# Republikanska stranka (SAD)

| Republikanska stranka Republican Party |
| --- |
|  |
| Skraćenica | GOP R (neslužbeno) |
| Predsjednik | Michael Whatley |
| Osnivač(i) | * Alvan E. Bovay
* Henry J. Raymond
* Horace Greeley
* John C. Frémont
* Francis P. Blair
* Edwin D. Morgan
* Amos Tuck
* Salmon P. Chase
 |
| Prethodnik | Vigovska stranka Stranka slobodnog tla Anti-Nebraskanski pokret |
| Sjedište | Washington, D.C, SAD |
| Adresa | 310 First Street SE |
| Mladi ogranak | Mladi republikanci Republikanci tinejdžeri |
| Broj članova | (2021)  36,732,180 |
| Politička pozicija | **Većina:** Desni centar, Desnica |
| Ideologija | **Većina:** Konzervativizam **Frakcije:** Centrizam Kršćanska desnica Libertarijanizam Desničarski populizam |
| Kontinentalno članstvo | Međunarodna demokratska unija |
| Međunarodno članstvo | Međunarodna demokratska unija |
| Boje |   Crvena |
| Mjesta u Senatu | 53 / 100 |
| Mjesta u Zastupničkom domu | 220 / 435 |
| Guvernera | 27 / 50 |
| Mjesta u gornjim domovima država | 1.121 / 1.973 |
| Mjesta u donjim domovima država | 2.985 / 5.413 |
| Veb-sajt |
|  |

**Republikanska stranka** (engleski: *Republican Party*), poznata i kao **Velika stara stranka** (engleski: *Grand Old Party*), jedna je od dvije najjače stranke u Sjedinjenim Američkim Državama. Od sredine 19. stoljeća je glavna suparnička stranka Demokratskoj stranci.

Osnovali su je 1854. abolicionisti koji su se protivili Zakonu Kansas–Nebraska, koji bi dozvolio širenje ropstva u zapadne teritorije. Vigovska stranka se smatra intelektualnom prethodnicom stranke, primjer toga je činjenica da su predsjednici Abraham Lincoln, Rutherford B. Hayes, Chester A. Arthur, Benjamin Harrison i William McKinley svi bili vigovci prije prelaska u Republikansku stranku. Raspad Vigovske stranke, koja je prije bila jedna od dvije najjače stranke u SAD-u zajedno sa Demokratskom strankom, ojačao je republikance. Stranka je prvobitno podržavala klasični liberalizam, ekonomsku reformu i abolicionizam.

Inicijalno se sastojala od Sjevernjaka protestanata, tvorničkih radnika, profesionalaca, biznismena, uspješnih poljoprivrednika i Afroamerikanaca. Nije imala ikakvu političku moć ili važnost na Jugu SAD-a, međutim, ubrzo je postala vrlo uspješna na Sjeveru gdje je do 1858. u svoj sastav uključila bivše vigovce, demokrate koji su se protivili širenju ropstva, kao i pripadnike Stranke slobodnog tla, Stranke slobode, anti-Nebraskanskog pokreta i Sjeverne Američke stranke te tako osigurala podršku većine Sjevernjaka. Rana Republikanska stranka je podržavala nacionalni bankarski sistem, zlatni standard, razvijanje željeznica i visoke carine. Iako je uvijek smatrana prijateljski nastrojenom prema abolicionizmu ispočetka se službeno samo protivila širenju ropstva na zapadne teritorije, a tek nakon izbijanja Američkog građanskog rata je otvoreno zagovarala njegovo potpuno ukidanje. Nakon što je Lincoln izabran za predsjednika na izborima 1860. južne savezne države su proglasile otcjepljenje od Sjedinjenih Američkih Država (Unije) i formirale Konfederaciju američkih država (Konfederaciju) plašeći se potpunog ukidanja ropstva što je dovelo do izbijanja Američkog građanskog rata. Republikanska stranka je pod vodstvom Lincolna i većinski republikanskog Kongresa vodila borbu za očuvanje Unije, ukidanje ropstva i uništenje Konfederacije. Pobjeda Unije nad Konfederacijom je dovela do republikanske dominacije američke političke scene sve do početka Velike depresije.

