Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ull hvilkas efterrättelse de stadgas, och en nödig enhet i denna del af Lagstiftningen, så hafva Utskotten trott ofvannämnde anmärkningar så mycket; mindre böra leda till en förändring i Utskottens härom meddeklte tanka, sorn de vid en närmare granskning af Utskottens Betänkande, der def blifvit föreslaget, att sådane vitesförbud, som blifvit föranledde af någon särskild persons eller menighets LagUtskottetsBetHnkandett♦ JI83 tredska, eller tillkommit enligt Städers och Socknars inför Magistrater eller vid Sockenslämmor fattade beslut, icke komme ytt till Kongl. Maj:t i underdånighet insändas, utan endast sådane som äro allmänna för hela Län, samt att i öfrigt Kongl. Majrts
Befallningshafvande skulle ega genast till verkställighet befordra vitesförbndet, då angelägenheten fordrade en hastig åtgärd, synas af sig sjelfve förfalla.
Slutligen få IJtskotten tillkännagifva, att deras först afgifne Betänkande blifvit af JlÖgv.
PresteSlåndet saint Hedgrv.
BondeStåndet bifallet, af förstnämnde RiksStånd likväl med undantag af 3:clje puncten, rörande underdånig Skrifvelse till Kongl. Majli om upphäfvande af förbudet den 3o November 1820, emot bildande af så kallade TalareSällskap, hvilken af samma Stånd blifvit förkastad.
Stockholm den 17 September 1817.
Ankom d. 24 Sept. 1823, Riksens Högloft.
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs■ och EkonoviiUt• ?i84 LngVtskdttets Baånknndm,. skotts Utlåtande, i anledning af vackt fråga om utfärdande af en förn. fattning, sorn bestämmer ordningen för stadfästelse och ändrings-sökande i afseende på af Landtmätare verks t ähle Gärdegärds delningar.
BondeStåndet har till
La gil tskottets särskilda handläggning öfver lem*, lindt ett Memorial af RiksdagsFullmägtigen.
Petter Pehrson från Cal mare Län, deruti hemställes, att sorn allmänna Lagen, För-, fattningarne om.
Storskiftesdelningar och Enskiftcn icke bestämdt utsätta stället, Liden, och ordningen till erhållande af stadfästelse och förändrings-sökande i af Landt-, mätare förrättade delningar på gärdesgår-, dar inom by, eller mellan särskilda byar, och hvilka delningar ofta skola ega rum, utan att Storskiften eller Enskiften på e-, gornn äro. ifråga, en särskild Författning mätte i om förmälde hänseende utfärdas.
Sedan Lagutskottet funnit nödigt, att om denna fråga gemensamt med oeconomi Utskottet öfverlägga, har densamma tili pröfning förvarit; och ehuru stadgandet uti 81 §. af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning, om Landtmäteriet i Riket, den 1% Augustii 17S3, 10 §. i Kongl.
Majrts Nådiga Förordning om Enskiften, den 2 Februari! 1S07 samt Kongl. Förordningen dea 9 Februari i 1S02 synes antyda den Rättegångsordning sorn uti ifrågavarande fall bör:
Lagutskotteti Betin landén, iiE5 följas; likväl och ela ett förtydligande häraf torde bereda en större säkerhet för Parter, hvilkas rätt af Stängseldelningen heror, hafva Utskotten ansett sig höra tillstyrka Riksens Höglofl.
Ständer, att hos Kongl Majrt hemställa om en Förklaring i detta hänseende, som bestämmer, att då antingen fastställelse sökes å af Landtmätare förrättade Stängseldelningar inom hy eller emellan särskilda byar, eller tvist derom uppkommer, hör en sådan fråga af HäradsRätt i orten upptagas och pröfvas i den ordning, sorn för dylika frågor är bestämd; hvarvid, i händelse af missnöje, målet kommer att, på samma sätt som andre af HäradsRätt afdömde, genom vad till LngmansRätt och HofRätt samt derefter genom underdånigt andrings-sokande hos Kongl.
