Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banco, men Resultatet bade i allt fall blifvit detsamma, då ett annpfc bokföringssätt visserligen icke deruti kunnat verka någon ändring, och det likafullt berott af Eders Kongl. Majrt att, om behofvet påkallat och tillgångarne medgifvit, godtgöra Convoy-Cassan en så beskaffad utgift. 2:0 Beträffande de, lill åtlydnad af Eders Kongl. Majrts befallning uti Nådiga Bref af den 9 Januari och 29 October 1828, till Cabinets -Secreteraren Friherre Lagerheim, för Cabinets-Gassans behof, af Convoy-Cassan utbetalte Summor, upptagne i 1829 års Hufvudbok till ett _ belopp af 77,088 R:dr 26 sk. samt i i83o års räkenskap till 4°>8o9 R*’dr 18 sk.; så och alldenstund Revisorcrne, enligt hvad de sjelfve uti deras berättelse förklarat, erhållit behörig del af Högstberörde Kongl.
Bref, hvarigenom Convoy-Commissariatet till ifrågavarande, af Cabinets-Secreteraren Friherre Lagerheim qvitterade, utbetalningar authoriseras, och, genom Eders Kongl. Majrts Hof-Canzler, blifvit underrättade derom, att bemälte Cabinets-Secreterare, efter redovisning inför Eders Kongl. Majrt för desse medels användande erhållit Nådig Decharge: synes det klart, att Revisorerne i detta ämne af Convoy-Commissariatet emottagit nöjaktig redogörelse, och , beträffande medlens disposition lill serskilda diplomatiska utgifter, lära vunnit all den upplysning de ägt att, i öfverensstämmelse med för dem gällande Instruetion, förvänta. 3:o Att, ehuru uti 1829 och i83o årens Räkenskaper afföras 186,174 Rrdr 36 sk. 7 rrst. för en Sjö-Expedition med Örlogs-Fartyg år 1828, likväl för år i83o balanceras, såsom reserverade för SjöExpeditioner, 45,ooo Rrdr, är en följd deraf, att då först, genom Kongl. Brefvet af den 3i December 1829, och dervid fogade Stat af samma dag, afsättning för Sjö-Expeditioner af 4^,000
Rrdr år - ( 21 ) ligen blifvit anbefalld, bunde densamma ej laga sin början förr än med år i83o, hvarföre ock de för 1828 års Expedition till Medelhafvet bestridde utgifter utgått och borde utgå af Convoy Cassans odelade Fond, och endast den kostnad för dyJika Expeditioner, hvilken från och med i83o inträffade, tagas af de der till reserverade medlen, helst förordnandet om delta anslag eljest varit utan ändamål. 4:o
Till upplysning och nöjaktig förklaring, öfver Revisorernes anmärkning i denna punkt, angående de af General-Consuln Ehrenhoff till ombyggnad af Svenska Consulathuset i Tanger använde 20,000 Spanska piastres, torde göra tillfyllest att åberopa hvad Revisorerne sjelfve, utur dem meddelte officiella handlingar, härutinnan anfört, hvara* inhemtas, att detta General-Consul Ehrenlioflfs lika oförväntade, som otillbörliga företag, som af Convoy Commissariatet icke kunnat förutses, än mindre förekommas, genast efter det Convoy-Commissariatet derom erhållit kunskap, till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet inberättats; hvaruppå Eders Kongl. Majrt behagade, General-Consuln Ehrenhoff till redovisning hemkalla.
Sedan bemälte General-Consul, återkommen till fäderneslandet, hos Eders Kongl. Maj:t gjort underdånig ansökning om afskrifning af förenämnde af honom använde medel, och ConvoyCommissariatet deröfver blifvit bordt, bar Eders Kongl. Kongl.