1912. stranka postavlja tadašnjeg konzervativnog predsjednika Williama Howarda Tafta za svog kandidata na predstojećim izborima, taj čin razbješnjava progresivnog bivšeg predsjednika Theodorea Roosevelta koji napušta republikance, formira Progresivnu stranku i natječe se na tim izborima kao kandidat te stranke. Nakon 1912. mnoge Rooseveltove pristalice napuštaju sve konzervativniju Republikansku stranku, što je ideološki pomjera nadesno. Stranka gubi svoje većine u Kongresu za vrijeme Velike depresije i vladavine predsjednika Franklina D. Roosevelta, čiji izuzetno popularni New Deal program započinje period dominacije demokrata nad republikancima koji će trajati naredne tri decenije. Nakon što demokratski predsjednik Lyndon B. Johnson potpisuje Zakon o građanskim pravima Južnjački demokrati masovno prelaze u Republikansku stranku. 1973. Vrhovni sud u slučaju *Roe protiv Wadea* odlučuje da žena ima ustavno pravo na pobačaj što dovodi do sve veće opozicije pobačaju među republikancima i do veće podrške za stranku među evangelistima. Današnja ideologija stranke je američki konzervativizam i podržava ekonomiju slobodnog tržišta, društveni konzervativizam i originalizam u konstitucionalnoj jurisprudenciji. Republikanska stranka podržava minimalno učešće vlade u javnoj politici i privatnom sektoru, deregulaciju, smanjivanje poreza, zaštitu prava na posjedovanje oružja, povećavanje vojnog budžeta i restrikcije na imigraciju, pobačaj i sindikate.

Baza glasačkog tijela današnje Republikanske stranke su muškarci, stanovnici ruralnih područja i Bijeli Amerikanci, a pogotovo Bijeli Južnjaci i Bijeli evangelisti.

## Ime i simboli

Prvo poznatije pojavljivanje republikanskog slona u Nastovom stripu.
Crveno-plavo-bijeli republikanski slon i dalje je primarni simbol mnogih državnih komiteta.
Osnivači stranke usvojili su ime sredinom 1850-ih kao počast vrijednostima republikanizma Demokratsko-republikanske stranke Thomasa Jeffersona. Ideja za ime došla je iz editorijala stranačkog vodećeg publiciste, Horacea Greeleya, koji je pozvao na "jednostavnije ime poput republikanac koje bi pogodnije označavalo one koji su su ujedinili da vrate Uniju njenoj istinitoj misiji prvaka i promicatelja slobode umjesto propagatora ropstva". Ime odražava republikanske vrijednosti iz 1776, poput protivljenja aristokratiji i korupciji. Bitno je naznačiti da riječ "republikanac" ima širok spektar značenja širom svijeta i da je stranka evolvirala tako da se značenja uvijek ne podudaraju.

Pojam "Velika stara stranka" je tradicionalni nadimak za stranku i skraćenica GOP je u čestoj upotrebi. Pojam je nastao 1875. u Kongresnom zapisniku kada je stranka nazvana "otmjenom starom strankom" (engleski: *Gallant Old Party*), odnoseći se na uspješnu vojnu odbranu Unije. Naredne godine u Cincinnati Commercial Tributeu, pojam je promijenjen u Velika stara stranka. Do prve upotrebe skraćenice GOP došlo je 1884.

Tradicionalna maskota stranke je slon. Prva bitnija upotreba je u političkom stripu Thomasa Nasta, objavljenom u Harper's Weeklyju 7. novembra 1874. Alternativni simbol u državama poput Indiane, New Yorka i Ohia je bjeloglavi orao, nasuprot demokratskom pijetlu. U Kentuckyju, simbol je brvnara (nepovezano sa LGBT organizacijom Brvnarski republikanci).

