Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Under anförande af den olyckliga belägenhet, uti hvilken de Norra Länens inbyggare genom fyra missväxtår blifvit försatte, och huruledes invånarne i Norrbotten och Westerbotten samt på vissa ställen i WesterNorrland och Jemtland, men i synnerhet i Herjeådalen, der sistlidet års missväxt hårdast drabbade, om de äfven kunna bereda sig dagligt uppehälle, dock sakna all utväg att förskaffa sig utsädeskorn, har, inom PresteSlåndet, Herr Biskopen Doctor Franzen föreslagit, att Rikets Ständer lill omnämnde ändamål måtte anslå en gåfva af 2000 tunnor säd, helst denna skänk icke vore någon så stor uppoffring, då det gäller att rädda ett redhart folk, och den säkert skulle i en framtid fullt återgäldas genom de hulpnas arbetsflit och förmåga att använda de skatter, sorn för Sverige ligga i förvar i Norrlands skogar och malmberg.
Vid öfvervägande af detta förslag, har Utskottet insett och gör fullkomlig rättvisa åt det ädla syfte, som derför ligger till grund, äfvensom Utskottet, om på Rikets Ständer i första hand ankommit att afhjelpa den, ifrågavarande provincer öfvergångna olycka, skolat tillstyrka de åtgärder, hvarigenom, om äfven med uppoffring å Statens sida, erforderligt understöd kunnat beredas för dessa, i afseende på anskaffning af det förnämsta för lifvets uppehälle, brödfödan, af ett hårdt climat beroende orter.
Mea då, utom de betydliga bidrag, invånarne i Rikets öfrige delar de senare åren lemnat för att lindra deras med bröders i de norra orterne, genom inträffade missväxter, iråkade olyckliga belägenhet, Kongl.
Majrt jemväl redan förlidet år vidtagit kraftiga åtgärder, ej mindre till behofvens fyllande för ögonblicket, än äfven för beredandet af nya skördar, till bestyrkande hvaraf Utskottet får åberopa Kongl. Stats-Contorets der. 20 December 1833 afgifne underdåniga Berättelse, angående Magasins-Ärenden, enligt hvilken värdet af de, efter 1833 års missväxt, till de Norra
Länen lemnade bidrag, dels i spanmål och dels i penningar, uppgår till en sammanräknad summa af i3g,5oo R:dr; så och då i allt fall en, denna vår föranstaltad, undsättning i spanmål svårligen kunnat framkomma så tidigt, att det ändamål, Motionairen åsyftat, blifvit uppfylldt samt Rikets Ständer komma i Bihang till R.
Fröt. 1884. 4 Saini. 1 Af l. 3 2Ö:te Häftet. Siats-Utskottets Utlåtande N.-o 10S. tillfälle att, vid bestämmandet af grunderne för återbetalningen af de norra Länens undsättningsskulder, bereda dessa orter den lindring, hvartill serskilda förhållanden kunna föranleda, finner Utskottet sig, på dessa skäl, icke kunna tillstyrka bifall å Herr Biskop Franzéns motion, om anvisande af serskildt understöd i spanmål för de nödlidande i Norra Länen.
Stockholm den 16 Maji 1834- N:o io5.
Ankom till Exp.-Utsk. den 17 Maji kl. 2 e. rrr.
Utlåtande, i anledning af Sven Jonssons ifrån Jemtlands Län motion, om anslag för anläggningen af en nj väg i Jemtland. (UT. A.)
Uti denna ifrån Bonde-Ståndet lill Stats-Utskoltet remitterade motion, har bemälde Riksdagsfullmäktig föreslagit, att, enär den inom Herjeådalen nu löpande allmänna vägen emellan Wemdulens by, förbi Glissjöberg, Lindsan, Rannsjö och Wiken lill Sveg, är backig och svår att både underhålla och färdas, en ny väg, emellan först- och sistnämnde orter förbi Hån, Remmet, Dufbergs och Öfverbergs byar, måtte anläggas, medförande denna föreslagna väg-anläggning, utom andra uppgifne fördelar, äfven den, att blifva mil kortare sami; alldeles jemn; och har Motionairen, jemte anmälan, det ortens invånare gro villiga att, på billiga vilkor, åtaga sig uppbrytning af större eller mindre del utaf den nya vägen, anhållit att, för utförandet af denna den enskilda förmågan öfverstigande anläggning, bidrag af Statsmedlen måtte meddelas.
