Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nio i35, deruti Utskottet af anförde skäl tillstyrkt Rikets Ständer att hos Kongl. Majit i underdånighet begära, att behörigt Ombud må varda förordnadt, för att i laga ordning utföra den talan om Kungsgården Halltorps återvinnande lill Kronan, samt de ersättnings-anspråk i öfrigt, hvartill anledning kunde förefmnas, har, enligt Utskottet tillhan dakomne protocollsutdrag, blifvit af Borgare- och Bonde-Stånden bifallet, af Ridderskapet och Adeln afslaget samt af Preste-Ståndet till vidare handläggning återremitteradt; varande, till grund för återremissen, inom sistnämnde Piiks-Stånd anmärkt: att, då, enligt hvad Utskottets Utlåtande antydde, besittningsrätten lill Kungsgården Halltorp redan år 1827 bordt åter hemfalla till Kronan, men vederbörande auctoriteter, åt hvilka inseendet å Stats-Verkets fasta egendomar är uppdraget, hittills uragtlåtit att i förevarande afseende bevaka Kronans rätt och bästa, dessa auctoriteter följagtligen åsidosatt en dem åliggande tjenstepligt, samt att, i händelse åter Kronofogden Eneman verkligen varit behörig att utföra det af honom 12 Stats-Utskottets Utlåtande, N\o 267. hos Härads-Räften väckta påstående om Kungsgårdens återgående till Kronan, Härads-Rätien, som vägrat alt berörde påstående till pröfning upptaga, måste anses hafva i detta fall olagligen förfarit; hvadan och då således antingen en försummelse vid bevakandet af det allmännas fördel å förstbemälde auetoriteters sida egt rum, eller Domstolens ifrågavarande beslut icke varit med lag öfverensstämmande, det blifvit yrkadt, att Rikets Ständers Justiiiae-Ombudsmans biträde borde till sakens lagliga hedrande anlitas.
Enär tvänne Riks-Stånd bifallit Utskottets under N:o 135 afgifne Utlåtande, och Preste-Ståndet jemväl synes hafva godkänt den af Utskottet gjorde hemställan om förordnande af behörigt Ombud, att i laga ordning utföra Kronans talan, i alseende på besillnings-rätten lill meranämnde Kungsgård, ehuru af ofvananförde orsaker frågan tillika ansetts böra till Justitias-Ombudsinannens handläggning öfverlemnas, har Utskottet, vid sådant förhållande, icke funnit skäl att frånträda sitt i detta ämne förut meddelade yttrande.
Stockholm den 3i Juli i84o..
Anfc. till Exp. Utsk. den 31 ää, kl. 2 e. bi.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Utlåtande N;ol6a, angående väckt motion om afskrifning af 1836 års spanmåls-arrende för Ryda Kungsgård eller nedsättning i arrendets belopp. (I. A.) Till Stats-Utskottet hafva Preste- och Borgare-Stånden återremitterat ofvanberörde, af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet bifallne Utlåtande, deruti Utskottet förklarat sig icke kunna tillstyrka afseende å en af Riksdagsfullmägtigen Anders.
Larsson från Upsala Län väckt, till Utskottets handläggning öfverlemnad, motion, innefattande hemställan, att i836 års spannmåls-arrende för Ryda Kungsgård, utgörande efter markegång 2,586; R:dr 3.2 sk.
B:co, hnge afskrifVas eller,, i händelse denna förmon icke Siats-Utskottets Utlåtandej N:0 267.
13 kunde arrendatorn beviljas, årliga arrendet för nämnde Kungsgård minskas med 5o tunnor spanmål.
De ledamöter af förstbemälde a:ne Riks-Stånd, hvilka yrkat återremiss, hafva, med instämmande i Herr Biskopen Doctor Hedréns reservation, ansett de af motionären åberopade omständigheter, serdeles den betydliga förlust, arrendatorn Stangenberg fått vidkännas derigenom, att de lill Kungsgården hörande ängar, hvaraf den egentligen vinstgifvande afkastningen af egendomen skulle hemtas, blifvit under trenne på hvarandra följde år af gräsmask totalt förstörde, utgöra bevekande skäl för den sökte eftergiften af ifrågavarande arrende för år i836, eller åtminstone böra föranleda till någon minskning i arrende-afgiftens belopp.