Majrt fullföljas; *—•
Ständers egen pröfning vördsamligcn öfverlännäs,.
Stockholm den 17 Sept. iSad, < N:o i85.
Ankom den it\
Sept. iSaS, Riksens Högloft.
Ständers Lag■ samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUt* Ii86 Lagutskottets Betänkande«, skotts Betänkande, angående väckt fråga om LagfartsBeviljande å dane lägenheter som blifvit inköpte för att derå uppföra Mcchaniskajnrättaingar.
BondeStåndet har till Lags*.
TJtskottetet remitterat ett Memorial, i detta ämne af RiksdagsFuUtnägtigen från JeniU lands Län Andars Martensson, som derpti anförer: att i ett folkfattig!
Land vöre det onekligen af vigt, att genom Mechaniska Inrättningar söka i möjligaste måtto ersätta dea nog allmänna kristen på arbetare; mea enär, enligt nu gällande Författningar, det vore för en speculant, som sjelf icke eger ett sådant hemman, eller på hvars hemman någon för en Mecka nisk inrättning tjenlig plats icke finnes, nästan omöjligt, att verkställa, ett företag i denna väg, äfven derföre, att om han af en hemmansegare i sådant ändamål tillhandla! sig en lägenhet, han icke kan vara säker, det ju Säljarens arfvingar tvinga honom att, sedan hail derå uppfört kostsamma byggnader , till dem afstå alltsammans; föreslås, till förekommande af denna osäkerhet, att den som köpt en lägenhet, för att derå uppföra en Mechanisk inrättning, antingen till allmänhetens betjenande, eller ock till eget husbehof, må derå erhålla Lagfart, i den ordning, sorn Lagen om Lagfart a Fastigheter i allmänhet föreskrifver.
Ut shott (t s Betdnkanden. 1187 Sedan Lagutskottet funnit nödigt, att gemensamt med Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet handlägga denna fråga, har densamma till pröfning förevarit; och som, genom i5:de §. uti Kongl, EnskiftesFörordningpn af den 2 Februarii 1807, blifvit enskiftade hemman tillåtet, att afsöndra en Tiondedel af Hemmanets utegor, så att äfV Ten Fyra Tunneland kunna deraf till särskild te Lägenheter upplåtas, hvilken rät* tighet Trenne RiksStånd, i anledning af vid denna Riksdag väckt motion, och up* på Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottets tillstyrkande, hemstäldt matte utsträckas till Enstaka hemman, oagtadt enskifte derstädes icke föregått, hvarmedelst tillfälle redan är beredt att, genom inköp af sådane smärre hemmans delar, anlägga de i Motionen omnämnde Inrättningar; menen längre utsträckning, af en sådan rätt, kun-x de, enär Inrättningen ofta torde fordra större utrymme, håde för anläggningen och nödig communicaLion , med förnärmande af den grundsatts, som för sådane hemmansklyfniiigar blifvit antagen, tillskynda hemmanet, heldst 0111 den blefve anlagd på dess odalegor, olägenheter och förluster, sorn möjligen kunde bidraga till dess vanhäfd och slutliga oförmåga, att behörigen utgöra sina utskylder; så hafva Utskotten, på sådan grund, ansett sig icke ega anledning, att i gtöd af den gjorda Motionen, tillstyrka någon Riksens Höglofl.
Hvilket dock till Riksens Höglofl, ligg LngUt skot tets Betänkande».
Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemlias, Stock volin den 17 September 1828, 3\T.'o 186 Ankom den 10 Oct. 182a.
Betänkande i anledning af 1 :o Banco Utskottets Memorial, angående de äfventyr, som för Banken uppstår af omöjligheten, att få tillförlitligen upplyst huruvida dess Låntagare, 7//o£ inteckning i fast egendom, dr9 frie från jörmynderskap eller förvaltning af andre förmånsrätt egande medel; 2:0 Herr IV. Pereswetoff Moraths motion, <w/, ändring af 17 C#/?. 8 §■ HändeIsBalken och inrättande af Förmyndare kammare i alla Rikets Pr ovine er • och y.o vice Talmannen Jon Jonssons Memorial med förslag till en förändrad Hypoteks Lag m. m.
