Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De årliga förändringarne af Bevillningens belopp kunna, med förutsättning af behörig grannlagenhet vid taxeringen, icke länkas annorlunda, än såsom följder af förändrade förhållanden, som rättligen böra tagas i beräkning vid beskattning så väl till Slaten, som till Communen, så att häraf icke heller kan hemtas någon skälig anledning att anse Bevillnings-grunden för mindre lämpliga.
Beträffande deremot hvad, som blifvit erinradt om Capitalister och alt desse till följd af den föreslagne beräknings-grunden, skulle vara från communala bidrag uteslutne , visar sig visserligen deraf, att denna beräkningsgrund icke kan utan all inskränkning antagas, och Utskotten hafva ingalunda förbisett, att enahanda förhållande, som här blifvit anfördt om Capitalister, torde någon gång inträffa äfven med andra samhällsmedlemmar, .Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-TJtskottens Betänkande, N:o 4.
II som äro i de villkor, alt de skäligen böra bidraga till de coinmunala behofven, utan att vara påförde bevillning, hvarefter bidraget bör beräknas; men sådane fall äro dock så få, att de icke hindra en allmännare tillämpning af beräknings-grunder, fastän, för berörde fall, serskildta, efter förhållandet lämpade, föreskrifter blifva nödige.
Den fyrksäLtning, efter hvilken Herr Sandelhjelm föreslagit, att de communala bidragen borde utgå, måste nödvändigt bestämmas genom en taxering, för hvilken hvarken grund eller form äro anvisade.
Utskotten kunna icke tänka sig den rättsenlig, annorlunda än i fullkomlig likhet med bevillnings-taxeringen, och då synes den åtminstone vara öfverflödig, om icke olämplig.
Rigtigheten af den fördelning emellan serskildta classer af samhällmedlemmar, som Herr Bagge föreslagit, beror af förhållanden, som troligen skola finnas betydligt skiljagtige inom olika samhällen och inom kortare tider betydligt förändras.
Dessa förhållanden, hvilka icke en gång medgifva möjligheten af en tillförlitlig undersökning, kunna således icke rättsenligt antagas såsom en allmän beskattnings-grund.
Utskotten hafva således ansett sig böra hufvudsakligen instämma i Fattigvårds-Comiteens förslag, att de communala ulgifterne, för de fall, derom icke serskildt är stadgadt, böra i allmänhet bestridas, i mon af hvars och ens bevillning för lön, egendom och rörelse, äfven med den af Comiteen antagna förutsättningen, att endast sjelfrådande samhälls-medlemmar böra i sådane utgifter deltaga, hvilket Utskotten likväl anse böra tydligare än Committerades förslag innehåller, bestämmas genom uttryckligt stadgande, att tjenstehjon äro från deltagandet uteslutne.
Vid tillämpningen af en sådan beräknings-grund, bör likväl tagas i betragtande det ostridigt öfvervägande intresset för de communala angelägenheterna, som måste anses vara förenadt med innebafvandet af fastighet, i jemnförelse med det, man kan förutsätta hos den, som endast tillfälligtvis, såsom tjensteman eller närings-idkare är fästad vid ett samhälle, der han mången gång endast för en kort tid uppehåller sig.
Det torde föga vara tänkbart att kunna fullkomligt noggrant efter detta intresse afmäta bidragen till de communala behofven, men för ett närmande dertill, synas Indragen af fastigheterna åtminstone böra beräknas dubbelt högre än af lön och rörelse.
För de samhällsmedlemmar, som ega känd förmögenhet eller annars äro i de villkor, att de kunna skäligen anses böra deltaga i de communala bi - 12 Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.- JJIskollens Betänkande} N:o 4. dragen, utan att de äro påförde bevillning, hvarefter deltagandet han beräknas, anse Utskotten det böra ankomma på Socknestämma att stadga bidraget, i förhållande till hvars och ens villkor, efter förslag af utsedde Committerade, som på heder och samvete derom yttra sig.