Till stöd för denna åsigt har ytterligare blifvit anfördt: alt vid den arrende-auction, hvarå Kungsgården af Stangenberg inropats, arrende-summan, genom egendomens fördelning i 19 serskilda lotter, blifvit uppdrifven till dess nuvarande höga belopp, hvilket med omkring 800 R:dr B:co årligen öfverstege, hvad som förut varit conlraheradt;, att af de 289 tunnland, hvartill vid auctionen arealen af Kungsgårdens åkerjord blifvit upptagen, endast 116 tunnland tillhörde gården, hvaremot den återstående delen vore anslagen till 3o serskilda, på längre afstånd från hvarandra belägne torp, hvilka vid arrendatorns tillträde af egendomen till en del funnits utan åboer och i fullkomligt lägervall; att,, då Stangenberg genom verkställde betydliga odlingar, hvilkas ändamålsenlighet vitsordats, ej mindre af flera i orten bosatte landtbrukare, än ock af Landshöfdingen i Upsala Län och vederbörande Kronofogde, i väsendtlig nion bidragit ali förhöja egendomens värde, och för framliden deraf bereda en ökad afkastning, sådant syntes göra honom förtjent af någon vedergällning från det allmännas sida;, att så framt ifrågavarande eftergift af 1836 års spanmåis-arrende blefve beviljad, Stangenberg ville förbinda sig att, vid arrendetidens utgång, aflemna 5o tunnland uppbrukad jord utöfver den vid Kungsgården förut befintlige åker, hvarigenom Kronan, vid en förnyad auction, med säkerhet skulle kunna påräkna det för egendomen nu fastställde arrende-belopp, hvilket, enligt hvad flere sakkunnige och trovärdige personer intygat, vore, i förhållande lill nuvarande utsäde, öfverdrifvet högt och endast med svårighet kunde af arrendatorn utgöras, samt att slutligen det af Kongl.
Majit tid efter annan i Nåder medgifne anstånd med inbetalningen af meranämnde spanmåis-arrende för år i<836 jemväl tycktes antyda, att serskilda omständigheter i denna fråga förekoinme, hvilka talade för den begärde afskrifningen af samma arrende.. 14 Stats-Utskottets Memorial, Nio 268.
Utskottet har icke underlåtit att fästa behörigt afseende å de inom Preste- och Borgare-Stånden sålunda yttrade åsigter, äfvensom å de förfrågans bedömande meddeldte ytterligare upplysningar; men, ehuru härvid förekommer, att, i händelse den sökte eftergiften af i836 års spanmåls-arrende för Ryda Kungsgård icke varder af Rikets Ständer arrendatorn Stangenberg beviljad, bemälde arrendator, om han äfven skulle kunna bereda sig tillgång för] fullgörande af den honom åliggande betalnings-skyldighet och såmedelst blifva i tillfälle att fortfarande bibehålla arrendet af nämnde Kungsgård, likväl otvifvelagtigt måste i högst väsendtlig mon hindras i sin hittills ådagalagda förtjenstfulla verksamhet för egendomens förbättrande och uppodling, hvilket förhållande åter komme att menligt inverka på Kungsgårdens framtida värde och sålunda medföra förlust för det allmänna, har Utskottet emedlertid, enär de tvänne öfrige Riks-Stånden godkänt Utskottets i detta mål förut afgifne Utlåtande, ansett sig häraf föranlåtet att samma Utlåtande vidblifva.
JN:o 268.
