Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Förordningen den 3o Juni 1838 och den af Kongl. Maj:t samma dag fastställda Ordning, rörande hvad Mosaiske e) Tit.
Rosenblad, Stjerneld och von Schulzenheim» 4 Bilagor lill Constitulions-Ulskollcts Memoriali N.o i3. trosbekännare hafva alt hädanefter iagttaga, i afseende på utöfningen af deras religion och bestyret inom deras församling m. m.
Vid jemförelsen mellan Commerce-Collegii Reglemente af den 27 Maj 1782 och Kongl. Förordningen den 3o Juni 1838, kan man icke undgå att anmärka, att den senares stadgande i § r, att Mosaiske trosbekännare skola i alla hänseenden vara ställde i lika rättsförhållanden med öfriga Svenska undersåter enligt Svensk lag, i afseende på ett folk, som, i stället för territorial-, genom århundraden njutit personal-lag, behöft närmare bestämmas.
Det synes sålunda hafva varit af behofvet påkalladt alt uttryckligen förklara Mosaiska lagen upphäfven, i afseende på alla dess bekännares civila förhållanden, lill exempel i arfsfrågor, i frågor om tillåtna leder i äktenskap, huruvida Svensk
Domstol eger alt förordna förmyndare för Mosaiska trosbekännares harn.
Underlåtenheten alt i dessa frågor bestämdt uttala lagens mening, anser Utskottet troligen komma att i lagskipningen vålla den oreda, betänkandet antyder.
Den 14 September 1838 föredrogs inför Kongl. Maj:t i Stats Rådet en af Stockholms Borgerskaps Äldste lill Kongl. Maj:t ställd underdånig skrift, innefattande anhållan, att Kongl.
Majit i Nåder täcktes förklaia, det medlemmar af den Mosaiska trosbekännelsen icke måtte tillåtas alt hädanefter till
Riket inflytta, härstädes sig bosätta och till Svenska undersåtare upptagas.
Sedan Konungens Rådgifvare i denna fråga yttrat sig, behagade Kongl. Majit, efter alt i samma afseende hafva lillkännagifvit sin Nådiga vilja, ytterligare gifva tillkänna dess Nådiga afsigt vara alt, lill undanrödjande på förhand af alla oriktiga slulföljder utaf Kongl. Kungörelsen den 3o sistlidne Juni, angående Mosaiske trosbekännares skyldigheter och rättigheter här i Riket, ofördröjligen genom en utfärdande allmän kungörelse stadga, hvad vid tillämpningen af nämnde författning iagltagas borde, i fråga 0111 Mosaiska trosbekännares berättigande lill utöfning af handel, handtverk eller annan borgerlig rörelse; i hvilket afseende underdånigt förslag lill en så beskaffad Kungörelse borde Kongl. Maj't till Nådig pröfning i Slals-Rådet föreläggas.
Den 2j September i838 fästade Föredraganden j'), i anledning häraf, underdånighet Kongl. Maj:ts uppmärksamhet derpå, alt, emedan genom Kongl. Kungörelsen den 3o Juni i838 i allmänhet blifvit förordnadt, att Mosaiske trosbekännare hädanefter i alla hänseenden skulle vara ställda uti lika rättsförhållanden med öfrige Svenske undersåter enligt Svensk lag, J) Tit.
Bilagor till Consiitutions-Utskoltets Memorial, N.-o i3. så vöre häraf en gifven följd och jemväl genom i § af merberörde Förordning uttryckligen bestämdt, alt Mosaiske trosbekännare ej kunde, vid frågor om tillstånd till idkande af handel, handtverk eller annan borgerlig näring, åtnjuta andra eller vidsträcktare rättigheter, än som i allmänhet tillkomme Svenske undersåtare, samt att de Mosaiske trosbekännarne ej eller äro frikallädc från något af de prestanda, som Svenske undersåtare uti omförmälde fall i allmänhet åligga.