Men då all upplysning saknas, huruvida denna väganläggning är af den allmänt nyttiga beskaffenhet, att bidrag dertill af Stats-Verkets medel kan komma i fråga, samt det är ortens inbyggare obetaget att, i händelse de anse ifrågavarande väganläggning vara af högsta behof påkallad, derom hos Kongl. Maj:t göra underdånig anmälan, som, i händelse företaget finnes förtjent af allmänt understöd, antingen meddelar sådant af, till Dess Nådiga disposition ställde medel, eller ock i ämnet till Rikets Ständer aflåter Nådig framställning, finner Utskottet sig böra tillstyrka, •/ att Svett Jonssons ofvanberörde motion må lemnäs utan afseende.
Stockholm den 16 Maji 1834* STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, 1S34- Stati-Uukotiets Uti.
N:o io6. i N:o 106.
Ankom till Exp. Utsk. den 17 Maji kl. 1 e. m.
Utlåtandej i anledniug af väckt motion om anslag af allmänna medel för anläggning af en ny väg i Jemtland. (U. A.) Uti Memorial, sorn ifrån Bonde-Ståndet blifvit till Stats-Utskottet remitteradt, har Riksdags-Fullmägtigen Anders Mårtensson ifrån Jemtlands Lån anhållit, alt Rikets Ständer måtte bevilja tillräckliga medel, för att, med bidrag ifrån Jemtlands Läns invånare af öke- celi mans-dagsverken, på östra sidan om Storsjön, kunna upptaga en ny väg emellan åsarne i Bergs Socken och Månsta gästgifvaregård, utgörande en längd af 2- mil, samt härigenom undvika den å motsatta sidan om Storsjön nuvarande längre vägen, som derjemte är både obeqväm och farlig, till följd af den äfventyriiga i ärj-passagen äfver det en fjerdedels mil långa Sandsundet.
Som upplysning saknas, huruvida den uti of vanberörde motion föreslagnc väganläggning är af den allmänt nyttiga beskaffenhet, att bidrag af Stats-Werkets medel dertill kan komma i fråga; samt enär det är örtens inbyggare obetaget, alt, i händelse de anse nämnde väganläggning vara af högsta nödvändighet påkallad, derom hos Kongl. Maj:t göra underdånig anmälan, sorn, i händelse företaget finnes förtjena allmänt understöd, antingen meddelar sådant af till Dess Nådiga disposition ställde medel, eller ock i ämnet till Rikets Ständer allåter Nådig framställning, finner Utskottet sig böra tillstyrka; att ifrågavarande motion må lemnäs utan afseende.
Stockholm den 16 Maji i834- Bihang till R.
St, Prot, i834. 4 Sami. 1 Afdela s6:tc Häftet.
Sta s-XJ ti kottets. Vt!.
Utsk. d. 17 Maji kl. 2 e. m.
C t låt ande j i anledning a,f Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående utmyntningsgrunderne för tillverkning af Kopparskiljemyntet.
(U. A.) Uti Protocolls-lJtdrag af den 5:te sistl.
April, Isar Banco-Utskottet, jemte förklarande att Utskottet, som i öfrigt till pröfning upptagit ofvanbemälde Kongl.
Majrts Nådiga Proposition, icke ansett den del deraf, sorn rörer den vid kopparens utmynlning möjligen uppkommande besparing, kunna blifva föremål för dess handläggning, af ifrågavarande ämne lemnat Stats-Utskottet del, för att såmedelst sätta Utskötlet i tillfälle deröfver till Rikets Ständer med serskildt utlåtande inkomma.