Majrt behagat bestämma hans ansvars- och ersättnings-skyldighet, på sätt det Revisorerne meddelte och af dem omförmälte Nådiga Bref till Convoy-Commissariatet af den n5 Februari j832 inneneliåller, och har Convoy-Commissariatet, jemlikt detta Nådiga Bref, vidtagit de deruti föreskrifne åtgärder, i följd hvaraf nu mera besigtning blifvit hållen öfver Svenska Consulathuset i Tanger, och kostnaden för den af General-Consul Ehrenhoff föranstaltade ombyggnad, af sakkunnige män, så vidt sig göra låtit, uppskattad.
Uti det vid denne förrättning upprättade och insände Instrument, upptages Husets nuvarande värde till omkring 25,000 Piastres, nästan helt och hållet tillkommet genom den sednaste ombyggnaden.
Slutligen bör Convoy-Commissariatet, som ogillat Consul Ehrenlioffs förhållande vid detta förelag, dock, med anledning af Revisorernes yttrande om den våda som deraf kunnat för Svenska handeln uppkomma, upplysa, att, ehuru möjligheten af ett missförstånd, i följd af Annuitetens fördröjda inbetalning, vid ett annat tillfälle visserligen icke kan bestridas, något sådant C 22 ) nied Marbccanska Regeringen deraf denna gången hvarken uppkommit eller under dåvarande förhållanden sannolikt kunnat uppkomma, helst nämnde Regering i allmänhet icke gjordt afseende på någon tidsutdrägt med denna afgift antingen den årligen eller för tvenne år tillsammans, blifvit erlagd och vid ifrågavarande tillfälle, derom icke aflåtit någon påminnelse. 5:o Revisorerne hafva anmärkt, att å Omkostnings-Conto för år i83o, en utgift från Convoy-dassan ägt rum för tillställandet på utrikes ort af en pension, hvilken utgift Revisorerne ansett hort bekostas af den sorn pensionen erhållit.
Härvid får Convoy-Commissariatet upplysa, att denna obetydliga utgift af endast 5 R:dr 20 sk.
Sv. Råneo bestått uti Consul Westzynthius i Livorno ersatte, i dess räkning med Convoy-Commissariatet upptagne, omkostningar för en efter Convoy-Commissariatets anvisning gjord utbetalnig till f. d. Consuln i Tripoli, Gråberg, hvilka omkostningar på den grund icke blifvit
Gråberg påförde att han, 'af förekomne skäl, på sin begäran, erhållit tillstånd att på detta sätt uppbära den honom tillkommande Expectance-Lön. 6:0, 7:0 och 8:0.
Hvad Revisorerne i dessa punkter omförmält, angående Konungariket Norriges ömsom ökade och minskade bidrag till Convoy-Cassan, samt derom, att inflytelsen på Convoy-Cassans utgifter, af Algiers intagning af Franske trupper i Juni månad i83o, först de följande åren kan visa sig, är endast ett utdrag af Convoy-Commissariatets egen till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet afgifne och Revisorerne meddelte Berättelse och föranleder icke till något utlåtande af Convoy-Commissariatet.
Den Nådiga Remisson återföljer och Convoy-Commissariatet framhärdar med all undersåtelig vördnad, nit och trohet Stormägligste Aller 11 ådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts Fr.
Due. Care Arfvedson. J. Kreuger.
Jo h.
Schon. mndcrdånigstc och tropligtigstc tjenare och undersåter CLAES CRONRTEDT. C. B.
Stockholm den Mars i833.
Till Kongl. Måj:t underdånigst. M. F. Aberg. ( ^3 ) Underdånigt Utlåtande af Förvaltningen af vSjö-Ärenderna, i anledning af Rikets Ständers Revisorers år i8j2 afgifne Berättelse.