I öfverensstämmelse med hvad Utskotten sålunda yttrat, anse Utskotten att Bevillningen jemväl bör tjena till grund för deltagande i Socknestämmans förhandlingar och beslut, på enahanda sätt, som för deltagande i de communala bidragen, och i så måtto instämma Utskotten äfven i denna del uti Fattigvårds-Comiteens förslag, likväl med en sådan jemnkning, att icke de högre Bevillnings-beloppen rnå verka till en oskälig öfvervigt vid besluten, utan röstberäkningen, så nära- som möjligt, lämpas efter hvarje deltagandes serskildta intresse, och tillbörlig vigt tillika tillerkännes den flertaliga personalens gemensamma mening.
Kyrkolags-Comiteens förslag, att rösterne vid Socknestämma skulle beräknas lika som vid Prestval, finna Utskotten deremot så mycket mindre antagligt, som detta förslag förutsätter en bestämmelse om grunderne för delagtighet i Prestval, som ännu icke är antagen och derom Utskotten icke heller nu äro i tillfälle att yttra sig.
De nu föreslagne grunderne för Socknestämmans eonstituerande, anse Utskotten vara fullkomligt tillämplige, äfven för släderne i allmänhet, dådet förhållande, hvarå de hafva afseende, der är alldeles enahanda, som på landet, derföre också Utskotten föreslå, att
Författningen om socknestämmor må blifva gemensam för stad och land; likväl med undantag af Stockholms stad, der serskilde förhållanden förete sig, som måste väcka betänklighet vid en lagstiftning i detta ämne, och hvarom Rikets Ständer nu, likasom vid sista Riksdagen, sakna de närmare underrättelser, för hvilkas inhemtande Rikets Ständer då hos Kongl. Majit i underdånighet begärt att undersökning mätte anställas, hvarföre samma hinder, som då varit för handen, äfven nu möter för uppgörande af förslag till lagstiftning i denna del.
I afseende på föremålen för Socknestämmas beslutande-rätt och formen för dess förhandlingar, hafva Utskotten icke funnit anledning till förändring af förut gällande föreskrifter, vidare än att, i stället för hvad i i8iy års Förordning är upprepadt om hvarje serskildt ämne, som SockneStamman tillhörer att upptaga, alla så beskaffade ämnen antydas genom mera allmänna bestämmelser, på det, under stadgandet, må kunna full - Lag- samt Allm. Besa.- och Elon.-Utskottens Betänkande, A:o 4. i3 ständigt innefattas allt, hvad dertill rättligen hörer, äfvensom en och annan föreskrift synts påkalla förtydligande genom bestämdare uttryck.
Hvad beträffar den framställning, Herr Professor Bergfalks reservation emot Kyrkolags-Comiteens förslag innehåller och hvilken Herr von Troil såsom sin motion upptagit, ”att Kyrkoherdens befattning, såsom Ordförande i Socknestämma, skulle inskränkas till egentligen kyrkeliga ärender, och deremot Ordförande för andra mål utses af församlingen,” finna väl Utskotten , att Kyrkoherdens befattning med ledningen af socknestämmo-ärendena icke kan härledas från hans presterliga kall, för hvars vårdande det hvarken är nödigt eller lämpligt, att han med sin embetsmyndighet verkar på öfverläggningarne; äfvensom till begreppet om menigheternas sjelfrådighet vid förhandlingarne om deras angelägenheter osti itligt hörer, att äfven valet af Ordförande skulle ankomma på serskildt uttaladt förtroende; men med afseende å det förhållande emellan Kyrkoherden och hans församlings invånare, som just genom hans embetsutöfning utbildas, anse Utskotten det böra antagas, att åtminstone i allmänhet Kyrkoherden är lämpligast att vid Socknestämma föra ordet, hvilket Utskotten tro erfarenheten jemväl hafva visat, under det allt hittills sådant varit iagltaget, och en rubbning af den ordning , som sålunda under en mångårig tidföljd blifvit stadgad , skulle kunna leda till eftertänkliga verkningar.