Stats-Utskottet bar för sådant ändamål tagit kännedom af Kongl. J\laj:ts ofvanberörda Nådiga Proposition, och deraf inhemtat, att Kongl. Maj:t, på grund af Ölver-Slyrelsens för Mynt-Weiket afgifne underdåniga yttrande och förslag i ämnet, förklarat att en förändring i nu gällande utinynlningsgrund för kopparen visar sig vara oundgänglig, enär om kopparens Värde upptages till förb års försäljningspris vid tionde auctionerne, eller ti.ll omkring i4f) R;dr Banco Skeppundet, samt dertill läggas arbétslönerne efter hittills gällande taxa för Avesta, kostnaderne uppgå för ett Skp:d.
Helskillingar till ........
R:dr 169: 24 sk. Halfskillingar ......... 174: 32 — Fjerdedels skillingar ....... 180: — *— Sjettedels skillingar ........
1 gf. — —* ehuru de alla till Banken aflemnas och der utgifvas efter 166 R:dr 3a sk. per Skepp:d, och hvarigenom en förlust af 2-| till 27^ R:dr Banco på hvarje Skepp:d, uppkommer för Staten, utom den på tillverkningen bestådde afbränning, utgörande 7^ procent af kopparvärdet.
Maj:t har ansett dessa i alla hänseenden ändamålslösa uppoffringar kunna fullkomligen undvikas, och ett kopparmynt, utan Statens belastande, erhållas, till utseende motsvarande det nya Silfvermyntet och jemnförbart med i andra länder bruklige skiljemynt, om de af Kongl.
Maj:t nu i Nåder föreslagne utmyntningsgrunderne å 200, 25o och 3oo R:dr per Skepp:d fastställas; och vore till och med någon vinst å denna utmynlning att förvänta, ehuruväl sjelfva tillverkningskostnaden naturligtvis måste ökas Stntt-XJt skottets Vt!.
Nio loft. 5 i nion som myntfoten blir lättare, d. v. s. allt som stycketalet på Skeppundet ökas, och hvilket sker, lör hel- och halfskillingar med halfva nuvarande antalet, och, för fjerdedels- och sjettedelsskillingarne med femtedelen af delta antal.
Och har Kongl. Maj:l, i afseende på den möjligen uppkommande besparingen vid kopparens utmynlning, till Rikets Sländers ompröfvande öfTerlemnat, huruvida icke densamma, sedan betalning för den använda kopparen, efter gångbart pris, till Kongl. Maj:ts och Rikets Stals-Conlor utgått, måtte få disponeras af Mynt-Werket, som, enligt Kongl. Majrts den g
Mars förb år vidtagna Nådiga beslut, nu komme att öfvertaga kopparmyntningen, men hvars på Stat uppförde anslag för Silfvermyntningens bedrifvande icke förslår att betäcka koslnaderne dervid, hvilket vore så mycket mera ©tvifvelaktigt, som detta, år 1776, till 7,500 R:dr om året bestämda anslag, ej för närvarande motsvarar tre åttondedelar af dess ursprungliga silfvervärde.
Efter behörigt öfvervägande af hvad sålunda förekommit, och med fsstadt afseende å elen af Kongl. Maj:t anmälda otillräcklighet af anslaget för Silfvermyntningens bedrifvande, har Utskottet trott sig böra: hos Rikets Ständer tillstyrka bifall å hvad Kongl.
Majrts ofvanberörde Nådiga Proposition uti ifrågavarande ämne innehåller, eller att de å Koppnrmyntningen möjligen uppkommande besparingar må till Mynl-Werkets disposition öfverlerunas.
I Stockholm den 16 Maji 1834- N:o 108.
Ankom till Exp.-bitsk. den 17 Maji kl. a e. m. .