Någon ovisshet om rätta förståndet af författningens mening i berörde afseenden syntes alltså icke kunna uppslå eller någon närmare tydning af författningen i denna del erfordras; men om Kongl. Maj:t icke dess mindre skulle pröfva skäligt alt låta en allmän
Nådig förklaring utgå till efterrättelse vid tillämpningen, i förenämnde fall, af Kongl. Förordningen den 3o sisllidne Juni, och om genom en sådan förklaring tillika och egentligen afsåges skingrandet af möjligen uppkommande farhågor för Mosaiska trosbekännares ovilkorliga rättighet till bosättning i samtlige Rikets släder, så ansåg
Föredraganden för sin del i underdånighet detta ändamål ej kunna tillfyllest uppnås, med mindre, än att Kongl. Maj;t, genom den utgifvande Nådiga Förklaringen, jemväl uttryckligen förbehåller sig rättigheten att, när Mosaisk trosbekännare åstundar bosätta sig annorstädes, än i Stockholm, Götheborg, Norrköping eller Carlskrona, serskildt och efter vederbörandes hörande, pröfva och besluta, huruvida den sökta bosättningen må medgifvas eller icke; helst Kongl. Maj:t, så vida della förbehåll icke egde rum samt blefve lill allmän kännedom och efterrättelse kungjordt, ej skulle, emot nu gällande författningar, kunna rättvisligen vägra hvarje Mosaisk trosbekännare, som begär att lå uti någon annan än nyssberörde fyra släder sig bosätta, alt, oaktadt vederbörande myndigheters eller menigheters bestridande, erhålla Nådig tillåtelse till den sökta bosättningen.
Vidare, och under förutsättning, det Kongl. Maj:ls beslut att serskildt förklara hvad vid tillämpningen i vissa fall af Kongl. Förordningen den 3o Juni iagltagas bör, skulle sättas i verkställighet, trodde Föredraganden, alt Kongl. Maj:ts den 14 samma månad gifna förklaring, alt endast Mosaiske trosbekännare, som voro här i Riket födde och de, hvilka redan blifvit eller blefve lill Svenske undersåtare upptagne, voro berättigade att åtnjula de uti Kongl.
Kungörelsen den 3o Juni samma år utstakade förmo11 er, såsom innefattande en verklig inskränkning i de genom ofvanåberopade Kongl.
Förordning medgifna rättigheter för sådana Mosaiska trosbekännare, hvilka med Kongl. Mnj:ts serskilda Nådiga tillstånd endast lills vidare i Riket vistades, icke blott borde uttryckas i del Kongl, svaret å ansökningen af hufvudstadens .borgerskap, utan jemväl påkallade ett allmänt kungörande 6 Bilagor till Constitutions-Vtskoltets Memorial, N.o i3. att sådane Mosaiske trosbekännare, som nied Nådigt tillstånd endast tills vidare i Riket vistades, ej finge annorstädes än i ofvanuppräknade fyra städer sig bosätta.
Och hemställde
Föredraganden, på då underdånigst anförde grunder, huruvida icke Kongl. Maj:t funne skäl att låta uti den kungörelse, hvilken vore i fråga alt utfärdas, ett stadgande af nyssberörde innehåll till samtlige vederbörandes underdåniga efterrättelse inflyta.
Ett Stats-Råd gj) förmälde sig sakna anledning att då i underdånighet tillstyrka utfärdandet af någon förklaring utaf Kongl.
Förordningen den 3o sistlidne Juni eller något ytterligare påbud angående denna Författnings tillämpning.
Stats-Rådets öfrige ledamöter h') förenade sig i det tillstyrkande, alt Kongl. Maj:t, dels såsom en följd af Dess redan under den i4 samma månad meddelade Nådiga beslut, dels ock för alt skingra möjligen uppkomna farhågor för Mosaiske trosbekännares ovillkorliga rättighet till bosättning i samtlige Rikets städer, måtte täckas, genom en utfärdande Kungörelse, till allmän efterrättelse förordna, hvad sedan genom Kongl.
Kungörelsen af samma dag blef stadgadt.
