Det är icke möjligt att gifva en föreställning om Blendas uppträdande i moderns kammare . Hon gick icke : hon dansade , hon flög in – hon ville berätta den stora tilldragelsen , men hon föll i gråt och visade sig i ett så öfverspändt tillstånd , att fru Emerentia blef helt rädd . ” Du har gått för häftigt , stackars mitt barn : blodet har slagit åt hufvudet , eller kanske åt hjertat . . . drick vatten , flicka , i himlens namn drick vatten ! ” Men Blenda kunde hafva druckit så många glas vatten som helst , och hennes blod skulle ändå icke hafva blifvit afkyldt , ty det var icke blott hennes lifliga fantasi som råkat i denna vådliga rörelse och , icke nöjd med det närvarande , genombröt framtiden : äfven hennes hjerta genombröt plötsligt de fördämningar , som blygsamheten och oförmågan att begripa sig sjelf hittills satt emot dess rörelser . ” Vill du då icke tala ett klokt ord , barn . . . Tag åtminstone af dig . . kasta dig icke så med enda hatten . . . Får du lektionerna ? ” ” Grefven ! ” utbrast Blenda . Och genom detta magiska ord var det liksom hon återfått talförmågan . Med en uttrycksfull pantomim slog fru Emerentia tillsammans sina händer . Nu följde en fullständig beskrifning öfver hela förmiddagen intill det ögonblick , då Blenda skildes från sin hjelte . Och under allt detta sväfvade modern i icke stort mindre rosenfärgade rymder än dottern . Morgonens första händelser , de som så mycket förödmjukat hennes Blenda , ansågos af den goda frun endast som poetiska skuggor , hvilka voro oumbärliga för att höja effekten af det stora och lysande ögonblick , då grefven åter uppträdde på scenen . ” Nå väl , mitt barn , min lilla grefvinna , ” sade hon högtidligt , ” hade jag rätt i mitt påstående att salig farmors namn förde lycka med sig ? Det var på Concordia-dagen din tants bref kom , och derefter blef det för oss just lagom att , efter ödets outransakliga beslut , inträffa i Wennersborg på samma gång som den lysande ättlingen af en skånsk anrik familj . . . Och denne son af hjeltefäder , denna aristokratiens och rikedomens yppersta blomma , var – o gudamakter – den förste som fick se dig och som du såg , allt till er ljufva framtids himmelska besegling . ” ” Ja , det var undransvärdt ! ” suckade Blenda . ” Ingenting kan likväl vara mindre undransvärdt , du lilla – sådana äro just naturens beslöjade hemligheter ! Och ehuru jag hade påräknat en rysk eller tysk furste , en engelsk lord eller spansk grand , vill jag visst icke – ty det kunde vara en synd – strida mot naturkrafterna , som utgå från Gud sjelf , utan jag ger min fulla moderliga välsignelse till din förening med den ädle grefven ! ” ” Åh , vi hafva icke på långt när hunnit dit ännu mamma ! ” ” Icke hunnit dit – nå , det lär väl icke dra långt ut , menar jag ! ” ” Hvem vet ! ” ” Jag har mycket hört omtalas de skånska magnaternas lyx och rikedom ” – fortfor fru Emerentia , utan att ge akt på sin dotters blyga invändning – ” och jag gissar att han , den dag du presenteras på hofvet , icke sparar hvarken kostnad eller smak för att göra ditt uppträdande så lysande som möjligt – man kan icke heller klandra en förälskad man , du lilla , för det han vill skryta med det skönaste han eger ! ” ” Ack , måtte han få heder af mig ! ” ” Nå , den saken är gudskelof utom att fråga , och jag är viss att deras majestäter komma att emottaga dig mycket nådigt : kanske kungen till och med kysser dig på pannan – sådant har man visst hört – eller förärar dig någon juvelsprydnad . . men jag sätter kyssen förut : den ger mera hyllning åt din skönhet . . . Och den Henriette , du , den högmodiga , sjelfrådiga Henriette , som ville jaga oss tillbaka ned i landsortens mörker , hon skall bli lite förvånad och afundsjuk , när hon får emottaga underrättelsen om din förmälning med ättlingen af en bland de äldsta och anseddaste familjer i riket ! ” ” ’ Men jag skall då sätta en heder uti att vara så enkel , så vänlig , att hon glömmer sin afvoga sinnesstämning emot mig . ” ” Ja , nog vet jag att du har för godt hjerta att yfvas öfver din lycka , men här blir mycken fråga om huruvida din nya familj kommer att bifalla ett sådant umgänge ! ” ” Jag hoppas det – ett motsatt förhållande skulle mycket smärta mig . ” ” Låt oss emellertid på annat sätt som goda slägtingar komma ihåg dem ! ” ” På hvilket sätt då ? ” ” Du skall som en ynnest utbedja dig af din älskare att han tager allt det primalärft , som