Tradicionalno stranka nema boje kojom se ističe. Od izbora 2000, crvena je postala povezana sa republikancima. Tokom i poslije izbora, glavne televizijske mreže koristile su istu shemu boja za izborne mape: crvena za države koje je osvojio George W. Bush i plava za države koje je osvojio Al Gore, demokratski kandidat. Tokom višesedmične rasprave o izbornim rezultatima na Floridi, boje su postale čvrsto ukorijenjene i opstale su u narednim godinama. Iako je raspored boja političkim strankama neformalan i neslužben, mediji i dalje koriste ove boje za označavanje stranaka. Stranka i njeni kandidati su također prihvatili crvenu boju.

## Struktura i organizacija

Republikanski nacionalni komitet odgovoran je za promovisanje predizbornih aktivnosti. Zadužen je za razvoj i promovisanje političke platforme, kao i za koordinisanje prikupljanja donacija i izborne strategije. Trenutno je predsjedavajuća Ronna McDaniel. Predsjednika komiteta biraju državni komiteti ili, u slučaju da republikanci drže Bijelu kuću, predsjednik.

Pod upravom stranačkog predsjedničkog kandidata, komitet nadzire Republikansku nacionalnu konvenciju (najznačajniji organ stranke) i podiže donacije za kandidate. Na lokalnom nivou postoje slični državni komiteti u svakoj državi i većini velikih gradova, okruga i zakonodavnih distrikta, ali imaju mnogo manje novca i uticaja nego nacionalno tijelo.

Republikanska vijeća za Senat i Predstavnički dom imaju različite komitete za prikupljanje donacija i strategiju. Nacionalni republikanski kongresni komitet asistira u izborima za Predstavnički dom, a Nacionalni republikanski senatorski komitet u borbama za Senat. Uglavnom sakupe preko 100 miliona $ po izbornom ciklusu. U guvernerskim izborima glavnu ulogu ima Republikanska guvernerska asocijacija. Trenutno predsjedava guverner Bill Haslam iz Tennesseeja.

## Pozicije

### Ekonomska politika

Calvin Coolidge, 30. predsjednik Sjedinjenih Američkih Država (1923-1929).
Republikanci strogo vjeruju da su slobodno tržište i individualno dostignuće primarni faktori iza ekonomskog prosperiteta. Zagovaraju ukidanje vladinih programa socijalne pomoći u korist privatnog sektora. Republikanci zagovaraju fiskalni konzervativizam tokom demokratskih administracija, ali često povećavaju federalni dug kada su na vlasti.

Moderni republikanci podržavaju teoriju ekonomije ponude, koja drži da niže poreske stope dovode do ekonomskog rasta. Protive se većim poreskim stopama osobama koje zarađuju više, smatrajući da se time nepravedno cilja na osobe koje stvaraju poslove. Smatraju da je privatno trošenje efikasnije od vladinog trošenja.

Smatraju da svaka osoba treba preuzeti odgovornost za svoje stanje. Također vjeruju da je privatni sektor efikasniji u pomaganju siromašnim kroz humanitarizam nego vlada kroz socijalne programe koji često dovode do zavisnosti od države. Neki zagovaraju uvođenje određenih mjera u svrhu pomoći siromašnijim. Ankete iz 2016. i 2017. pokazale su da većina republikanca podržava protekcionizam i autarhiju i protivi se slobodnoj trgovini.

Od 1920-ih, sindikalne organizacije i članovi uglavnom se protive Republikanskoj stranci. Republikanci su podržali usvajanje zakona iz 1947. kojim se radnicima daje pravo da ne učestvuju u sindikatima. Na državnim nivoima, uglavnom podržavaju odredbe koje slabe sindikate.

Protive se povećanju minimalnog prihoda, vjerujući da takva povećanja štete preduzećima, primoravajući ih da smanje broj zaposlenih i povećaju troškove potrošača.

