Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Åkerjorden har i anseende lill sin beskaffenhet och bruk ningssätt icke undergått någon förändring sedan den år 1828 afgifne under - 5 däniga berättelsen.
På sätt förut omnämndt blifvit, bar odlingshågen snarare lill-' än af-tagit, ehuru vexel-bruket ännu icke allmänt antagits.
Genom fodertillgångarnes missförhållande lill åkerns vidd, bristande arbetsstyrka och gödningsämnen, kan Odlaren således icke draga den fördel af sin jord, som eljest skulle deraf skördas, om goda eflerdömen och uppmuntran till ett annat brukningssätt följdes.
Efter 1826 års missvext har Allmogen insett nyttan af att så höst-låg, och som denna äfven efter i83o års svaga skörd gifvit bättre afkastning än vår-rågen, har detta nyttiga säde blifvit allt iner gagnadt och antaget.
Genom stenbrytning och vattensjuka trakters uttappning har sädesproductiouen snarare ökats än minskats under de fem sistförflutne åren, och man bör hoppas, att
Allmogen mera allmänt skall snarare inse verkliga nyttan af att tillvägabringa ett rigligt förhållande emellan höst- och vår-sädet samt foder-productionen, då flere possessionaten i detta fall föregått med berömvärdt efterdöme.
Det så kallade ensädet brukas i allmänhet hos Allmogen, och sädesslagen, som mest odlas inom Länet äro höst- och vår-råg, korn, blandsäd och hafre.
Potatis planteras i myckenhet öfver allt och bidrager i betydlig mån, att göra missvexten å andra säden mindre trvckande.
Lin sås öfverallt och utgör en vigtig handels-artikel.
Ärter sås någorlunda allmänt, men foder-växter endast på herregårdar och humble blott i vissa trakter inom Länet.
Fodertillgången är, enligt hvad jag förut yttrat, i allmänhet icke svarande mot den i bruk varande åkervidden och betesmarken, ehuru inskränkt, är i allmänhet mager och stenbunden.
Till Ladugårds-skötseln bidrager, olyckligt nog, ej i ringa mån, bränvinsbränningen, och dess inställelse till husbehof skulle sätta jordbrukaren i förlägenhet, åtminstone intill dess han insett, att Ladugårdarnes bestånd och förkofran ändamålsenligare beredas genom ökad fodertillgång.
Om någon förhoppning för Landtmannen yppas, alt äfven i goda år få förmånlig afsättning på sin spannemål, torde man snart finna, att Ladugårdarne kunna väl umbära den skadliga dranken, hvilken foderväxter mångfalldigt surrogera.
Kreaturshandeln är för denna Landsort af största vigt och om afsättning på Stockholm eller Norra orterne kommer att försvinna, skulle sådant högst menligt inflyta på Länets välstånd och trefnad.
Kreaturen äro, hvad kor beträffar, små, och å bondhemman skulle, i deras närvarande skick, icke kunna födas Boskap af större race.
Fårafvelen har aftagit på sednare åren inom Länet.
Man har ej insett fördelen att underhålla utländska får och de trifvas ej väl här.
Endast 6 å de stora Gimgfälten inora Sunnerbo Härad finner man ännu större fårhjordar.
Den eljest inskränkta ägovidden oell behofvet af dess uppodling synes vara förnämsta orsaken till minskningen uti fårhjordarne.
Getter hafva äfven fordom underhållits i mängd, men sedan Landet blifvit mera odladt, hafva desse, såsom benägne att göra skada, egentligen å den uppvexande skogen, äfven aftagit.
Ladugårds-afkaslningen är, af förut antydde skäl, ieke så betydlig som den kunde och borde vara; men den är vigtig för denna landsort, hvarifrån ost och smör under sommaren och hösten säljes i myckenhet åt närmaste sjö-städer.
Farsoter hafva lyckligtvis icke visat sig på lång lid bland kreaturen.
Fordom var denna province, i anseende till skogens växtlighet och öfverflöd derpå, att jemföra med de Norra Länen, men snart börjar dugligt byggnadsvirke att med möda kunna erhållas.