Framför allt måste man föreställa sig, att olika former för behandlingen af ärendena skulle leda till tvister, då det måste blifva svårt att bestämdt begränsa de ärender, som voro underkastade den ena eller andra formen.
Derföre anse Utskotten den härutinnan föreslagna ändringen så mycket heldre böra undvikas, som erfarenheten icke veterligen visat något behof deraf.
Ehuru Utskotten anse sig icke böra emotsäga de af Fattigvårds-Comiteen yttrade åsigter om vigten af en fullständigt ordnad och utbildad communal förvaltning, och de förbättringar af samfundsskicket, som deraf vore att hoppas, möta dock betänkligheter vid en lagstiftning derom, så vidsträckt, som den Comiléen föreslagit.
Af menigheternas rätt att sjelfva råda öfver sina angelägenheter, under förutsättning, att Statens rättsenliga fordringar fullgöras, måste följa, att ordnandet af förvaltningen bör bero af menigheterne sjelfva, så alt hvarje Lagbud derom är en inskränkning af den communal-frihet, som
Lagstiftningen bör hafva till föremål att hägna och utbilda.
Dessutom äro föremålen för denna förvaltning octa i4 Lc/g- samt Allm. Besv.- och Elon.-Utskottens Betänkande} lV:o 4. ntvägarne atl åstadkomma flen, så olika på serskildta orter, att allmänna bestämmelser derom svårligen öfverallt skola finnas fullt tillämpliga och ändamålsenliga.
Del finnes likväl vissa menigheterna åliggande angelägenheter, som, hvad landet beträffar, kunna anses öfver allt vara i den nion likartade, att de kunna blifva föremål för en likformig förvaltning, och äfven sins emellan stå i det sammanhang, att de lämpligen böra gemensamt handhafvas.
Såsom sådane angelägenheter anse Utskotten folk-under visningen , sundhetsvården och fatlig-försörjningen, hvilka tillika äro af egenskap atl ingripa i statsskicket, på ett sådant sätt, att Staten måste anses ega rätt att af menigheterna fordra en garantie för deras behöriga handhafvande.
Denna garantie anse Utskotten höra beredas genom bildandet af Sockne-och Stadsnämnder , som äro ansvarige för förvaltningen och innehafva en detta ansvar motsvarande, från menigheterne delegerad, myndighet, och Utskotten tillstyrka således, alt för dessa ärender Sockne-nämnder inom Landsförsamlingarne constilueras, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Fattigvårds-Comiteen föreslagit; men alt det i öfrigt må bero af rnenigheterne sjelfve att besörja om förvaltningen af sina angelägenheter, genom uppdrag åt dessa Nämnder, eller på annat sätt, som kan finnas lämpligt, hvarigenom Commnnal-institutionerne torde säkrast och mest ändamålsenligt utbildas och stadgas.
Efter dessa åsigter hafva Utskotten uppgjort förslag till Lag om Socknestämma för Riket i allmänhet, med undantag af Stockholms stad samt Sockne-nämnder för landet, hvilket Utskotten nu vördsamt öfverlemna till Rikets Höglofl.
Ständers pröfning, under hemställan, att, i den mon det antages, Rikets Ständer hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla om Dess Nådiga fastställelse derå.
De förhållanden, hvarefter en Lagstiftning om Communal-förvaltningen höra lämpas, äro inom städerna i allmänhet väsendtligen skiljagtige från dem, som å landet förete sig, och äfven inom serskildte slads-samliällen olika, så att det föreslagna stadgandet om Sockne-nämnden icke kan till städerna utsträckas, och Utskotten anse sig icke heller kunna framställa något förslag till en allmän Lagstiftning i denna del.
