Efter ett kort begrundande , derunder vår man med sin vanliga beräkningsförmåga genast insåg värdet af bekantskapen — svarade han : — Jag utger , som du vet , en tidning — blif min medarbetare ! 
 Den lille hade knappast väntat sig detta . — Han var likväl en nog hederlig d—I att icke vilja vika från sitt ord , och gaf sitt bifall . 
 ” Huru stort Honorarium betalar Du ? tillade han . ” ” Huru , du fordrar ? ” ... 
 ” Visserligen — tror Du att jag för intet , ämnar låta dig njuta vinsten . Min tid är knapp , men min förmåga stor . Jag är medarbetare i en mängd Franska blad , de flesta Engelska , 24 Tyska , 31 Belgiska , 54 Spanska , 10 eller 12 Svenska o. s. v. summa 571 tidningar , Pariserbladen betala mig 100 francs för hvarje spalt , och 2 bout . Champagne för hvarje kritisk artikel . ” Du är dyr . Jag skulle likväl kunna gifva dig en bouteille Pounsch för hvarje gouterad artikel . ” ” Nej Cousin ; jag lefver blott af Champagne och af Bläck ! En tredjedel af recetten , och jag saltar hvarje artikel , som jag i din tidning icke skrifvit sjelf . ” 
 Det samtal som nu uppstod , var af för mycket ekonomisk natur , att kunna interessera läsaren . Det varade länge . — Vår man öppnade ett väggskåp och framtog en flaska Champagne . Vid midnatten underteknades Contractet , hvars innehåll inprotocollerades . Tidningens afsättning och verkan äro kända . Men kanske finner läsaren sjelf Claven till gåtan , om Utgifvaren gerna vill neka att hans inkomst är så stor som man , efter beräkning af prenumeranternes antal , trott sig finna . Pipifax tager tredjedelen . 
 Upsala Correspondent har en insänd artikel rörande Hans Jansson , hvars väsendtliga innehåll vi här meddela : ” Emellan tvenne Stockholmska tidningar , Sv . Biet och Aftonbladet , har blifvit förd och kommer sannolikt ännu vidare att föras en skarp strid om Riksdagsmannen Hans Janssons beteende , då representationsfrågan skulle till afgörande uti Riksstånden företagas . Som bekant är , bortreste just då bemälte ledamot af Konstitutions Utskottet till sin hemort , och deltog således icke uti öfverläggningarne inom sitt Stånd öfver denna högst vigtiga sak . Detta hans förhållande väckte genast allmänt uppseende . Anledningen dertill trodde Sv . Biet sig finna uti någon förlägenhet hos Hans Jansson , att sedan han hade medverkat till den utaf Konstitutions Utskottets majoritet föreslagna vallagen och under konferenserna på Riddarhuset ovilkorligen förordat densamma , nödgas inför sitt Stånd erkänna huruledes , såsom en annan bland detta Stånds ledamöter upplyst , många tusende åboer å mindre skatte- och krono-hemmansdelar skulle , genom den af Utskottet bestämda val-census , blifva förlustige sin representationsrätt .... Aftonbladet skyndade att åtaga sig Hans Janssons försvar ; bestred att han på Riddarhuset skulle hafva yttrat någon önskan att Konstitutions-Utskottets vallag måtte blifva antagen alldeles oförändrad ; påstod , att han uti Utskottet hade tillstyrkt nedsättnig af val-census från 250 till 100 R : dr , ehuru han icke aktat nödigt att anföra någon reservation mot majoritetens beslut .... 
 Men huru helst det kan förhålla sig med de uti Aftonbladet anförda försvarsskälen för Hans Jansson , så förekommer det Ins . anmärkningsvärdt : 1:0 Att denne ledamot i Konstitutions Utskottet icke ansett sin pligt ovilkorligen fordra , att deltaga uti sitt Stånds öfverJäggningar och beslut om ett så högst vigtigt reformförslag , som det ifrågavarande , till ombildning af hela vår nationalrepresentation , enär han inom Konstitutions Utskottet varit en verksam befordrare af detsamma ; 2:0 Att han trott sig , för vården af någon icke uppgifven enskilt angelägenhet , kunna afhålla sig från uppfyllandet af denna pligt ; 3:0 Att han icke betänkt , det hans hemresa just då , när berörde vigtiga reformförslag skulle inom hans Stånd diskuteras , måste nödvändigt lemna lastarenom rum ; 4:0 Att om han , under öfverläggningarna i KonstitutionsUtskottet , verkligen hade insett menligheten för en ganska stor del af Sverges allmoge af beslutet att bestämma en högre valcensus , än han fann skälig , han dock icke känt sig vara ovilkorligen skyldig att genom en formlig reservation mot samma beslut fästa samtliga Riksståndens , och särskilt sitt eget i frågan mest intresserade Stånds , uppmärksamhet på denna orättvisa menlighet ; 5:0 Att , när han yttrade sig på Riddarhuset , — ehvad han då mera eller mindre bestämdt förordat Konstitutions Utskottets representationsförslag , — han likväl alldeles förtegat oskäligheten af berörde val-census . 
 Ins . känner icke Riksdagsmannen Hans Jansson och hyser mot honom ingen ovilja . Men då denna märkliga mans förhållande vid det ifrågavarande tillfället blifvit ett föremåi för den Stockholmska tidningspolemiken , har Ins . trott det egna Landsortspressen att också yttra sig deröfver , dock utan bitterhet och utan inblandning i diskussionen af det , som ej till saken rätteligen hörer . I sådan afsigt har Ins . velat framställa ofvanstående gravamina mot Hans Jansson till oväldig pröfning af den sansade allmänheten . ” 
 Till ett nytt bevis på tänkesättet i landet rörande fördelarne af den föreslagna arfförändringen ( jfr N :o 178 af Biet ) , meddela vi följande till Tidn . för Fahlu Län och Stad insända uppsats : 
 ” Det beslut , till följe hvaraf barnen inom Bondeståndet skola ärfva lika , har här å orten väckt mycken uppmärksamhet Det är ej nog , att detta beslut är orättvist , då , såsom en hvar känner , sonen i huset drager den svåraste arbetsbördan , det blir äfven till sina följder för allmogen ganska vådligt . Hemmanslotterne äro i Dalarne redan nog sönderstyckade . De skola genom detta arrangement blifva det ännu mera , då sonen i huset måste taga lika lott med dottern och ser sig utur stånd , att , vid uppjagade hemmanspriser , utlösa henne . De komma båda att syfta åt lilla köttstycket ; men mista det båda såsom hunden i fabeln och strömmen ( den rike ) tager det . Det är väl deråt man syftar med sina beslut ? Då allmogen åtminstone i Norrland sjelf , vid bytet af boets lösöre-persedlar , jämkar emellan söner och döttrar ; så drar man till Konungen den förtröstan att han icke med sitt namns underskrift godkänner sådant beslut , som sätter Bondens fasta egendom på spel . Gud och Sveriges allmogha har ju varit och är ännu Svenska Regenters lösen . ”