Ant. till Exp. Utsls. den 31 Juli, kl. 2 e. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å St ats-Vt slottets Utlåtande N:o 166. (I. A.) Emot Utskottets under N:o 166 afgifne Utlåtande, i anledning af väckte motioner, dels om rättighet för arrendatorer af Kronohemman och boställen att undfå prolongation af innehafvande arrenden, dels om förändring i villkoren för dylika egendomars utarrendering, hafva hos Hedervärda Bonde-Ståndet anmärkningar blifvit framställde, hvilka föranledt Utlåtandets återremitterande.
Då emedlertid, enligt till Utskottet ankomne Protocollsutdrag, berörde Utlåtande blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln den 20 och af Borgare-Ståndet den 27 sisllidne
Juni samt afPresteStåndet den 3 innevarande månad; hvadan, jemnlikt 75 § Riksdags-Ordningen, denna fråga är genom trenne Riks-Stånds beslut afgjord, kan Utskottet dermed icke taga någon vidare befattning.
Stockholm den 3i Juli 1840. Stats-Utshottets Memorial, N\o 269. 15 N:o 269.
Ani:, till Exp. Utsk. den 31 Juli, kl. 2 e. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Utlåtande N:o 167. (I. A.) Hedervärda Bonde-Ståndet har lill Stats-Utskottet återremitterat dess under N:o 167 afgifne Utlåtande, i anledning af väckte motioner om upphörande af nedsättningar i qvarnräntor; men, då, enligt Utskottet lillhandakomne Protocollsutdrag, nämnde Utlåtande blifvit godkändt af Ridderskapet och Adeln den 20 sisth Juni, af Borgare-Ståndet den 27 i samma månad och af Preste-Ståndet den 3 innevarande Juli, samt denna fråga följaktligen är, jemnlikt ^5 § Riksdags-Ordningen, af Rikets Ständer afgjord, kan Utskottet med densamma icke taga vidare befattning.
Stals-Utskotlels Memorial och Utlåtande, N.o 270 och 27;. j N:o 270.
Ank. till Exp. Etsk. den 7 Aug., kl. 12 midd.
Det är anledning till anmärkning emot Konungens vederbörande Rådgifvare, livarom remiss begäres till Constitutions-Utskottet, inför hvilket anledningarna uppgifvas skola.
Etsk. den 7 Aug., kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 149j angående åtgärder till ull-culturens befrämjande.
(Rgs. Afd.) Högloflige Ridderskapet och Adeln, Högvördiga Preste-Ståndet samt Hedervärda Ronde-Ståndet, hafva till Stats-Utskottet återremitterat dess under N:o 149 afgifna och af Wälloflige Borgare-Ståndet bifallna Betänkande,■ angående åtskilliga, vid innevarande Riksdag, till ull-culturens befrämjande föreslagna åtgärder.
Uti de anmärkningar, som föranledt dessa återremisser, har blifvit erinradt och yrkad t: Af Riksdags-fullmägtige Hans Jansson, Nils Pehrsson och P. Sahlström ra. fl. ledamöter af Bonde-Stå ndet, att det, vid 1828,1829 och 1830 årens Riksdag, till fårskötselns och ull-productionens befrämjande beviljade creditiv icke måtte ökas utöfver det då bestämda belopp, enär detta belopp sedermera icke, vid något tillfälle, varit helt och hållet uttaget och detsamma hädanefter, genom den föreslagna nedsätlningen af lånen i förhållande till ullens värde, blefve ännu mera tillräckligt än tillförene; hvarförutan en ökning af ifrågavarande creditiv framdeles, till följd af utlånings-räntans bestämmande till endast 4 procent, komme att förorsaka Riksgälds-Contoiret en gifven ränte-förlust; Bih. till R.
4 Sami. 1 Afd, 2 Band. 14 Haft. 1 a Stats-Utskottets Utlåtandet N:0 27/, Af Herr Stats-Rådet Poppiusatt, om än den af Utskottet tillstyrkta creditiv-summa 300,000 R:dr för närvarande motsvarade behofvet, kunde dock förutses, att den innan nästa Riksdag ej blefve tillräcklig, och att denna summa desto heldre horde bestämmas till 500,000
R:dr, som någon förlust eller olägenhet härigenom icke skedde, i fall hela denna summa ej komme att på en gång uttagas, hvaremot, i annat fall, sådant ådagalade, att det med creditivet åsyftade ändamål vore vunnet; Af bemälde Herr Stats-Råd, jemte Herr Friherre J.