Den 22 December 1834 afläto Rikets Ständer till Kongl. Maj:t en underdånig skrifvelse, hvaruti de, lill förekommande af olika begrepp om rälta förståndet af det genom Kongl. Brefvet den n Mars 1765 uti serskildt Besvärsmål meddelade förklarande, att Soldater icke emot vanligheten borde åläggas deltagande i kyrkobyggnad, anhållit om utfärdande af en sådan lagförklaring, att, der ej annorlunda stadgadt funnes eller serskild öfverenskommelse träffad blifvit, Soldater och annat Krigsfolk ålåge, att, då de icke i tjenstgöring stadde voro, lika med alla andra, som i socknen bo, efter matlag utgöra dagsverken vid kyrkobyggnad med hvad dertill hörde, på sätt 26 Cap. 1 § Byggningabalken innehåller.
Sedan Kongl. Maj:t den 7 Februari 1835 befallt Krigs-Collegium, Förvaltningen af Sjö-Ärendena, Kammar-Collegium och samtlige Consistorierne att upplysa: 1:0 om vid Indelningsverkets uppkomst Kronans manskap varit inbegripet under den allmänna föreskriften om nämnde dagsverkens utgörande till kyrkobyggnader och, i thy fall, uti hvilket förhål - g) Tit.
Hård. h) Tit.
Rosenblad, Stjerneld, T örren b ielm, von Schulzenheim, Gyllenhaal och von Hartmansdorff.
Bilagor till Conslitutions-Utskottets Memorial} N.-o 13. 7 lande; 2:0 om elt sådant stadgande sedermera blifvit iagttaget eller under tidens lopp kommit ur bruk; och dessa upplysningar först i Februari månad i836, och således efter Riksdagens slut, inkommit, fann Kongl. Maj;t den 1 November i83c), jemlikt Föredragandens/) och Stats-Rådets tillstyrkande, lämpligt att låta denna fråga för närvarande förfalla.
Krigs-Collegium hade, jemte förmälande, alt rättegång rörande verkställigheten af ett genom Ombud med en Entrepreneur slutadt contract blifvit emot Entrepreneuren anställd, anfört, att, ehuru det skäligen kunde antagas, att den sistnämnde, vid slutet, möjligen efter flere års förlopp, af den började rättegången, kornme att kännas skyldig alt uppfylla contractet och omsider leverera de för
Iva corpsen betingade persedlarne, Collegium likväl ansåg behofvet icke böra få bero af en sådsn sakens förväntade utgång; och hade Collegium derföre föreslagit, att nämnde persedlar finge för den ena corpsen oförtöfvadt, på sätt tjenligast funnes, genom Collegii försorg anskaffas, samt alt serskildt mätte i Nåder förordnas, huru tillgå borde med den andra corpsens förseende med sitt behof.
Föredraganden och Stats-Rådets Ledamöter F) hemställde den 6
Maj i 835, att, då serskilda och nya anstalter för erhållande af det antal persedlar, om hvilka med ifrågavarande Entrepreneur blifvit conlraheradt, måste af Kongl. Maj:t anbefallas, samt något behof af de contraherade icke mera komme alt ega rum, Krigs-Collegium måtte i Nåder anbefallas föreskrifva dess Advocat-Fiscal att, vid den mellan Kronan och Entrepreneuren pågående rättegången, så ställa och utföra Kronans talan, all contractet med Entrepreneuren måtte blifva förklaradt å hans sida förverkadt och lian således ansedd leverans-rättigheten förlustig, med skyldighet alt ej mindre återgälda det erhållna förskottet, än äfven hålla Kronan skadeslös för dc öfriga förluster, som af contraclsbroltel kunde blifva en följd. N o 6.
Maj:ts Nådiga skrifvelse lill Riksens Ständer af den i Februari 1840 med ett af serskilda Committerade afgifvet Betänkande och Förslag i) Tit.
Heurlins. k) Tit.
Rosenblad, af Wetterstedt, Mörner, Lagerbjelke, Adelsvärd, Åkerhjelm, Poppius, von Schulzenheim och Grip. 8 Bilagor lill Conslitulions-Ulskottcis Memorial, N:o 13. rörande Fattigvården i Riket, angifvet- icke, huruvida Kongl. Maj:ls Nådiga afsigt med delta förordnande endast var att gifva Riksens Ständer kännedom af målet i sitt närvarande skick och att framdeles afgifva Nådig Proposition eller att Riksens Ständer omedelbarligen skulle taga befattning med frågan.
