Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På grund af Stats-Utskottets InkomstBetänkande, beslutade R. H. St., uti April månad, årliga beloppet, som tullinkomsterne under kommande 5 år skulle utgöra, hvarvid Ridd. och Adeln voterade om detta belopp skulle upptagas till 2,200,000 eller 2,100,000; voteringen gällde ej om tullbeloppet skulle förhöjas, för att fylla den brist, som genom någon jorden vidlådande och betungande skatts upphörande hade uppkommit, eller på det att minskning å en annan Bevillnings-titel i6 Bevillning.^- Utskott r Is B clarik andt N:o 5. vid sta tsbristsum mans fyllande skulle ega rum; icke heller voro de olika surnmorne uppgjorde i följd af någon säker grund med ledning af ett redan antaget mera inkomstgifvande tullsystem; ingendera delen var här i fråga, ty om det förra finnes ej e!t ord nämnd t i Stats-Utskottets Betänkande, och det senare kunde omöjligen vara fallet, då, som förr är närnndt, R: H.
St. uti April månad företogo till afgörande lullbeloppets bestämmande, och Bevil Inings-Utskottets Betänkande, angående Tull-Bevillningen, ej förr än i Augusti till Riks-Stånden inkom, samt åtskilliga Riks-Ståndens olika beslut i denna fråga ej uti förstärkta Stats-Utskottet blefvo afgjorde förr än uti eller efter derpå följande Januarii månad.
Voteringen handlade om helt annat och voterings-propositionen hade ganska lämpligt kunnat uttryckas med:
Den som vill att stora öfverskott skola å statsinlraderne uppstå voterar Jiij den det ej vill voterar Nej; vinner Nej, blifva öfverskotten åtminstone 100,000 R:dr mindre.
Så åtminstone fattade jag och jag tror manga lika med mig innehållet af den anslagne voteringspropositionen.
Vid sådane förhållanden, svnes icke underligt om ulv beskattnings väg några förbättringar ej kunna åstadkommas, och någon lättnad för den skattdragande beredas.
Af skiljaktig eller accessorisk egenskap synes tillämpningen ej vara i förhållandet lill grunden för beskattnings-syslemet, utan snarare utgöra de tillsammans ett oskiljaktigt helt, och 1 följd deraf den, sorn eger sig å lagdt upprätta grunderne, äfven bör tillkomma att utleda hvad inkomst i följd af systemet är att påräkna.
Äfven vid innevarande Riksdag har Stats-Ulskotlet, i likhet med vid föregående , uti det s. k.
Inkomst-Betänkandet upptagit och uppgjort en fördelning af Bevillningsbelopp under namn af extra ordinarie eller Bevil 1— ningsinkomster.
Formens 5g § omtalar och sälter statsintraderne endast i arne cathegorier, nemligen ordinarie inkomster och Bevillningar; extra ordinarie inkomster omtalas der ej; hvad åter med Bevillningar förstås meddelar 60 §. och, då ett Bevillnings-Utskolt af R.
St. är tillsatt, synes förslaget till dessa inkomsters beräknande mera lämpligen böra utgöra föremålet för behandling af detta än något annat Utskott.
Beräknandet af dessa s. k. extra ordinarie inkomster vid sidan eller ibland Stats-Verkets ordinarie har visserligen till följd en mindre statsbristsumma på papperet, men hvartill tjenar väl detta?
Egentliga Slatsbristsumrnan blir derföre i verkligheten icke förminskad.
Tvertom eger det alla olägenheter och ingen fördel till följd, ty Bevillnings-Utskottet, som eger sig till ledning och handläggning alla i dessa afseenden erforderliga upplysningar och dermed Bevillning^- Ut slottets Betankande N:o 5. *7 dermed gemenskap egande ämnen, inskränkes i dess verkningsförmåga till i:sta och aldra Artikeln af den s. k. Bevillnings-Förordningen, innefattande just de ämnen lill beskattning, som, näst jorden vidlådande besvär och prestationer, äro de, hvilka uti sig innebära den mest tryckande egenskapen.
Hvad de andra indirecta beskaltningstitlarne vidkomma, är Bevillnings-Ulskotlets göromål, om de till sina serskilda summor ä priori bestämmas, dermed föga eller ingen annan, än att, så godt man kan, söka individera de beslutade summorne inom hvarje serskild titel, så att det påräknade beloppet måtte kunna utgå, och ej brist deruti uppkomma; och må mig förlåtas att våga påslå, att en sådan slags quatuor speciespaachin torde icke behöfva beslå af fyratioätta Ledamöter, 'valde frän serskilda och sä vidt möjligt är frän alla Rikets provincer (3i §.