behöfs för er bosättning , hos Patrik . . liksom alla grannlåtssaker hos Johan . Jag hoppas att det blir en rätt artig beställning , som försonar den beskedliga Johan med sin korg . . . Och se ’ n köper den lilla grefvinnan alla sina parfymerier hos honom , och låter sin vagn ofta hålla utanför hans bod , så att han kan få säga till sina kunder : ’ Ah , se der kommer min kusin , den vackra grefvinnan Blenda C–creutz . . . nå , gud sig förbarme , nu rifver hon väl som vanligt upp och ned på allt som fins – ingenting är godt nog åt de förnäma damerna ! ” ” Och då han får veta , ” sade Blenda skrattande , ” att grefven lånat hans namn och kusins-titel för att bättre bevara sitt inkognito , så skall han visst finna äfven det värdt att omtala . . . Men hvad kan tvinga grefven till detta inkognito , och huru länge skall det väl fortfara ? ” ” Efter min åsigt måtte den hemlighet , som han iakttager , ha sin grund i antingen någon familj- eller hofintrig : man tör vilja gifta bort honom , kanske är till och med hans heder på något sätt bunden , eller behöfs det konungens samtycke – allt detta måste vi lemna , att redas af tiden . Emellertid tviflar jag icke det ringaste att det bref , han ärnar skrifva till mig , skänker oss alla de upplysningar , som vi för närvarande behöfva . ” ” Men han talade om arbete ? ” ” Detta var , förstår du väl , din lilla toka , endast ett grannlaga sätt att uttrycka sig för dig . . . arbete – jo , det vet jag visst ! Men ack , att jag , medan du var borta , skulle begå den dumheten att låta köpa upp hvetmjöl och färskt smör till en stor sats smörbakelse ! Jag ville öfverraska dig med min verksamhet – men sådana öfverraskningar bli efter detta öfverflödiga . ” ’ ” Men , herre gud , då tog ju mamma våra enda pengar ? Nu ha vi ingenting att köpa kött för , och följaktligen heller ingenting att koka buljong på ! ” ” Betyder icke det ringaste , kära du : jag kan nog lefva på hafresoppa tills i morgon , då det väl icke kommer att fattas oss något . De nyheter , som du hemfört , äro mer stärkande än all buljong . ” ” Ja . . ty aldrig ” – sade Blenda tvekande och rodnande vid att utsäga en så narraktig tanke – ” kunna vi ha bedragit oss . . . nej nej : han gick in i grefvens rum . Grefven var en mörklagd person . Och betjenten svarade , när vi mötte löjtnanten i trappan , att grefven var inne . ” ” Kors , är du vurmig , flicka – tviflar du på att grefven är grefven ! ” ” Jag kom blott att erinra mig hans förundran , då , vid vårt första samtal , jag gissade att han reste till Skåne . Men när jag åter tänker på den der händelsen angående stilen . . . ” ” Hvad var det för händelse ? ” ” Kors , mins mamma icke att jag omtalade att löjtnanten en gång under ångbåtsresan tog upp några papper och bref och lade bredvid sig på soffan , och att jag då kände igen stilen på en utanskrift , emedan denna stil var densamma som fans på mitt bokpaket . ” ” Ja ja , nu kommer jag ihåg det och äfven att han på din fråga , hvem som skrifvit den vackra utanskriften , svarade att det var ett rekommendationsbref från en ung grefve C–creutz , som varit vår granne på gästgifvargården . ” ” Ja , ja ! ” ” Nå , vill du ha bättre bevis ? ” ” Ack , nej , jag är fullt och fast öfvertygad ! En så ädel figur och ett så ädelt ansigte kunna blott tillhöra en ädling ! ” Det är öfverflödigt att nämna det hela dagen och äfven den derpå följande användes till samma barnsliga och öfversvinnliga beräkningar . Man hade knappt en minut ögonen från klockan , till och med hafresoppan glömdes , så att damerna bokstafligen lefde på luft jemte de improviserade läckra anrättningar , som förekommo i programmet öfver den blifvande grefvinnans fester . Ändtligen , vid pass klockan 6 e. m . , ringdes det på dörrklockan . Fru Emerentia hade tändt upp två ljus , så att det skulle se ” lystert ” ut från gatan . ” Betjenterna ” , sade hon till Blenda , ” äro värre än de förnäma herrarna sjelfva , och den här lilla kostnaden ersattes af brefvet tusenfaldt . ” Vid ljudet utifrån foro de begge fruntimren upp ur sina ljufva drömmar . ” Det passar ej dig , min lilla grefvinna , att öppna – jag skall gå . Möjligen torde lakejen medföra några dyrbarare presenter , som du ej sjelf kan emottaga . ” Och darrande så att hon knappt förmådde stå på fötterna , trädde den stolta frun – sedan hon först vederbörligen draperat sig i salig Regine Sones svarta silkesshal – ut i sin lilla