Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1859 k 1860. 4 Sami. 1 Å/d. 25 Häft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 71. hvaruti anföres att, ehuru, genom Kongl. Föro fillingen den 21 Februari 1789, blifvit stadgadt, att, ”om frälseränta är konnnen frän Kongl. Majit och Kronan uti frälsemannahand genom byte köp eller annat laga fäng, vare dä om räntans utgörande till frälseman lag samma som 0111 kronoskatte är faststäldt”, samt, i sammanhang med skatteförenklingen, sedermera är vordet beslutadt att forsellön å räntespanmål. sorn från skattehemman utgår, skall af Kronan erläggas; sä hade likväl inträffat, att egare af skattefrälsehemman. hvilka, i likhet med öfriga skattskyldige, bidragit tii! de medel, som Rikets Ständer till ersättning för forsellönen anslagit, blifvit debiterade och nödgats till räntetagarne ärligen erlägga forsellön.
För afhjelpande af detta, enligt motionärens tanke, orättvisa förhållande har af honom blifvit föreslaget, antingen att räntetagare förklarades oberättigade att erhålla forsellön för den spanmål, som såväl i Jordeboks- som hemmantals-räntan al skattefrälsehemman utginge, eller ock, i den händelse detta förslag icke vunne afseende hos Rikets Ständer, att nämnde forsellön mätte, i likhet med hvad i nämnde hänseende angående kronoskattehemman vore stadgadt, af Kongl. Majit och Kronan erläggas.
Ståts-Utskottet, som tagit detta ärende i öfvervägande, får i anledning hära! erinra, att Rikets Ständer, i sammanhang med sitt, angående de uti ordinarie'räntan ingående persedlars omsättning och förenkling vid 1853—1854 ärens riksdag fattade beslut, förklarat, att hvad deruti stadgades, icke skulle i någon män inverka på frälseräntors beskaffenhet eller utgörande med mindre vederbörande blefve om förändringen ense, i hvilket fall uträkningen finge lösas hos Häradsskrifvaren samt stadfästas af Kongl.
Majits Befallningshafvande; hvilket beslut derefter blifvit af Kongl. Majit i nåder gilladt; och dä Utskottet lika litet funnit anledning att förorda någon förändring i nämnde stadgande, tillkommet med afseende ä Statens pligt att skydda enskild egan Jerätt och lagligen förvärfvade rättigheter, som att tillstyrka den af motionären alternativt föreslagna åtgärd, att nämnde forsellön måtte af Statsverket erläggas, får Utskottet hemställa, det motionärens framställning ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Reservation anmäld af Riksdags-fullmägtigen C. J. Svensén från Calmar liim Stats-Utskottets Utlåtande N:o 72. 11 Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Febr. 1860, kl. 8 e. m.
I'(lutande, i anledning af väckt motion angående eftergift af arrende för ett halft mantal N:o 2 Hårstorp i Dörby socken af Calmar län. (I. A.) Riksdags-fullmägtigen Måns Månsson frän Calmar län liar, uti en hos BondeStändet vackt och till Stats-Utskottet remitterad motion anfört, hurusom, sedan Mältaren Lars Svensson vid arrende-auktion ä indragna skogvaktare-bostället ett halft mantal N:o 2 Hårstorp, den 4 Mars 1837 stannat för högsta anbudet af 40 tunnor 2 kappar spamnäl ärligen, hälften råg och hälften korn, men Lars Svensson icke kunnat under hela arrendetiden, 30 år, bibehålla nämnde hemman, en annan Mältare vid namn J.
Ljunglund öfvertagit detsamma emot enahanda höga arrende, som bragt Lars Svens on på obestånd.
Denna öfverlåtelse hade skett ä en tid, då man genom bränvinsbränning kunde förtjena den hufvudsakliga delen af arrendet.
Andra förhållanden hade derefter inträdt.
Bränvinet tillverkades nu fabriksmessig!, och Ljunglund hade. liksom mänga andra jordbrukare vid kustlandet i Calmar län, derigenom gått miste om den inkomst, som af nämnde binäring förut kunnat påräknas.
Genom stark torka och i öfrigt missgynnande väderlek hade under de 3:ne sistförllutna åren missvext å hö och vårsäd vid bostället inträffat..
Slutligen hade den 10.