Utlåtande i anledning af väckt motion, om ett årligt anslag titt upprättande af Socken-Charlor. (U. A.) Uti Memorial, som ifrån Ridderskapet och Adeln blifvit till StatsUtskottet remilteradt, har Herr af Forsell, Carl anfört, alt på den punkt kunskapen om fäderneslandet för närvarande står, goda socken-chartor äro af stort behof, hufvudsakligen at det skäl, att hvarje förkofran, enskild el ler allmän, måste grunda sig på en noggrann kännedom af landets egenhater samt at de i hvarje landsort befintliga näringar, industri-företag ock 4 Stnts-Utskottct:
N:o io8. anläggningar; alt, likasom ingen enskild man kan med säkerhet på dess egendom införa ett väl ordnadt jordbruk eller företaga systematiska, med localens egenheter öfverensstämmande förbättringar, utan att förut hafva en noggrann kännedom om egendomens beskaffenhet, likaså nödvändigt vore det för Regeringen, att öfver hvarje landsort ega säkra och detaillerad» Chartor; alt landets naturliga beskaffenhet, och framförallt jordmonens större elier mindre bördighet hade på Nationens trefnad och bestånd det väsendtligasle inflytande; samt slutligen, att uti 5 Art. 5o §. af Kongl. Maj:ts Nådiga Instruclion för General-Landtmäteri-Contoret af den 4 Maji 1827 stadgas, att, lill vinnande af säkra och pålitliga upplysningar om Riket i statistiskt hänseende, geographiska Chartor skola, så fort medhinnas kan, upprättas öfver alia Socknar inom hvarje Län, men att sådant, i anseende till den mängd andra Landtmateri-Contoret åliggande göromål, icke kunnat medhinnas hvarken af dess'
Öfver-Ingenieur, hvilkens befattning detta egentligen tillhör, eller af de vid Contoret anställda 5 Ingenieurer, hvilka i öfrigt hafva så ringa lön, 3cp R:dr hvardera, att de för densamma icke kunna under sommarmånaderne uppehålla sig på landsbyggden för fullbordande af ofvannämnde sockén-chartor.
Och har Herr af Forsell, på dessa anförde skäl, anhållit, att, så vida, antingen genom en ökad bränvins-afgift eller på annat sätt, tillgångar kunde beredas, Rikets Ständer ville anslå 5,ooo R:dr alt årligen intill nästa Riksdag utgå, för att ensamt användas till upprättande af socken-chartor; blifvande Rikets Ständer då i tillfälle att åter indraga detta anslag, så vida detsamma funnes icke vara ändamålsenligt användt, eller om arbetet ansåges blifva alltför kostsamt och erfordrande för lång tid innan det kunde hinna fullbordas.
Då, efter hvad Motiona iren sjelf medgifvit, landets affallning i militairiskt hänseende fortgår genom Topografiska Corpsens arbeten och med utmärkt skicklighet verkställes, simi i Utskottets tanka dessa Chartor, ehuru icke upprättade i den scala, att egoskillnader å dem utmärkas, likväl äfven i statistiskt och oeconomiskt hänseende kunna vara till mycken ledning, och då. de af Motionairen föreslagna special-chartor synas böra af de enskilde sjelfve påkostas, såsom i första rummet varande för dem af väsendtlig nytta, och hvadan äfven sådane dels på mångå ställen redan finnas, dels ock tvifvelsutan fortfarande komma att på sådant sätt anskaffas; så, och då, derjemte Chefen för Landlmäteriet icke lärer underlåta tillse, det föreskriften i 5i §.2 Mom. af Kongl.
Maj:ts Nådiga Instruclion för Landtmäteri-Staten: ”att ingen vice Commissions-Landtmätare får hädanefter bofordras till Commissions-Landtmätare, innan han upprättat en Charta med Sttti-Vtskottets Utl.
A':o 109. 5 beskrifning öfver någon socken i det Län, der lian är stationerad”, vard*r noggrant iakttagen, anser Utskottet sig icke kunna för närvarande tillstyrka något serskildt Statsanslag för socken-chartors författande.
Stockholm den 16 Maji 1834> N;o 109.
Antom till Exp. Ulsk. den 17 Maji kl. 2 e, m.