Cederström samt Herrar P. Lagerhjelm och B.
Ribbingj att, genom låne-beloppens nedsättande från 75 till 50 procent af det ullen åsätta belåningsvärde, ull-productionen icke komme att, såsom afsedt vore, erhålla något egentligt understöd genom dessa lån, hvilkas belopp i sådan händelse blefve alltför obetydliga för att befria ull-producenterne från nödvändigheten att, under ofördelagtig conjunctur, afyttra sin vara; att den af Utskottet, till grund för den föreslagna nedsättningen, åberopade tilldragelse vöre af den serskilda beskaffenhet, att densamma icke gåfve någon skälig anledning till en dylik nedsättning; att någon annan än den af Utskottet omförmäida förlust under den förflutna tiden, då låne-rättigheten uppgått till 75 procent, icke härigenom förorsakats, samt att det, i och för belåningen, ullen åsätta värde i allmänhet beräknades ganska lågt af värderingsmännen, som enligt det utfärdade
Reglementet voro ansvarige för de ull-disconten genom hög värdering tillskyndade förluster; hvartill komme, att Kongl. Commerce-Collegium hade sig ålagdt tillsyn öfver belånings-värdenas öfverensstämmelse med allmänt gällande pris; Och af Riksdags-fullmägtigen Nils Pehrssonj att då rättigheten till erhållande af lån utaf ifrågavarande creditiv hädanefter äfven skulle tillerkännas handlande, som uppköpte och försålde ull, erforderliga föreskrifter till det allmännas betryggande mot förluster å sådana personer tilldelade lån bordt af Utskottet föreslås.
Beträffande nu först beloppet af ifrågavarande creditiv, så har Utskottet, i dess återremitterade Utlåtande, anfört de skäl, på grund hvaraf Utskottet trott detta belopp böra bestämmas till 300,000 R:dr.
Då, genom den, i sammanhang dermed, föreslagna nedsättning af räntan för häraf meddelade lån, egentliga anledningen, hvarföre creditivet hitintills endast till en del blifvit anlitadt, kommer att upphöra, betviflar Utskottet icke, att ju detsamma hädanefter skall varda mera begagnadt, äfven om, på sätt Utskottet hemställt, lånen inskränkas till hälften af den belånade ullens värde.
Under förutsättning af ull-culturens fortfarande förkofran och utveckling, oansedt nuvarande derför mindre gynnsämma förhållanden, och på det att de, serdeles under Stall-Utskottets
Utlåtandej IV;o 27/. 5 sådana omständigheter, med creditivet afsedda låne-understod må kunna erhålla en ändamålsenlig utsträckning till de flera landsorter, hvarest denna industrigren i senare tider vunnit en mera allmän vigt, anser Utskottet således en efter productionens till vext och behof någorlunda lämpad tillökning i den härtill anvisade serskilda lånetillgång böra beredas.
Utskottet vill visserligen icke bestrida möjligheten deraf, att detta creditivs tillhandahållande kan, så vida dertill erforderliga medel mäste anskaffas genom upplåning, förorsaka ränte-förlust för Riksgälds-Contoiret; men Utskottet kan i allt fall ej annat au anse en dylik, i alla hänseenden för det allmänna mindre väsendtlig uppoffring af ringa betydenhet, i jemnförelse med vigten af en, efter hvad erfarenheten redan visat, för Sveriges flesta provinser, både lämplig och fördelagtig landtmanna-närings upprätthållande och befrämjande.