II och 12 Juni sistlidet år frost inträffat, hvarigenom ä en till bostället hörande mossodling förlorats 30 tunnor råg och å ett insådt äkergärde omkring 30 häckar hö, hvarom ett af 2:ne personer undertecknadt bevis motionen bifogades; och har motionären på dessa skäl anhållit om eftergift för Ljunglund af de 2:ne sednare årens arrende för ifrågavarande boställe.
Stats-Utskottet har tagit denna fråga i öfvervägande, och dervid tillika af de motionen bifogade handlingar inhemtat, att Kongl. Majit, enligt nådigt Bref den 4 Mars 1859, beviljat Ljunglund anstånd till den 25 Mars innevarande är med erläggande af 1858 års arrende-spanmålsafgift för nämnde boställe, dock med vilkor att arrende-spanmålen då skall lösas med penningar efter 1858 års markegång, och att för fullgörandet deraf särskildt, till vederhäftigheten styrkt borgen aflemnades.
Någon vidare lindring uti de af Ljunglund i berörde hänseende frivilligt åtagna förbindelser linner Utskottet betänkligt förorda, enär antagandet af den grundsats, att Kronans arrendatorer borde åtnjuta lindi-ng eller befrielse för dem genom naturförhållanden tillskyndad förlust, skulle medföra flere ganska väsendtliga olägenheter för Statsverket.
Utom svårigheten att i hvarje särskildt fall rättvist bestämma dessa 1*2 Stats-Utskottets Memorial N:o 13. eftergifter, sorn måhända icke så obetydligt skulle förminska Statsverkets för andra ändamål påräknade inkomster, bör, enligt Utskottets tanke, afseende fästas vid den omständigheten, att arrendebeloppen bestämmas genom fri täflan emellan de särskilda spekulanterne, hvilka, vid fråga om ingående af ett arrende-aftal för längre tid, icke lära uraktlåta taga en så vigtig omständighet i betraktande, som att missvext stundom plägar inträffa.
I betraktande häraf får Utskottet vördsamt hemställa. att Rikets Ständer vid motionärens berörda framställning ej må fästa afseende.
Stockholm den 21 Februari 1860. JW 58.
Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Febr. 1860, kl. 8.e. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 39, angående öfverlåtelse lill allmänna Barnhus-inrättningen i Stochholm af en utaf Stockholms stads och läns Kurhus begagnad tomt. (I. A.) Ofvannämnde utlåtande är af Borgare-Ståndet, på grund af gjorda anmärkningar, till Stats-Utskottet återremitteradt; men enär, enligt ankomna Protokollsutdrag. de trenne öfriga Riks-Stånden bifallit berörde utlåtande, och detta ärende följaktligen är af Rikets Ständer afgjordt, återstår för Utskottet endast att. jemlikt 49 S 4 mom.
Stockholm den 23 Februari 1860. STOCKHOLM, tryckt hos A. L. NORMAN, 1850.
Slals-L IsLalels 1'tlätande Å:o 74. 1 II.
Alik. till Exp.-Utsk. den 27 Febr. 1800 kl. 7 c. m.
Utlåtande, dels i anledning af'
Kongl. Maj:t.s nådiga Proposition angående Leckö kungsgårds användande till ekplantering, dels angående väckta motioner om utarrenderande af vissa delar af nämnde kungsgård, samt om anslående af en derunder lydande hemmansdel till boställe åt Folkskoleläraren i Otterstads församling.
(J. A.) Enligt hvad högstberörde, den 27 nästlidne Oktober till Rikets Ständer aflåtna nådiga Proposition (införd under N:o 35 i Irsta samlingen af Bihanget till Kiks-Ståndens Protokoll vid innevarande riksdag) hufvudsakligen innehåller, hade, sedan Rikets Ständer genom underdånig skrifvelse den 19 Augusti 1829 åt Kongl.
Majrts nådiga godtfinnande öfverlätit att lör ekplantering helst i rikets sydliga delar, använda 25,000 tunnland dertill tjenlig, nära sjöfarled belägen jordegendom, hvartill företrädesvis borde väljas sådane kronoparker, kungsgårdar och kronoallmänningar, som uppfyllde berörde vilkor och vore eller blefve, efter kontrakts eller förläningsrätts tilländalöpande, disponibla, samt Kongl.