Utlåtande , öfver väckt motion, om anslag af Statsmedlen, att användas lill pris vid allmänna täfingsöfningar. (U. A.) Uli memorial, som Ridderskapet och Adeln till Stals-Utskottets Utlåtande remitterat, har Grefve v. Fersen, Hans, med afseende å det inom Nationen tilltagande begäret lill fylleri och de deraf härrörande skadliga följder, såsom botemedel emot detta onda, föreslagit inrättandet af folkfester med dermed förenade täfliiigsöfningar, t. ex. målskjutningar, gymnastiska öfningar, kapplöpningar, o. m. d.; Och har Grefve v.
Fersen, jemte en fullständig framställning af de gagneliga verkningarne utaf sädane folkfester, tillika, i afseende på möjligheten af deras tillvägabringande och ordnande, hemställt, att för hvarje Län måtte anslås 3oo R:dr Banco, som, ställde till Läns-Slyrelsernas disposition, borde användas till pris vid täflings-öfningarne, hvilka, af Kongl Maj:t Nådigst bestämde, årligen bord* hållas vid de tider, som Kongl. Majit, efter Läns-Styrelsernas hörande ock med fästadt afseende å förut fastställde mera besökta marknader inom Länen, pröfvade lämpligt vara.
Utskottet gör fullkomlig rättvisa åt det goda ändamål, som med motionen åsyftas, men anser för sin del den föreslagna utvägen för detsammas ernående icke vara den mest lämpliga.
Såsom skäl för denna åsigt, får Utskottet uppgifva, att det ifrån Stats-Werket tili utgående ifrågaställde icke obetydliga bidraget af 7,200 R:dr årligen skulle, fördeladt på Ri-, kets 24 Län, blifva föga tillräckligt för ordnandet på allmän bekostnad af de omnämnde folkfesterne, samt till täflingspris; att, i anseende till Länens vidsträckta omfång, antingen endast en ringa del af dess inbyggare skulle i dessa fester kunna deltaga, eller ock en längre tid på fram- och återre - € Stnts-Vtskottets Uti.
N;o no. sor förspillas, till melin för alfvarligare oell nödvändigare sysselsättningar; att dylika festers utsättande vid större marknader lätteligen skulle föranleda till oordningar och medföra nödvändigheten att, till förebyggande deraf, med serskilde kostnader föranstalta om dilkallandet af ett större antal Kronobetjening eller annan bevakning; och ändlligen, att om inrättandet afsådane täflingsöfningar, som Herr Grefve v. Fersen föreslagit, i stället att af Regeringen på bestämda tider anbefallas, öfverlemnas åt enskilde, som nitälska för spridandet af allmän bildning, och hvarpå den senare tiden redan lemnat flera öfvertygande exempel, skola dessa öfningar både med mera interesse omfattas och ordnas på ett sätt, som närmast öfverenssläminer med lordringarne inom hvarje landsort.
Utskottet kan, på grund af hvad sålunda blifvit anfördt, icke tillstyrka bifall å Herr Grefve v. Fersens of vanberörde motion.
Stockholm den 16 Maji 1834- N:o iio. Ankom till Exp.-UUk. den 17 Maji kl. 2 e. m. - V - Utlåtande , i anledning af väckt fråga, om utfärdandet af en för ~ fattning, att hus och tomter i stad, som blifvit mköpte jör statens, landets eller ortens allmänna behof , böra utgöra enahanda utskylider till staden, som för enskildes egendomar äro stadgade.
Uti ett ifrån Borgare-Ståndet till Stals-Utskottet remitteradt memorial, har Riksdagsfullmägligen för Malmö stad, Herr Halling anfört: alt det hiltils ofta händt, och skali troligen äfven hädanefter hända, att euskikles i städerna egande hus och tomter inköpas af Kongl. Maj:t och Kronan elier andra publika Werk för allmänna behof; att tvister då vanligen uppstå, huruvida de. förut fastställde eller derefter uppkommande utskyllder och onera till stadens och dess inrättningars vidmagthållande, al dylika egendomar fortfarande böra utgöras, och att, i saknad af någon beskrifven
Lag eller allmänt stadgande för sadane fall, det måste, om icke alltid, åtminstone ofta inträffa, att de härom uppkommande tvister få en ganska olika utgång.
