Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad sålunda förekommit och de ingifna handlingarne i öfrigt innehålla, har Utskottet tagit i öfvervägande, så väl i afseende på motionärernes framställningar om ändring i vilkoren för den af Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag lemnade garanti för räntan å anläggningskostnaden för en jernväg emellan Örebro och Hults lastageplats, som äfven beträffande det af Herr Waern, i sammanhang härmed, väckta förslag om samma jernvägs utsträckning från Örebro till staden Köping.
Yid behandlingen af detta maktpåliggande ärende, deråt Utskottet egnat all den uppmärk samhet, sakens vigt kräfver, har Utskottet, lika med Rikets sednast församlade Ständer, funnit de fördelar, hvilka af ett väl ordnadt jernvägssystem kunna förväntas, vara så många och, ur industriel synpunkt betraktade, af den stora vigt jemväl för Sverige, att jernvägars inrättande härstädes torde få anses såsom ett oundgängligt vilkor för möjligheten att tillgodogöra en betydlig mängd af landets naturalster, hvilka, i följd af sitt, i förhållande till qvantiteten, låga värde, icke kunna bära så dryga kostnader, som nu erfordras för deras transporterande, och hvilket vållat, att en del af landets produkter och tillverkningar så fördyrats genom slöra fraktumgälder, att afsältningen blifvit försvårad och näringsidkarnes billigt påräknade vinst nedsatt.
Afbjelpandet af dessa olägenheter, i den mån Statens tillgångar sådant medgifva, bör, enligt Utskottets förmenande, utgöra en af Statsmakternas angelägnaste omsorger, och Rikets sednast församlade Ständer hafva äfven, för vinnande af detta ändamål, ansett anläggningen af jernvägar vara ett af de verksammaste medlen.
Utskottet, som delar denna åsigt, har derför funnit för kommunikationernas förbättrande serdeles fördelaktigt, om den vid sista riksdagen ifrågakomne jernväg emellan Örebro och Hult utsträcktes till Köping, hvarigenom en sammanbindning af rikets betydligaste insjöar, Wenern och Mälaren, kunde åvägabringas och dymedelst befordras en hastigare förbindelse emellan Rikets tvänne största städer, Stockholm och Götheborg, samt jernvägen sålunda komma att få sin sträckning, dels genom 2:ne bördiga sädesproducerande provinser. Stals-Utskoltets Utlåtande, M 340. 7 dels äfven genom och i grannskapet af flere utaf rikets förnämsta bergslager, hvilkas outtömliga malmtillgångar och öfrige bergseffekter derigenom kunde å allägsnare orter inom riket förädlas och afsättas, hvilket för närvarande icke med fördel later sig verkställas.
Utskottet får fördenskull till en början hemställa, att Rikets Ständer för sin del medgifva, att den vid sista riksdag ifrå gasatta jernväg emellan Örebro och Hult måtte få till staden Köping utsträckas.
Då något bolag för utförande af meranämnde jernväg emellan Örebro och Hult, på de af Rikets Ständer vid sistlidne riksdag fastställda vilkor, icke under den förflutna tiden bildat sig, och någon sannolikhet ej eller är för handen att, åtminstone under den närmaste framtiden, ett sådant bolag skall komma att uppstå, har Utskottet ansett förändring uti de förut bestämda vilkoren icke kunna undvikas, såvida ej ali utsigt att bereda framgång åt den i så mänga hänseenden riksvigtiga angelägenheten, att en jernväg af någon betydligare utsträckning varder anlagd, skall försvinna.
Vid granskning af de förslag till förändrade vilkor, som blifvit framställda, har Utskottet funnit det sednare alternativet, eller det, som afser jernbanans inlösande för statens räkning genom årligt amortissement af kapitalet, erbjuda staten vida större fördelar än det andra, på samma gång, som det öppnar utsigt att jernbanan skall i en framtid kunna blifva till allmänhetens begagnande upplåten på så lindriga vilkor, som möjligt vara kan, och har Utskottet ej tvekat att gifva företrädet åt förenämnda andra alternativ, hvarvid Utskottet dock ansett en viss tid böra bestämmas, inom hvilken det ifrågasatta bolaget bör hafva bildat sig och börjat jernvägsanläggningen, äfvensom Utskottet, vid det förhållande, att kostnaden för anskaffning och uppsätlning af materielen är inberäknad uti det för jernvägsanläggningen i det hela uppgifna kostnadsbelopp och således blir till bolaget återgulden genom den bestämda, årliga amorteringsprocenten, samt att underhållskostnaden kommer att afgå från den årliga inkomsten, innan någon nettobehållning derå uppstår, ansett den förändring uti de föreslagna vilkoren böra ega rum, att materielen jemväl bör vid förloppet af den för statens garanti bestämda tid, utan lösen tillfalla staten; och har Utskottet tillika funnit den grundsats böra uttryckligen uttalas, att bolaget skall hafva sitt säte i Sve rige och i alla rättsförhållanden, så väl till svenska kronan, som till svenska medborgare, lyda under svensk domstol och svensk lag.