Uti underdånig skrifvelse den q
Mars i835, hade Bonde-Ståndet anhållit, alt Kongl. Majit i Nåder måtte anbefalla utarbetande af en tableau öfver de anslag, som alltsedan år 1814 blifvit använda för Beväringsmanskapets beklädnad och utredning.
Vid föredragningen inför Kongl. Maj:t i Stats-Rådet den \
April 1835, fästade Föredraganden och Stats-Rådels Ledamöter Konungens uppmärksamhet på det ovanliga förhållande, hvarunder nämnda underdåniga skrifvelse blifvit inför Kongl.
Maj:t framburen.
En Ledamot af Bonde-Ståndet hade nemligen väckt motionen, som blifvit remitterad till Stats-Utskottet, af detsamma afstyrkt och sedan af tre
Stånd afslagen; hvarefter Utskottet förklarat sig med den af fjerde Ståndet återremitterade motionen icke kunna taga befattning.
Vid sådant förhållande trodde Föredraganden och Stats-Rådels Ledamöter, för deras del, att BondeStåndet icke egt befogenhet att, på sätt som skett, i strid mot Riksens Ständers i laglig ordning fattade och uttryckta beslut, falla Kongl.
Maj:t besvärlig med en fråga, hvars påtagligt allmänna beskaffenhet icke syntes slå tillsammans med dess undergångna behandling i Bonde-Ståndets enskiidta Besvärs-Utskott.
Föredraganden/) och en Stats-Rådels Ledamot m') ansågo Bonde-Ståndets skrifvelse icke förtjena afseende och tillstyrkte derföre, att densamma, såsom till ingen åtgärd föranledande, målle läggas till handlingarne.
I)e fleste bland Siats-Rådets öfrige Ledamöter ansågo väl ock BondeSt ndets skrifvelse icke förtjena afseende, men tillstyrkte likväl, att den målle besvaras.
Noa Följande exempel äro samtlige hemlade ur högre grader, ehuru förhållandet icke blott gäller inom dem.
Den l) Tit.
Riben. m) Tit.
Bilagor till CoustUuUons-Vtskottets Memorialj IV.o i3.
9 Den g Juni 1S3^ förordnades en Högsta Domstolens Ledamot att under viss lid förvalta ett Presidenlsembete. tfy Den 18 Maj i83^:
Ett Statsråd alt förvalta Utrikes StatsministersEmbetet. o) Den 4 Januari 1836:
En Häradshöfding alt förvalta Justitiae-Canzlers-Embetet. p) Den ät April i83^:
E11 annan Häradshöfding alt samma Embete förvalta, cj) Den »4 September 1838:
En Biskop att förvalta StatssekreterareEmbete. fy Den 21 September 1S38: En Expeditionssekreterare att förvalta dylikt Embete, Den jg October 1838:
En Expeditionssekreterare att förvalta dylikt Embete, fy Den g Mars 1838:
En Statssekreterare alt förvalta Hofkanslersembetel. ify Den 2 November i838:
En Kabinettssekreterare alt förvalta samma Embete.
Den 2 November 1838:
En Statssekreterare att förvalta ett Lands^ höfdingeembete.
x') ri) På tillstyrkan af Tit.
Rosenblad, Mörner, Åkerhjelm, Hard och Skogman. 0) I närvaro af Tit.
Rosenblad, Löwenhielm, Åkerhjelm , v. Schulzenhéim, Hård och Danckwardt. p) I närvaro af Tit.
Rosenblad, Mörner, G. Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, Poppius, v. Schulzenheim och Ulfsparre. (f) I närvaro af Tit.
Rosenblad, Mörner., Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, v. Schulzenheim, Hård och Danckwardt, r) På tillstyrkan af Tit.
Rosenblad, Stjerneld, Löwenhielm, v. Schulzenheim, Hård, Gyllenhaal och Ulfsparre. «) 1 närvaro af Tit.
Piosenblad, Stjerneld, Löwenhielm, v. Schulzenheim, Hård, Gyllenhaal, v.
Hartmansdorff och Bohm. 1) I närvaro af Tit.
Rosenblad, Stjerneld, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, v. Schulzenheim, Hård, Gyllenhaal, v. Hartmansdorff och ^Vallensteen. h) I närvaro af Tit.