Stormägtigste Allcrnådigste Konung! X anledning af Riksens Ständers sednast församlade Revisorers till Förvaltningens af Sjö-Ärenderne underdåniga utlåtande i nåder remitterade och härhos återföljande Berättelse, om hvad vid granskning af 1829 och i83o årens Räkenskaper för Förvaltningen samt Flottans serskilda Stationer funnits att anmärka, får Förvaltningen följande i underdånighet anföra uti samma ordning vid besvarandet af Revisorernes anmärkningar, som desse, uti den afgifna Berättelsen, blifvit framställda.
Att Räkenskaperne befunnits afslutade efter förr bruklig method och icke efter ett af Riksens Ständer föreslaget, förändradt, system i berörde afseende, har varit en naturlig följd deraf, att Riksens Ständers derom hos Kongl.
Maj:t gjorda underdåniga hemställan först år 1830 blifvit afgifven, och att det förändrade Formulaire för penningförvaltande Embets-Verkens Räkenskaper, hvars utarbetande, i följd af samma hemställan, år i83i i nåder uppdragits åt Eder Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Contoir, ännu icke hunnit af detsamma fullbordas, för att till iagttagande i Nåder fastställas.
I afseende å de anmärkningar, sorn specielt blifvit af Rikets Ständers Revisorer anförde emot den nu bruklige Räkenskaps-metlioden, får Förvaltningen till dessa anmärkningars besvarande i underdånighet. meddela. i:o Att Förvaltningens Cassa-Räkenskaper bland behållningarne under benämning Förskotter inbegripa äfven sådana utbetalningar, som vid årets slut ännu icke kunnat formelt afföras, synes icke kunna medföra någon olägenhet.
Att förskotts utbetalningar ej afföras uti Räkenskaperne är ock nödvändigt i anseende dertill, att ( 2 4 ) en mängd utgifter, hvartill medel äro uppförde å Stationernes Stater, serdeles för material-upphandlingar, utaf Förvaltningen besörjas, och Documenterne sedermera med penninge-remisser till vederbörande Stationer afgå, för att uti deras Räkenskaper affö ras; vid hvilket förhållande det icke vore möjligt, att formelt anordna sådane utbetalningar.
Anordnandet af hvarje förskottsvis skeende utbetalning skulle äfven, om än nyssnämnde hinder ej egde rum, medföra en högst betydlig tillökning i Räkenskaperne, enär ett serskildt conto i Hufvudboken för hvarje sådan utbetalning då blefve af nöden, utan att någon fördel derigenom uppkornme, och antagandet af den method, Riksens Ständers Revisorer i berörde hänseende synas åsyfta, skulle således svårligen stå tillsammans med den enkelhet, som de tillika yrka, och sä kerligen med större skäl, än hittills, föranleda till anmärkningar, angående Räkenskapernes mindre tydlighet. 2:0
Hvad vidkommer anmärkningen om olikheten emellan Förvaltningens af Sjö-Ärenderne och Flottans Stationers Räkenskaper, så enär, enligt hvad Rikets Ständers Revisorer äfven arifört, Förvaltningen år i83o förständigat vederbörande, att de medel, som Förvaltningen till Flottans Stationer anordnar, alltid höra påföras i Räkenskaperne för samma år , då anordningen af Förvaltningen blifvit utfärdad, och under den Titel, den utvisar, äro således vid Räkenskapernes granskning de olägenheter, å hvilka ifrågavarande anmärkning har afseende, redan för år 183 r och framgent, genom Förvaltningens ofvanherörde åtgärd, undanröjde. 3:o Beträffande Revisorernes anförande, att, efter nu brukliga method, den verkliga behållningen ej öfverensstämmer med Cassaboken, får Förvaltningen i underdånighet upplysa, att från längre tid tillbaka alltid varit vanligt att, till vinnande af ren li qvid med Stationerne för hvarje års anslag samt till undvikande af återlefvereringar af hesparde medel eller balancerade fordringar uppå en del anslagstitlar, erforderlige medel till
December månads utgifter, endast emot Förskotts-qvittencer Stationerne meddelats, samt att, sedan liqvid öfver utgifterne på hvarje AnslagsTitel blifvit uppgjord, anordningar på rätta utgiftsbeloppet blifvit till utbyte emot Förskotts-qvittencerne utfärdade med datum för December månad det år, utgifterne egt rum; genom hvilken åt - ( 25 ) i gärd ock vinnes den fördel att hvarje års verkliga kostnad i möjligaste måtto af årets Räkenskaper utvisas.