I de orter der tillgången ännu är någorlunda rik derpå afyttras till Sjöstäderne Calmar, Carlskrona, Carlshamn och Halmstad samt Ronneby Köping en mängd timmer och vilke, som derifrån utskeppas, och denna försäljning inbringar betydliga penningesummor.
Då alla byggnader och hägnader i allmänhet uppföras af träd, uppkommer icke eller derigenom besparing af skogs-effecter.
Endast på några få herregårdar finner man byggnader uppförde af sten — det enda skogsbesparande ämne, som här med fördel kan begagnas.
Genom omättligt svedjande och Backstugors anläggning medtages skogen årligen i betydlig målin.
Till hämmande af flygsanden vid Ljungby inom Sunnerbo Härad, bar, genom det synnerliga hägn, hvarmed Kongl. Majit täckts i Nåder omfatta denna vigtiga angelägenhet, åtgärder kunnat vidtagas, hvarigenom den, på ett fält af Etthundrade Tjugo Tunneland befinteliga Flygsanden, blifvit så dämpad, att den nu mera ej förorsakar skada, och på en del af fältet finnes redan små-skog.
Sisla Femtedelen af de genom Kongl. Majits nådiga bref af den 11 Febr. i8a3 dertill anordnade Två Tusende Femhundrade Riksdaler blef i början af år 1829 lyftad och använd under samma års lopp, så att vid dess slut endast återstod Sju
R:dr azj Skill. 2 rist.
Då vid den af Plantören Bruun år 1828 å Sandfältet hällne besigtning och undersökning de ytterligare åtgärder blifvit nppgifne, hvarigenom ftygsandens härjningar skulle för framtiden kunna förekommas, gjordes, efter upprättadt kostnadsförslag, underdånig anmälan hos Kongl. Majit om eli ytterligare anslag för della ändamål.
Genom Nådig skrifvelse den 19 Febr. 1831 beviljades 7 Femhundrade Riksdaler Banco, att årligen utgå i Sex års tid från sistlidet års början, med Nådigt tillstånd, att, om så tjenligt pröfvades, bespara flere års anslag, för att sedan under ett eller två år låta arbetet utföras.
År 1831 blef sandfältet afmätt oeh på Charta lagdt, år i83a uppfördes en tredjedel af stängseln kring fältet, då ny skid-gärdesgård uppsattes, i stället för den gamla förruttnade, af stolpar och plankor och innevarande år kommer det öfriga af hägnaden att uppsättas å nyo.
Under förflutna våren är en högst betydlig dei af sandfältet dels besådt med frön, dels äfven betäckt med 1200 lass ris, och örn möjligt är, skall den återstående ristäckningen och besåendet med tallfrön verkställas till nästa år.
En nitisk Tjensteman, Commissions-Landtmätaren Lindqvist, som bor nära sandfältet, liar åtagit sig inseendet och bestyret dermed, samt, enligt hvad jag nyligen haft tillfälle på stället inhämta, kan jag ej annat än vitsorda dess oegennyttiga verksamhet.
För de utgifter, som under förflutne åren blifvit bestridde, hvilka af Länets Hushällnings-Sällskaps Cassa förskjutits, och till dem, som i år förestå, hafva, uppå requisition hos Kongl. Stats-Contoiret, Ett Tusende Fem hundrade R:rlr blifvit lyftade.
Inom Länet finnas Fem Härads-Allmänningar.
I afseende på Horjemo och Möcklehult har förändrad reglering, enligt de i Kongl.
Kammar-Coilegii Circulaire den 14 April 1824 bestämde grunder, blifvit uppgjord, men, i anseende till ännu på Domstolarnes åtgärd beroende frågor om mulbetesrält, icke fastställd.
Efter denna reglering, skulle Allmänningen Horjemo, såsom varande den största och utgörande omkring Två Tusende Tvåhundrade Tunneland, bibehållas till ungefär hälften såsom Allmänning i anseende till skogens växtlighet och det öfriga deraf indelas i hemmantal och försäljas.