Riksdags-Ordningen).
Lagenligt synes Stats-Utskottets s. k, Inkomst-Betänkande ej böra upptaga och befatta sig med några andra intrader än Stats-Verkets ordinarie inkomster.
Utgifts-Betänkandet innehåller hvad Staten för dess bestånd, fortgång, förkofran och nytta kan tarfva.
Differencen emellan dessa summor blir Statsbristsumman, som genom Bevillning skall fyllas, och grunderne för denna Statsbristsummas fördelning är det, sorn detta Bevillningsutskottets nu afgifne Betänkande hade bort innehålla.
Hade detta varit fallet och t. ex. Bevillnings-Utskoltet för R. II.
St. framlagt grunderne för hela Statsbristsummans fördelning, och derutinnan varit utredt de olika beskattnings-litlarnes natur af mer eller mindre för de skattskyldige tryckande egenskap, och derpå varit baseradt ett tillstyrkande t. ex. att, vid Statsbristsummans fördelning, Statsbehofvens fyllande i främsta rummet borde sökas uti de mindre kännbara beskattnings-utvägarne, såsom af Tull, Bränvin och Charta Sigillala, samt de skatter, hvilka utgå i följd af Bevillnings-Förordningen, eller beskattningen af synbara förmögenheten, hvilken, näst jorden vidlådande besvär och prestationer, är af mera betungande beskaffenhet, blifvit framställd såsom varande i mesta behof af lindring, hvarvid i främsta rummet fastighetsafgiften samt skyddsafgiften borde tagas i betraktande; hade Betänkandet egt denna omfattning, hade, enligt mitt begrepp, Utskottet fullgjort hvad Grundlagen ålägger; nu innefattar det endast grunderne för ett mera specielt, till Beyillningen hörande ämnes beskattning.
Men man anmärker måhända att skilnaden af min åsigt i förhållande till hvad hittills skett är obetydlig, af ingen nytta, och sålunda obe Bihang till R.
Prot. 1834, 5:te Sami. p.sta Afd, 3 2alra Håflet. 18 Bevillnings-Utskottels Betänkande N:o 5. höflig.
Ett exempel i detta afseende torde således icke vara obehöfligt att framställa.
Jag antager att, som förr varit fallet, R. H. St., i följd af Inkomst-Betänkandet, beslutar beloppen af extra ordinarie eller Bevillningsjnkomsterne på sätt Stats-Utskottets Betänkande N:o 54 innehåller.
Tullen blifver då ...... 2,55o,ooo: — — Salu-Accisen Postmedlen .
Chartae Sigiilatfe medlen Bränvins-afgiften .
Restantier
Ordinarie inkomster äro beräknade till 7,5oo : 45o,ooo: 320, ooo: 43o,ooo: Tillsammans 3,757,500: 119,891: 4?. 6. 3,877,391 : 3,774,608: 47* 6. 6.
Summa Stats-inkomster 7,652,000: — -— Om jag nu vidare antager att till Statsbehofvens fyllande s. k.
Ut gifts-Betänkandet upptog, i likhet med hvad Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition innehåller, en summa af .... 9>^97’®l4: 2' och derifrån afdrages den uti Stats-Utskottets inkomne Betänkande uppförde summa, under förutsättning, alt R.
H. St. densamma skulle hafva gillat 7,652,000: -r— —- Återstår Statsbristsumma 1,945,814: 2. 6. som måste uttaxeras af usta och 2:dra Artikeln uti Bevillnings-Förordningen.
Bevillningen efter irsta och 2:dra Artikeln 1831 , utgjorde ......... minskning vore således att påräkna af Ytterligare afgår 4 procents ränta och 3 procent amortissement å det af Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition begärda lån stort 3 millioner . . 180,000: 3,385,663: 3o. 11. 439,849: 28. 5. hvarmed Bevillningen således kunde förminskas.
Återstå 259,849: 28.
Om, å andra sidan, jag äfven exempelvis uppgör calculen, under förutsättning, att Stats-Utskottets Inkomst-Betänkande endast innehöll, till R.
Beoillriings-l) [slottets JBetdnlanih K‘.o 5. 19 H. St:s godkännande, Statens ordinarie inkomster, och Statsbristsummans fördelning öfverlemnades till Bevil.lnings-Utskottet, uppstod följande förhållande t. ex. Behof: Enligt Kgl.