Då det år 1829 inträffat, att åtskillige utgifter, hvarmed på nämnde sätt bort förfaras, öfverstigit det belopp, sorn förskottsvis blifvit lemnadt, och hvilket öfverskott ej förr än påföljande år kunnat ifrån Banken assigneras, fastän anordningen bort dateras för det år kostnaden tillhört och förskottet blifvit utbetaldt; har deraf varit en följd, att vid redovisningen för den i Räkenskaperne upptagne behållning, på sätt som skett, bort utredas, att contanta behållningen vid årets slut på grund deraf, att utgifter voro afförde, hvaraf någon del först påföljande året af då assignerade medel bestriddes, verkligen uppgick till högre belopp, än uti Räkenskaperne upptogs, genom hvilken utredning just redighet och en säker kännedom om Cassans verkliga tillstånd vunnits, samt all skälig anledning till anmärkning i detta hänseende bort vara undanröjd.
Genom de för Revisorerne tillgänglige Inventerings-Documenter, hvarpå dessutom, i anledning af denna fråga, deras uppmärksamhet serskildt blifvit fästad, genom de anföranden Förvaltningen genom dess Kamrerare låtit meddela, hafva Revisorerne äfven varit i tillfälle att vinna fullkomlig visshet om rigtigheten af det i Räkenskaperne utredda förhållandet.
I afseende å sättet, hvarpå den brukliga Räkenskaps-methoden blifvit utförd, hafva Rikets Ständers Revisorer dessutom framställt de erinringar, hvilka, hvar för sig, här nedan varda af Förvaltningen till besvarande upptagna. 1:0
Vidkommande den omständigheten, att inventering af behållningen uti Flottans Cassa i Carlskrona vid 1829 års slut ej skall blifvit verkställd, förr än den 1 Julii i83o, så sker visserligen Cassa-inventering vid sistnämnde Station, på samma sätt, som hos Förvaltningen, vid hvarje års slut, ehuru detta In venterings-Document icke varder Räkenskapen bifogadt, utan endast de Inventerings-handlingar, som bestyrka Cassabehållningen, sådan den vid årets utgång bör efter års-liqvidernas formliga afslutande förefinnas.
Hvad derefter angår Revisorernes förmenande, att den med Inventeringarne åsyftade Controll vid berörde förhållande skall förfe 4 - ) ( 26 ) lats, enär inkomst och utgift det följande året intill inventeringsdagen egt rum; så innefattar detta ett misstag, enär det ligger i sakens natur, att vid hvarje inventering beräknas de förändringar, som inträffat från den dag, då de Räkenskaper, hvilka ligga till grund för inventeringen, afslutats, intill inventeringsdagen, och Controllen således blifver enahanda, hvilken dag inventeringen anställes; hvarom ock Förvaltningen, genom dess Kamererare, kunnat Riksens Ständers Revisorer upplysning.