Stranka se protivi univerzalnoj, državnoj zdravstvenoj zaštiti, vjerujući da takav sistem predstavlja socijalizovanu medicinu. Iako se protive Zakonu o pristupačnoj njegi i njegovom uslovu o nabavci osiguranja, neki republikanci podržavaju neke od njegovih provizija.

### Odvajanje i balans moći

Republikanci podržavaju strogi konstrukcionizam i federalizam, sa ograničenjima na federalne vlasti. Zagovaraju veću ulogu za države.

### Okolišna politika

Progresivci unutar stranke historijski podržavaju zaštitu okoliša. Predsjednik Theodore Roosevelt bio je poznati konzervacionist, čije su politike dovele do nastanka Službe nacionalnih parkova. Richard Nixon potpisao je zakon o osnivanju Agencije za zaštitu životne sredine i imao je obiman okolišni program. U 1980-im, Reaganova je administracija smatrala okolišne regulacije teretom na ekonomiju. Od tada, republikanci se uglavnom protive okolišnim regulacijama.

Arnold Schwarzenegger, 38. guverner Kalifornije (2003-2011).
Od 1990-ih, značajan dio američkog konzervativnog pokreta radio je na osporavanju klimatologije i klimatske politike. Dok je naučni konsenzus da je ljudska aktivnost stvorila klimatske promjene oko 97%, samo 44% Amerikanaca vjeruje da je ljudska aktivnost uzrok klimatskih promjena, dok je taj broj kod republikanaca 23%. Rijetki republikanski zakonodavci podržavaju klimatsku politiku stvorenu na međunarodnom naučnom konsenzusu.

Guverner Kalifornije, Arnold Schwarzenegger, je 2006. potvrdio zakone kojima se uvode ograničenja na ispuštanje stakleničkih plinova. Zatim se predsjednik Bush mlađi usprotivio uvođenju obaveznih ograničenja na državnom nivou. Bushu se na Vrhovnom sudu usprotivilo 12 država, a sud je 2007. presudio protiv administracije. Bush se također protivio ratifikaciji Protokola iz Kyota, što je naišlo na negodovanje klimatologa.

John McCain, senator iz Arizone (1987-2018).
Senator John McCain je također podržavao zakone koji se bave zaštitom okoliša, mada je njegova pozicija rijetka među visokorangiranim republikancima. Neki su republikanci podržali razvoj alternativnih goriva s ciljem ostvarenja energetske nezavisnosti SAD-a. Stranka odbija trgovinu emisijskim jedinicama stakleničkih plinova, a podržava vađenje nafte u nekim zaštićenim zonama te se zbog toga često nalazi na udaru aktivista.

Tokom predsjedništva Baracka Obame, većina se republikanaca protivila novim regulatorskim zakonima. Stranka podržava izgradnju naftovoda Keystone, čijoj se izgradnji protive indijanski i aktivisti za zaštitu okoliša.

### Imigracija

Republikanci su podijeljeni po pitanju kako se suprostaviti ilegalnoj imigraciji između platforme koja dozvoljava migrantskim radnicima da dođu do državljanstva (koju podržavaju pobornici establišmenta) i pozicije koja zagovara jačanje granične kontrole i deportaciju ilegalnih imigranata (koju mahom podržavaju populisti). Prijedlog sveobuhvatne reforme imigracije je 2006, sa podrškom Bijele kuće, prošao u Senatu (sa republikanskom većinom), ali ne i u Predstavničkom domu (također sa republikanskom većinom). Ovim zakonom milioni ilegalnih imigranata postali bi državljani.

Nakon poraza na predsjedničkim izborima 2012, posebno među Latinoamerikancima, nekoliko republikanaca zalagalo se za prijateljski odnos prema imigrantima. Ipak, 2016. veliki je broj kandidata zauzeo oštar stav prema imigraciji, a vodeći kandidat i budući pobjednik predsjedničkih izbora 2016, Donald Trump, predložio je izgradnju zida na južnoj granici.