Maj:ts Nådiga Proposition 9,597,814* 2. 6.
Ammortissement och ränta för 3 millioner R:dr, 4 procents ränta a procents capital-afbetalning . . 180,®oo: — — Mötes-Passevolancens för Indelta Infanteriet öfverflyttning på Bevill ningen, circa ....... 160,000: —• —■ Indelta Infanteriets Beklädnads öfver flyttande på Bevillningen, circa 80,000: — — — 10,0:7,814.* 2. 6.
Härifrån afgår ordinarie inkomsterne, på sätt de uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition äro upptagne .3,898.114: 2. 6.
Återstår Statsbrislsumma 6,119,700: —- — hvilken skall medelst Bevillning utgöras, och hvars fördelning sålunda kunde åvägabringas; Tullinkomst, upptagen i Kgl.
Proposition till 2,55o,ooo: — —■ a) ökas med 260,100: — — —-——t ———2,810,100: — — Brån vinsskatt, upptagen till 545,000: — — ökas med 187,000: —• —• — — 732,000: — —•
Charta Sigillala, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Propostion, . 320,000: — — Postmedlen, enligt Dito Dito . 4^°»ooo: — ~— Piestantier, enligt Dito Dito . 100,000: — Transport 4>4l2»loo: ~ — Bevittnings- Utskottets Betänkande N:o 5.
Transport 4>412>10o: — — Bevillning efter usta Artikeln _, har 183r utgått med 935,278: -—• — minskas med \ eller 3n,666f återstår 623,611-j som utföres med . .
G23,6oo: — — Bevillning efter 2 Artikeln utgjorde i83i i,45o,384: —•
— Om hälften af fastighets - bevilln i ngen a fd ra ges , eller hvilket är detsamma fastig— helsafgiften minskas från 2 per mille till 1 per mille, afgår . . 366,087: — •— då återstå 1,084,297: — — som utföres med . , . 1,084,000: —•
— Summa 6,119,700: — — Anmärkningar : a') Tullförhöjningen, upptagen till 260,000: —■ kan erhållas med 1 sk. på Socker,sorn gör circa . . . 208,333: 16. —*• 1 sk. på Tobaksblad och stjelk 53,7o5: — —• tillsammans 262,o38: 16. —• b') å Bränvin är förhöjning upptagen till 187,000 R:dr, hvilket gör, om production anses 18 mill. kannor, endasten skatteförhöjning af 6 rsL pr k:a^ e) Enligt denna calcul, upphörde 1:0 Saluccisen. 2:0 Mötes-Passevolancen och Beklädnaden för Infanteriet utgick af Statsmedlen, hvarigenom för hvarje rotia årliga utgifterne minskades med. 10 R;dr 2 4 sk* Bevillnings- U[slottets Betänkande N:o 5. 21 3:0
Under förutsättning alt Capitationsafgiften utgick vid år fyllda, kunde denna afgift med -jidel förminskas. /fo Faslighetsafgiften minskades till i pr mille, i stället för 2 pr mille. 60 Bränvinsprisets stegring något, Sockrets och Tobakens med i sk., vore olägenheterne, oell dessa torde e] vara af någon synnerligt tryckande egenskap. e')
Uti calculen har Socker och Tobak blifvit framställda, emedan de ärö ibland de varor, som svårast kunna tullförsnillas, och hvilkas import nära nog hvarje år till lika belopp kan påräknas.
Tobak, blad och stjelk. 1828 sk. 2,351 >797') 1829 —• 2,730,798i medelimporten 1830 — 2,762,7941 af dessa 5 åren 1831 —•
2,637,o79|gör 2,577,876. 1882 —- 2,406,9121 Socker j rätt Moscovad och Teles. 1828 sk. 9,894,537. medelimporten 1829 — 9,487,293 f af dessa 5 åren 1830 — 10,891,354 (gör 10,007,841, 1831 — 10,202,462 pär i calculen 1832 — 1 o,o63,54i lupptaget till sk. 50,089,187'' 10,000,000.
Vid jemförelsen af dessa, exempelvis anförda, calculer synes, att den första upptager att hittills utgående skatten möjligen kunde minskas med 259,849 R:dr 2 sk. 6 rst.; den senare åter att Saluaccisen, Mötes-Passevolance och Beklädnads-afgifterne upphörde, Capitations-afgiften kunde nedsättas med en tredjedel samt faslighets-afgiften till hälften tillsammans en sammanlagd summa af 925,253f Rrdr.