Det är likväl kändt, att organisationen af städernas styrelse ingalunda öfver allt är fullständig och ändamålsenlig, hvarförutan närmare bestämmelser derom torde blifva nödvändiga, såsom följd af hvad nu är föreslå - Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, JSf:o 4. l5 get om Socknestämmor, så vida detta förslag antages.
Utskotten anse sig derföre böra, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Herr IVcerns motion i denna del innehåller, föreslå, att hvarje stads-samhälle må, genom utsedde Deputerade, utarbeta förslag till stadens administration, skiljd från dess Doinaremagt, med iagttagande af hvad om Socknestämmor kan blifva stadgadt, samt att sådant förslag underslälles Kongl.
Genom en sådan Lagstiftning om Socknestämmor, som nu är föreslagen, anse Utskotten att tillfälle är beredt för menigheterna lill öfverläggning om alla deras angelägenheter, utan att något hinder derföre möter genom de i Herr Waerna motion omförmäldte Författningarne, hvilkas upphofvande således icke för detta ändamål kan anses vara af något behof påkallad t; och hvad beträffar de förslag, som denna motion för öfrigt innehåller, och Herr von Moltzers framställning om Läns-Deputerade och LänsRåd, anse Utskotten det följa af den antagna inskränkningen för Communal-Lagstiftningen, att Utskotten icke kunna tillstyrka bifall dertill vidare än som skett genom det Utskotten framställde förslaget, hvarföre Utskotten hemställa, att Herrar von Moltzers och TVcerns motioner icke måga föranleda till serskild åtgärd.
Förslag till Lag om Socknestämmor i Riket, utom Stockholms stad, samt Sockne-Nämnder för landet.
x: s ta Capi tl et.
Örn Socknestämma. ' §•
Socknestämma skall hållas i hvarje församling tvänne gånger om året, nemligen i Maj eller Juni, samt i October eller November månader, och eljest när nödvändigheten det fordrar. 16 Lag- samt Allm.
Bes v.-och Ekon.-UIskottens Betänkande, JS :o 4. 2 §.
Kungörelse om Socknestämma eger endast Kyrkoherden, eller den hans embete förrättar, att utfärda. 3 §- 1 Morn.
När Socknestämma äskas af Konungens Befallningshafvande, eller Dom-Capitel eller af vederbörande Sockne-Nämnd eller dess Ordförande, eller i stad af Magistrat, må kungörelse derom icke vägras.
Krono-Betjente och den, som i Socknestämma rösträtt eger, vare ock berättigad att begära dess sammankallande, för uppgifvet ärende; dock eger Kyrkoherden att pröfva nödvändigheten deraf.
Finner Kyrkoherden ej skäl alt sitt bifall lemna, meddele, om så äskas, silt afslag skriftligen, samt skälen dertill, och ege sökanden att deröfver klaga, på sätt för besvär öfver Socknestämmo-beslut stadgas. 4 §•
Socknestämma, som alltid bör hållas i Sockne-slugan eller der förut vanligt varit, skall å helgedag från Predikstol i socknens kyrka pålysas minst en vecka och högst tvänne veckor förr, än den hålles.
Är helgedag till Socknestämma bestämd, skall å stämmodagen derom påminnas; kungörelse om Socknestämma skall alltid innehålla bestämd uppgift om tid, ställe och öfverläggningsämnen för sammankomsten.
Är ämne af den beskaffenhet, att det fordrar gemensam öfverläggning af flere socknar inom samma Pastorat, måge socknarne till gemensamstämma, å det ställe, som finnes lämpligast, sammankallas.
I andra mål utlyses serskild stämma i hvarje socken.
För ärenden, som fordra så skyndsam behandling, alt kallelse icke medhinnes så tidigt, som nu är föreskrifvet, må Socknestämma hållas efter kortare kallelsetid och äfven samma dag, då den pålvses. 5 §.