Med afseende å den erfarenhet, som i andra länder vunnits derom, att en högst betydlig trafik så väl af personer, som med varor, kunnat utan olägenhet eller äfventyr bedrifvas på jernvägar med enkel bana, har Utskottet trott det med säkerhet kunna antagas, att en sådan bana skall länge motsvara behofvet här i landet och derföre så mycket mindre funnit betänkligt, att Rikets Ständer må, uppå de 8 Slats-Utskoltets Utlåtande, M 340. här ofvan omnämnda vilkor, medgifva en sådan förändring i arbetsplanen, som icke allenast den årliga summa, hvarföre staten skulle åtaga sig ansvarigheten, blir nedsatt genom den förminskade anläggningskostnaden, utan äfven mindre sannolikhet att staten skall nödgas utbetala denna summa förefinnes, i samma mån, som det kan antagas, att jernbanan, till följd af förändringen, skall komma att kosta mindre i årligt underhåll.
För att emedlertid, i den händelse trafiken kommer att erfordra en dubbel banas anläggande, bolaget icke må undandraga sig skyldigheten dertill, har Utskottet ansett bestämmelser i detta hänseende nödiga, hvilka ock härefter i 3:dje punkten blifvit föreslagne.
Som Utskottet vunnit upplysning derom, att den af Rikets Ständer vid sist— lidne riksdag bolaget förunnade rättighet, att från kronans parker inom Orebro län, efter utsyning, kostnadsfritt erhålla nödigt, för andra ändamål icke disponeradt, virke, icke, med afseende på dessa parkers belägenhet och mindre betydenhet, skall för bolaget medföra någon serdeles förmån, har Utskottet funnit denna tillåtelse icke vidare böra bolaget medgifvas; äfvensom och då stadgandet i 6 mom. litt. c. af Rikets Ständers vid sistlidna riksdag i denna fråga fattade beslut, att bolaget skulle åtnjuta enahanda skattefrihet, som beviljats Götha kanal och andra dylika bolag, är till sin syftning obestämdt och kan föranleda förvecklingar, hvilka vid tillämpning af Kongl. Förordningen den 20 November 1845 icke kunna inträffa, Utskottet trott, att, med uteslutande af förenämnde moment, en hänvisning lill denna författning skulle kunna vara i detta hänseende tillfyllestgörande.
Utskottet har likväl ansett det vara mindre lämpligt, att den inkomst, som af staten tillförsäkras bolaget, emot de kostnader, detsamma för jernvägens anläggning och underhåll måste vidkännas, varder minskad genom erläggande af bevillning eller att, i den händelse nettoinkomsten skulle öfverstiga den garanterade summan, bolaget utöfver sin förbindelse, att efter 40 år till staten afträda hela sin egendom utan ersättning, äfven skulle beskattas för nyttjanderätten deraf under den tid, den innehafves af bolaget; och håller Utskottet alltså före, att bolaget bör befrias från erläggande af skatt eller bevillning för jernvägen, inkomsten derå samt utdelning å aktierne.
Till följd af hvad Utskottet sålunda anfört, får Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer, för sin del, ville, med upphäfvande af hvad vid sistlidue riksdag blifvit stadgadt och genom den underdåniga skrif— voisen af den 19 Augusti 1848 hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäldt, angående vilkoren för den af Rikets då församlade
Ständer lemnade garanti för räntan å anläggnings-kostnaden för en jernväg emellan Orebro och Hult, fatta följande förändrade beslut: l:o Siats-Utskottets Utlåtande, M 340. 9 l:o.
Derest, för utförande af den ifrågaställa jernbanan emellan Köping, Örebro och Hult, ett bolag, åt hvilket Kongl. Maj:t finner detta företag kunna med säkerhet anförtros, bildar sig inom slutet af år 1852 och inom nyssnämnde tid jemväl börjar anläggningen af banan, så förbinder Svenska staten sig att, i händelse under ett eller flera af de 40 år, som förflyta näst efter jernbanans fulländande och öppnande till allmän trafik, jernvägsbolagets årliga nettoinkomst skulle, enligt bokslut, som undergått granskning af de personer, hvilka Kongl.