Prijedlozi koji pozivaju na reformu imigracije sa putem ka državljanstvu dobili su značajnu republikansku podršku u nekim anketama. U anketi iz 2013, 60% republikanaca podržavalo je put ka državljanstvu.

### Spoljna politika i nacionalna sigurnost

Donald Rumsfeld, 13. ministar odbrane (2001-2006).
Dio republikanaca podržava unilateralizam u pitanjima nacionalne sigurnosti, vjerujući u sposobnost i pravo SAD-a da bez spoljne podrške djeluje u pitanjima nacionalne sigurnosti. Generalno, republikansko razmišljanje o nacionalnoj odbrani i međunarodnim odnosima pod velikim je uticajem realizma i neorealizma, karakterišući sukobe između nacija kao borbu bezličnih snaga međunarodne strukture nasuprot shvatanju sukoba kao posljedica ideja i akcija individualnih vođa. Uticaji realizma prisutni su u Reaganovom "carstvu zla" (Sovjetski savez) i "osovini zla" Busha mlađeg (Iran, Irak, Sjeverna Koreja).

Nakon napada 11. septembra 2001, mnogi u stranci podržali su neokonzervativne politike rata protiv terorizma, koje su dovele do invazije Afganistana 2001. i invazije Iraka 2003. Administracija Busha mlađeg zauzela je poziciju da Ženevske konvencije ne važe za nezakonite borce, dok se drugi u stranci protive korištenim tehnikama ispitivanja, smatrajući ih mučenjem.

Republikanci često predlažu ograničenje novčane pomoći kao sredstvo uspostavljanja sigurnosnih i imigracionih interesa SAD-a.

Stranka podržava jako savezništvo s Izraelom i napore da se osigura mir na Bliskom istoku između Izraela i njegovih arapskih susjeda. Zadnjih godina, republikanci su se distancirali od dvodržavnog rješenja. U anketi iz 2014, 59% republikanaca podržalo je smanjenje napora u inostranstvu i fokusiranje na američke probleme.

Prema platformi iz 2016, stranka podržava dijaloško rješenje pitanja Tajvana, ali upozorava da bi u slučaju pokušaja Kine da nasilno izmjeni situaciju, SAD, na osnovu Zakona o odnosima s Tajvanom, podržala napore Tajvana da se odbrani.

### Društvena pitanja

Republikanska stranka uglavnom se povezuje sa društveno konzervativnim politikama, mada postoje centrističke i libertarijanističke frakcije. Društveni konzervativci zalažu se za zakone koji podržavaju tradicionalne vrijednosti, poput protivljenja istopolnim brakovima, abortusu i marihuani. Većina konzervativnih republikanaca protivi se kontroli oružja, afirmativnoj akciji i ilegalnoj imigraciji.

#### Abortus i istraživanje embrionalnih matičnih ćelija

Većina kandidata stranke pripada pro-life pokretu i protivi se abortusu sa moralne i religijske osnove. Dok mnogi zagovaraju izuzetak u slučaju incesta, silovanja ili ugroženosti života majke, 2012. stranka je odobrila platformu koja podržava zabranu abortusa bez izuzetaka. Prije presude Vrhovnog suda u procesu Roe protiv Wadea (kojim su zabrane prava na abortus proglašene neustavnim), nije bilo mnogo polarizujućih pitanja između demokrata i republikanaca. Nakon presude, protivljenje abortusu postalo je jedno od ključnih platformi stranke. Kao rezultat, evangelisti gravitiraju Republikanskoj stranci.

Protive se finansiranju organizacija koje nude uslugu abortusa, prije svega Planned Parenthooda, novcem vlade i poreznih obveznika.

Iako su republikanci glasali za povećanje vladinog finansiranja naučnih istraživanja, aktivno se protive federalnom finansiranju istraživanja embrionalnih matičnih ćelija jer uključuje uništavanje ljudskog embriona.

