Utrikes-Nyheter . 
 Sommarmånaderna pläga vara en politisk ferietid — så bar dock icke fallet varit i år . 
 Händelserna i Frankrike bevisa åtminstone att dervarande politici icke hvila sig . Kejserliga propositionen till nu församlade senat är ett evenement af mycket stor betydelse . Visserligen tycka de radikala att Napoleonseftergifter äro små ; men för den intresserade iakttagarens ögon antaga de ganska stora dimensioner . 
 Napoleon , “ folkets man “ , har aktgifvit på tidens tecken och funnit sig föranlåten afstå från en del af den oinskränkta makt , som af millionerna blifvit honom lemnad . 
 En tidningskorrespondent , som har alla kriterier af att vara “ djupsinnig politiker “ , slutar en lång artikel med dessa ord : 
 “ Sålunda är detta senatskonsult , trots mycken oklarhet , ja till och med tvetydighet , trots mycken halfhet och ehuru det synbarligen kommér att tarfva många supplementer , dock i sin helhet ett aktstycke , hvars följder för Frankrikes politiska lif ännu icke kunna beräknas . “ 
 Korrespondenten har rätt . Den som en gång har beträdt eftergifternas bana , den som en gång förrådt sin svaghet , mot honom sker sedan en stormlöpning , som , oaktadt alla bajonetter , kanske befinnes oemotståndlig ... 
 Vår tanke föres ofrivilligt på — Gambetta , mannen i den yttersta venstern . Han läter sig ingalunda nöja med den redan visade liberalismen . Han fordrar mera . Vi talade för några dagar sedan om ett bref , som han skrifvit till sina valmän . Detta lärer ha “ väckt uppmärksamhet öfver hela Frankrike och allestädes gjort ett djupt intryck “ . I de mera moderata tidningarnes läger är man icke van vid en sådan öppenhjertlighet , och blad , sådana som “ Siècle “ , “ Opinion nationale “ och “ Le Temps “ ha föredraget att med tystnad förbigå Gambettas bref , emedan de ännu icke hunnit bli ess med sig sjelfva om hvilken ställning de i afseende på detsamma böra intaga . 
 Det är nemligen “ ord och inga visor “ hr Gambetta uttalat . Utan all hänsyn eller barmhertighet har han förkastat sådana frihetens öfversteprester som Jules Favre , Simon , Thiers och Picard . Han ser i dem numera endast “ utpressade citroner “ . Det enda parti , som har någon politisk framtid , är — så tror han — hans eget ; och han vill derför icke mera höra af juli- och febraari-revolutionens skröpliga hjeltar . 
 Folkets suvernäitet i oinskränkt omfattning — se der i få ord den moderna vensterns program . 
 Folksuveräniteten — om den kan väl åtskilligt vara att säga både för och emot . Ett är säkert : den kostar icke så mycket som den kejserliga suveräniteten . 
 Hör blott hvad en kejsarinna kan kosta under några månader . 
 “ Opinion nationale “ meddelar : En summa af åtta millloner frank har blifvit ställd till kejsarinnan Eugenies disposition i och för resan till Egypten . 
 Vända vi blicken åt Tyskland , finna vi att man äfven der politiserar allt hvad man hinner . 
 Stark spänning mellan Österrike och Preussen . Depescher vexlas oupphörligen ; och tonen i dessa , vanligtvis med så mycken försigtighet affattade “ noter “ blir allt mer och mer irriterad . Tidningarne i Berlin och Wien föra ett 
 ännu tydligare språk ; de innehålla för hvarje post artiklar , som alltigenom andas den häftigaste förbittring . Hvad gäller striden ? frågar ni . Hvad är roten och upphofvet til det onda ? 
 Jo , i den österrikiska s. k. “ röda boken “ förekomma åtskilliga antydningar om Preussens politik såväl med afseende på franskbelgiska frågan som förhållandet till de tyska sydstaterna , och det är dessa antydningar som förarga Preussen . 
 Eller med andra ord : Österrike har blandat sig i de tyska angelägenheterna , något som det , efter preussisk upplattning , icke är berättigadt till ; och dessutom har det i alla icke-tyska frågor så fullständigt ställt sig på Frankrikes och Italiens sida , att kabinettet i Berlin funnit dess hållning oroväckande , oförskämd , olidlig ... 
 Sådan är verldens gång : man stöter lätt den starke ... 
 Preussen är en militärstat ; och dess regent har således för sin del all anledning att vara nöjd , ty , såsom bekant , finnes intet som värderas högre af kungar än — stående arméer . Men folken , de böra be Gud bevara sig från preussiska förhållanden . 
 Märkvärdigt att iakttaga huru tillvaron af en stark soldatesk i allmänhet befordrar råhet i seder med thy åtföljande grymma lagar ! Ett exempel : 
 Helt nyligen har Preussen , som sjelf anser sig för intelligensens och humanitetens jordiska fädernesland , af sin inrikes minister hr v. Eulenburg blifvit hugnadt med en ny “ prygelstadga “ för fängelser och öfriga straffanstalter . Enligt denna stadga skola för framtiden “ blott tukthusens manliga hjon kunna pryglas “ ; men då tukthusstraff , enligt i Preussen gällande lag , kan ådömas äfven för politiska förbrytelser , äro således män , hvilka i allo åtnjuta och förtjäna sina medborgares aktning , under vissa omständigheter utsatta för att bli — pryglade . Reflexioner obehöfliga . 
 På spanska tronföljden funderas mycket . De aldra flesta tidningar börja emellertid öfverensstämma i följande gissning : 
 Ingen annan än Alfonso , den 11-årige prinsen af Asturien , blir vald . 
 Franska hofvet understödjer , såsom vi redan omtalat , den unge Alfonso . Nu lästes i “ Times “ någon dag i förra veckan , att general Prim haft ett långt samtal med franska sändebudet Mercier de Lostende och sedan med en spansk legationssckreterare , som kommit från Paris . Man tog allmänt för afgjordt att samtalen rört sig omkring prinsen af Asturien och spanska kronan . Märkligt är att “ La France “ samtidigt härmed hade att förkunna , det drottning Isabella nu vill till förmån för prins Alfonso afstå från alla anspråk från sina fäders tron .