Maj:f, i anledning häraf, uti nådigt Bref den 28 Oktober 18 30 anbefallt att början med berörde planteringar skulle göras vid dertill nådigst upplåtna Bispmotala och Wisingsborg^ kungsgårdar under en för ledningen och inseendet härvid tillsatt Ekplanterings-styrelse, hvilket ock vid Wisingsborg kommit till verkställighet, hvartlih. lill R.
Sl. Pral. IS!j:) S$ 7 &' ti o. 4 Sami 7 Afd. 26 Höft. - 1 2 Slals-Ulskuttels Utlåtande N:o 74. emot planen för Bispmotalas användande förfallit, — så hade Kongl. Maj:t den 26 Oktober 1849 åt nämnde Styrelse uppdragit att från de särskilda länen infordra Jägeribetjeningens upplysningar angående andra lägenheter, som för ekplantering kunde anses tjenlige, på grund af hvilka upplysningar Kongl. Maj:t den 30 Oktober 1850 anbefallt
Ekplanterings-styrelsen att låta anställa närmare undersökning å, bland annat, Leckö eller Sikajocki kungsgård i Kållands socken och härad af Skaraborgs län, för utrönande af denna lägenhets användbarhet till ekplantering.
— Då, enligt den härom af nämnde Styrelse den 31 Augusti 1857 afgifna berättelse, Leckö vore företrädesvis tjenligt för ekplantering, hade Kongl.
Maj:t den 4 September 1858 infordrat förslag och plan till sådan plantering pä nämnde egendom, hvars femtioåriga upplåtelse, enligt Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers beslut, till Hans Excellens Grefve Carl Johan Adlercreutz och hans rättsinnehafvare tilländaginge den 14 Mars innevarande år, men, i afbidan afekplanterings-frågans afgörande, blifvit, enligt Kongl. Majtts nådiga Bref den 6 nästlidne Augusti förlängd genom utarrendering på ett år åt nuvarande innehafvaren Kaptenen, Grefve Carl Rudenschöld.
Af det, på föregången besigtning grundade, underdåniga betänkande, som den nu mera, äfven för ekplanterings-ärenders behandling, tillsatta Skogs-styrelsen i detta ämne den 12 nästlidne Augusti afgifvit, har, bland annat, inhem tats, att Leckö egendom, hvars mark visade sig hafva fordom varit bevext med vacker ekskog och ännu bure en och annan välvext, ehuru föråldrad ek, vore, jemväl enligt de särskilda undersökningarne af jordmånen samt på grnnd af läget vid Wenern och egornas temligen jemna, från större impedinienter fria beskaffenhet, synnerligt lämplig för ekplantering, till hvilken lämplighet äfven tillgången på arbetshemman och fria dagsverken för egendomens skötsel skulle, enligt Skogs-styrelsens åsigt, bidraga; att ifrågavarande jordegendom utgöres: af Leckö kungsgård 5 mantal, kronogården Sunnerby 3/4 mantal och Ekebo 1 mantal, hvilka lågo i ett territorialt sammanhang, bebyggda kronolägenheten Stora Djurgården, utan hemmantal, men af den vidd, att den bildade ett särskildt jordbruk, liggande på en half mils afstånd från hufvudgården, till hälftenbruk upplåtna ströhemmanen Wallen */4 mantal, Smedgård »/2 mantal, Ilulan »/ mantal och Fiskaregården i/4 mantal, liggande i afskiljda lägen från hufvudgården, samt kronolägenheterna Kolartorp, Fågelkärr, Måsen, Tryckeqvarn och Skånstorpet, liggande på något afstånd skiljda från hufvudgårdens område och utgöran de 570 fria dagsverken om året, hvarförutan å kungsgårdens inegor funnes anlagda 35 stycken jordtorp, deraf 27 tjenliga att med ek planteras och de öfriga behöftiga såsom dagsverks- och vaktare-hemman, uppgående samtlige dessa egor, enligt uppmätning under de tvänne sistlidne åren till en areal af 785 tunnland åker, 542,6 tunnland ängsvall samt 2,112,5 tunnland skogs- och betesmark, tillsammans 3,340,1 tunnland; att hufvudgårdens egofigur vöre oformligt genomsku - Slals-Ulskoltels Ullålande N:o 74. 