#### Građanska prava

Republikanci se uglavnom protive afirmativnoj akciji za žene i neke manjine jer smatraju da nije meritokratska i da je kontraproduktivna jer samo vodi ka daljnjoj diskriminaciji. Uglavnom podržavaju rasno neutralne prijemne politike na univerzitetima, ali podržavaju uzimanje u obzir društveno-ekonomskog stanja studenta.

#### Vlasništvo oružja

Republikanci uglavnom podržavaju prava vlasnika oružja i protive se regulatorskim zakonima.

#### Droge

Republikanci historijski podržavaju rat protiv droga i protive se legalizaciji istih. U skorije vrijeme, nekoliko istaknutih republikanaca podržalo je smanjenje i reformu zakona o obaveznom izricanju kazne u vezi sa drogama.

#### LGBT pitanja

Zahvaljujući prije svega prisutnosti kršćanske desnice u američkom konzervativnom pokretu, Republikanska stranka zauzela je pozicije koje se smatraju otvoreno neprijateljskim prema LGBT-ovskim društvenim pokretima. Historijski se protive istopolnim brakovima (stav o građanskim zajednicama mnogo je podijeljeniji). 2004. i 2006, kongresni republikanci promovisali su amandman kojim bi definicija braka pravno bila ograničena samo na heteroseksualne parove. U oba slučaja amandman nije prošao. Kako je u 2010-im sve više država legalizovalo istopolne brakove, republikanci su podržali politiku kojom se svakoj državi dozvoljava da sama odlučuje o svojoj bračnoj politici.

Platforma stranke od 1992. protivi se uključenju LGBT osoba u Oružane snage SAD-a.

Jedno od LGBT udruženja unutar stranka zove se Brvnarski republikanci. Istraživanje iz 2014. pokazalo je da 61% milenijalnih republikanaca podržava istopolne brakove.

Republikanska stranka protivila se od 1992. do 2004. uključivanju seksualne orijentacije u anti-diskriminacione zakone. Platforme iz 2008. i 2012. podržavale su anti-diskriminacione zakone na osnovu spola, rase, godina, religije, vjerovanja, invaliditeta i nacionalne pripadnosti. Ni u jednoj nije bilo spomena o seksualnoj orijentaciji i rodnom identitetu.

Anketa iz 2013. pokazala je da 61% republikanaca podržava zakone kojima se štite homoseksualci i lezbijke od diskriminacije pri zapošljavanju, dok je anketa iz 2007. pokazala da 60% republikanaca podržava proširenje federalnih zakona protiv zločina iz mržnje na osnovu seksualne orijentacije i rodnog identiteta.

#### Državnost Portorika

Platforma iz 2016. navodi: "Podržavamo pravo američkih građana Portorika da budu primljeni u Uniju kao potpuno suverena država. Dalje priznajemo historijski značaj lokalnog referenduma iz 2012. u kojem je većina od 54% glasala za kraj trenutnog stanja Portorika kao američke teritorije, a većina od 61% izabrala državnost (u okviru SAD-a) nad opcijom suverene nacionalnosti. Podržavamo federalno sponzorirani referendum o političkom statusu, odobren i finansiran zakonom Kongresa iz 2014. da se utvrde aspiracije naroda Portorika. Kada lokalni referendum iz 2012. bude ratifikovan, Kongres bi trebao odobriti zakon sa uslovima za budući prijem Portorika kao 51. države u Uniji".

## Glasačka baza

### Demografija

Demokrate tradicionalno osvajaju više glasova među mlađim glasačima, a republikanci među starijim. Republikanci su 2006. osvojili 38% glasova glasača između 18 i 29 godina.

Siromašniji glasači uglavnom podržavaju demokrate, a bogatiji republikance. Obama je 2012. osvojio 60% glasova glasača sa prihodom manjim od 50.000 dolara i 45% među onima koji zarađuju više. Bush je 2004. osvojio 41% glasova među najsiromašnijih 20%, 55% među najbogatijih 20% i 53% od ostalih 60%. U izborima 2006, 49% glasača sa prihodima iznad 50.000 i 38% sa prihodima manjim od toga glasalo je za republikance.