Rosenblad, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, v. Schulzenheim, Hård, Gyllenhaal och Danckwardt. v) I närvaro af Tit.
Rosenblad, Stjerneld, Löwenhielm, Adelswärd, Åkerhjelm, v. Schulzenheim, Hård, Gyllenhaal och Ulfsparre.
x) I närvaro af nästförutnämnde.
Brot. 1840. 3 Sami. t Afd. 11 Haft. % 10 Bilagor till Constitutions-Utskottets Memorial, N.o i3.
Dessutom liar en Statssekreterare, som den 28 September 1833 blifvit förordnad att föreslå ett Presidentsemhete, flera år fortfarit alt på samina gång bibehålla Stats-sekreterare-embetet.
Maj 1834 föredrogs inför Hans Maj:t Konungen Riksens Ständers den 24 April samma år aflålne underdåniga skrifvelse om Landsfiskalstjensternes indragning, som Riksens Ständer redan vid föregående Riksdag tillkännagifvit såsom deras önskan.
Enär enahanda skäl, som förut föranledt till afslag å Riksens Ständers underdåniga hemslällanden om Landsfiskalstjensternas indragning ännu fortforo, så fann Kongl. Maj:t, j)å säll Statssekreteraren jr') och Statsrådet z) i underdånighet tillstyrkte, Sig för närvarande icke eller kunna lill Riksens Ständers förnyade underdåniga anhållan härutinnan lemna nådigt bifall.
Sedan Myntverket, i följd af Kongl.
Brefvet den 24 Juli i83o, BergsCollegii Inslruction den 28 Dec. i832 och Kongl.
Maj;ts, i anledning af Riksens Ständers underdåniga skrifvelse den i<) Januari i835, i Stats-Rådet den 6
Maj sistnämnde år fattade Nådiga Beslut, blifvit ställdt under BergsCollegii inseende, så behagade den i3 Juli 1838, vid föredragning af Öfver-Directeuren Almroths framställning om ett närmare bestämmande af gränsorna emellan BergsCollegii och Öfver-Directeurs-Embetets befattning, jemte Presidenten i Bergs-Collegium Friherre af Nordins häröfver infordrade underdåniga utlåtande, Kongl. Majit a') förklara
Sig finna lämpligt att det allmänna öfverinseendet öfver Mynt- och Controll-Verken öfverflyltades från Bergs-Collegium till Stats-Contoret; hvarefter Konungens Rådgifvare och Föredraganden N) den 3 Augusti 1838 yttrade sig icke finna något hinder för verkställigheten af Kongl. Maj:ls ofvannärnnde Beslut. y) Tit. Danckwardt. z) Tit.
Rosenblad, af Wellerstedt, Mörner, Lagerbjelke, Adelsvärd och Åkerbjelm. a) I närvaro af Tit. Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, Gyllenhaal och Skogman. b) Tit Adelsvärd, Åkerhjelm, Gyllenhaal och Munthe.
Bilagor till Conslilulions-UIshottets Memorial„ N;o i3, 11 N:o ii.
Den 13 Febr. 1836 behagade Kongl. Majit, ulan att, så vidt Stats-Rådets Protocoll gifver vid handen, fråga förut i Siats-Rådet varit väckt eller föredragen, likasom ulan att Kongl. General-Tull-Slyrelsen något utlåtande afgifvil c) förordna, att af besparingarne på det till oförutsedda utgifter vid Tullverket uppförda anslaget och på andra Stater en summa af högst 2,000
R:dr skulle användas att utgå såsom arfvoden, med 1,000 R:dr för hvardera, åt två extra Rese-Inspectorer, hvilkas åligganden skulle blifva att efter General-Tull-Slyrelsens föreskrift besöka sådane orter i Riket, der Tullverkets fördel påkallade en serskild uppsigt lill förekommande af oloflig varu-införsel; skolande det ankomma på General-Tull-Slyrelsen, att lämplige personer till nämnde befattningar föreslå.
Den 26 derpålöljde Mars anmältes, att General-Tull-Styrelsen till berörde befattningar föreslagit två afskedade Majorer, under förklaring, att, ehuru de saknade den för Tullförvaltaretjenster, hvilka de sökt, vanligen oundgängliga längre tids erfarenhet, de dock tvifvelsutan för ifrågavarande tillfällige befattningar vore användbara.