Rättighet att inställa sig vid Socknestämma och der yttra sina tankar tillkommer i allmänhet hvar och en, som derstädes rösträtt eger, på sätt i nästföljande §. stadgas.
Socknestämma skall dessutom hållas offentligt, så att hvar och en sjelfmyndig, äfven om han der icke rösträtt eller talan eger, må hafva, så långt rummet det medgifver, tillträde, samt tillstånd att afhöra Stämmans förhandlingar, under villkor, att dervid iagtlaga ett Lag- samt Allm, Bes v,- och Ekon.-Ut skott ens Betänkande, JY'o 4. 17 ett slilla och anständigt uppförande, samt att åtlyda de serskilda ordningsreglor, som af den röstegande församlingen i allmänhet, och för tillfället af socknestämmans Ordförande föreskrifvas må; dock vare den, som icke eger rösträtt, alltid oberättigad att der yttra sig, så framt han icke dertill varder uppmanad eller serskildt tillstånd erhållit, antingen af församlingen genom ordentligt beslut, eller af Socknestämmans Ordförande, på grund af skäl, som i Protocollet böra upptagas.
Ej må Ledamots frånvaro hindra Stämmans fortgång; och må han, sedan beslutet taget är, icke eller ega att derstädes något vidare i samma ämne anföra, vare dock oförhindrad alt få sin reservation till Protocollet förd. §6.
Allmän grund för rösträtt i Socknestämma vare beloppet af nästförflulne årets bevillning af lön, egendom och rörelse efter andra artikeln af Bevillnings-Förordnirigen.
För fastighet, ehvad den är större eller mindre, skall sådan rösträtt alltid tillkomma, så väl egare som Boställs-innehafvare och Brukare, samt beräknas efter den för fastigheter påförde bevillning, der sådan utgår, eller i annat fall efter motsvarande andel af det vid Bevillnings-taxering åsatle värdet; men för lön och rörelse beräknas rösträtten efter beloppet af den derföre påförde bevillningen, dock icke för mindre belopp än 2 R:dr och icke heller för dem , som äro andres lagstadde tjenstehjon; samt endast till hälften af den rösträtt, som motsvarande fastighets-bevillning eller andel af fastighetsvärde medförer.
Rosträtten efter denna grund tillämpas sålunda: att för bevillning eller motsvarande andel af fastighetsvärde, till och med 2 R:drs belopp, beräknas För fastighet.
För lön och rörelse. 1 röst.
1 2 röst. derutöfver till och med 3 R:dr 2 — I — 5 ~ 3 —- *1 — 7 ~ 4 — 2 — 10 — 5 — 2 ~ * 2 — i3 — 6 —■ 3 — 16 — 7 — 3§ — 20 — 8 — 4 — 24 “ 9 äih. till R.
Prof. 1840- 7 Sami. 2 A/d. 2 Haft. 41 l8 Lag- samt Allm. Besv.- och Eicon.-Utskottens Betänkande, N:o 4. derutöfver till och med För fastighet.
För lön och rörelse. 28 R:dr 10 röster. 5 röster.
32 — 11 — 5* — 36 — 1 2 — 6 — 4o — i3 — öi — 45 — »4 — 7 — 5o — 15 — 7å — 60 — 16 — 8 — 70 — l7 — 8§ — 80 — .8 —■ 9 — .9° — 19 — 9i — 100 — 20 — 10 — 1 20 — 2 r — IOj — 14o — 22 — 1 1 — 160 — 23 — 11§ — 180 — 24 — 12 — 200 — 25 — — fulla 5o
R:d rs bevillning för fastighel - för lön och rörelse ~ röst.
I de ärenden, sorn endast angå hemman eller andra fastigheter och utgifter eller besvär, sorn efter hemmantal eller fastighetsandel utgå, röste endast fastighels-egarne, med röstberäkning efter hvarderas fastighetsandel, och i de fall, der, enligt serskildta Författningar, endast visa medborgare ega rätt att rösta eller serskilda föreskrifter om röstberäkningen äro gifna, förhålles, på sätt samma Författningar för hvarje fall stadga.