Men, med afseende å de deremot förekommande och af Utskottet förut uppgifna skäl, finner Utskottet sig likväl icke kunna för närvarande tillstyrka den, i förmodan af ull-productionens framtida betydliga tillökning, föreslagna ytterligare förhöjning i merberörde creditivs belopp; och får Utskottet alltså förnya sin hemställan, att detsamma må bestämmas till 300,000 R:dr Banco.
Vidkommande derefter den anmärkta nedsättuingen af det belopp, hvarmed pantsatt ull finge högst belånas, hvilket belopp Herr Stats-Rådet Poppius ansett fortfarande böra bibehållas vid 75 procent, men Herr Friherre Cederström samt Herr Lagerhjelm och Ribbing trott hädanefter höra fastställas till 66‘| procent af det värde, hvartill den belåningsbara ullen blifvit uppskattad; så, enär all capitalförlust för det allmänna, till följd af denna lånerörelse, synes böra sorgfälligt undvikas och ullens i allmänna handeln gångbara pris ännu är, inom Sverige, serdeles både obestämdt och föränderligt, samt den Kongl. Commerce-Collegium nu tillerkända rättighet att, i hvarje serskildt fall, nedsätta lånebeloppen deremot skulle komma att upphöra, har Utskottet, enligt hvars åsigt lånerätt å en producerad handelsvara till hälften af denna varas uppskattade värde ingalunda kan anses så ringa och obetydlig, att den med en sådan lånerättighet åsyftade förmon derigenom motverkas, icke funnit anledning, frånträda sitt förut framställda förslag, att ifrågavarande lån hädanefter må beviljas till högst 50 procent af ullens värde.
Härvid har Utskottet derjemte, i anledning af Herr Stats-Rådet Poppii erinran, rörande värderingsmännens ansvarighet för inträffande förluster vid belånad ulls executiva försäljning, ansett sig böra upplysa, att denna ansvarighet, enligt 15 §. i Reglementet för Ull-disconten, endast kan ifrågakomma 4 Slats-Ulskottels Utlåtande , N:o 272. vid de fall, då skillnaden emellan auetionspriset och värderingssumman har sin grund uti vårdslöshet, försummelse, åsidosatt uppmärksamhet eller mannamån.
” Till besvarande af anmärkningen, angående
Utskottets åliggande att föreslå erforderliga stadganden till förekommande af förluster å ullhandlande meddelade lån, får Utskottet slutligen erinra, att Utskottet, hvarken af Kongl. Majrts Nådiga Proposition eller af öfriga till Utskottet öfverlemnade handlingar rörande ifrågavarande creditiv, kunnat hemta någon anledning att, serskildt för dessa, emot samma säkerhet, som andra försträckningar af detta creditiv, utgående uti äfven förut medgifna lån, uppgöra förslag till möjligen behöfliga nya reglementariska föreskrifter, hvilkas utarbetande och föreslående i sådant fall synes tillkomma det Emhets-verk, under hvars förvaltning omförmälde lånefond är ställd.
Stockholm den 6 Augusti 1840.
Af Riksdags-Fullmägtige Petter Pehrsson från Jönköpings Län, Anders Nilsson från Östergöthlands
Län och Nils Pehrsson från Örebro Län, hvilka, på de inom Bonde-Ståndet, vid återremitterandet af Utskottets förra Betänkande, anförda skäl emot ifrågavarande creditivs förhöjning, för sin del ansågo detsamma vid denna Riksdag icke höra bestämmas till högre helopp än det af Rikets Ständers förut beviljade eller 200,000 R:dr.
Ank. till Exp. Utsk. den 7 Äng,, kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af ånyo väckt fråga om en magazinsbyggnads uppförande vid Mörbylånga köping på öland.
Under anförande af de olägenheter och äfventyr, som öfverförandet af Kronans tionde- och afrads-spanmål sjöledes från Öland till Calmar medförde för räntegifvarne inom Ölands Södra Mot, har Riksdags-Fullmägtigen från nämnde ö Pehr Jonsson, vid innevarande Riksdag, förnyat det vid 2:ne Stats- Utskottets Memorial, N-o 27J.
