Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid uppmärksamt genomläsande af Ordnings-sladgan för Under-slyrelsen samt de särskilda afdelningarne inom Banko-verket har min öfvertygelse härutinnan blifvit ännu mera styrkt, så att jag anser mig kunna helt och hållet instämma i Herr Ordförandens vid sista Banko-revisionen till Protocollet afgifne yttrande, ”att rätta orsaken till den mindre noggranna hushållningen bör sökas i Bankens felaktiga organisation i allmänhet samt i dess collegiala styrelsesätt med thy åtföljande tunga former, erfordrande en vida större tjenstemannapersonal, än den, som vid en enklare organisation, sådan den är införd vid andra Siats-Banker, skulle behöfvas.”
Utom det felaktiga i den, enligt Grundlagarnes föreskrift organiserade Öfverstyrelsen, som ursprungligen haft ett godt syfte, men i tillämpningen visar sig heldre såsom en pensions-anstalt än en verklig Bankstyrelse, förekommer den derunder subordinerande Underslyrelsen i collegialfortn med sina bestämda sammankomster, der Departements-göromålen skola handhafvas, ärenderna föredragas, diskuteras och genom omröstning, när meningarne äro delade, afgöras: hvarföre ock tili dess expedition erfordras en Sekreterare, två Notarier och två Canceliister utom Extra Ordinarier efter behof.
Denne Sekreterare har derjemte åtskilliga åligganden (se t. ex. 12 Mom. i 11 §,), hvilka visa sig mera passande Chefen än honom.
Sedan förete sig de särskildta sju Afdelningarne med sina särskilta Chefer och många underlydande Tjenstemän, uppgående nu samtlige till det betydliga antalet af g/\
Ordinarier, utom 7 Kassaskrifvare och 5 Konstidkare, samt en vaklbetjening af 29 personer.
Jag vet visserligen, att sedan i834 års Riksdag, samt till följd af den förändrade organisationen, den aflönla personalen vid Banko-verket blifvit betydligen förminskad; men då jag erkänner detta, kan jag dock icke anse denna förminskning hafva sträckt sig så långt, den bort och kunnat.
Granskar man nemligen göromålen inom de särskildta Afdelningarne, efter den ledning, ofvannämnde Ordnings- och Tjenstgörings-stadga gifver, så visar det sig för ett profant öga, såsom ej mindre en eller annan af Chefsbefattningarne inom Banken, (exempelvis den för Controll- och Revisions-Afdelningn, samt den för Boksluts- och Ekonomie-Åfdelningen) än äfven åtskillige af de biträdande
Commissariernes göromål skulle vara af den natur, att de lämpligen kunde och borde bestridas af Kamererare; en del om ej de fleste Kamereraretjensterna (exempelvis i Låne-Afdelningen, i Controll- och Revisions-afdel - 4 Banco-Utskoltets Utlåtande, N:o 26. ningen m. fl.) kunde förvandlas till Bokhållare-tjenster; samt slutligen många Bokhållare-sysslor kunde lika väl skötas af Contoirs-skrifvare.
Huruvida antalet af dessa lägre Tjenstemän är större än behofvet kräfver, är för mig omöjligt bedöma utan en närmare speciel kännedom af göromålens mängd; likväl förefaller det mig, såsom skulle dels en Fiscals tjenst, dels en och annan Bokhållare-syssla vara obehöflig.
Af alla dessa anledningar, anser jag, för min del, en reorganisation af hela Banko-verket, så till administration, som till förändrad reglering af Bankens tjenstemanna-personal vara af behofvet högt påkallad; men då jag nödgas frukta, att ett sådant arbete, öfverlemnadt ensamt åt Bankens Öfver- eller Under-styrelse, icke skulle leda till ett i alla delar önskvärdt resultat, har jag inför Afdelningen föreslagit och förnyar nu inför det Höglofl.