Maj:t dertill förordnar, befinnas understiga 250,000 R:dr B:ko, motsvarande 5 procent å den beräknade anläggningskostnaden Fern millioner (5,000,000) Ridr, till bolaget erlägga fyllnaden i förstnämnde belopp, hvaraf beräknas 4 procent ränta å det vid hvarje årsliqvid återstående kapitalbelopp och återstoden utgör kapital—afbetalning; kunnande denna statens ansvarighet i intet fall utsträckas utöfver 250,000 R:dr för året, hvaremot, om anläggningskostnaden icke skulle uppgå till förslagssumman, statens ansvarighet inskränkes till ett belopp, svarande emot 5 procent å den verkliga utgiften, deruti likväl inberäknad 5 procents ränta under byggnadstiden å det aktiekapital, som för arbetets utförande varder derå nedlagdt, äfvensom afl förbindelse till ansvarighet från statens sida förfaller, derest något bolag icke inom här ofvan stadgad tid uppstår och börjar anläggningen. 2:o Bolaget skall ega sitt säte i Sverige och kommer att i alla rättsförhållanden, som kunna uppstå emellan detsamma och Svenska Kronan eller enskilda Svenska medborgare, lyda under Svensk domstol och vara underkastad Svensk lag. 3:o Jernvägsbanken får anläggas för enkel bana, men med skyldighet för Bolaget att icke allenast det oaktadt låta genast vid banans första anläggning uppföra alla broar och öfriga byggnader, för hvilka sådant af Kongl. Maj:t anses nödigt, till den bredd, som för jernväg med dubbla banor erfordras, utan ock, då Kongl. Majit finner trafiken sådant påkalla, utlägga banken för dubbel bana, och derå anbringa rails, m. m., som för dess fullständigande erfordras, utan att Staten må kunna af denna anledning få vidkännas någon kostnad eller någon längre utsträckt ränte- och amorterings-ansvarighet än här ofvan blifvit medgifven; kommande likväl, i fall denna förändring ålägges bolaget inom de sista 5 åren före garantiens slut, kostnaden för denna anläggning att bolaget ersättas efter uppskattning af gode män, utsedde på sätt i 5 punkten föreskrifves. 4:o Jernbanan bör vara färdig att upplåtas till allmänt begagnande sednast vid 1855 års slut, och åligger det bolaget att i öfverensstämmelse med det reglemente, som af Kongl. Majit i nåder utfärdas, sedermera fortfarande underhålla densamma i fullt ändamålsenligt skick och fortfarande verksamhet; skolande sådant genom af Bih. till R.
Brot. 1850 & 1851. 4 Sami., 1 Afd., 2 Band., 58 Haft. 2 10 Siats-Utskottets Utlåtande, JVs 540.
Maj:t förordnade personer anställd besigtning årligen styrkas, innan utdelning å jernvägsaktierna får ega rum.
, 5:o Efter förloppet af de 40 år, under hvilka Staten garanterat bolaget den bestämda räntan och amorteringen, uppgående årligen till 5 procent af den verkliga anläggningskostnaden, denna sistnämnda dock beräknad högst till 5,000,000 R:dr Banco, kommer jernbanan med dertill hörande jord, byggnader, verkstäder och materiel, af hvad beskaffenhet den vara må, att utan lösen eller serskild vedergällning tillfalla Svenska Staten, ehvad Staten under den föregående tiden må hafva tillskjutit större eller mindre belopp.
Vill Staten före utgången af ofvannämnda år til! sig lösa jernvägen, vare sådant äfven tillåtet, dock skall i denna händelse lösesumman, derest öfverenskommelse icke på annat sätt trätfas, sålunda bestämmas, att, sedan egendomen blifvit värderad af en utaf ojäfvige och sakkunnige personer bestående kommitté, hvars ledamöter utses till halfva antalet af Kongl. Majit och till den andra hälften af bolaget, samt sjelfva utom sig välja en Ordförande, och ifrån det af betnälda kommitté fastställda värde afräknats hvad Staten må hafva till anläggningskostnadens amortering kontant tillskjutit, återstående värdebeloppet förhöjes med 25 procent. 6:o Staten eger rätt att genom ombud, som af Kongl. Majit utses, deltaga i granskningen af förvaltningen utaf bolagets angelägenheter. 7:o Bolaget eger, alt, jemte de i Kongl.