Riksmöten förut framställda förslag, att, sedan ett magazin för emottagandet af räntespanmålen inom Norra Mötet blifvit uppbygdt i Borgholm, en ma* gazinsbygguad äfven för Södra Motets enahanda spanmål måtte, på Statens bekostnad, uppföras och underhållas vid köpingen Mörbylånga, som ägde en, för inrättandet af ett dylikt magazin serdeles lämplig och fördelagtig belägenhet. Stats-Ulskottet, till hvars Utlåtande denna framställning blifvit remitterad, får, i anledning deraf, upplysa, att den, vid sista Riksdag, väckta motion rörande ifrågavarande magazinsbyggnad, Klef, uti det häröfver, under N:o 46, af dåvarande Stats-Utskott afgifna och af Rikets Ständer godkända Betänkande, afsfyrkt, på den grund, dels att räntegifvarne nu mera voro berättigade att, efter hvad de linna för sig förmonligast, antingen in natura lefverera sin räntespanmål till Kronan, eller efter gällande markegång lösa densamma, dels ock, att vid den, enligt Rikets Ständers underdåniga anhållan, verkställda och definitivt fastställda regleringen af de för Statens spanmåls-intrader nödige upplags- och utgifts-magazin, antalet af dessa magazin ansetts böra i möjligaste måtto inskränkas.
Då nuvarande Stats-Utskott dessutom redan föreslagit, ej allenast att all Kronotionde- och afrads-spanmål samt de af hemman och lägenheter till Statsverket utgående räntor måtte lösas i contant, utan ock att med utgörandet af den utmarkerne på Öland åsätta spanmålsskatt måtte anstå intilldess, efter anställd undersökning, en förnyad skattläggning derå skett, så finner Utskottet sig, i följd häraf, nu äga ökade anledningar afstyrka det föreslagna uppförandet, på Stats-verkets bekostnad, af ett spanmålsmagasin vid ofvannämnde Köping.
Ånk. till Exp. Vtsk. den 7 Ang., kl. 12 midd.
Memorial, i anledning af 2:ne till Utskottet remitterade motioner om Vexel-controllörs-befattningarnes upphörande.
Till Stats-Utskottets behandling och utlåtande har Högh Ridderskapet 6 Stats-Ulskottets Memorial, N.o x]4- och Adeln remitterat 2:ne, inom bemäldte Riks-Stånd, af Hr Friherre J. A. Kantzow och Hr L.
Hjerta väckta motioner, angående förnyandet af Rikets Ständers, vid de sista Riksdagarne, hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjorda framställning om indragning af Vexel-Controllörs-befattningarne i Stockholm och Götheborg; Men som Rikets nu församlade Ständer, genom bifallandet af Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets under N:o 35 afgifna Utlåtande öfver enahanda af Hr C. F. TVcern, inom Vällofl.
Borgare-Ståndet, väckta och till sistnämnde Utskott remitterade motion, redan beslutit hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att ifrågavarande befattningar må upphöra och de derföre utgående arfvoden indragas, så anser Stats-Utskottet sig, till besvarande af omförmälde från Ridderskapet och Adeln erhållna remisser, endast böra åberopa Rikets Ständers sålunda fattade beslut, hvarigenom denna fråga jemväl vid innevarande Riksdag blifvit afgjord.
Nio 274.
Arik. till Exp. Utsk. den 7 Aug„ kl. 12 midd.
Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, angå• ende ajlöningen för deras Secreterare och Notarier.
Af Stats-Utskottet från Riks-Stånden meddelade Protocolls-utdrag har Utskottet inhemtat, att dess, under N:o 169 afgifna Betänkande, angående aflöningen för den hos Riks-Stånden samt Utskotten anställda Canzli- och Vaktbetjening, blifvit till alla delar bifallet af Hedervärda Bonde-Ståndet, som lagt till handlingarne Utskottets Utlåtande N:o 230, i anledning af anmärkningarne vid berörde Betänkande; att Vällofl. Borgare-Ståndet bifallit Betänkandet N:o 169 med de rättelser och tillägg, som innehållas i Utlåtandet N:o 230; att Högvördig Preste-Ståndet äfvenledes bifallit sistnämnde Utlåtande, samt att Högloft.