Utskottet den framställningen, att detta högst vigtiga företag måtte öfverlemnas åt någre, om organiserandet af penning verk i allmänhet erfarne oeh kunnige personer utom Banken, hvilka, med biträde afen eller annan Bankens Tjensteman till upplysningars meddelande, egde mot anständigt arfvode inom ett år aflemna ett fullständigt förslag i detta afseende, att af nästkommande Ständer skärskådas och efter bepröfvande antagas eller förkastas.” Utskottet har vid öfvervägande af denna motion inhemtat, att sedan Rikets Ständer vid i834 och i835 årens Riksdag åt Bankofullmäktige uppdragit, att låta utarbeta och till Rikets nästderefter sammanträdande Ständers pröfning och fastställande öfverlemna fullständigt förlag till en ny organisation af Banko-verket, enligt vissa vid förstberörde Riksdag antagna och bestämda hufvudgrunder, samt att i samband dermed uppgöra förslag till lönereglering för Banko-verkets Embels- och Tjenstemän m. fl.; så hade, med anledning häraf, Banko-fullmägtige låtit, genom utsedde Comitterade inom Banko-verket upprätta omförmälde förslager, hvilka, efter undergången granskning hos så väl Bankens Öfver- som Under-styrelse, till Banko-Utskottet öfverlemnades, och blefvo, i följd af Utskottets tillstyrkan, utaf Rikets sednast församlade Ständer godkände.
Emot den sålunda verkställde reorganisalionen af Banko-verket hafva sedermera, särdeles hvad angår regleringen af Tjenstemanna-personalen, flerfaldiga anmärkningar förekommit; och då Utskottet icke kunnat undgå erkänna giltigheten af dessa anmärkningar, har Utskottet, med instämmande uti de af Motionären framlagde åsigter, tagit under ompröfning Banco-Utskotlets Utlåtande, N:o 26. 5 frågan, angående sättet att åstadkomma sådane förändringar i Bankens nuvarande organisation, som kunna, utan förminskning i nödige controller, befordra mera reda och enkelhet uti ej mindre räkenskaperne, än äfven förvaltningen, samt derjemte föranleda en behöflig nedsättning i de för Bankens styrelse och förvaltning nu utgående kostnader.
Ehuru Utskottet härvid icke förbisett, hurusom Banko-fullmäglige, vid upprättandet af ofvannämnde förslager lill den nuvarande organisationen varit bundna af vissa, utaf Rikets Ständer utstakade hufvudgrunder, och att följaktligen, under andra förhållanden, mera ändamålsenliga förslager i berörde hänseende möjligen kunnat vara att förvänta, har Utskottet dock, i betraktande deraf, att’ det större och tidsödande arbete, som en reorganisation af Banko-verket skulle medföra, svårligen kan af Banko fullmäktige omedelbart utföras, utan måste, i händelse ett sådant uppdrag åt dem öfverlåtes, förberedas af tjenstemän inom Banko-verket, ansett, att utförandet bör anförtros åt personer utom Verket, samt får i öfverensstämmelse härmed tillstyrka, det Rikets Ständer täcktes besluta: att, för åstadkommande af mera enkelhet i förvalningen och räkenskaperne inom Banken samt till vinnande af besparing i utgifter, förslag till en förändrad organisation af Verket samt reglering af dess tjensemanna-personal må upprättas; att Banko-Utskottet, och Banko-fullmäktige gemensamt må för upprättandet af berörde förslag utse
Tre för erfarenhet och skicklighet i organiserandet af penninge-verk kände personer, af hvilka en kan tillhöra Bankens Öfver-styreise, men de öfrige två väljas utom Banko-verket; att bemälte
Deputerade, som ega att till sitt biträde, för upplysningars meddelande, utse en af Bankens tjenstemän, böra, sednast inom ett år efter deras utväljande, hafva uppgjort och till Banko-fullmäktige aflemnat ett i ämnet utarbetadt fullständigt förslag, för att Rikets nästsammanträdande Ständers . pröfning underställas och att, såsom arfvode för fullgörande af berörde uppdrag, må bestämmas 2000 Rdr
Eko åt hvar och en af förenämnde 3:ne
Deputerade och 1000 Rdr samma mynt åt den till deras biträde inom Bankoverket utsedde tjensteman.