Majits nådiga resolution den 27 November 1845 medgifna rättigheter, tillgodonjuta följande förmåner: a) att, utan kostnad eller årlig ersättning, erhålla upplåtelse af den för jernvägsanläggningen erforderliga, Kronan tillhöriga jord; dock att, då fråga är om boställsjord eller annan åt enskild person upplåten kronojord, ersättning derför bör af bolaget lemnäs, i enlighet med hvad gällande expropriationslag af den 20 November 1845 derom stadgar; samt b) att för jernvägsanläggningen begagna sådane å Kronans egor belägne kalk— och stenbrott, som kunna vara disponibla. 8:o
I fråga om de utskylder till Kongl. Majit och Kronan, som för närvarande kunna åligga den jord, hvilken bolaget kan komma att till sig lösa, länder 27 § i förenämnde expropriationslag till efterrättelse; varande för öfrigt bolaget ej förpligtadt att erlägga någon skatt eller bevillning för jernvägen, inkomsten deraf eiler utdelning å aktierne.
Och lärer detta Rikets Ständers beslut böra genom underdånig skrifvelse till Kongl.
Majits nådiga godkännande anmälas; hvarvid Utskottet hemställer, att Rikets Ständer tillika anhålla, det Kongl. Majit täcktes meddela de ytterligare föreskrifter, som Kongl. Majit kan finna nödige, ej mindre för Ståls-Utskottets Utlåtande, JVs 540.
11 befrämjande af företaget, än ock för betryggande af Statens rätt och beredande af allmänhetens fördel, samt att tillfälle måtte lemnäs Svenska medborgare att, derest de så önska, få såsom delegare i bolaget inträda.
Anseende Utskottet sig i sammanhang härmed och med afseende å det beslut Rikets Ständer fattat, angående anläggningen af en jernväg emellan Orebro och Nora, böra tillstyrka: * att Rikets Ständer i underdånighet hos Kongl. Maj:t anhålla, att, derest bolag bilda sig för verkställandet af jernvägar, så väl emellan Örebro och Nora, som emellan Köping, Örebro och Hult, och omförmälda båda bolag önska förena sig om samma bana för någon vägsträckning, Kongl. Maj:t då täcktes föreskrifva de bestämmelser, hvarunder denna förening, med afseende å de utaf Rikets Ständer för dessa jernvägars anläggning stadgade vilkor, må ega rum.
Af Herr Friherre Palmstjerna, C. O.: »Ogerna reserverar jag mig mot Utskottets beslut; men det är nu en pligt som måste uppfyllas.
Den af Stats-Utskottet tillstyrkta jernvägs-anläggningen från Köping till Hult kan föranleda en statsutgift af Tio millioner Riksdaler Banko; en summa större än något hittills af Rikets Ständer beviljadt anslag, större än sammanräknade beloppet af allt hvad R.
St. under många riksdagars strider beviljade för Göta kanals anläggning.
Saken fordrar derföre mera uppmärksamhet, än åt densamma hittills i allmänhet blifvit lämnad, noggrannare utredning, än som kunnat ega rum på den korta tid och med de handlingar, hvilka varit till Utskottets disposition.
Utlåtandet är derföre, jemfördt med sin vigt, ett hastverk, grundadt på uppgifter, som icke innebära någon garanti för sin tillförlitlighet, och på föreställningar, hvilka af ingen bestyrkt undersökning vunnit stöd.
Sverige är ej rikt nog att bygga jernvägar för det hufvudsakliga ändamålet att 12 Slals~UlskoUets Utlåtande, JVi 340. förflytta resande från en ort til! en annan med större hastighet än som kan ske efter hästar.
Folkmängden är alltför mycket spridd för att jernvägar med detta ändamål till hufvudsyfte kunna rimligen här påtänkas, såvida man ej vill åsidosätta allt afseende på jemförelsen emellan behofvet och de erforderliga medlen.
Emellan Köping med 1,500 invånare och Hult med något tjog tinnes blott städerne Arboga med 2,100 och Örebro med 4,800, samt 18 till 26 Socknar med sammanlagdt något öfver 51 å 52,000; tillsammans icke ett halft hundra tusende på en väglängd af nära 15 mil.
Uti andra länder, der blott hälften så långa jernvägar sammanbinda städer och landskap, bebodda af hela eller halfva millioner, motsvarar trafiken likväl ganska ofta icke den nedlagda kostnaden.