Då i öfrigt utskylder och onera i en stad äro att anse såsom en grundskatt, vöre det äfven i Motionairens tanka, enligt allmänt antagen Stnts-V s^cwts Uti.
Ar:o no. y rättsprincip, klart, att egendomens förvandlande ifrän enskild till allmän tillhörighet icke kan förändra dess natur, och hvilket häst hevises deraf, alt om, på ett eller annat ställe, det allmänna skulle tillhandla sig en betydligare del af staden, dess öfrige husegare, genom hvarje sådant köp, skulle få vidkännas ett ingrepp uti sin egande rätt, genom minskadt värde å egendomen, i samma nion, som de gemensamma samhällsbördorne, hvilka vidlåda fastigheten^, komme att ökas dymedelst, det vissa af dem skulle vara ifrån deltagande deruti befriade.
Och har Herr Hallings motion blifvit understödd af Herrar FFijkj Hessle, Malmberg och Klingvall.
Äfven vid sisla Riksdagen förevar fiågan, huruvida Staten bör erlägga några stadsutgifter för Kronans hus och lägenheter i städerne i allmänhet; och uti underdånig Skrifvelse af den ii December 182g, N:o 277, yttrade Rikets Ständer att, med iakttagande af den princip, alt samma fördelar böra samfäldt bekostas, Rikets Ständer funnit afgifterne, i och för Brandvakts- och Eldsläcknings-anslalters underhåll vara af den beskaffenhet, att Kronans hus borde i dem deltaga; och tillstyrkte fördenskull Rikets Ständer, att städerne må berättigas att, för Kronans deri varande egendomar, erhålla det bidrag till berörde kostnaders bestridande som å desamma, efter vederbörlig fördelning af kostnaden emellan samtlige egendomarne inom staden, till den del deraf, som icke af boställsinnehafvare begagnas, och hvarför dessa sjelfva böra utgiflerne bestrida, kan finnas belöpa; hvarjemte Rikets Ständer beslutade, att de dertill erforderliga medel skulle anvisas att utgå af anslaget under Riks-Statens 8:de Hufvudtitel för Kronans hus och byggnader i landsorterna.
Stats-Utskottet, som anser anledning icke vara att föreslå någon förändring i berörde, af Rikets Ständer vid senaste Riksdagen stadgade grunder för bestämmandet af statens bidrag till städerne för statens der egande fastigheter, finner sig, då den nu väckte frågan, i hvad den afser utfärdandet af en allmän författning härom, egentligen tillhör den administrativa Lagstiftningen, icke kunna, i anledning af Herr Hallings omnämnde motion, tillstyrka någon Rikets Ständers åtgärd.
Stockholm den 16 Maji 1834- Reservationer: af Herr Ekerman j C.
J. ”Då, i den händelse ett skattehemman af staten inköpes, samma hemmans natur eller onera derigenom icke förändras, så synes mig ock 8 Stuts-Utskottets Uti.
N-.o m. deraf äfven vara en rättsenlig följd, att, alla de hus, eller lägenheter, i städerne, som af Kronan för elt eller annat behof inköpas, icke igenom ett sådant köp, befrias ifrån de utslylder, som för de samma i förra egarens hand utgått, eller för dermed jemförlige hus och lägenheter i samma stad derefter utgå, och anhåller jag på denna grund, att få anmäla min reservation emot HöglofJ.
Utskottets nu uppläste och gillade Betänkande.”
Uti denna reservation hafva instämt: Herrar Limdgren, L. J., Santeson, B. H., Winberg, J. U., samt Hemberg, J. P. Af Herr Langenberg och af Herr Andersson B. N:o iii.