Konungens Rådgifvare hafva hvarken vid förstnämnde tillfälle erinrat om behofvet af en utredning om och i hvilken nion de nya tjensterne, för hvilka 1000 R:drs lön anslogs, då de ordinarie endast njuta 600
R:dr, voro nödiga, eller vid del senare d) begärt något bestämdare yttrande af General-Tull-Styrelsen, än det temligen tvetydiga, som blifvit anfördt; ehuru de i annat afseende emot den ena af de föreslagna personerne yttrat betänklighet, N:o 12.
Den 16 Febr. 1838 tillstyrkte Slats-Secreteraren e), attén tjensteman, som sökt och emot uttrycklig förklaring att, efter erhållande af den sökta befordran, afgå från sina i Post-Verket och vid Nummer-Lotteri-Directionen innehafvande befattningar erhållit Kammarförvandtstjensten i Förvaltningen c) Tit.
Rosenblad, af Wetterstedt, Mörner, Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Poppius, von Schulzenheim och Skogman voro närvarande. d)fNärvarande Tit.
Rosenblad, Mörner, Lagerbjelke,^Löwenhielm, Adelsvärd], Poppius, von Schulzenheim och Skogmans e) Tit.
Grip. 12 Biläger lill Conslitutions-UlsfiOltets Memorial, N.o i3. af Sjö-Ärendena, — emot denna förklaring och Kongl. Brefvet den 2 Nov. 1824 skulle, på grund af hvad Kongl. Maj:t vid regleringen af nya staten för Dess Canzli förordnat, hvilket Stals-Secreteraren föreställde sig framdeles skola utsträckas lill Förvaltningen af Sjö-Ärendena och andra Verk, samt enär omförnrälde person, jemte sina förut innehafde befattningar beslridt den hvartill han nu blifvit befordrad, få bibehålla nämnde befattningar.
Den 27 Februari 1835 utnämndes Landshöfding i Malmöhus Län och den 28 Oclober samma år Landshöfding i Jönköpings
Län, hvardera med af serskilda anledningar medgifven rättighet att de till nämnde Landsliöfdinge-Embelen då hörande löneförmoner uppbära och åtnjuta.
Den 12 April 1S34 tillstyrkte Konungens Rådgifvare g) serskild skjutsoeh tractaments-ersättning åt personer, hvilka förordnades att i åtskilliga Landshöfdingars ställe förrätta årets beväringsmönstringar.
Den 14 Augusti 1834 anslogs af Andra Hufvudtitelns besparingar ett arfvode för tre månader åt en person, som förrättat en tjenstledig Landsliöfdings embete /i').
Sedan Commerce-Rådet Paul Edvard Eileen, i testamente af den 7 Sept. 1822, förordnat, alt, af den till allmänt nyttiga ändamål anslagna del af hans förmögenhet, en sjettedel skulle tillkomma civile tjenstemäns pensionsanstalter, och en sjettedel användas lill understöd för deras enkor och barn, och i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t skulle täckas i Nåder f) Tit.
Ulfsparre var vid båda tillfällena Föredragande. g) Tit.
Rosenblad, af Wetterstedt, Mörner, G. Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm och Grip. h) I närvaro af Tit. af Wetterstedt, Mörner, G. Lagerbjelke, Poppius, v. Schulzen-* heim och Danckwardt.
Bilagor till Constitutions■ Utskottets Memorial, JY.o i3.