Samteliga RiksStånden hafva till Lag Utskottet remitteradt BancoUtskottets of-, ■yannännide under JNT:o /^o den 3i sistlidna LagUtskottets Betånkandtn. 1189 Julii till Riksens Höglofh Ständer afgifné Memorial, af innehåll, att då mångfaldige
Domstolar äro behöriga att tillsätta Förmyndare för omyndige, utan att kunna inskränka valet allenast till personer lydande under den Domstolens Jurisdictioii sorn utfärdar
Förmyndare förordnandet, och Fader dessutom är sine Barns rätte Förmyndare, utan att dertill behöfva Domstols förordnande, samt Domstolen ofta saknar kännedom, huruvida en under dess jurisdictioii hörande person har om händer några andra förmånsrätt egande medel; så kunna de bevis, om frihet från Förmynderskap och förvaltning af andre medel af nyssnämnde egenskap, som meddelas, för Frälsemän af den HofRätt hvarunder de lyda, och för andre af den Domstol, som beviljat inteckning för Bankens räkning, samt, om Lånsökanden är boende annorstädes, äfven af hans Forum Domicilii, icke tillräckeligen skydda Banken för förluster; äfvensom det ej eller vore verkställbart, att ålägga Länsökanden anskaffa dylike bevis från alla de Domstolar i Riket, som ega att tillsätta Förmjuidare; och enär ändamålet icke ens kunnat ernås, genom den försäkran en Låntagare, i följd af G:te puncten uti Kongl Förordningen den 8 Maji 1709, på heder och ära iskuldebrcfvet lemnar, att lian ej har Barnaarf om händer elier häftar för någon annan skuld af hvad namn den vara må, som kan lända Banken till förfång i dess inteck - 1190 LagVtshottets Betänkandtn. ningsrätt; mea det likväl är af synnerlig vigt för Banken, att nödige åtgärder vidtagas till dess betryggande; har BancoUtskottet efter Bankens FiskalsÄmbetes hörande, förmoda t, att det åsyftade ändamå* let skulle bäst, säkrast och med minsta omgång vinnas, genom en allmän förändring af 17 Capitlet HändelsBalken, livarigenom det biefvö stadgadt:
Att de för* dringar j hwilka blifvit i Gäldenärs fasta Egéndotii behörigen ii. t cknade, böt a utgå med föi inanrätt utur samma egendom och dest afkastning framför all annan gäld j än de ut* skyrdér, som för den intecknade fastigheten skola erläggas saint till äfvehtyrs obetald köpeskilling, derest inteckning bilf mit gifven innan laga stånd aknpifitir.
Såsom skal för fen så beskaffad förändring, anföres vidare nödvändigheten, att befästa förtroendet till inteckningar, saint rättvisan och billigheten af dfen sats, att den Sorti fästat Sin Säkerhet vid något visst af Låntagarens egendom vare sig löst eller fast, derutur bör få njuta sin betalning, hvilket äfven, efter nu gällande
Lag eger ni ra för innehafvare af löspant tn. lin hvarjemte Bni!- CoUtsköttet, för den händelse, att ofvannämnda hemställan ej skulle viniia Riksens Höglofliga Ständers bifall, trott sig börd såsom alternativ framställa det förslag, att genom allmäna Författning måtte stadgas; att så snart någon persön blifver Utsedd till Förmyndare af annan Domstol än den Härads- eiler RådstufvuRätt inom hvars LngUtskottts Betänknndn.
1191 jiirisdiction lian är mantalsskrifven* det skall åligga, nämnde Domstol, att derom underrätta Förmyndarens Forum Donlicilii med näst afgående post, eller åtminstone så tidigt, att underrättelsen kan komma Rätten eller Borialia frandén till hailda sist inom Trettionde dagen från Förmyndareförordnandets datum.
