda *Synchytrium*. Neki paraziti algi imaju oogamiju: pokretni muški gamet pričvršćuje se na nemobilnu strukturu koja sadrži ženski gamet. U drugoj grupi, dvije niti proizvode cijevi koje se spajaju i omogućavaju da se gamete sastanu i spoje. U posljednjoj skupini susreću se i spajaju rizoidi kompatibilnih sojeva. Oba jedra migriraju iz zoosporangija i u spojene riizoide gdje se spajaju. Rezultirajući zigot klija u spore za mirovanje.

Kod Monoblepharidomycetes česta i dobro poznata seksualna reprodukcija. Ti hitridi obično koriste verziju oogamije: mužjak je mobilan, a ženka nepomična. Ovo je prva pojava oogamije u carstvu Fungi. Ukratko, monofli formiraju oogoniju, koja daje jaja, i anteridie, koji stvaraju muške gamete. Jednom oplođen, zigot ili postaje incistirana ili pokretna oospora,, koja na kraju postaje spore za mirovanje i kasnije će klijati i stvarati nove zoosporangije.

* Životni ciklus *Batrachochytrium dendrobatidis*
* Dijagram aseksualnih i seksualnih dijelova životnog ciklusa *Synchytrium endobioticum*. Životni ciklus *Synchytrium endobioticum* u krompiru
* *Synchytrium endobioticum*  na krompiru.

Nakon oslobađanja klijave spore za mirovanje, zoospore traže odgovarajući supstrat za rast pomoću hemotaksije ili fototaksije. Neke vrste se ukrštaju i klijaju direktno na supstratu; drugi ulaze i klijaju na maloj udaljenosti. Nakon klijanja, enzimi koji se oslobađaju iz zoospore počinju razgrađivati supstrat, iskorištavajući ga stvarajući novog talusa. Talusi su koenocitski i obično ne stvaraju pravi micelij (umjesto toga rizoide).

Hidridi imaju nekoliko različitih obrazaca rasta. Neki su holokarpni, što znači da proizvode samo zoosporangije i zoospore. Drugi su eukarpni, što znači da stvaraju i druge strukture, poput rizoida, pored zoosporangija i zoospora. Neki su monocentrični, što znači da jedan zoospore stvara jednu zoosporangiju. Drugi su policentrični, što znači da jedan zospore stvara mnogo zoosporangija povezanih rizomicelijem. Rizoidi nemaju jedro, dok ga rizomicelij može imati.

* Linijski dijagram pet glavnih klasifikacija hitridnog talija prikazan u dva stupca. Na vrhu lijevog je dijagram eukarpnog, monocentričnog hitridnog talusa prije i nakon pražnjenja zoospore. Ispod je dijagram epibotskog hidrita, a zatim dijagram endobiotičnog hidrida. Na vrhu desnog stupca je dijagram holokarpnog hitridnog talusa. Ispod je dijagram eukarpnog policentričnog talasa.
* Zoosporangija Phylctochytrium sp. na prednjem dijelu. Zoosporangij je prazan, a bodlje koje ju okrunjavaju savijaju se unatrag. Izbacivanje zoospore *Phylctochytrium* sp.
* Skenirajuća elektronska slika sporangija *Batrachochytrium dendrobatidis*. Propenggij je sferni s četiri papile pražnjenja koje su raspoređene ravnopravno oko oboda sfere. Sporangija i zoospore hitridne gljive *B. dendrobatidis*, pod skenirajućim elektronskim mikroskopom
* Video oslobađanja spora iz hitridnog talusa. Hitridna sporangija i zoospore pod mikroskopom.

Rast se nastavlja sve dok nova serija zoospora ne bude spremna za puštanje. Hidridi imaju raznovrstan skup mehanizama oslobađanja koji se mogu grupirati u široke kategorije operkulata ili inoperkulata. Operkulatni uključuje potpuno ili nepotpuno odvajanje strukture slične poklopcu, koja se naziva operkulum, omogućujući zoosporam ispuštanje iz sporangija. Inoperkulatni hidridi oslobađaju zoospore kroz pore, proreze ili papile.

## Reference

## Vanjski linkovi

* Chytrid Fungi Online: by the University of Alabama
* Longcore Lab from University of Maine--Including links on how to isolate and culture chytrids
* Introduction to the Chytridiomycota: at the UC Museum of Paleontology
* Impact of chytrid fungus on frogs (Foundation for National Parks & Wildlife)
* 'Amphibian Ark' aims to save frogs from fungus
* The Aquarium Wiki Encyclopaedia on Chytrid Fungus and how it impacts amphibians kept as domestic pets.
* Chytridiomycota na *US National Library of Medicine* Medical Subject Headings (MeSH)