Stockholm den 11 November 1844- 6 Banco-Utskottets Utlåtande, IV;o 26.
Reservationer: af Herr v. Hohenhausen, M. S.: ”Att Styrelsen och förvaltningen af Riksens Ständers Bank icke kan vara så enkel, som uti andra Stats-Banker, är en följd deraf att vår
Bank har mångfaldigt flera olikartade ärenden att sköta än andra Stals-Banker, hvilka dessutom hafva den fördelen i sin förvaltning, att styra efter en fix plan, bestämd af deras egare eller landets Regering, under det att Sveriges Rikes Ständers Bank vid hvarje Riksdag bekommer ett nytt Reglemente diverigerande mot det föregående, allt i mon som olika interessen och åsigter vid Riksdagen gjort sig gällande.
Hvad man önskar uti en Banks förvaltning är naturligtvis enkelhet i mekanismen, hvartill hörer redighet i bokföringen, hastig expedition af dess ärender, samt säker controll mot underslef; men det häfver sig icke så lätt att förena allt detta.
Jag bestrider visserligen icke, att Banken, likasom alla andra menskliga inrättningar, ej skulle vara succeptibel af förbättring och fullkomnande, men då inga bestämda felaktigheter blifvit uppgifne, utan allt grundar sig på ett förmenande, att den förvaltande personalen är för stor, så anser jag mig böra afstyrka Utskottets förslag, helst jag icke med tillförsigt tror, att en föreslagen förändring i förvaltningen nödvändigt skulle komma att blifva en förbättring uti harmonisk anda al det hela.
Det vackra exempel bland penningeverk
Banken i långliga tider företett, till heder för dess Embets- och Tjenstemanna-personal, genom dess vaksamma uppsigt och tillsyn att vara fredad från underslef och tillgrepp, gör mig ock föga hågad att föreslå någon förändring i förvaltningen, utan att behofvet deraf blifvit ådagalagdt.
Jag anser ingenting annat med visshet skola åstadkommas af Banko-Utskottets förslag om detsamma af Riksens Ständer bifalles, än den säkra utgiften af 7000 Rdr Banko.” af Herr Akerman, Fr.: ”För min del, kan jag ej gilla Utskottets beslut, hvarigenom Utskottet öfverlemnat åt en Comité att undersöka förhållanderne i afseende på Bankens organisation och derpå grundade förslag till en i flere afseenden behöflig förändring.1 Jag fruktar nemligen, att Comitén, hufvudsakligen tillsatt af personer utom Banko-verket, skall få svårt att förskaffa sig den intima bekantskap med Verkets invecklade sammansättning, som oundgängligen erfordras, om deras arbeten skola leda Banco-Utshottets Utlåtande, N‘.o 26. 7 till ett önskligt resultat, och anser sådant lättast kunna vinnas genom någon af Verkets egne ulmärktare Embetsman.
Hufvudsaken blifver således, att finna lämpligaste sättet för framkallande af ett förslag från detta båll; ocb jag föreslår i detta afseende: att ett praemium af 4000 Rdr Banko utsätles för den, som inom 1845 års slut förelägger en sådan plan till Banko-verkets reorganisation, alt den af nästsammanträdande Ständer till efterföljd godkännes.
Denna utväg har dessutom det financiella företrädet, att utgiften för Banken ej kommer i fråga, derest icke ändamålet vinnes, hvilket åter icke kan antagas blifva en, åtminstone säker, följd af Corn i te-tillsättningen.
I denna reservation hafva Herrar Lector Ekstrand och Prosten Thuden instämt. af Herr Friherre Rappe, A., som delat den af Herr Akerman yttrade åsigt, att prasmium måtte bestämmas för ett förslag till reorganisation af Banko-verket, dock att beloppet af detta prasmium, hvilket finge uppgå till högst 4°oo Rdr Banko, afpassas efter den fördel, som det framlagda förslaget kan komma att bereda Banken.