#### Spol

Republikanci imaju veću podršku kod muškaraca. Obama je 2012. osvojio glasove 55% žena i 45% muškaraca. Na izborima 2006, za republikance je glasalo 43% žena i 47% muškaraca. Ženski glasovi na izborima 2010. bili su podijeljeni jer su i republikanci i demokrate osvojili po 49% glasova. U skorašnjim izborima republikanci najveću podršku imaju među bijelačkim bračnim parovima sa djecom. Većina neudatih i razvedenih žena glasala je za demokratu Johna Kerryja 2004. Obama je 2012. osvojio 55% ženskih glasova, a Romney 44%. Među neudatim ženama bilo je 67%-31% za Obamu, dok je među udatim pobijedio Romney 53%-46%.

#### Obrazovanje

Prema anketi Pew Researcha iz 2012, demokrate su imale za 8% veću podršku među osobama sa završenim fakultetom, 14% među svim postdiplomcima i 10% među ženama sa fakultetom. Republikanci su za 11% imali veću podršku među bijelim muškarcima sa završenim fakultetom. Demokrate su činile 36%, a republikanci 28% među osobama sa srednjom školom ili manjim stepenom obrazovanja od toga.

#### Etničke grupe

Od 1980-ih republikanci osvajaju manje od 15% afroameričkih glasova. Vodeću poziciju među Afroamerikancima stranka je izgubila u 1960-im. Stranka je pod Lincolnom ukinula robovlasništvo i tokom rekonstrukcije dala pravo glasa crncima. Do New Deala u 1930-im, crnci su u velikoj većini podržavali republikance. Crnci su počeli prilaziti demokratama u 1930-im, kada im je New Deal dao priliku za zaposlenje i kada su na scenu stupile političke ličnosti poput Eleanor Roosevelt, koje su zagovarale građanska prava. Od Zakona o glasačkim pravima 1965, kojim su ponovo dobili pravo glasanja na Jugu, crnci čine značajan postotak demokratskih glasova u regionu (20-50%).

Decenijama je većina bijelaca glasala za demokrate. Od sredine 1990-ih većina bijelaca su republikanci.

Na izborima 2010, dva afroamerička republikanska kandidata izabrana su u Predstavnički dom. Stranka je u skorije vrijeme neuspješno kandidovala crnce na pozicije senatora i guvernera u Illionisu, Ohiu, Pennsylvaniji i Marylandu.

Stranka je, u zadnjih par decenija, doživjela umjeren uspjeh u privlačenju latinoameričkih i azijatskih glasača. Bush, koji je vodio žestoku kampanju, uspio je osvojiti 35% latinoameričkih glasova 2000. i 44% 2004. Žestok anti-komunistički stav stranke učinio ju je popularnom među manjinskim grupama iz komunističkih država, posebno među Kubancima, Korejcima, Kinezima i Vijetnamcima. Bobby Jindal, bivši guverner Louisiane, bio je prvi guverner indijskog porijekla, kao i prvi guverener Louisiane iz manjinskih zajednica. Prema Johnu Avlovu, republikanci su na federalnom nivou raznoličitiji od demokrata.

88% glasova koje je 2012. osvojio Romney činili su bijelci, dok je taj broj kod Obame bio 56%. John McCain je 2008. osvojio 55% bijelačkih, 35% azijatskih, 31% latinoameričkih i 4% afroameričkih glasova. U izborima 2010. republikanci su osvojili 60% bijelačkih, 38% latinoameričkih i 9% afroameričkih glasova.