3 ron af det enskild man tillhöriga hemmanet Berg, Bengt Håkans eller Sörgården, 1 mantal kronoskatte, hvilket af egaren till köp åt Kronan erbjudna hemman borde, enligt Skogs-styrelsens åsigt, för bättre, egohäfd vid Leckö och till betydlig minskning af stängselkostnaden, förvärfvas till denna egendom, hvaremot Fiskaregården, */* mantal, beläget på ly4 mils afstånd derifrån och i en annan, nemligen Sunnerbergs socken, kunde antingen mot Berg bortbytas med mellanafgift eller hellre på auktion försäljas och försäljningssumman användas till hjelp vid inköpet af Berg; att,
i händelse Leckö egendom ansloges til! ekplantering och ställdes under Skogs-styrelsens öfverinseende och förvaltning, bemalde Styrelse föreslagit, att å hufvudgårdens tillika med hemmanen Kronogårds och Ekebos inegor, äfvensom i Stora Djurgården ek måtte successivt, till 50 å 60 tunnlands vidd årligen, planteras, med iakttagande att lärkträn inblandades i skogsbeståndet å de inom egorna förekommande mindre kullar; att de hemmanen tillhöriga sidlända ängar bibehöllos till grässkörd och för de vid ekplanteringen erforderliga dragares och stallkreaturs utfodring; samt att hushållningen med den till egendomen hörande skog rationelt inrättades, för åstadkommande af lärkträd och tallvirke till flottans behof jemte nödigt bränsle vid gården och arbetshemmanen; att Skogs-styrelsen vidare ansett det de på hufvudgårdens inegor anlagda, för ekplantering tjenliga 27 st. dagsverkstorp borde, i den mån ekplanteringarne å torpjorden komrne att framskrida, småningom och efter laga skiftesgrunder utbrytas och varda till de uti vidden af inegor motsvarande ströhemmanen Hulan, Smedjegården, Wallen och Fiskaregården, i händelse den sistnämnde bibehölles, utflyttade, hvarigenom den hittills varande, väl behöfliga arbetskraften kunde, till fördel äfven för torpens innehafvare, vid egendomen förblifva, likasom de 8 öfriga jordforpen och de 5 från egendomen aflägse belägna dagsverks-skyldiga kronolägenheterna, hvilka ej voro tjenliga att omedelbart till ekplantering begagnas, likväl blefve såsom dagsverkstorp vid inrättningen behöfliga; kunnande, derest
Fiskaregården blefve försåld och kronoskattehemmanet
Berg i stället inköpt, tillfälle till torpanläggning jemväl vid Berg erhållas å en större odling invid Wenerns strand; att Skogs-styrelsen, jemte plan för skogsindelningen och ekplanteringens bedrifvande under de sju första åren, hemställt att den hvarken dertill eller till ersättning för torpställen disponerade delen af hufvudgårdens egor, bestående af tomter, trädgårdar, gamla åkerjorden och ängarne samt torpen Målaretorp, Nybygget, Lugnet, Stora Nolängen, Lilla Nolängen, Husbacken, Stora Ånäset, Lilla Ånäset, Värdshuset och Albotten, jemte upplåtet nödigt gärdesfång och vedbrand ur skogen, måtte få under ofvannämnda 7 år utarrenderas genom Skogs-styrelsen, hvilken för dessa egors successiva planterande efter samma tids förlopp skulle framdeles inkomma med underdånigt förslag; samt att denna Styrelse i förslaget om Leckö kungsgård samt dertill hörande hemmans, lägenheters och åbyggnaders ölvertagande för ekplantering, icke afsett slottet med den så 4 Stals-Uiskottets Ullålande N;o 74. kallade kasernen, Slottsträdgården och dertill hörande tomtplatser inom särskildt staket, hvilkas underhåll skulle taga i anspråk allt för stor del af ekplanteringskassans tillgångar, utan motsvarig nytta för sjelfva planteringen.