Som vid Eders Kongl. Maj:ts Flottas Stationer de medel, hvilka icke till löpande utgifter erfordras, finnas förvarade inom trenne serskilda Lås och Nycklar, på sätt u3 § i i8a5 års Förvaltnings- och Redogörelse-Reglemeute, stadgar, syues ock all nödig försigtighet vara iagttagen. 2:0 Uppgiften, att Förvaltningens Cassabehållning, sådan den i Ilufvudboken ingår, icke afslutas förr än ett år efter Bokföringsåret, är ej med verkliga förhållandet öfverensstämmande, enär Räkenskapens afslutning verkställes, så snart liqviderne med Stationerne, på sätt här ofvan finnes ulredt, blifvit uppgjorde, och hvarmed, på långt när, icke den af Revisorerne uppgifna lid behöfver fördröjas: anseende Förvaltningen dessutom tiden för Räkenska pens afslutande icke i något väsendtligt afseende inverka på Kronans rätt och bästa, allenast detta afslutande så verkställes, att
Räkenskaperne kunna i föreskrifven ordning till Kammar-Rätten ingifvas. 3:o
Då hvad uti detta moment blifvit af Rikets Ständers Revisorer anmärkt, emot sättet för utförandet af den brukliga Räkenskapsmethoden, i fråga om Gassa-Räkningens afslutande, både är en gifven följd af berörde methode, samt äfven innefattas uti hvad, som i nästföregående moment samt 3:dje momentet af eriuringarne emot sjelfva Räkenskaps-methoden blifvit anfördt; så får Förvaltningen i dessa afseenden endast i underdånighet åberopa dess här ofvan, i samma ämne, redan afgifne yttranden. 4:o Hvad utredning Rikets Ständers Revisorer må hafva ansett för sig behöflig vid anställandet af jemnförelse emellan uppgifna olika Räkenskaper, kan Förvaltningen, i brist af tillkännagifvande derom, icke möjligen hafva sig bekant, och är alltså ej i tillfälle, att öfver anmärkningen i denna del afgifva annan förklaring, än att utaf den, som tagit en för behörig granskning nödig känne - C 27 ) dom af den dervid följda method, alla de upplysningar och derpå grundade jemnförelser, hvilka i afseende å dermed gemenskap egande redogörelser, må erfordras, kunnat fullständigt erhållas. 5:o
Uti utlåtande öfver Riksens Ständers år i83o församlade Revisorers Berättelse om verkställd granskning af Flottans Räkenskaper, tro sig Förvaltningen hafva tydligen ådagalagt, att någon liqvid med Allmänna Magazins-Inrättningen ej kan uti Flottans Stationers hufvudhöcker förekomma, enär dessa sistnämnde afslutas långt innan det är kändt till hvad pris den för Räkenskapsåret erhållna Spanmål skall godtgöras, samt när ersättningsräkning derå erliålles, den samma, likasom andra dylika räkningar, genast liqvideras och afföres.
Något undantag härutinnan kan naturligtvis icke äga rum för Carlskrona Station— den enda, för hvilken Revisorerne, utan någon serskild af Förvaltningen känd anledning, yrkat en så beskaffad liqvid.
Rikets Ständers Revisorer hafva ock ansett ett uti Carlskrona Stations hufvudbok förekommande Sammandrag öfver upphandlad och utlefvererad
Proviant hafva bort ega sammanhang med en dylik liqvid samt innefatta redovisning för Flottans provianteringskostnad, hvarmed Revisorerne trott någon felagtighet böra tillskrifvas den omständigheten, att nämnde Sammandrag skola visa öfverskotter, i afseende å hvilka sednare jemväl anmärkts, att de blifvit öfverförde på Capital-Conto, utan att balanceras såsom skuld till den Creditor som gjort försträckningen, hvarmed Revisorerne här synas mena Magazins-Styrelsen; hvarförutan blifvit anmärkt, att värdet af den uti serskild räkenskap redoviste Spanmål ej uti Hufvudboken är synlig, eller blifvit utsatt.
Oagtadt de upplysningar, som utaf Förvaltningen, genom dess Kamererare, under sjelfva Revisions-förrättningen blifvit Riksens Ständers Revisorer meddelade, samt hvad af Räkenskaperne dessutom bort kunna inhämtas, hafva Revisorerne förbisett, att hvarken Proviant, Spanmål eller andra effecter efter värdet upptagas i Flottans Räkenskaper; vid hvilket förhållande det varit o väntad t, att Revisorerne, bland anmärkningar emot sättet för den brukliga Räkenskapsmethodens utförande, upptagit saknaden af en sådan Redovisning efter värdet, och detta endast i afseende å Carlskrona Stations Räkenskaper, ehuru förhållandet är enahanda med de öfrige Stationernas.