Röstegande må genom fullmagt till annan öfverlåta sin talan och rösträtt å Socknestämma.
Om rösterne falla lika för olika meningar, galle den mening, som Ordföranden biträder. § 7* Ordförande i Socknestämma vare Kyrkoherden eller den , hans embete förestår, eller i händelse af laga förfall för honom, den af församlingens Prester, som Pastor dertill förordnar, eller i annat fall, den, som Kyrkoherden i embelet närmast är.
I de Annex-eller Capell-församlingar, som hafva egen ständig Prest, vare han, eller den, hans tjenst förestår, i Lag- samt Allm. Besv.- och Elcon.-Utshottens Betänkande, N:o 4.
If) tjenstförrättande Pastors frånvaro Ordförande i Socknestämma, och fullgöre äfven i allt annat, då Kyrkoherden vid Capell eiler Annex-kyrka ej tillstädes är, hvad , enligt denna Förordning, Kyrkoherden, i afseende på Socknestäramor, tillkommer. § 3.
Ordförande åligger att ärendena tydligt och fullständigt lill öfverläggning framställa, samt att tillse, att icke andra ämnen till afgörande företagas, än de, som, uti den förutgångne Kungörelsen äro uppgifne och till Socknestämmas handläggning höra.
Ordföranden tillhör ock , att öfver framställningen och besluten föra ordentligt och redigt Protocoll, hvilket må, när så ske kan, genast, men i annat fall, sist å fjortonde dagen derefter i Socknestämma justeras; och åligge det Ordföranden att, vid slutet af hvarje Socknestämma, tillkännagifva, å hvilken, af dessa dagar justeringen kommer att förrättas.
Protocollet undertecknas af Ordföranden, hvilken för dess rigtighet är ansvarig, och bestyrkes utaf minst trenne af församlingens Ledamöter; finnes ej trenne vid justering närvarande, eller vägras underskrift, lage då Ordförande intyg om förhållandet af närvarande krono- eller kyrko-betjent, och ege protocollet sedan vitsord.
Ordföranden åligger att
Protocollen införda i en serskild
Bok, noggrant förvara och vårda.
Honom tillhör ock att, när helst så äskås, meddela utdrag af Protocollet till Sockne-nämnden, samt att för öfrigt åt en hvar, som det åstundar, hålla Protocollet tillhanda, för att deraf taga afskrift, hvilken af Ordförande till rigtigheten bestyrkes.
Skulle så inträffa, att å Socknestämma fattas beslut i ämnen, hvarom Socknestämma icke eger rätt att besluta, då bör Ordföranden deremot göra föreställningar och sådant till Protocollet anmärka; hvarefter och sedan justering föregålt, det genast skall af Ordföranden till Konungens Befallningshafvande insändas, för vinnande af rättelse. §9- Till Socknestämmas handläggning höra mål, som angå fullgörandet af socknens eller församlingens gemensamma åligganden, befordrande af ordning och sedlighet inom hvarje samhälle, bevakande af dess rättigheter, vården om dess tillhörigheter och vidtagande af anstalter för gemensamt behof eller gagn, i hvilka afseenden Socknestämma jemväl eger alt besluta om de för hvarje ändamål erforderlige afgifter, utse Förvaltare, Ombud, tjenstemän och biträden, meddela föreskrifter om de hvar och en tillhö - 20 Lag- samt Allm.
Besv,- oell Ekorn-Uts t ollena Betänkande, JVro 4. rande göromål, med iagttagande af hvad för serskildte fall genom denna Förordning eller annars gällande La g bud finnes stadgadt, samt till noggran efterlefnad häraf, der så nödigt pröfvas, föreskrifva och bestämma vitén, hvilka likväl, då de flere gånger förnyas, icke må öfverstiga ett belopp af tillsammans io R:dr Banco; börande likväl Socknestämmas beslut om vitén af Konungens Befallningshafvande pröfvas och fastställas, innan de äro gällande.