— Transito-fart af utlänske resande på våra jernvägar kan aldrig blifva betydlig, så länge ångfartyg gå den genare vägen från Petersburg åt Trawemiinde.
Våra Fabriker hafva icke den utvidgning, att de samfäldt motsvara hvad den enda staden Glasgow uti Skottland tillverkar; behofvet af jernväg för forslandet af deras varor kan ej nämnas, då man skärskådar förhållandet i andra länder och t. ex. ser, att den rörelse, som föranledt jernväg från Manchester till Liverpool, fordrar 54 vagnståg hvarje dag.
Det ändamål för jernvägar uti vårt land, som kan och bör med slatsuppoffringar sökas, är underlättandet af våra export-varors forslande till inlastningsställena och öppnandet af möjligheter att åstadkomma ett betydligare tillgodogörande af våra rika, i vissa afseenden outtömliga tillgångar derutaf.
Stats-ekonomens blick bör fästa sig vid detta ändamål och ej låta förvilla sig af skimrande förespeglingar, hvarigenom de medel förspillas, hvilka, väl använde, kunde befordra en sådan, samhällskrafternas framtida utveckling påskyndande och national-välståndet allmänt omfattande, ytterst vigtig åtgärd.
Någon början dertill är gjord genom mindre, men lyckade, jernvägsanläggningar uti Wärmland och genom tillämnade arbeten uti Westmanland; och det anslag, R.
S. vid denna Riksdag gjort för jernbanan emellan Nora och Örebro, går uti samma syftning.
Kostnaderne för sådane arbeten äro jemförelsevis ganska måttlige, roen de uppfylla sitt ändamål.
Hvarföre icke fortsätta på samma sätt?
Skalan kan ökas, utan att derföre inleda Staten uti öfverdrifna utgifter, som skola bestridas utan afseende på Statsverkets en annan tid blifvande tillgångar, och målet småningom vinnas utan skuldsättning.
Det vinnes i alla fall ej brådstörtande; ty grufvedrift, tackjernsblåsning och stångjernssmide improviseras ej.
Men, ville man i sådan afsigt årligen använda 250,000 R:dr och i denna rigtning framgå under en tid af 40 år, skulle uti våra bergslager kunna verkas ojemförligt mera i verkliga förbättringar, än som af ifrågavarande projekt någonsin kan åstadkommas.
Slats-Utskotlets Utlåtande, Jtä 540. 13 Genom den af Stats-Ulskottet nu föreslagne garanti af 230,000 R:dr årligen uti 40 år, inledes Statsverket uti en ansvarighet, sorn blir tung att bära.
Utrymmet utaf en reservation kan ej medgifva intagandet af de beräkningar, hvilka utvisa att en jernväg från Köping lill Hult svårligen kan inbringa hvad som erfordras för dagliga driften, årliga underhållet samt inträffande ombyggnad.
Men uti Utskottet hade val, innan ett så vigtigt tillstyrkande skedde, beräkningar bordt företes, såsom försök åtminstone, att ådagalägga alt ett lyckligare förhållande skulle kunna förväntas.
Sådant har dock ej skett.
På lösliga förhoppningar bygger man tillstyrkandet af en ansvarighet på 10 millioner.
Garantien är ett förklädt Statslån; med den skilnad, att vid ett statslån är utgiften klart och bestämdt uppgifven, och kan således noga afvägas mot behofvet; men vid en utan beräkningar lemnad garanti ligger osäkerheten uti den vågskål, mot hvilken folkets penningar vägas.
Utskottet har sett mycket vackra ritningar samt summariska uppgifter på kostnaderne för jernvägsanläggningen till Köping.
Men det har icke sett någon vederbörligen granskad beräkning af verkligen behöfliga kostnaden för ifrågavarande arbete och känner således icke, huruvida den uppgifna anläggningskostnaden af 3 millioner kan innebära någon öfverdrift, som till anläggarens förmån ökar statsgarantiens belopp utöfver behofvet.
Deremot känner Utskottet och har genom votering beslutat tillstyrka amorterings-procentens utgående uti 40 år, ehuruväl hela det af anläggaren förskjutna kapital amorteras på mindre än 58 år.
Jag anser denna hushållning med statsmedel origtig; och mycket origtigt att icke för R.
S. omnämna orsakerne dertill, att amorteringen af ett kapital skall fortgå, fastän kapitalet är be— taldt.
Kan Kongl. Maj:t stadfästa ett beslut af denna utsträckning?