Rörande alla sådana underrättelser införas i ett särskildt dertill inrättadt Registratur, soin i alphabelisk ordning upptager alla sålunda arirriäldté eller af Rätten sjelf tillsatte förmyndares tillnamn, dopnamn^ titel elier yrke, när samt af hvilken
Domstol och för hvilka omyndiga de blifvit till Förmyndare förordnade.
Att den Domstol eller Domhafvande, som erhållit en dylik underrättelse 'genast bör lemna besked åt deri Domstol, som meddelat underrättelsen, eller ä Landet åt Domhafvande!), orri densammas behöriga iriregistreraridö, Samt att Form vndarc-forördnandet ej utlemnäs förr äri ett sådant besked erhållits; Att då någon utriämries till uppbördsman, Kyrkö- eller FaltighusFörståndare eller annan dylik befattning, anmälan derom hos haris Förum
Domicilii på enahanda sätt och inom lika tid alltid bör göras af det Ämbetsverk eller deri Corporation, som utfärdar
Fullmakt eller förordnande på något så beskaffad! uppdrag.
Att den, sorn förrattar Bouppteckning, i Sterbhus, der Fader, såsom sine barns Förmyndare till vård och förvaltning emottager någon deln tillhörig Iig2 LtigVtskotieti Setånkanden. egendom , ber sådant till Fadrens Fovuttl
Domicilii för inteckning i ofvanberördö Register inberätta, och den Domstol, till hvilken Bouppteckningen i oleinrias, ega att tillse, det bevis öfver verkställigheten delaf densamma åtföljer.
Kommande uti intet af ofvannämnde fall förmånsrätten att beräknas längre, än ifrån den dag inregistreringen skett hos Domstolen eller Domhafvanaén i den ort Förmyndaren* Uppbördsmannen eller Fadren är boende.
Alt för öfrigt, i anseende till möjligt ombyte af hemvist, de bevis 0111 frihet från Förvaltning af barnaarf och andra förmånsrätt egande medel, som en Lånsökande ifrån Q .... i sitt Forum
Domicilii företer, äfven böra upplysa huruvida han från uppnådd laga ålder varit beständigt boende under samma Domstols jurisdiction, och i annat fall lika bevis af honom anskaffas, jemnväl från den eller de andre
Demstolar* underh vilha han haft sitt bo och hemvist, sedan han uppnådde den ålder, att barnaarf och allmänna medel kunde honom anförtros, derest det nemligen icke skulle anses lämpligare på det liela foga sådan anstallt, att anmälanden om tillsatte Förmyndare och Uppbördsman, för hela Riket omedelbart inskickades till något visst Ämbetsverk inom Hufvudstaden, till exempel Kongl. Majrts Nedre JustitiaeRevision, derifrån beviseii sedermera kunde meddelas utur ett för ändamålet inrättadt gener el t register; och borde Lagutskottets BetAnkatidirt. il95 borde uti en Bå beskafted Författning visä tid bestämmas, inom hvilken förenämnde anmälan af redan varande Förmyndare eller Uppbördsman samt andre personer* hvilka förvalta omyndigas och publike inrättningars medel skulle i föreskrifven ordning ske; men i händelse intetdera af förenämnde alternativer skulle vinna Riksens Högloft.
Ständers bifall, så liar BancoUtsköttet förbehållit sig, att få vidare samråda med Lagutskottet, om de åtgärder, sorn med hänseende särskildt till BaneoVerket (och dess betryggande för befarade förlus» ter i detta fall ej få åsidosättas.
Vid föredragning af detta Memorial hös Högloft.