Ankom till Exp. Utsk. den 17 Maji kl. a e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, om upplåtande af rättigheten till Strandvrak åt de Härad, sorn angränsa hafskusten. (I. A.) Biksdagsfullmägtigen Anders Danielsson ifrån Elfsborgs
Län liar uti elt till Stats-Ulskottet remilteradt memorial föreslagit, det Kongl. Maj:t ock Kronan måtte frånträda rättighetan till så kalladt strandvrak, som drifves till land vid Svensk kust eller påträffas och upplages i öppen sjö, samt öfverlåta densamma åt de, hafskusten angränsande härad, sorn skulle ega alt använda de derigenom uppkommande tillgångar lill bildande al fonder för upphjelpande af fiskerien, hvilka i vissa orter inom Riket, särdeles Bohus Län, vore af största vigt, men hotades med ett ständigt aftynande.
Varande af Motionairen tillika anfördt, att med säkerhet torde kunna antagas, det strandvraksrätten icke medför någon fördel för det allmänna, förmedelst de dryga kostnader, som till bergningslön, godsets vårdande, försäljande och mera dylikt måste användas, i förening med omöjligheten af denna inkomsts behöriga controlerande, sedan Hykeribetjeningcns biträde icke vidare kan påräknas.
Då 22 §. af Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 23 September i<Söo innehåller, "att, till bergning af strandvrak, hvarmed förslås sådant gods utan känd egare, som är vräkt eller kastadt på landet, så alt det af livar och en kan tagas i förvar, vare den berättigad, som sådant gods först finnér, Sint -Utskotten JJtl, K:o na. 9 »er, samt att med detta gods förfares på sätt sjölagen och gällande författningar derom föreskrifva”; och någon vidare utsträckning af denna rättighet icke allenast skulle föranleda till minskning i Kronans inkomster, utan äfven, efter Utskottets tanka, kunna leda lill den menliga påföljd, att liafsiysternas invånare skulle, med afseende på egen vinning, undandraga sig att lemna nödigt biträde vid inträffande sjöskador; finner Utskottet sig icke kunna lill Rikets Ständers bifall hemställ» i l'rå ga vara nde in o tion.
Maji 1834- N:o na.
Antom till Exp.-Utsk. den 17 Maij kl, 2 e. m, Utlåtande , i fråga om fri dispositionsrätt till Ekeskog för Aboer på Kronohemman och innehafvare af boställen.
Cl- A.) Genom remiss ifrån Bonde-Ståndet, liar till Stats-Utskottets handläggning blifvit öfverlemnadt ett anförande af Riksdagsfullmägtigen Petter Pehrsson ifrån Calmare Län, innehållande yrkande, det Åboer på Kronohemman och innehafvare af boställen må tilläggas en lika fri dispositionsrätt öfver ekeskogen, som öfver all annan skog på desse hemmans och boställens egor samt således obehindradt, eller utan behof af serskildt tillstånd och utsyning, kunna använda ekeskogen till husbehof, men icke till afsalu, hvarigenom, efter Motionairens tanka, den skogsödande och folket betungande Jägeribeljeningen skulle kunna indragas, åtminstone på de orter, der inga allmänningar finnas.
Hvarjemte Peter Pehrsson ansett, att derest lösen till
Staten lör ekeskog å ifrågavarande hemman skulle ega rum, borde den belöpande kostnaden förskjutas af den innehafvare, som anmälde sig till erhållande af ifrågavarande dispositionsrätt, och sedan fördelas till utgående på 30 år, på sätt som nu finnes föreskrifvet rörande boställens utgifter i oell för laga skiften.
Uti delta förslag har Riksdagsfullmägtigen Nils Månsson itrån Malmöhus
Län förklarat sig icke kunna instämma, emedan sunuoBih, till R, St.
Vrot. 1834. 4 Sorni. 1 A fdel, 2 stötte Häftet, Stats-Uttkottets Wl. N',o m3i likt vöre, att den boställshafvare eller åbo*, som anmälde sig till dispositionsrättens förvärfvande, sjelf förstörde skogen, då, efter hans afgång', den återstående löseskillingen folie efterträdaren till last, utan någon* motsvarande förmon.