tambur och vred upp låset . Men nog blef hon en smula häpen , då hon , i stället för en lakej eller ” jägare ” , såsom hon väntat , fick se en gammal madam , förmodligen af det vandrande slaget , ty hon hade en korg på armen . ” Vi behöfva ingenting , min vän ! ” sade fru Emerentia , som ansåg att det rätta budet ännu icke kommit . Men då madam , i stället för att aflägsna sig , satte ned korgen och började trefva i kjolsäcken , hvarifrån ett bref slutligen upphemtades , fick hon andra tankar . Och så snart madam åter blifvit utsläppt , vaggade vår fru tillbaka in i rummet med dessa ord : ” Min gud , kära du , hvad han lär vara i för trångmål för sin kärleks skull , den stackars grefven ! Brefvet har blifvit skickadt med en springmadam , hvilket klarligen bevisar att familjen – som under vintern förmodligen är i Stockholm – spionerar på honom . ” ” Bryt , bryt , mamma . . . mitt hjerta slår så att jag blir dödssjuk ! ” ” Lugna dig , du lilla – vare sig att det är föräldrar , syskon eller ett halft dussin svartsjuka älskarinnor som bevaka honom , finner han nog ändå utväg att låta sitt hjertas dam veta hans tankar . . . Men hvad är det här . . hvad skall detta betyda ? ” Under det hennes nåd talade , hade hon med en viss vördnadsfull häftighet brutit det endast med munlack förseglade brefvet och upprepade ännu en gång , i det hon såg på underskriften : ” Hvad i himlens namn vill detta betyda ? ” Derefter fortsatte hon , släpande på rösten : ” Eleonora Gyllenhake . . . jag begriper ingenting ! ” ” Således icke från honom sjelf ? ” stammade Blenda . . . ” Men låt oss se ! ” Fru Emerentia läste : ” Värdaste fru ! På anmodan af en vän , som jag icke anser mig ega rätt att nämna , får jag härmed , då jag hört att min värda frus dotter önskar sig en befattning , det nöjet att erbjuda henne en sådan hos mig . I anseende dertill att mina svaga ögon icke tillåta mig att sjelf läsa , och jag likväl icke vill förlora denna njutning , är jag i stort behof af en person , som kan åtaga sig befattningen att läsa högt ; och om det faller sig lägligt för herrskapet , önskade jag få behålla fröken från kl. 3 till 7 hvarje eftermiddag . Jag skall , om fröken behagar göra början i morgon , ha den äran att öfverlemna första qvartalet i förskott . Härjemte får jag nämna , att som jag åtagit mig bestyret med en min systerdotters hemgift , har jag en mängd arbeten af åtskillig beskaffenhet att bortlemna , hvarom vi vidare muntligen kunna språka . Med största högaktning Eleonora Gyllenhake . ( Adress : Drottninggatan , n :o . . ) . ” Efter att några ögonblick hafva suttit tysta och sett på hvarandra , utbrast slutligen modern , hvilken lyckligtvis alltid hade råd för allting : ” Aha , han har vunnit på sin sida någon gammal rik tant , som vill se dig och tager detta steg till förevändning . Kanske är det också hans afsigt att pröfva dig och låta dig någon tid sväfva i villfarelse . Men var blott stark , du ! Om den der leken med arbetet verkligen blifver af , så låtsa om ingenting – den dag kommer , då han för dig ur mörkret till bländande ljus . ” ” Ja ja ” , svarade Blenda med hänförelse , ” jag bedyrar att jag skall vara klokare än den tokiga Amy Robsart ! Om hon tåligt väntat , såsom grefve Leicester så varmt bad henne , hade hon ej blifvit blottställd för alla de svarta ränker , som slutligen kostade henne lifvet . ” ” Tyst , det går ett ljus upp för mig ! Det var för att kunna lemna dig den boken som han äfven gaf dig de andra . . Ser du nu klart alltsammans : Elisabeths mäktige gunstling tordes icke högt förkunna sitt giftermål med den fattiga fröken . . . Nånå , du lilla , det kan finnas gunstlingar , som gudskelof ha andra skäl för sin tystnad ! Du befinner dig lyckligtvis under din mors vård , och dessutom går han nog alltför klokt till väga för att inblanda någon opålitlig person i sin hemliga kärlekshandel . . . ” . . ” som likväl innan kort blir offentligt ! ” svarade Blenda med en blick , hvars stolthet förrådde att hon icke fullkomligt låtit varna sig af det skräckfulla öde , som träffade Leicesters olyckliga brud . ” Kors ” , ropade fru Emerentia , ” se här är ett postskriptum , som jag icke såg ! ” ’ En i allo fullkomligt pålitlig person skall hvarje afton återföra fröken ! ’ ” Ack , det är han sjelf ! ” utbrast Blenda . ” Ja , det kan man då begripa – och noga öfvervägdt , torde jag få bifalla till denna lilla oskyldiga mystifikation . ”