Häruti har Herr Friherre Stjernstedt Theod, instämt. af Herr Doctor Lyth: ”Det lärer lätt inses hvarthän man syftar med den föreskrifna qvalifikationen för blifvande Comiterade, att de skola ega erfarenhet i organisation af penning-verk.
Jag känner i vårt land inga sådana penningverk, i hvilkas organiserande erfarenhet kunnat förvärfvas, med undantag af Privat-bankerne, hvilkas högsta uppgift är att genom korta betalnings-terminer af chimeriqua capitaler suga den högsta möjliga räntevinst.
Riks-Banken har ett helt annat syftemål, nemligen att understödja och bispringa jordbruk och näringar, utan att hufvudsakligen åsyfta penningarnes accumulerande.
Det vore således allt för tänkbart, att det slags erfarenhet man velat hos Comiterade företrädesvis söka, långt ifrån att lända till RiksBankens, d. v. s. Statens sannskyldiga båtnad, snarare komme att bära helt andra frukter; och sorn i alla fall den föreskrifna qvalification allt för mycket inskränker ett val, som kunde och borde helt och hållet grundas på personligt förtroende, så får jag på det kraftigaste häremot reservera mig.” samt af Riksdagsfullmäktige Niclas Nilsson från Calmare Län och Anders Ericsson från Elfsborgs Län. s Banco-Utskottels
Ut låtande j N:o 16.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 21 Nov., kl. 1 e. m.
Berättelse, angående verkställd undersökning af Banco-vcrkets tillstånd samt huru detsamma efter nästförflutne Riksdag styrdt och forvaltadt blifvit.
Vid den Utskottet, jemnlikt \ §. i Inslructionen, åliggande undersökning och granskning af Banco-verkets tillstånd och huru detsamma, efter nästförflutne Riksdag styrdt och forvaltadt blifvit, bör Utskottet med synnerlig uppmärksamhet följa de Banco-styrelsens åtgärder, som afse silfverutvexlingens fortgång och bestånd.
Skolande Utskottet, efter fulländandet af denna granskning, på sätt uti 32 §.
Riksdagsordningen föreskrifves, Berättelse deröfver till Rikets Ständer afgifva, och i sammanhang dermed yttra sig, huruvida Utskottet anser Fullmäktige böra för deras förvaltning tillerkännas decharge, eller om anmärkning förekommit af den beskaffenhet, att Utskottet funnit åtal i anledning deraf böra anställas.
För fullgörandet af dessa föreskrifter, har Utskottet, efter emottagandet af Rikets Ständers åren iSzji och i8/j3 församlade Revisorers Berättelser, angående förrättad granskning af så väl Bankens och Tumba Bruks afslutade räkenskaper för åren 1839—1842, som styrelsen och förvaltningen af dessa Verk, genomläst berörde berättelser samt derefter granskat Bankens och Tumba Bruks räkenskaper för år 1843 och genomgått ej mindre Banco-fullmäkliges allmänna och serskildta protocoller, utan äfven de hos Under-styrelsen och Commissarierne i Låne-Cancelliet förde protocoller till och med den ri Juli detta år, under hvilken dag den Berättelse är utfärdad, som Banco-Fullmäktige till Utskottet afgifvit, angående Bankens tillstånd och rörelse i sin helhet, och hvilken berättelse blifvit jemte Memorial, under N:o 2, vid Riksdagens början, till Rikets Ständer öfverlemnad.