Ridderskapet och Ädeln, har Herr Grefve Carl Gustaf Spens yttrat, att den i första alternativet nyttjade redäction, der det heter, ■”att inteckningaMe skola utgå af egendomarne och deras afkastning, är mycket öfver den sorn blifvit gagnad i dö ivaline sednaste inteckniiigsförördningarne, hvarå Herr Grefven velat hista LagUtskottetS Uppmärksamhet, såsom nästan deii en» da punct uti sednaste intecknings förord* ning af dem, Som kunna gifva anledning till misstag, hvilken ej redan är under LagUtskottets behandling; Och hos Hederv, RondeStåndet liar RiksdagsFullmägtigeit Änders Danielsson yttrat, att han ansåg BaliCoUtskottels uppgjorde förslag till full* komnandé af inteckniligs»säkerheten vara LagUtskotts Betänkandefik ?6
Iig4 Lagutskottets Betiinkandett, grundligt uttänkte och väl beräknade, men att han dock icke tvekade att lemna företrädet åt det första alternativet, hvarigenom en inteckning blir hvad den efter sakens natur bör vara och kommer att medföra en verklig panträtt af närmast samma egenskap, som innefattas uti pantsättning af lös egendom. —■
Att ehuru
Danielsson saknade motiverne för inteckningsrättens utsträckande till företräde äfven framför de uti 4, 5, 6 och 7 §. §. af 17 Gap. HandelsBalken omtalte fordringar, som han i Utskottets förslag tydligt uttryckt, att äfven desse fordringar skola stå tillbaka för inteckningsrätten, och han ansåg detta vara väl grundadt, med undantag likväl af den i 4 §• omnämnde Boupptecknings kostnad, LäkareLön, läkedom och föda under död Gäldenärs sista sjukdom, deras arfvode, som honom deri skött, så ock Tjenstelijonslön, för sista året, samt den i 6 §. omförmäldte afgäld af fast egendom, dock endast för sista året; deremot ville Anders Danielsson ytterligare utsträcka inteckningsrätten äfven till företräde framför obetalt ointecknad köpeskilling, heldst något skäl ej lär finnas till en förmån för köpeskilling, hvarigenom dess intecknande göres öfverflödigt, så länge lagfarten icke till ändalupit.
Ridderskapet och Adeln har till LagUtskottets handläggning öfverlemna t Herr Peresinetoff Moruths åfvan nämnde Memorial, deruti, af anförde skäl, fö - LagUtskotttts Eetåukitndett.
Uy? reslås, att stadgandet i 17 Gap. 8 §.
HandclsBalken och dermed gemenskap egande föreskrifter, om förmäns rätt i fast egendom för barnarf, Kyrko och fattighus medel, samt uppbörd af hvad namn och beskaffenhet som heldst, må upphäfvas, så att inteckning i fast egendom i följd deraf förklaras gällande ehvad egendom eges af Förmyndare, föreståndare eller uppbördsman, dock alt detta stadgande ej må upphäfva hvad i öfrigt om förmånsrätt föreskrifvet är, eller ega retroactiv verkan i hänseende till delån mot inteckning, som hittils blifvit meddelade åt så beskaffade personer, som ofvannämnde äro, eller meddelas innom ett år från den dag lagförändringen genom trycket kommer till allmän kunskap; samt att uti hvarje Läns hufvudort eller den stad, der Länsstyrelsen har sitt säte må organiseras en Förmyndarekammare för länet, att i föreslagen ordning öfvertaga, vårda och förvalta alla omyndige tillhörande arfsmedel.
Detta Memorial som jemväl innefattar nödige ansedde Reglementariske föreskrifter angående berörde
Förmyndarekamrars organisation och arbets method, varder, i anseende till dess vidlyftiga omfattning här ej vidare intaget, utan åberopas sådant det finnes tryckt ibland Bilagorne till HÖglofl.
Ridderskapet och Adelns ProloeoJl för den 17 sistlidne Februarii pag. 4* a.
Vid pröfning hos Hedev. BondeStåndet al’ LagUtskottets, under den 9 sistlidne 1196 LagVtskottets BetHtikandctl, Maji afgifne Sex särskildta Betänkanden öfver gjorde Motioner, om ändringar och tillägg uti Kongl.