Deremot borde Möcklehult, såsom af ett ringare omfång med god och odlingsbar jordmån, derå mest löfskog växer, skattläggas och säljas.
Allmänningarne Ideberg och Allgunnen äro, ehuru inskränkta, väl vårdade och med tät barrskog försedde, hvarföre desse blifvit i sitt nu varande skick bibehållne.
Med Hössön har ingen åtgärd kunnat vidtagas, emedan denna Allmanning blifvit till Ekplanterings-park föreslagen.
Inom Länet finnas, enligt hvad min sista underdåniga berättelse upptager; Ellofva större och mindre Stångjernsverk.
Tillverkningen af Stång- och Ämnes-jern kan under dessa åren antagas hafva uppgått lill lika belopp med det vid Bruken tillåtna årliga smide, eller Tjugo Tusende Tjugo Feni Skeppund och till ett värde af ungefär Trehundrade Sextio Tusende Fyrahundrade Femtio R:dr Banco.
Jernmanufäctur-lillverkningen åter, bestående hufvudsakligen af spik, 4 8 hillar, spadar, hottslänger, vagnsaxlar, yxor, hästskor och söm samt jeriipi a tar, kail upptagas till ISio Tusende Tvåhundrade Femtiofyra Skeppund och lill värde af Tvåhundrade Fyratio Tusende Sexhundrade Fyra Riksdaler Banco samt Kopparsmidet vid Lessebo Kopparhammar lill Femhundrade Sextioett Skeppund och värdet lill Etthundrade Två Tusende Åttahundrade Femtio Riksdaler Banco.
Utom förenämnde Ellofva previlegierade jernmanufactur-verk finnas inom Länet följande, som från Bruken inköpa erforderligt ämnesjern, nemligen:
Thimsfors, Rundfors, Åcke, Oshult och Gåaryd, hvilka håda sistnämnde erhållit previlegier 1S29.
Vid ofvannämnde
Verk äro anställde Sextio Hammar-Smeder, Etthundrade Manufactur-Smeder samt fyra Koppar-Smeder.
Tillverkningen vid Elmtaryds Ståltrådsdrageri har i anseende lill bristande afsättning under de sista Fern åren varit ohetydlig.
Genom Masugnsegares noggranna tillsyn och omsorg har de sednare åren tackjernet på de flesta ställen blifvit af vida bättre beskaffenhet än förut, äfvensom tillverkningsbeloppet för dygn ökats.
Vid ett och annat
Bruk är väl kohltillgången knapp, serdeles i de trakter, der Allmogen kan med mera förmån afyttra sina kohl åt andra håll; men på intet ställe bör Bruksrörelsen komma i fråga, att ännu nedläggas för bristande kohltillgång.
Likväl har Bruksrörelsen, i synnerhet de sista trenne åren, i saknad af tjenligt väglag för Malmforslingen drifvits med mindre förmån, äfvensom Manufactursmidet icke funnit någon större afsättning, så att betydliga qvantiteter deraf befinnas oförsålde, så väl vid Bruken, som å Calmar Metallvåg, genom hvilket allt försäljningspriset betydligen fallit.
Bruk och Fabriker, som ej höra till Bergsrörelsen:
Dertill räknas Kostads Glasbruk med Trettiofem Arbetare och ett tillverkningsvärde af Tjugosju Tusende Tvåhundrade Riksdaler.
Glaset finner afsättning äfven på Utrikes ort och Allmogen deromkring bergar sig väl, i anseende till aldrig bristande arbetsförtjenst.
Vid de inom Länet befmlelige Tretton Pappersbruk sysselsättas Etthundrade Sjuttiosex Arbetare och värdet af tillverkningen uppgår till Sjuttiofem Tusende Etthundrade Tjugosju Riksdaler.