Utskottet, som tillika erhållit följande berättelser, nemligen: a') af Directionerne öfver Discont-verket i Stockholm samt Låne-Contoren i Götheborg och Malmö, om dessa Discont-Inrättningars rörelse; b) af Banco-Utskottets Utlåtande, N\o 27. 9 h') af Bankens Understyrelse, örn den samma styrelse äfvensom Departemental-Styrelserne åliggande förvaltning; och c) af Bankens Fiscals-embete om de till dess befattning hörande ämnen; får nu efter noggrant öfvervägande af de anmärkningar, hvilka innefattas uti Rikets Ständers Revisorers ofvanberörde berättelse samt efter pröfning af de utaf Banco-fullmäktige och Under-styrelsen gjorda framställningar, till Rikets Ständer afgifva den berättelse örn Bankens förvaltning, som bör föregå nytt val till Fullmäktige i Banken.
Några allmänna föreskrifter, rörande Bankens förvaltning. §• i (Banco-Fullmäktiges Berättelse §. 40 Enär 12 §. i Banco-Reglementet förmår, att beslut icke får af Fullmäktige tagas, så framt icke två tredjedelar af deras hela antal och deribland åtminstone en af hvarje Riksstånd äro närvarande, men nämnda Reglemente deremot icke innehåller några föreskrifter om antalet Ledamöter, som böra vara tillstädes för besluts fattande i sådana mål, hvilka af Banco-Fullmäktige och Fullmäktige i Riksgälds-Contoret gemensamt behandlas, hafva Banco-Fullmäktige hemställt, att, till undvikande för framtiden af tvifvelsmål härutinnan, omförmälde föreskrift i Banco-Reglementet måtte förtydligas.
Utskottet, som anser, att, till rättelse för sådane framdeles inträffande fall, då beslut skola af Fullmäktige i Banken och Riksgälds-Contoret gemensamt fattas, i Banko-Reglementet bör inflyta det stadgande, att vid dylika tillfällen två tredjedelar af Banco-Fullmäktiges hela antal och åtminstone en af hvarje Riksstånd skola tillstädesvara, förbehåller sig att, i sammanhang med de reglementariska föreskrifterne, för Banco-verkets styrelse och förvaltning, få till Rikets Ständer inkomma med förslag till redaclion af det stadgande, som för ifrågavarande fall, finnes vara af nöden. §. 2.
(Banco-Fullmäktiges Berättelse, §. 5.)
Under förmälan, att, jemlikt 16 §. i Banco-Reglementet, Fullmäktige böra, vid tillfällen af skiljaktighet i meningarne, till Protocollet afgifva Bih, till R.
St, Prot, 1844, 6 Sami. 1 A/d, 11 Haft, 2 10 Banco-Utskoltets Ullciatide, N'.o 27. deras röster, hvilka per capita beräknas och alt, då rösterne äro lika delade, Ordföranden eger afgörande röst; att deremot i 23 Cap. 3 §.
Rättegångs-Balken stadgas: att, der rösterne äro lika många på hvardera sidan, gälle, i brottmål, deras mening som fria, eller den, som lindrigast är, samt att, i enlighet med detta lagsladgande, uti den af Banko-Utskottet vid seduaste
Riksdag fastställda Ordnings-Stadga för Bankens Understyrelse, den föreskrift i 7:de §. influtit, att ”vid lika rösteantal vare Ordförandens röst afgörande, utom i de frågor, som angå ansvar för tjenstefel eller andra förseelser, då den lindrigaste meningen blifver gällande,” hafva Banco-fullmäktige erinrat om angelägenheten deraf, att öfverensstämmelse i sättet för dylika ärendens afgörande måtte ega rum emellan Fullmäktige och Under-styrelsen, på det att, i sådane frågor, lika delade röster icke komme att medföra olika påföljder, då mål, afgjorda hos Understyrelsen, dragas under Fullmäktiges pröfning; och Utskottet, som instämmer uti Banco-Fullmäktiges berörde framställning, får, i enlighet jemväl med hvad Fullmägtige vidare föreslagit, tillstyrka, alt i den §. uti blifvande Bauco-Reglemente, som kommer att motsvara ofvannämnde 16 §. i det uuvarande, den föreskrift måtte inflyta, att i de fall, då rösterne äro lika delade, Ordföranden eger afgörande röst, utom i frågor sorn angå ansvar för tjenstefel eller andra förseelser , då den lindrigaste meningen blifver gällande. §. 