Förordningen den i3 Julii 1818 > liar vice Talmannen Jon Jonsson från Blekinge Län, såsom anmärkningar emot dessa Betänkanden, inlemnat ett Memorial jemte förslag till förnyade stadganden om Borgenärers rätt till säkerhet och betalning . af Gäldeiiärers gods; dess förvarande genom inteckning och sättet att ur gäldbunden egendom utbekomma betalning; och jemte det berörde Betänkanden blifvit återremitterade har Hetlerv.
BondeStåndet till LagUtskottets handläggning öfverlemna t ofvannämnde Memorial och förslag af Jon Jonsson, hvilka då de i anseende till deras vidlyftighet ej kunna här fullständigt intagas, åberopas sådane de finnas tryckte uti Bilagorne till Hederv.
BondeStåndets Protocoll för den 6 och 11 sistlidne Junii; varande dessutom Jon Jonssons ifrågavarande Lagförslag särskildt tryckt och här bifogadt.
RiksdagsFullmägtigen Johnn Jacob Ruth* berg från Norrbottens Län, har vid öfverläggning i detta ämne inom BondeStåndet yttrat, att ehuru Jon Jonson benämnt sitt förslag såsom dess enskilde anmärkningar vid LagUtskottets Betänkanden, lär detsamma, då det i sjelfva verket innefattar förslag till en helt och hållet ny Hypo» theksLag, vida utsträckt utöfver de gransö? nu gällande InleckningsLag eger, och ej LngUtskattets Betiltikanden.'
1197 inkommet före motionstidens slut, icke kunna komma under profning.
Sedan Utskottet på sätt förut är nämndt, under den 9 sistlidne Maji, afgifvit Sex särskildte Betänkanden Öfver gjorde Motioner om ändringar eller tillägg uti Kongl.
Förordningen om Inteckning, af den 18 Julii 1818, hafva utom andra anmärkningar emot innehållet af en del af desse Betänkanden hos Högloft, Ridderskapet och Adeln deremot i allmänhet blifvit anmärkt, att Utskottet på samma gång bordt utlåta sig öfver den af Herr Morath gjorde här ofvan upptagne motion, om ändring uti InteckningsFörfattningarne, och att Utskottet dess.
Utom icke bordt partiel t såsom nu skedt, yttra sig öfver de gjorde Motionerna, utan medelst framställande af dem alla i ett helt, betragta dem utur en och samma Systematiska synpunct, och jemte det denna sistnämnde anmärkning blifvit äfvenledes hos.
BcndeStåndet anförd, har Vice Talmannen derstädes Jon Jonsson, såsom innehållande hans särskilde anmärkningar vid Betänkanderne, inlemna! projeet till en ny Intecknings, och till en del äfven ConeoursLagi och hafva Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet anmodat Lagutskottet, att i ett sammanhang yttra sig ofver allt hvad sålunda förekommit, I)å det således nu tillhör Utskottet att, till följe af de tv änne sistnämnde, Ståndens önskan, på en gång utlåta sig, ej mindre angående BaucoUtskottets, Herr 1198 LagUtskotttts Betänkande».
Moratht och Vice Talemannen Jon jonssons Memorialer, öfver hvilka något Betänkande ännu icke blifvit afgifvit, än äfven öfver de anmärkningar, som vid de redan afgifne Betänkanderne blifvit uti Stånden gjorde, torde detta lämpligast kunna ske på det sätt, att
Utskottet efter ytterligare granskning i ett sammanhang af allt hvad uti desse ämnen förekommit och dermed gemenskap eger, uti detta Betänkande yttrar sig öfver ofvannämnde trenne Memorialer, samt uti särskilde allegater utlåter sig rörande de anmärkningar, som vid de återremitterade Betänkanderne blifvit gjorde.
På detta sätt blifver det Riksens Högloft.
Ständer öppet, att kunna åter-remittera Betänkandet endast i hvad det angår BancoUtskottets, Herr Moraths och Jon Jonssons Memorialer, och att, utan hinder deraf, särskildt pröfva Utskottets svar pä Återremisserne eller låta dem blifva på Bordet hvifande.
I fråga således först derom, att det blifvit Utskottet till last lagdt att Utskottet icke uti ett Betänkande och under en generel åsigt för Riksens Högloft.