Med afseende på hvad Skogs-styreisen sålunda upplyst, och anfört, och då Wisingsborgs kungsgård med angränsande hemman, uppgående till ett sammanlagdt område af omkring 1,600 tunnland, snart vore för ändamålet till fullo begagnad, har Kongl. Majit, föreslagit Rikets Ständer att för deras del medgifva: att Leckö kungsgård sned tillhörande hemman och lägenheter samt inventarier måtte från den 14 Mars 1861, då den nuvarande innehafvarens, genom arrende för ett år, förlängda dispositionsrätt i afseende derå upphörde, för Kongl. Majits och Kronans räkning användas till ekplantering och för sådant ändamål vid nämnde tid ställas under förvaltning af Skogs-styreisen, med bemyndigande för denna att afyttra de inventarier, sorn för inrättningens behof ej vidare befunnes nödige; att det under kungsgården lydande hemmanet •/, mantal Fiskaregården, måtte, såsom alltför aflägset från kungsgården, för ekplanteringskassans räkning pä offentlig auktion försäljas till den högstbjudande och att, i stället, hemmanet Berg, Bengt Håkans eller Sörgården, 1 mantal kronoskatte, finge såsom omslutet af kungsgårdens egor, till vinnande af bättre egohäfd och minskning i stangseIkostnadm derstädes, för nämnde kassas medel inköpas, för att med kungsgården förenas, derest sådant kunde ske på vilkor, som Kongl.
Majit funne antagliga; samt att. den. enligt Skogs-styrelsens ofvariberörde plan, under de sju första åren efter kungsgårdens upplåtelse för ifrågavarande ändamål odisponerade delen deraf finge, på sätt Skogs-styreisen föreslagit, för ekplanteringskassans räkning utarrenderas.
Stats-Utskottet har, efter erhållen kännedom af frågan rörande handlingar och dervid åtföljande kartor, tagit detta ärende i noggrannt öfvervägande ; och ehuru, pä. sätt högstberörda nådiga framställning omförmäler, Rikets Ständer genom underdånig skrifvelse den 19 Augusti 1829 åt Kongl.
Majits godtfinnande öfverlatit. att lör ekplantering helst i rikets sydliga, delar använda 25,000 tunnland dertill tjenlig jordegendom, hvartill företrädesvis borde väljas sådane kronoparken, kungsgårdar och kronoallmänningen, sorn uppfyllde berörde vilkor, samt vore eller blefve för Kronan disponible, har hos Utskottet likväl emot antagandet, af förevarande förslag förekommit flerfaldiga betänkligheter, hvilkas vigt desto hellre gjort sig gällande, som den ringa framgång, hvarmed ekplanteringarne i riket för Statens räkning hittills bediifvits, hos Utskottet stadgat den i allt fall riktiga åsigt, att gå med varsamhet till väga i en sak af förevarande beskaffenhet, der det, är fråga om att efter en tidrymd af icke mindre än tvänne sekler åt efterkommande bereda en förmån, samt att derföre med ali den noggrannhet,' som är det menskliga förutseendet möjligt, undersöka om det åsyftade ändamålet. hvarföre erfordras så långvariga uppoffringar, verkligen - eller åtminstone med Sials-Ulskollets Ullålande N:o 74. stor sannolikhet kommer att vinnas.
Vid 011 sådan pröfning hafva — utom de betänkligheter, som uppstått i anledning af utmärkta vetenskapsmäns yttranden, att ekträden skulle vara i aftagande i Norden, som icke vidare vore för dess odling tjenlig,'en omständighet, som, om den besannas af erfarenheten och finnes vara grundad på naturförhållanden, skulle omöjliggöra utförandet af den år 1829 antagna plan för ekvirkes anskaffande för flottans behof samt föranleda landets Styrelse att, på annat sätt, än som då var afsedt, söka fä nämnde behof afhjelpt — llerfaldiga tvifvelsmål jemväl uppstått i fråga om lämpligheten af nämnde kungsgårds användande för omförmäide ändamål.
Utskottet har nemligen ansett ifrågavande kungsgård vara så nordligt belägen att den till ekplantering icke kan vara särdeles tjenlig.
Genom den verkställda undersökning! n har, enligt Utskottets åsigt, icke blifvit ådagalagdt att det ekvirke, sorn på nämnde ställe kan frambringas, blir af sådan beskaffenhet att det bör komma att uppfylla flottans behof.
Planteringens läge, hufvudsakligen å en ö, utsatt för vindarnes åverkan, torde måhända i icke ringa män motverka ekträdets t il 1 vext, för hvars trefnad skydd för vindarne ansetts ganska väsendtligt.