3. (384* års Revisions-Berättelse pag. 11 och Banko-Fullmäktiges Berättelse §. 1 i) Till följe af Rikets Ständers år 1841 församlade Revisorers framställde anmärkning derom, att Banco-Fullmäktige, i anledning af en hos dem den a3 April iSzjo gjord anmälan, angående försäljning af Molala mekaniska verkstad, icke vidtagit den åtgärd, att, gemensamt med Fullmäktige i Riksgälds-Gontoret, utse och förordna ett Ombud, att vid nämnde försäljning, å Bankens och Riksgälds-Coutorets vägnar, tillstädesvara, för att deras rätt iakttaga och bevaka, hafva Banco-Fullmäktige förklarat, att som Fullmäktige i Banken och Riksgälds-Gontoret, enligt 28 §. i Banco-Reglementet, ega att för framtida uppsigten och controlleu öfver Götha Canals vidmagthållande gemensamt ulse och välja en person, att, å Bankens och Riksgälds-Contorets vägnar, såsom Ledamot deltaga i Götha Banco-Utskottets Utlåtande, N:o 27. 11 Canal-Direktion, samt ofvanberörde anmälan blifvit gjord af den person, som då bade sig omförmälde Ledamolskap uppdraget, Banco-Fullmäktige ansågo deslo mindre nödigt att utse serskildt Ombud i ocb för berörde försäljning, som del måste tillböra nämnde Ledamot, att, i sådan egenskap, iakttaga ocb bevaka Bankens och Riksgälds-Contorets rätt och bästa uti alla de frågor, hvilka utgöra föremål för Götha Canal-Directions pröfning och afgörande.
Med afseende å hvad Banco-Fullmäktige sålunda anfört, och i betraktande jemväl deraf, att med Motala mekaniska verkstads afskiljande från Götha Canal i sjelfva verket åsyftades att bereda Canalen en fördel, enär, efter hvad kändt är, verkstaden, under den tid den var med Canalen förenad, för densamma medförde ej obetydlig förlust, hvadan ock genom ifrågavarande försäljning, i och hvarför Revisorerne ansett BancoFullmäktige hafva bort gemensamt med Fullmäktige i Riksgälds-Contoret utse ett särskildt Ombud, för att Bankens och Riksgälds-Contorets rätt iakttaga och bevaka, någon skada eller förlust icke bordt kunna för Banken uppkomma, hemställer Utskottet, alt
Revisorernes ofvanberörde anmärkning måtte få förfalla.
Frågor rörande löne-re gier ingen och befordrings-grunderne. §• 4- (Banco-Fullmäkliges Berättelse §. i5.) 1 anledning af den uti 3^ §. af Banco-Reglementet
Fullmäktige gifne föreskrift , alt låta vid dåvarande
Inuehafvares afgång indraga följande befattningar, nemligen: 2:ne Commissarie-beställningar, en i Sedel-Contoret ocb en i Depositions-Afdelningen, en Cassörs-syssla samt en Bokhållareoch 3:ne Contors-skrifvare-ljenster i Sedel-Contoret äfvensom en Cassaski ifvare-befattning, hafva Banco-Fullmäktige anfört, att Fullmäktige, innan anslag blifvit utfärdadt, i och för återbesättande af de under nu ifrågavarande tid uppkomne ledigheter af Commissarie-befattningar, Cassörs-sysslor och Contors-skrifvare-tjenster i Sedel-Kontoret, infordrat Under-styrelsens utlåtande, angående behofvel af berörde beställningar; att Under-styrelsen dervid förklarat, atl, med afseende å den Commissarierne i Sedel-Contoret åliggande emottagning och vård af färdige sedlar, det, i betraktande jemväl af bemälde Commissariers göromål i