I öfrigt finnas å Landet Fem Färgerier med Sju Arbetare och Ett Tusende Sjuhundrade Åttatiofem Riksdalers tillverkning:
Tjugosju
Garfverier med beredning efter Engelska sältet med Sextioen Arbetare och Tjugofyra Tusende Tvåhundrade Ellofva R:drs tillverkning samt
Fem 01- jeslagerier 9 jeslagerier med Sju arbetare och Niohundrade Fyratiofyra R:drs tillverkning och dessutom diverse smärre Fabriker och Manufactur-Verk, hvilkas tillverkningsvärde kan upptagas sammanlagdt till Fyra Tusende Niohundrade Nittiotre Riksdaler lbco.
Klädes-Fabriken på Gransholm i Kinnevalls Härad, äfvensom Linförädlings-Institutet på Gårdsby i Norrvidinge Härad, hafva upphört.
Binäringar:
Fiske idkas med förmån i de flera större sjöar, sorn finnas inom Landet, ehuru afsättningen derå förnämligast kan påräknas i Wexiö Stad.
I nästan alla Länets skogsbygder beredes beck och tjära, derå afsättning icke saknas.
Kohlning utgör också en väsentlig binäring och ett vigtigt bidrag till skatternes utgörande af dem, som äro i tillfälle, att förtjena penningar genom denna utväg.
Saltpeters-beredningen fortfar att vara lönande och af synnerlig vigt för detta Läns Allmoge.
Leveransen uppgick för sistlidet år till öfver Två Tusende Femhundrade Tjugo Fyra LM., som betaltes med Aderton Tusende Niohundrade Trettioen R:dr 22 Skill. 3 r:st Banco.
Ylleväfnader tillverkas föga mer än till husbehof, men gröfre Linneväfnader afyttras till myckenhet.
Då Lin odlas öfverallt, och äfven denna vara finnes till afsalu på alla marknader om hösten, borde Linneväfnader inom denna Provincc kunna stiga till den fullkomlighet, som i Norra Orterne; Men då hvarken utlofvade premier dertill uppmuntrat, ej eller det goda tillfälle till undervisning i den finare väfnaden med fördel begagnats, som Gårdsby Linförädlings-Institut erbjöd, synes tiden ännu icke vara inne för denna orts Allmoge, att rigtigt uppfatta fördelarne af ett förbättradt
Linförädlingssätt och väfnadens finhet.
Locala omständigheter torde äfven till någon del förhindra utvecklingen af denna nyttiga handtering, emedan hvarje
Linodlare merendels äfven är åkerbrukare och måste så uteslutande sysselsätta sig och sitt tjenstfolk med bruket af sin steniga och magra jord, att han oftast ej hinner egna den tid åt Linhandteringen, som erfordras för att täfla med Norrlänningen, hvilken åter gör denna till sitt hufvudyrke.
I Markaryds Pastorat af Sunnerbo Härad fortfar tillverkningen af Väfskedar, som afsättas i mängd både inom och utom Riket.
Så väl i Sunnerbo, som i Allbo Härader tillverkas en mängd gräsliar, som afyttras i synnerhet på Öland och i Skåne.
Förtjensten med foror af Köpmansgods och Bruks-effecter kunna med skäl räknas till binärihgarne; och ehuru desse icke hafva fördelaktigt inflytande på jordbruket, måste tillfället för Landtmannen med benägenhet IO omfattas, att derigenom bereda sig en contant inkomst för de nödvändige utgifternes bestridande.
I öfrigt hörer lill binäringarne förfärdigandet af hvarjehanda redskap och käril af träd.
Handeln inom landet idkas med spännemål, kreatur och andra Landtmatina-producter.
— Den ytterliga tarflighet, som i hvardagslifvet råder hos Småländhingen och dess böjelse i allmänhet att göra rätt för sig, föranleda dertill, att denna orts innevånare afyttra allt hvad som icke oundgängligen erfordras för uppehället.
Länet, såsom på lieie sidor omgifvet af sädesrika provincer, kan icke påräkna afsättnings-ort för spannemåls-productionen, örn icke lill Halland och en del af Wassbo Härad i Jönköpings Län.