Äfvenså synes det hafva undfallit Revisorernes uppmärksamhet, att, då det omförmäldte Sammandraget icke innefattat en liqvid öfver Proviant-lagret med dess värde, utan blott, å ena sidan, till grund för beloppets afföring, upp - ( ^ ) tagit all utgift för Proviant-anskaffning, och, å den andra, till grund för debiteringen, ersättning för consumerad proviant, sorn bordt af serskildta anslag godtgöras, det är ganska naturligt, att det sednare beloppet, genom användande af förrådets tillgångar, kan öfverstiga det förra, utan att skillnaden kan anses såsom öfverskott, eller hvad Riksens Ständers Revisorer lära mena, då de använda detta uttryck såsom motsatts till förlust, en vinst uppkommit, hälst förrådet blifvit med lika värde minskadt, och ovilkorligen måste med de debiterade contante ersättningarne completteras, hvarigenom det förmenta öfverskottet försvinner.
c Såsom omständigheter, hvilka för Rikets Ständers Revisorer skolat försvåra granskningen af Räkenskaperne hafva följande blifvit anförde: i :o Att en uti Förvaltningens Hufvudbok för år 1829 förekommande Räkning med Stats-Contoret upptager i Debet 1000 R:dr mera än i Credit, och är i summeringen felaktig.
Någon serdeles svårighet lärer icke gerna kunnat häraf uppkomma, enär Förvaltningen, genom dess Kamererare, låtit inför Riksens Ständers Revisorer upplysa, hvad de ock sjelfve genast upptäckte, nemligen att hela felet bestod deruti, att en Post af nämnde belopp som vid Hufvudbokens uppgörande först varit förd på Stats-Contorets Conto, och derifrån till Capital-Räkningen, men sedermera, med ändring häraf, förd directe ifrån Cassa- till Capital-Conto, genom ett icke observeradt misstag vid renskrifningen kommit att qvarstå äfven på Stats-Contorets Conto, uti hvars summa den likväl, i följd af den skedda ändringen, ej ingått; hvadan ock summan är rigtig sådan den i Hufvudboken intagits. 2:0 & 3:o.
Då de af Förvaltningen verkställde förskotts-utbetalningar, på sätt Rikets Ständers Revisorer äfven anmärkt, och uti det föregående finnes närmare utredt, upptagas ibland behållningen, intill dess formel afföring kan verkställas, är dergf en naturlig följd, att, då desse förskotter anordnas, Documenterne derföre såsom Contant användas och i liqvid ingå samt att något serskildt conto för hvarje förskott, utredande sättet huru vid liqviden förhållits, icke kan ifrågakomma, likasom det ej eller erfordras, enär, vid granskning af det anordnade beloppets afföring, behörigheten deraf controlleras, och då förskottet ej vidare balanceras, deraf inhämtas, att liqvid deröfver blifvit uppgjord.
Då det af Rikets Ständers Revisorer anmärkta förhållande sålunda härflyter från Räkenskaps-methoden, gäller anmärkningen ock ( 29 ) egentligen denna method, i afseende å hvilken sistnämnde
Förvaltningen redan här ofvan haft tillfälle sig i underdånighet utlåta.