öfrigt, kunde medföra våda för verket att indraga någou af de dervarande 3:ne Corn - 12 Banco-Utskottets Utlåtandej N:o 37. missarie-befattningar; att i Depositions-afdelningen de Commissarierne tillhörige tjenste-åligganden vid åtskilliga tillfällen under året erfordrade biträde af 3:ne Commissarier, så alt ej eller derstädes någon indragning af Commissarie-befattning kunde ske, med mindre vid sådane tillfällen särskildt biträde vore att påräkna; att, i anseende till den mängd af göromål, Bankens Cassörer fått sig ålagde, det icke vore med Verkets fördel och Allmänhetens nöjaktiga betjenande förenligt, att indraga en Cassörsoch en Cassa-skrifvare-tjenst, samt att någon indragning af de för SedelContoret, enligt nya organisationen, afsedde sex Contors-skrifvare-tjenster desto mindre läte sig verkställa, som göromålens behöriga gång inom Contoret samt ett jemt och oafbrutet skötande af de för detsamma, jemlikt berörde organisation, utstakade olika funktioner ovilkorligen fordrade, utöfver omförmälde sex tjenster, extra biträden för Contors-skrifvare-görornål af öfverlalige tjenstemän; att Banco-Fullmäktige, på grund af Understyrelsens berörde Utlåtanden, ansett sig böra tillsätta de lili indragning afsedde befattningarne, dock, enligt föreskrifteu i 3^ §. af Banco-Reglernentet, endast tills vidare, medelst Constitutorial, samt att enär någon Bokhållare-syssla inom Sedel-Contoret., under ofvanomförmälde tid icke varit ledig, det ej eller kunnat komma under öfvervägande, huruvida en af dessa sysslor vid nuvarande innehafvares afgång kunde indragas, hvilket Fullmäktige dock ansett, under närvarande förhållanden, svårligen kunna ske.
Uti ett till Utskottet ingifvet Memorial af den i5 uästlidne Augusti hafva Banco-Fullmäktige härefter anmält, det de under den 8 i samma månad beslutat, att en, genom Commissarien S.
Turdfjelis förflyttning på Bankens Pensions-stat ledigblifven Commissarie-beställning i DepositionsAfdelningen skulle indragas.
Hvad nu först angår berörde af Banco-Fullmägtige fattade beslut, så anser Utskottet Fullmäktige hafva handlat i öfverensstämmelse med föreskriften i ofvan åberopade 37 §. af Banco-Reglementel, då omförmälde Commissarie-beställning blifvit af dem indragen och alt Fullmäktige åledes derutinnan rätteligen förfarit; och beträffande vidare frågan, att någon indragning af de i nyssnämnde §. uppräknade öfrige befattningar, deraf ledigheter under ifrågavarande tid inträffat, icke är vorden af FulImäglige verkställd; så och då Fullmägtige, enligt innehållet af samma §. icke blifvit bestämdt ålagde, att någon åtgärd i nämnde hänseende vidtaga för annat fall, än i den raon de förändringar i Bankens rörelse, som Banco-Utskottets Utlåtandet N'.o 27. 13 blefvo en följd af Bankens vid sednasle Riksdag beslutade nya organisation, kunde bringas i verkställighet, samt möjligheten att dessa tjenster indraga, varit i främsta rummet beroende deraf, att utgifvandet af Bankens sedlar å 16, 13 och 8 skill ingar skulle efter nämnde Riksdag upphöra, å hvilken förutsättning regleringen vid samma Riksdag af Tjenstemanna-personalen och dess lönevilkor jemväl till en del grundades, finner Utskottet, enär det hufvudsakliga hindret för indragning af omförmälde befattningar således ännu qvarstår, Fullmäktiges åtgärd att tills vidare hafva tillsatt merberörde till indragning afsedde beställningar, icke kunna klandras. §• 5.
(1841 års Rev. Ber. pag. 6 och Banco-Fullmäktiges Ber. §. 18.)