Enskddta speculationer hafva hittills så mycket mindre kunnat riglas åt detta yrke, som Statens mellankomst under missväxtår gjort en sådan handel osäker och nästan omöjlig, att bedrifva.
Ehuru denna Province visserligen icke kan räknas bland de sädesrike, har likväl productionen stigit derhän, att om äfven Staten undandrager sig, att i missvexlår komma till hjelp, bör genom inrättande af Sockne-förvarings-Magaziner, spannemålshrist icke kunna befaras; äfven som den enskildte spannemålshandlaren i sådant fall lackas att i goda år samla förråder med eller utan biträde å Statens sida.
Vid de allmänna Marknaderne är oftast liflig handel med kreatur och Landlmanna-producter, särdeles om hösten.
Till stor lycka för Landet har den så kallade Gårdfarihandeln börjat aftaga.
Politisk Författ nili g.
Kammarverket:
Ali ödejord i Länet bär under de sednare åren efter hällne undersökningar antingen kommit i bruk eller med Kongl. Kammar-Collegii tillstånd blifvit ur Jordebokeli afförd.
Ägodelnings-rätterne äro fullt sysselsatte med de Laga skiften, som i allmänhet förekomma.
Verkan af den Kongl.
Förordningen härom har ännu icke hunnit visa sig.
— Hemmans-klyfningar och jords-afsöndringar från hemman bidraga visserligen till odlingarnes förökande, men i en så mager och stenbunden ort, som denna, är jordens styckning i smärre lotter icke fördelaktig, särdeles när dermed ofta är förenadt vilkoret af ett ganska drygt lifstidsundantag åt föräldrar, som vanligen öfverlåta tidigt sin egendom till barnen.
Sjelfegancle jordbrukare liro Nio Tusende Sexhundrade Femtionio samt Arrendatorer och Brukare Ett Tusende Niohundrade Femtioåtta.
Till Postföring äro anslagne Tjugotre Hemman oell vid Lands- samt Härads-vägar finnas Sextiofyra Gästgifvaregårdar.
I sednare tider hafva flera nya Postgångar blifvit inrättade till mycken fördel för Landet.
Paquette-Posten går genom en del af
Länet och för dess förskaffande är särskildt beting upprättadt med Kongl.
Öfver-Post-Directeurs-Embetet, som hetalar från 29 Skill. 4 r:st. till och med 32 Skill, milen för hvarje häst.
Denna skjutsning inbringar en icke obetydlig inkomst för entrepreneurerne af hästhållningen.
Hemmanens olika natur och godhet gör de deraf utgående onera mer eller mindre tryckande.
På sätt förra berättelsen upptager, hörer roteringen till det svåraste.
Krono-utskylderne utgå icke utan ansträngning, men det förtjenar nämnas såsom bevis på folkets vilja alt göra rätt för sig, att, ehuru täta missvexter i senare åren inträffat, hafva vid räkenskaps-årets slut reslerne alltid varit obetydliga.
Kostnaden för enskilta Soldaten är på år enahanda, med hvad i förra berättelsen finnes upptaget, eller Fyratio Riksdaler Banco per hemman.
Rustnings- och Röterings-kostnaderne samt Rusthålls-stammars och Augments-räntor finnas i Tabellen uppförde.
De hemman som utgifva Knektrotefrihetsmedel äro nu mera endast 1 ~i<?
Mantal, sedan Capellanerne i Länet fått roteringen från sine Boställen transjrorterad på öfrige år 1826 oroterade hemman.
Grunden för bevillningen är hämtad af 1802 års Taxerings-Längder, och för de ständige räntorne af medium för de sista fem årens Markegångspris.
Utom roteringsbördan har jordbrukaren stor olägenhet af spannemålsräntornes leverering in natura, egentligen i svåra år, då Markegångspriset, i händelse af lemnad rättighet att lösa spannemålen med penningar, vanligen icke följes, emedan den godtyckliga uppstegringen af lösen, som man dermed velat förekomma, är lika obehindrad.