För öfrige ärenden, sorn, enligt serskildta Författningar, böra vid Socknestämma företagas, galle hvad derom är föreskrifvet. § io 1 Mom.
Uti afgifter för sockens eller församlings gemensamma behof, skall hvarje medlem, då annan grund för bidraget icke är serskildt stadgad, deltaga, i moa af honom för sistforflutna året i fulla Riksdalerstal påförd bevillning för lön, egendom och rörelse, efter 2:dra Art.
Beviilaings-Förordningen, samt för fastighet, som endast under nyLtjande-rätt innehafves, i mon af den del utaf dess taxeringsvärde, som motsvarar hvad, enligt åberopade stadgande, såsom bevillning af annan fastighet beräknas; dock iagttages härvid, dels att afgifter efter bevillning af lön och rörelse beräknas hälften mindre än efter bevillning af fastighet, eller motsvarande andel af fastighetsvärde, dels att bevillning af lön och rörelse icke tage» i beräkning för sådana afgifter, om den icke uppgår till 2 R:dr och icke eller då den är påförd tjenstehjonmen för fastighet erlägges afgifter efter nu stadgad grund, ehvad den är större eller mindre, och utan afseende på hvilken sorn är innehafvare deraf.
Om fastighet finnes, som icke i och för bevillning taxeras, skall ändock värde derå sättas af TaxeringsComiteen för beräkning af communal-afgifter.
Finnes inom socken eller församling personer, hvilka ega känd förmögenhet, sorn icke är underkastad beskattning efter nu stadgade grunder, eller hvilka annars skäligen bunna anses böra till communala behof bidraga, ehuru berörde grunder icke kunna på dem tillämpas, då må det ankomma på Socknestämma att utse Committerade, som på heder och samvete föreslå de bidrag, sådäne personer böra utgöra, dock aldrig öfver hvad den högst betalande inom samma samhälle erlägger, och dessa förslag skola derefter af Socknestämma pröfvas.
Beslut om de i denna § stadgade afgifter vare icke gällände för längre tid än ett år, utan bör alltid nytt beslut hvarje år fattas om uttaxering för årets behof.
Undantag härifrån må likväl ega rum i de Lng- samt Allm. Besv.- och Ekon.-UIskottens Betänkande, N:o 4.
.31 fall, då för något bestämdt ändamål en viss summa erfordras för företag, som icke under året kan fulländas ; i hvilket fall summan må fördelas på flere år; dock aldrig öfver Tio, 4 Mom.
Till rättelse för beräkningen af dessa afgifter, äfvensom af rösträttigheten, skola Häradsskrifvare och Stads-Cassören tillställa Kyrkoherdarne utdrag af hvarje sockens och stads Bevillnings-Taxerings-Längd öfver de fastighetsvärden och bevillnings-belopp, hvarföre communala afgifter och rösträtt i Socknestämma beräknas.
Längderne aflemnas inom början af Mars månad året efter det, för hvilken taxeringen skett och skola å nästföljande Walborgsmässo-Sockenstämma för församlingen tillkännagifvas, hvarefter de, i den mon de icke klandras och rättas, lända till efterrättelse intill samma tid året derefter.
Lösen för desse längder, beräknad till 32 sk. arket, då hvarje sida bör upptaga minst 3o rader, erlägges af socknens medel. § !»• Nu är Sockneslämmo-Protocoll och beslut justeradt och underskrifvet, då skall beslutet med besvärs-anvisning, som alltid bör åtfölja, nästpåföljande söndag, från Predikstolen uppläsas.
Angår det någon persons enskilda rätt, då skall honom ofördröjligen meddelas skriftlig underrättelse derom, och, om han det äskar, utdrag af Protocollet honom tillställas.