Ridderskapet och Adeln, som i allt öfrigt bifallit hvad Utskottet i Memorialet N:o 169 framställt, med de i Utlåtandet N:o 230 föreslagne förändringar, beslutit: Stats-TJtshottets Memorial, N.o 27^. 7 l:o ”att arfvodena för Secreterarne hos samtlige Riks-Stånden vid närvarande
Riksdag bestämmas till lika belopp för alla och böra utgå med Fyrahundrade Riksdaler Banco för hvardera i månaden, samt 2:o ”att tractamentena för Notarierne bos samtlige Riks-Stånden, vid närvarande Riksdag, likaledes bestämmas till lika belopp för alla och böra utgå med Fem Riksdaler Banco för hvarje Notarie om dagen."
Utskottets i Utlåtandet N:o 230 gjorda hemställan, att Secreterare- och Notarie-arfvodena måtte vid innevarande
Riksdag bestämmas till lika belopp inom alla Fyra Riks-Stånden, är alltså, enligt dessa Protocolls-utdrag, bifallen, ej allenast af Preste- och Borgare-Stånden, utan ock af Ridderskapet och Adeln samt utgör följaglligen ett Rikets Ständers, jemnlikt 75 §.
Riksdags-Ordningen, fattade beslut.
I öfverensstämmelse med detta beslut, hafva också Preste- och Borgare-Stånden, genom bifallandet af nyssberörde Utlåtande äfven i denna del, bestämt enahanda aflöning för Bonde-Ståndets Secreterare, som för hvardera af de öfriga Ståndens Secreterare är föreslagen i Betänkandet N:o 169, eller 300 R:dr i månaden, äfvensom Ridderskapet och Adeln fastställt de månadtliga arfvodena för alla Stånds-Secreterarne till samma belopp eller 400 R:dr.
Vid sådant förhållande och då Bonde-Ståndets beslut, enligt hvilket arfvodet för dess Secreterare skulle utgöra 400 R:dr i månaden, men arfvodena för hvar och en af de andra Ståndens Secreterare endast 300 R:dr, fattades, innan Rikets Ständer på ornförmäldte sätt stadgat, att aflöningen för samtlige Stånds-Secreterarne skulle med lika belopp utgå, anser Utskottet sig ega allt skäl inbjuda Hederv. Bonde-Ståndet, att jemväl i afseende på arfvodet för dess Secreterare, förena sig med Preste- och Borgare-Stånden uti deras beslut att bestämma aflöningen för Riks-Ståndens Secreterare till 300 R:dr i månaden.
Och får Utskottet likaledes inbjuda Högloft.
Ridderskapet och Adeln att i nyssberörde beslut instämma.
Skulle åter icke någondera af dessa inbjudningar varda antagen, mäste’ för bestämmandet af beloppet utaf Stånds-Secreterarnes aflöning, omröstning i förstärkt Stats-Utskott verkställas; i hvilket afseende Utskottet alltså för härmedelst underställa Rikets Ständers godkännande följande, med tilllämpning af Rikets Ständers ofvanberörde beslut, uppgjorda förslag till voterings-proposition.
Den, som bifaller, att arfvodet för Socreterarne hos Riks-Stånden, vid 8 Stats-Ut skottets Memorial, N.o 27^. innevarande Riksdag, bestämmes till Trehundrade Riksdaler Banco 1 månaden för hvardera, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner nej, är arfvodet för hvarje Stånds Secreterare, vid denna Riksdag, bestämdt till Fyrahundrade Riksdaler Banco i månaden.
I afseende på beloppet af den Notarierne hos Riks-Stånden tillerkända aflöning, förekommer alldeles enahanda förhållande.