Såsom någon motvigt härutinnan, skulle en tillökning i forsel-lönen så mycket heldre kunna agrum, som den till sitt närvarande belopp icke motsvarar forsel-skyldigheten, i synnerhet som vid forslings-tiden väglaget i sednare åren vanligen varit svårt.
Deremot är den af Kongl. Maj:t i Nåder vidtagne anstalten, hvarigenom Rusthållare vid afsutne delen af Smålands Kongl. Hussar-Regemente blifyit tillåtit, att emot befrielse af liäst-vacance-afgiften hålla hästar för 12 Artilleriets behof, af den west välgörande verkan för Länet och vore önskelig!, att denna förmån linge vidsträcktare än nu begagnas.
Bland diverse onera och allmänna besvär kan väghållningen med O o skäl omnämnas och är olika tryckande i mån af vägarnes mängd, olika tillgång å lagningsämnen och de väghållningsskyldiges mer och mindre aflägsenhet från sine vägstycken.
— Om tiden för väglagningen kunde allmänt förändras till höst- eller vårtiden i stället för sommaren, vore sådant i flere fall tjenligt.
— På mitt förslag om ändring i väglagningstiden, hafva Sunnerbo Härads Bronings-skyldige innevånare förenat sig derom, att i October månads slut iståndsätta sine vägstycken samt att örn våren tidigt igenfylla gropar och utskärningar, med yttrad önskan, att vägsynerne förrättas i början af Maji månad.
Jag afbidar öfrige Häradernes yttrande i ämnet, innan någon allmän föreskrift kan till efterrättelse meddelas.
Skjutsningsbesväret är väl den svårare årstiden å de allmänna vägarne betungande, men då endast reserve-skjuts utgöres här i Länet, anses denna såsom en inkomstkälla, den Allmogen för ingen del vill sakna.
Hvarje Fjerdingsbonde eger sin häst, med hvilken han vill förtjena allt hvad förtjenas kan.
— För Småland, der endast smärre hästar kunna, i anseende till det magra betet, underhållas, är den så kallade reserv-skjutsningen för resandes fortkomst den lämpligaste och dess bibehållande af Allmogen önskad.
Politie-.
Ordningens vidmakthållande beror på Kronobetjeningens mer eller mindre drift och duglighet, och policen handhafves förnämligast af Krono-Länsmännen, hvilkas i sednare tider ökade göromål och directa beröring med folket fordrar en urskiljning och pålitlighet, hvarå man svårligen kan göra anspråk, när man besinnar de fleste af desse Tjenstemäns. svaga Lönevilkor.
För Barnundervisningen finnes, utom den i förre berättelsen omförmäldta, af framlidne General-Majoren Hederstjerna organiserade Schola till förmån för Soldatbarn, äfven en och annan Schola efter Bell-Lancasterska Methoden, men i allmänhet besörja Pastorerne hvar i sin Församling harna under visningen.
Hälsovården handhafves af Vederbörande Provincial-Läkare, biträdde af de i orten stationerade Regements- och Bataillons-Läkare; varande en särskild Provincial-Läkare för Sunnerbo Härad, boende vid Ljungby Köping.
Denna vård försvåras af Allmogens obenägenhet att iakttaga gifne föreskrifter; ett förhållande, som synnerligen är olyckligt vid sig yppande farsoter, deraf orten likväl lyckligtvis sällan liemsökes, ehuru koppor i år varit allmänt gängse och många deraf dödt; Men Allmogens fördom mot barnmorskor och i3 deras antagande är af svårare inflytande oell har till följd årliga dödsfall bland barn-föderskor.
Då Statens tillgångar ej medgifva underhåll af barnmorskor på Landet, kan detta olyckliga förhållande ej ändras förr än fördomen af en eller annan orsak bry tes.
Fattigförsörjningen bestrides af Församlingarne dels genom de mest torftiges inrymmande i fattigstugor och dels genom bestämdt understöd åt sådane, sorn, ehuru utfattige, likväl ega förmåga att sjelfva nugot bidraga till deras bergning.