För en plantering af ifrågavarande beskaffenhet synes äfven en mindre dyrbar jord än uppodlad åker af särdeles god beskaffenhet kunna med fördel användas, såsom exempelvis de i ofvanberörde underdåniga skrifvelse omförmälda kronoparker och kronoalimänningar, hvilka jemförelsevis med den förra lemna en högst ringa afkastning.
Förhållandet emellan landets odlade och icke odlade jord synes ådagalägga behofvet att hellre förvandla skog till åkerjord än tvärtom, hvilket förstnämnde förfarande synnerligen ur ekonomisk synpunkt förtjenar företräde för det sednare.
Ur denna synpunkt betraktadt har Utskottet icke helier kunnat undgå att fästa uppmärksamhet på missförhållandet mellan den afkastning nämnde kungsgård med underlydande, i sitt nuvarande skick utarrenderad, sannolikt kommer att lemna Statsverket och den betydliga afkomst, som utaf den bästa delen af jorden, förvandlad till ekplantering och derigenom förminskande värdet å den betydliga mark, som ej dertill kan användas, men som i sammanhang med det hela hade ett högre värde, möjligen kan erhållas.
På dessa skäl och enär de i sammanhang med förslaget om Leckö kungsgårds användande till ekplantering i nåder föreslagna öfriga åtgärder ej lämpligen kan ifrågakomma, så vida förstberörde nådiga framställning icke vinner afseende hos Rikets Ständer, får Utskottet nu vördsamt afstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Maj:t i samtlige ofvanberörde hänseenden behagat föreslå; och torde, i händelse denna framställning vinner Rikets Ständers bifall nämde egendom med underlydande böra i enlighet med gällande föreskrifter mot arrende upplåtas.
G Stals-Ulskottets Utlåtande N:o 74.
Utskottet sig hafva besvarat en af Riksdags-fullmägtigen E. M. Falk från Skaraborgs län inom Bonde-Ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion angående upplåtande å arrende af vissa andelar af nämnde kungsgård; hvarjemte Utskottet, i sammanhang härmed, förehaft en jemväl inom nämnde Stånd af Riksdags-fullmägtigen Andeis Jonsson äfvenledes från Skaraborgs län gjord framställning om anslående af det under nämnde kungsgård lydande kronohemmanet, V4 mantal Wallen till boställe åt Folkskoleläraren i Otterstads församling, till stöd för hvilken framställning motionären anfört, att 1'olkskolebildningen i nämnde församling skulle genom numera aflidne Grefve Thorsten Rudenschöld i lifstiden blifvit bragt till en särdeles hög ståndpunkt, hvarvid den, enär församlingen saknade egna tillgångar att underhålla skicklig folkskolelärare, icke kunde bibehållas, derest Staten ej gjorde berörde uppoffring till förmån för sjelfva saken och ett aktadt minne, som dervid vore fästad!; men då bifallandet af nämnde framställning skulle införa en ny och med afseende å Statens lör andra ändamål anlitade tillgångar betänklig grundsats, att Staten skulle förse Folkskolelärare med boställen, saknar Utskottet giltig anledning för ' CO O orda denna framställning, hvilken alltså torde af Rikets Ständer lemnäs utan afseende.
Reservationer: af Herr von Printzencreutz, B.
JVsom åberopade Stats-Utskottets Inkomst-afdelnings förslag till utlåtande i ämnet, så lydande: »Stats-Utskottet har, efter erhållen kännedom af frågan rörande handlingar och dervid åtföljande kartor, tagit detta ärende i noggrannt öfvervägande; och anser sig till upplysning i ämnet böra erinra om hvad i frågan förut förekommit.
Vid 1828 och 1829 årens riksdag hade Kongl.
Maj:t, — som ansett sig icke böl a till verkställighet befordra de af Rikets Ständer vid 1823 års riksdag föreslagna åtgärder, i afseende å ckskogarnes upplåtande mot lösen åt kronoskatte-egare, enär det af Rikets Ständer i ämnet framställda förslag stöde i närmaste sammanhang med frågan huru tillgång skulle beredas för inköp af tjenliga hemman och lägenheter till ekplanterings-hagars inrättande för Kronans räkning, — till Rikets då församlade Ständer aflåtit nådig Proposition i afseende å ekskogaine i riket, hvilken af sammansatta Stats- 'samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet behand - Stals-Ulskolleis Utlåtande N:o 74.