Ständer framlagt de vid denna Riksdag om ändring uti InteckningsLagen gjorde motioner, får Utskottet endast yttra, att Utskottet hvars befattning enligt 33 §• i Riksdagsordningen, ej får sträcka sig utöfver att besvara hvad i Remitterade Memorialer blifvit föreslagit, icke funnit någon af de gjorde motionerne föranleda tili framställning af Lagutskottet!
Betånktinileif.
1159 fen generel öfversigt af InleckningsLagen, heldst Motionairerne endast yrkat bestämde förändringar uti lika bestämdt uppgifne §. §. deraf; och något annat yttrande än svar huruvida de föreslagne ändringarne äro med billighet och Lagens anda i öfrigt förenliga, bar Utskottet icke trott sig böra afgifva.
Nyttan deraf, att dessa partielle yttranden blifvit uti Betänkandet sammanfattade, kan Utskottet ej inse.
Tvärtom tror Utskottet att afgörr.ndet lättas och förenklas, då hvarje fråga uti ett särskildt Betänkande framställes, utan att sambandet delarne emellan och deras förhållande till det hela derigenom lemnäs ur sigte, hvilket Utskottet ej tror hafva inträffat här, enär de Åter-Remitterade yttranderne först äro vordne beslutade efter det alla Motionerne rörande InteckningsLagen blifvit granskade samt med hvarandra och Lagens stadganden i öfrigt jemnförde.
Derjemte får Utskottet upplysa, att anledningen hvarföre Herr
Mor atlas motion icke på en gång jned de öfrige blifvit besvarad, är den, att Utskottet, trott sig hafva anledning förvänta en Kongl, proposition i detta ämne, hvarom Herr Vloraths motion handlar, och Utskottet, som ännu tror, att de frågor hvilka uti de redan afgifna Betänkanderne blifvit afhandlade, kunna pröfvas och afgöras oberoende af de beslut, som fattas i anledning af Herr Moraths motion, har således ansett sig böra meddela särskildt yttrande i de ämnen hvarom någon Kongl. »2oct LagUtskatten Betänkande proposition förmodades icke vara att förvänta.
Hvad nu först angår den af Riksens Högloft, Ständers EancoUtskott och Riks-» dagsFullmägtigen /Jäders Danielssons yrka-» de förmånsrätt för Inteckningar, framför de i 4 °°k 6 §, §, af 17 Cap, HandelsHålken omnämnde fordringar, så anser Ut-, skottet sig här höra yttra den öfvertygelse, att ehuru Lagstiftaren bör tillse, det inteckningar, sorn i behörig ordning blifvit meddelade icke till intet göras af annan tyst förmånsrätt, sorn ej är af högt gällande moraliska skäl föranledd, och om hvars tillvarelse Långifvare ej kunnat förskaffa sig underrättelse; så lär likväl omsorgen om Långifvares säkerhet icke böra hvila ensamt på Lagstiftaren, och utesluta ali omtanka hos Inteckningstagaren» som sjelf bör utforska och bedöma de möjliga inskränkningar i hans företrädesrätt, hvarom han är i tillfälle att få kännedom» När Lagstiftare, och Borgenär sålunda iagttaga, hvar i sin stad, hvad på dem ankommer, blir inteckning hvad deli bör vara ? säkerhet för Långifvare, att återfå hvad han utborgat; och Utskottet tror att
Lagstiftaren skulle öfverskrida gränsen af sin befattning, om han ville göra mera» eller betrygga intecknings-säkerheten derhän, att intecknad fordran skulle kunna gälla såsom mynt i hvars hand den lomme; och för öfrigt då Lagstiftaren på goda moralisk© skäl» och från Rättsbegrepp hemtade Lagutskottet^ Betånkanden, I201 grunder åt ofvanbcrörde fordringar lemnat företräde, har, hvad deremot af BancoUtskaltet och Anders Danielsson blifvit anfeldt, icke gifvit Utskottet anledning att förändra en sådan öfvertygelse.