I missvext-är fordras utomordentliga ansträngningar för att lindra nöden, och fatlig-cassorne medtagas då vanligen till inköp af spannemål.
Om, på sätt i underdånighet blifvit föreslaget af deputerade inom Länet, Sockne-Magaziner öfver allt komma att inrättas, skall fattigförsörjningen icke mera blifva så betungande, som den nu i allmänhet är.
Sockne-Magaziner finnas på flera ställen i Länet, men efter den grund de förvaltas, förfelas ändamålet; ty hvarje år vid vårtiden och innan den blifvande skörden kan beräknas, utiånas ofta hela fonden stundom till sådane personer, som, derest årets skörd misslyckas, icke kunna hvarken med penningar eller in natura återbetala sitt lån och som öka sin förlägenhet genom ålvungen ny skuldsättning.
Om Magazinernes rätta bestämmelse skall uppnäs, bör utlåningen icke ske oftare än då en missgynnande skörd inträffar och dessemellan endast utbyte af säd göras till förekommande af onödig skyfflingskostnad och förskämning.
Den i Wexiö inrättade Sparbank för Länet har vunnit förtroende och framgång.
Fonden utgjorde år 1828, då Sparbanken stiftades, 600 R:dr Banco och vid i832 års slut uppgick insättarnes Saldo till 19,402 R:dr 3i Skill. 6 r:sl Banco.
Sedan den för Länet antagne Djur-Läkare med arfvode af Hushållningssällskapets Gassa icke motsvarar hvarken behofvet eller Allmänhetens önskan, har, enligt Sällskapets beslut, en dylik tjenst blifvit i Tidningarne kungjord såsom ledig, med tillkännagifvande, alt, utom Lön på stat, hade Djur-Läkaren att påräkna Etthundrade Trettiotre R:dr 16 Skill, årligen af Hushållnings-Sällskapets medel; men ännu har ingen skicklig
Sökande sig till tjensten anmält, Hvilket synes utmärka brist på ämnen till dylika befattningar.
För rofdjurs utödande anställas Skallgångar, och för sådane, som fångas vid andra tillfällen, utdelas belöningar efter den grund, som finnes bestämd uti Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 28 December sistlidet år; Varande, i följd af samma Nådiga Bref, vid Socknestämmor föreslaget och af mig faststäldt, huru med uppbörd och redovisning af så beskaffade me - *4 del bör tillgå.
Till förekommande af Lagbrott och förseelser mot Kongl. Stadgan om Jagt och Djurfång bar inom Länet ett Jagtförbund bildat sig, och ehuru dess verksamhet endast fortfarit sedan för'lidet år, har den olofliga jagten blifvit till betydlig del hämmad.
Under förbuden lid har Vildt icke fått köpas, hvaremot och sedan den lofgifne nu inträdt, en myckenhet deraf till försäljning utbjudes.
Vägra få tillåtna krogar finnas på Landet, men med oloflig brän vins-minutering beträdes mången, ehuru Kronobetjeningen söker att upptäcka och lagföra förbrytarne.
Wexiö Stad.
Innevånarnes antal utgjorde enligt Mantals-längden sistlidet år 3,020 personer, deraf 716 voro Mautals-frie.
De Stadsroanna-näringår, som idkas, bestå förnämligast af handtverkerier och handel med sill och salt, specerier och kramvaror.
Jordbruk idkas i betydlig mån och utgör en väsentlig näring.
Köpmännen handla likväl icke i allmänhet med spannemål, hvar igenom staden icke har något vigtigt inflytande- på Landets odling och näringar; dock är tillförseln på alla Landtmanna-varor betydlig.
Stadens i äretal uppförda Borgerskap utgör för närvarande i3a personer, deraf i3 Handlande och 119 Handtverkare med 8 handels- och 73 handtverks-besjenter.
Stadsmanna-rörelsen och Varu-afsättningen är i synbart aflagande, och anledningen härtill torde böra sökas dels i mängden af åtskillige handtverksman å landet, och dels i den mindre varsamma hushållning och vanvård om sin näring, som hos många förefmnas.