Teater och musik . 
 Aug. Lindberg i Tyskland . Herman Bang skrifver till en Köpenhamnstidning , att Aug. Lindberg ämnar sig med sitt sällskap till Leipzig för att spela norska pjeser . 
 Nog är herr Lindberg mångfrestare , men denna plan synes dock något vågad , i fall icke uppgiften grundar sig på något misstag . 
 Lillian Sanderson , den berömda alltsångerskan , hvars besök härstädes var beramadt redan i våras , gifver nu konsert på Realläroverket onsdagen d. 23 : dje den nes . 
 Att döma såväl af de entusiastiska ovationer , för hvilka fru S. varit föremål i utlandet , nu senast i Ryssland , som ock af det högst intressanta programmet för denna konsert , kommer säkert denna afton att blifva ovanligt njutningsrik . 
 Sigrid Arnoldson . Från Bremen telegraferas till “ Hamburger Fremdenblatt “ : I måndags afton hade Sigrid Arnoldson sin afskedsföreställning , då hon utförde titelrollen i operan “ Dinorah “ . Efter skuggvalsen braktes stora hyllningar åt konstnärinnan , och efter föreställningens slut gaf kören en serenad för “ den svenska näktergalen “ . 
 Björlings och Kallstenii förolyckande . I skrifvelse till ministern för utrikes ärendena den 30 nästlidne september anför de Förenade rikenas konsul i Quebec , att han från de Förenade rikenas vicekonsul i S:t Johns erhållit ett meddelande af den 24 i samma månad af följande innehåll : “ Ångfartyget “ Kite “ återvände från de arktiska regionerna den 21 innevarande månad . Jag har haft ett samtal med befälhafvaren , kapten Bartlett ; de bade vandrat genom Ellesmere-landet , men ej kunnat få några underrättelser angående de unge svenske vetenskapsmännen . Kapten Bartlett säger , att , äfven om de någonsin uppnått Ellesmere-landet , de omöjligen kunnat lefva därstädes ; så kalt och öfvergifvet är landet “ . 
 Att guldsmedernas gyllene tid är förbi , framgick af kontrolldirektören d : r A. Tamms föredrag i förgår afton i Slöjdföreningen i Stockholm . 
 Föredraget , en ganska detaljerad och intressant historik öfver guldsmedsyrket från 1750-talet till våra dagar , förtydligades af en tabellarisk karta , utvisande guldoch silfverarbetenas upp- och nedgående under sista århundradet . För bådadera visade sig läget vara sämre än förr , i det att arbetarnes antal nu är mindre än till och med före midten af 1800-talet , ehuruväl värdet af kontrolleradt guld nu är större än någonsin förut och sedan 1886 större än motsvarande värde af silfver ; men uppsvinget vore blott skenbart , emedan importen af guldvaror ökats . 
 Hvad silfverarbeten beträffar , tillverkades däraf under 1880-talet endast 1/3 mot förut — i slutet af 1700-talet ända till 3,000 kilogram i medeltal pr år — minskningen beroende på nysilfvertillverkningen . Numera väga de i Sverige tillverkade silfverarbetena blott 5 à 6 gånger så mycket som guldarbetena mot i medeltal 20 gånger före 1880-talet . 
 På 1700-talet tyckes benägenheten att köpa guld- och silfvervaror varit särdeles stor på grund af deras gångbarhet i handel och vandel . Efter de stora oroligheterna och krigen på kontinenten ha bättre tider kommit för svenska guldsmeder : åtgången af deras arbeten har aldrig varit så stor som på 1790-talet , efter franska revolutionen ; likaså röna de på 1850- och och 1870-talen liflig efterfrågan . Men i början af århundradet inträder en återgång , så att 1818 fingo guldsmederna , såsom ett slags soulagement , tillåtelse att samtidigt idka andra yrken , t. ex . bagare- och slaktareverksamhet . 
 Af de kontrollerade guldvarorna utgöra numera de släta ringarne 80 proc , utländska arbeten 12 proc , , hvadan alltså föga återstår . Det är från 1871 , då man fick tillåtelse att kontrollera utländska guldarbeten , som minskningen i den svenska guldvarutillverkningen inträder . Den utländska konkurrensen är svår och har nu drabbat t. o. m . tillverkningen af svenska allmogesmycken . Därför böra vi vara tacksamma mot en liten fattig guldsmed , som långt uppe i högan nord , i Gellivare , sitter och filar och hamrar på lappsmycken , som sedan af turister spridas öfver hela världen ! 
 Drottning Desiderias strumpor på exposition i — Dakota . 
 Komiterade för statsutställningen i South Dakota ha lyckats uppsnappa en utställningsartikel , som är på vippen att göra Sioux City grönt af afund , säger “ Svenska Monitören “ . Det är nemligen ingenting mer och ingenting mindre än ett par 
 strumpor , som lära tillhört konung Karl XIV Johans gemål . Svenska vapnet är inväfdt i strumporna , som äro fyra fot ( ! ! ? ) långa och vida i proportion . Strumporna tillhöra nu en man vid namn G. A. Ulin från Dell Rapids , hvilken sände dem till utställningen , där de ytterst noggrant bevakas , påstår ofvannämnda blad .