#### Religijske skupine

Religija je uvijek igrala značajnu ulogu u američkoj politici. Religija je do 1960. bila glavna linija razdvajanja; katolici, Jevreji i južni protestanti pretežno su bili demokrate, a sjeveroistočni protestanti republikanci. Bush je 2004. dobio 61% glasova od ljudi koji sedmično obilaze crkvu, 47% od onih koji to rade povremeno, a 36% od onih koji to ne rade nikada. 59% protestanata glasalo je za Busha 2004, uz 52% katolika (iako je John Kerry katolik). Od 1980, velika većina evangelista glasa za republikance; 70-80% je glasalo za Busha 2004, a 70% za republikanske kandidate na izborima 2006. Jevreji su i dalje pretežno demokrate (70-80%). Demokrate imaju jake veze s afroameričkim crkvama, poput Nacionalne baptističke konvencije, dok je historijska dominacija među katolicima pala na svega 54%-46% 2010. Podrška glavnih protestanskih skupina (metodisti, luterani, prezbiterijanci, episkopalci, Učenici Krista) republikancima pala je na svega 55%, sa 75% prije 1968. Glavne denominacije rapidno se smanjuju u veličini. Mormoni su 2000. Bushu dali preko 75% glasova.

Iako se katolički republikanski lideri pridržavaju crkvenih učenja u pitanjima abortusa, eutanazije, istraživanja embrionalnih matičnih ćelija i istopolnih brakova, razlikuju se u pogledima na smrtnu kaznu i kontracepciju. Enciklika Laudato si' Pape Franje iz 2015. izazvala je raspravu o pozicijama katoličkih republikanca i crkvenim učenjima. Tom enciklikom papa je u ime Katoličke crkve priznao postojanje klimatskih promjena uzrokovanih djelovanjem ljudi, odnosno sagorijevanjem fosilnih goriva. Iako je anketa Pew Researcha pokazala da katolici više vjeruju u globalno zagrijavanje od ne-katolika, svega 51% republikanskih katolika (manje od nacionalnog prosjeka) vjeruje u globalno zagrijavanje, a svega 23% smatra da ga uzrokuje ljudska aktivnost.

## Republikanski predsjednici SAD-a

| # | Ime | Portret | Savezna država | Mandat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16. | Abraham Lincoln |  | Illinois | 4. mart 1861 – 15. april 1865. |
| 18. | Ulysses S. Grant |  | Illinois | 4. mart 1869 – 4. mart 1877. |
| 19. | Rutherford B. Hayes |  | Ohio | 4. mart 1877 – 4. mart 1881. |
| 20. | James A. Garfield |  | Ohio | 4. mart 1881 – 19. septembar 1881. |
| 21. | Chester A. Arthur |  | New York | 19. septembar 1881 – 4. mart 1885. |
| 23. | Benjamin Harrison |  | Indiana | 4. mart 1889 – 4. mart 1893. |
| 25. | William McKinley |  | Ohio | 4. mart 1897 – 14. septembar 1901. |
| 26. | Theodore Roosevelt |  | New York | 14. septembar 1901 – 4. mart 1909. |
| 27. | William Howard Taft |  | Ohio | 4. mart 1909 – 4. mart 1913. |
| 29. | Warren G. Harding |  | Missouri | 4. mart 1921 – 2. august 1923. |
| 30. | Calvin Coolidge |  | Massachusetts | 2. august 1923 – 4. mart 1929. |
| 31. | Herbert Hoover |  | Kalifornija | 4. mart 1929 – 4. mart 1933. |
| 34. | Dwight D. Eisenhower |  | Kansas | 20. januar 1953 – 20. januar 1961. |
| 37. | Richard Nixon |  | Kalifornija | 20. januar 1969 – 9. august 1974. |
| 38. | Gerald Ford |  | Michigan | 9. august 1974 – 20. januar 1977. |
| 40. | Ronald Reagan |  | Kalifornija | 20. januar 1981 – 20. januar 1989. |
| 41. | George H. W. Bush |  | Teksas | 20. januar 1989. – 20. januar 1993. |
| 43. | George W. Bush |  | Teksas | 20. januar 2001 – 20. januar 2009. |
| 45. | Donald Trump |  | New York/Florida | 20. januar 2017 – 20. januar 2021. |
| 47. | 20. januar 2025 – trenutni |

## Reference

## Vanjski linkovi

* Službeni sajt