13 disponera dessa lotter på det sätt, alt de blefve räntebärande fonder, under benämning af Jonas och Paul Filéens donerade embets- och tjenstemäns, samt deias enkors och barns underhåll, i sammanhang med den allmänna pensions-reglering, som i detta afseende var under arbete; så har Kongl. Majrt den 16 April i836 fj), efter det Fileen den 26
December 1829 aflidil, befallt Directionen att, sedan den fått medlen under sin vård emottaga, vid hvarje års slut inkomma med underdånig anmälan om det räntebelopp, som å hvardera fonden vore disponibelt, då Kongl. Majrt Liefve i tillfälle att, om användandet deraf i öfverensstämmelse med testalors afsigt, förordna; och den töDec. i836 behagade Kongl. Majrt k'), efter dispositioner å enke- och pupill-lotten, i Nåder förklara, alt de å denna serskilta donationsfond, anvisla pensioner skulle vara oberoende al hvad de personer, som dem erhållit, af civilstatens allmänna eller enskilla enke- och pupill-fonder ätnjöte; hvarjemte Kongl. Majrt förordnade alt, då influtnc ränlemedel å den andra lotten för pensioner åt civile embets- och tjenstemän, äfvensom hvad sålunda dädanefter inflöte, skulle, till dess annorlunda blefve i Nåder anbefaldt, genom Directionens för civilstatens pensions-cassa försorg förräntas, och räntan läggas lill capitalet.
Den 22 Januari 1834 hade Öfverrätten dömt en kronofogde, alt, utom annat ansvar äfven vara tjensten förlustig, för det han i utmätningsmål uttagit 3a sk.
.Banco så kallad liqvidationsskilling, äfvensom då lian till verkställighet emottagit Domar och Utslag för hvarje sådan handling af fordringsegaren fordrat och uppburit 16 skillingar Banco.
Den 18 Oktober samma år biföll Kongl. Majrt
If hos hvilken en talrik del af fögderiets innebyggare för den dömde fällt förbön och äfven Högsta Domstolen tillstyrkt hans bibehållande vid tjensten, det firfge han sin tjenst behålla.
Sedan anledning förekommit alt innehafvare!) af ett privilegium detsamma förverkat, samt åtal derom emot honom ifrågakommit, liar Kongl. i) I närvaro af Tit.
Rosenblad, Mörner, G.
Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Poppius, v. Schulzenheim och Skogman. k) I närvaro af Tit.
Rosenblad, Mörner, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, v. Schulzenheim och Skogman.
I) På tillstyrkan af Tit.
Rosenblad, af Wetterstedt, G. Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, Poppius, Bergenschöld och v. Schulzenheim. 14 Bilagor lill Conslitutions-Utskottets Memorial, JV.-o i3.
Majit elen i Febr. i836, i enlighet med Föredragandens och Statsrådets /;j) tillstyrkan, tillåtit, all denna person, ulan att åtalet emot honom lomme att inställas, finge på annor man öfverlåta sitt privilegium.
Nr. 17.
Utskottet har anmärkt en Tidnings indragning för år i834, lv‘i för år 1835, sju för år i836, ålla för år 183-y och ellofva för år t838.
Den 3 Augusti i S38 inställdes på HofCanzlerens hemställan och ef ler Statsrådets tillstyrkan ulgifningen af icke mindre än sex Tidningar.
Den första bland dessa förekastår t. f. HofCanzleren försök att egga den redan i finnena varande oro, ringa aktning emot Domare, antastande af ”det högsta föremål för helgd inom samhället.”
Den andras artiklar sägas varit synbarligen beräknade att uppväcka oro, missnöje och hat, och, om mindre lömska och försåtliga än den förstas, likväl påtagligare och derigenom måhända mera vådliga.
Emot den tredje anmärktes innehållet af några der införda utdrag utur en sedermera utkommen roman, såsom sträfvande att undergräfva Konungamaglens helgd, samt en berättelse såsom sidvördlig emot rikets första stånd.
Äfven hänsyftningar på en hög personlighet ville t. f. HofCanzleren finna i samma tidning, utan att anse vidare uttydning lämplig.
De tre öfrige indrogos alla på grund af arliklar rörande Crusenstolpeska målet.
Den emot dem anmärkta smädlighelen uppgafs rigtad i:o Emot Jurymännen i Crusenstolpeska målet, 2:0 Emot de Ledamöter af Svea Hofrätt, som samma mål handlagt, 3:o Emot Konungens Rådgifvare, enkannerligen Hof- och Jusiitiae-Canzlererne, 4:0 Emot Konungen i form af insinuation.
Vid det tillfälle, då fråga uppstod örn svårigheten af det af H. K. H.
Kronprinsen afträdda Militiae-Boslället Beckaskogs utarrendering, i anseende m) Tit.