Någon ytterligare utredning deraf torde alltså icke vara af behofvet påkallad, hälst med lika skäl, som de uti dessa momenter serskildt omnämnde förskotter, alla andra förskotts-utbetalningar kunnat, såsom med de förra i alldeles enahanda förhållande, anmärkas. /po Att ett förskott till Lieutenanten Ruth förekommit på flera ställen uti Flottans i Carlskrona Hufvudbok, är åter en följd af sjelfva Boksluts-methoden, och kan ej medföra någon slags svårighet i afseende på Räkenskapens granskning, så vida man gjort sig reda för Boksluts-sättet och endast de gjorda öfverföringarnes läglighet controlleras. 5:o Då det Cassa-Conto, som uti Carlskrona Stations Hufvudbok förekommer, på vanligt sätt endast utgör ett sammandrag af den serskilda Cassa-Räkningen, för att ligga till grund för de mera Summariska af- och påföringarne i Hufvudboken, har deraf varit en gifven följd att hänvisningen till verificationerne ej kunnat der ifrågakomma, utan bordt äga rum i Cassa-Redogörelsen, hvarest en sådan hänvisning äfven förefinnes.
Samma förhållande inträffar jemväl med alla af- och påföringar uti det i Hufvudboken befintliga Omslut af Cassa-Räkningen, och hvilka således med lika skäl kunnat blifva föremål för enahanda anmärkning, som nu i afseende å vissa blifvit framställd.
Hvad åter vidkommer anmärkningen, att det uti Omslutet upptagna belopp för försålda oduglige effecter uti Cassa-Räkningen återfinnas i 2:ne Poster, så bärleder sig detta af den nyss i underdånighet anförda omständigheten, att Cassa-Conto i Hufvudboken innefattar ett sammandrag af den mera specifika Cassa-Redogörelsen, hvilken man således måste hafva att tillgå, om man önskar vinna öfvertygelse om rigtigheten af den skedda debiteringen samt finna hänvisning till sjelfva verificationerne.
Af de anmärkte omständigheterna hafva Rikets Ständers Revisorer jemväl hämtat anledning till erinran om angelägenheten deraf, att det nya Bokföringssätt, hvarom Rikets Ständer år i83o hos Eder Kongl. Maj:t gjort underdånig framställning, och Eder Kongl.
Majrt år i83i åt Stats-Contoret i Nåder uppdragit att utarbeta, måtte snarligen blifva i verket släldt, men emedlertid yttrat den önskan, att för de redogörelser, efter gamla methoden , som ännu återstå att af Riksens Ständers Revisorer granskas, berörde method måtte redigare, kortare och fullständigare utföras. ( 3o ) Hvad angår första delen af denna framställning, finnér Förvaltningen densamma icke kunna utgöra föremål för yttrande å dess sida, enär uppfyllandet deraf på Stats-Contorets åtgärd beror; men vidkommande den sednare delen af berörde framställning, vågar
Förvaltningen tro hvad i anledning af de gjorda anmärkningarne bär redan blifvit i underdånighet upplyst, tillräckligen ådagalägga, huru ringa orsak Revisorerne haft att framställa en sådan erinran emot det sätt för Räkenskapernes utförande, som nu ägt rum; äfvensom beskaffenheten af anmärkningarne gifver skälig anledning att betvifla möjligheten att utföra någon för Räkenskaper öfver så måuga och olika Anslag, som Flottans, lämplig method, som icke till likartade- anmärkningar skulle inför dylika med dem af Riksens Ständers Revisorer nu yttrade åsigter, kunna föranleda.
Derefter förekomma de vid medlens förvaltning gjorda anmärkningar, till hvilkas besvarande Förvaltningen får i underdånighet andraga: 1:0
Att då, med undantag af ett parti mursten, icke blifvit af Revisorerne uppgifvet, hvilka effecler vid Stockholms Station skola vara utom Auction upphandlade, äfvensom icke heller de priser, hvilka Revisorerne ansett för höga, täcktes Eders Kongl. Maj:t i Nåder finna, det en bestämd förklaring öfver anmärkningen i berörde afseende icke är möjlig.
Som emedlertid upphandlings-Auctioner för Flottans behof alltid anställas, när ej omständigheterne påkalla en hastigare anskaffning, än att sådant medhinnes, i hvilket fall Kongl.