Det torde vara förlåtligt om tvifvel uppstå, huruvida detta gynnsamma förslag kan vinna framgång hos andra än dem, hvilka ej äro för sine tillstyrkanden ansvarige.
Upplysningar saknas rörande den lämplighet en jernväg från Köping åt Örebro och Hult äger företrädesvis framför en sådan uti annan sträckning.
Ingen fullständig undersökning har, Utskottet veterligen, blifvit gjord för att utröna hvilken riktning vore den fördelaktigaste för en så dyrbar anläggning, med hänseende till dess inverkan på våra förnämsta näringar.
En plan, grundad på full och omfattande sakkännedom, återstår ännu att önska, fastän beslutet om ändamålsenligheten står färdigt att fattas.
Detta beslut tillkommer också uti en af grundlagarne förnekad ordning.
Den inom behörig tid afgifna motionen, angående förändring uti 1848 års vilkor för anläggning af jernvägen emellan Örebro och Hult, innehåller blott, såsom bilagde afskrift utvisar, att jemkningar deruti måtte vidtagas och förbehåller motionären rätt 14 Stats-Ulskollets Utlåtande, JYi 340. att sedermera meddela den framställning uti ämnet som den Engelska association, hvilken intresserat sig för anläggandet af en jernväg emellan Örebro och Hult, kunde finna skäl att göra.
Nu har emellertid ingen Engelsk association meddelat någon framställning, ingen sådan associations tillvaro ens blifvit uppgifven, utan blott en enda mans erbjudande att bygga jernvägen emellan örebro och Hult.
Fråga om jernvägens utsträckande till Köping är således ej heller framställd af Engelsk association, utan framkastad af motionären 7 månader, eller mera, efter motionstidens slut och är dessutom icke såsom motion ansedd af Yällofliga Borgare-Ståndet vid remitterandet af den blott såsom promemoria rubricerade framställning, motionären slutligen gjort.
Bilagde afskrifter och utdrag af bandlingarne bevisa detta.
Stats-Utskottet har under sådane omständigheter icke haft befogenhet att föreslå Rikets Ständer hvad som nu är föreslagit; men röst-pluraliteten har ej erinrat sig att en ekonomisk sak, om än så god, likväl aldrig kan gillas då den upphäfver Grundlagarnes helgd.
För öfrigt, och på det denna reservation ej måtte blifva alltför vidlyftig och tröttande, inskränker jag mina erinringar vid detaljerne till följande punkter: l:o.
Vissa af de föreslagna vilkoren äro ej nog bestämda, t. ex. a) hvem skall bestämma huru mycket af den kronan tillhöriga jord är förjernvägsanläggningen erforderlig?
Tvist härom kan så mycket snarare uppkomma, som någon gräns för erforderliga utrymmet ej är antydd och jemväl den omständigheten förbisedd, att sådan jord kan vara utarrenderad för längre tid, bebygd eller odlad af arrendator, som ifrågasätter ersättning för afträdandet. b) det skick, hvaruti jernvägen, med byggnader, locomotiver och tillbehör bör vara när Staten efter 40 års nötning skall emottaga alltsammans, är icke förbehållet i bestämda ordalag. c) huru det skall tillgå om, sedan ett bolag bildat sig och anlagt någon del af vägen samt satt sig uti besittning af den behöfliga jorden, det sedermera upphör utan att fullborda det öfriga af arbetet, är ej med ett ord omnämndt, lika litet som huruvida privilegierna då äro förverkade. d) Utskottets tillstyrkande, att de föreslagne vilkoren lemnäs ett bolag, åt hvilket Kongl. Maj:t finner detta företag kunna med säkerhet anförtros, synas nog lugnande, men innebära dock egentligen endast ett sätt att komma ifrån en kinkig fråga utan att utsäga sin mening. 2:o.
Vissa omständigheter äro alldeles ovidrörde, nemligen: a) ett åläggande för bolaget att fortskaffa trupper och militära behof samt andra kronans förnödenheter. Stals-Ulslcollels Utlåtande, M 540. 15 b) tillvaron af det bolag, som på grund af 1848 års octroy i viss mån bildade sig för anläggning af jernväg emellan Skebäck vid Örebro och Hults lastageplats, och som veterligen ännu ej är upplöst, enär sådan upplösning ej kan försiggå utan dertill sammankallad bolagsstämma.
Sådan kallelse beror egentligen af Direktionen; men Direktionen kan, enligt § 36 af privilégierne, till byrån uti England öfverlåta sin makt, till hela dess vidd.