Hvar fördelarne ligga torde en hvar häst skönja, och det anförda exemplet torde i någon nion kunna tjena till en ledning för bedömandet af den nytta, som, om beskattning rätt behandlas, kan åvägabringas medelst Statsbristsummans fyllande genom på mera systematisk behandling grundad öfverflyttning från beskaltningsartiklar af tryckande och betungande egenskap till dem, som med lätthet och utan kännbar tunga kunna utgöras.
Denna åsigt har jag ansett uti detta Betänkande hade bort uttryckas oell till R. II.
Sirs pröfning ooh bedömande framställas’’.
AT Herr von Hohenhausen: ”Jag reserverar mig. emot Utskottets fattade beslut, i afseende på det bestämmande att skyddsafgiftens utgörande icke skall taga sin början förr Bevillnings-UtskoltetS Betänkande N:o 5. än från det adertonde året, emedan jag anser att deraf icke göres behof, enär för närvarande, då den utgöres från i 'yrde årets ålder, den dock icke erlägges förr, än under det i8:de, och stundom långt in på det nittonde.
Äfven anser jag såsom en pligt att reservera mig mot det beslut Utskottet fattat i strid emot första Afdelningens förslag, att en personel consumtions-afgift borde erläggas af dem, som förtära spirituosa, vare sig utländske eller af inhemsk produclion.
Mig synes angeläget alt igenom en sådan afgift gifva föräldrar och husfäder en påminnelse att afstyrka sina barn och ungdomen bland deras husfolk att afhålla sig från en förtäring, som för dem är skadlig och hvilken deremot, vid mognare ålder, sällan och vitl behof förtärd, är ofta elt nyttigt preservativ mot sjukdomar, de må härleda sig från smitta eller förkylning.
En lika beskaffad consumtionsafgift önskar jag äfven måtte bestämmas alt utgöras af dem, hvilka öfva spel om penningar; näst fyllerilasten, finnes ingen passion, som störtar så många individer och familier i armod och uselhet, som spelet och är, lika som fylleriet, ofta ett motiv till brott.
En consumtions-afgift för begagnande af The, Caffe och Chocolad tror jag äfven nyttig, emedan för dessa artiklar högst betydliga summor årligen utgå ur Landet, och, till skada för andra nödvändigare utländska producter, betydligt tynga vår handelsvåg; helst sedan dessa artiklar allmänneligen förbrukas inom Landet.
Jag skulle äfven hafva tillstyrkt en personel consumtionsafgift å för^ brukningen af alla sådane utländska producter, hvilka ensamt utgöra en näring för yppigheten eller, med andra ord, genom hvilkas förbrukning icke något nytt värde kan uppstå, det är: hvad hushållningsläran benärmner steril consumtion.
Vi böra betänka, att under det vida största antalet af våra importer utgöres af årsproducter i främmande Länder, fordras en lång följd af år innan skogen hos oss mognar till nyttigt hygge och den uttömda malmen i våra grufvor ålerväxer ej, åtminstone hafva Geologerne ännu icke kunnat uträkna de tusental af år, som till danande af nya, genom öfyergångsperioder j mineralriket, dertill erfordras; men jag afstår ifrån försöket att afgifva ett förslag till consumtionsafgift i denna väg, emedan det ofta blefve en omöjlighet att urskilja en utländsk fabrikat från den inom Landet tillverkade, och vill icke lägga något band på den inhemska industrien, äfven om och i de delar den sysselsätter sig med produclion för yppigheten, som till en viss grad ej står att hämma, ty äfven en sådan production Bevillning s- Utskottets Betänkande N:o 5. 23 gifver uppehälle åt en mängd personer, sorn skaffa andra Svenskar en behöflig afsättning å deras nyttigare producter och den rike eller förmögne får betala alltsammans.
En serskild artikel kunde i Bevillnings-Förordningen intagas tinder rubrik: personel consumtions-afgift å öfverflödsvaror. 1 §.
Afgift för bruk af Bränvin och inhemska spirituosa, afgiflen 12 sk.. 2 §.
Ut- och Inländska spirituosa samt Viner, i R:dr. 3 §•
Spel om Pengar, i R:dr. 4 §.
Caffe, The och Chocolad, vare sig alla gemensamt eller någondera serskildt, afgift, 12 sk.
Ur en moralisk synpunkt betraktadt af Qvinnans sedesamma bestämmelse uti samhällslifvet, tror jag att afgiften för bruket af spirituosa, så väl som öfvandet af spel om pengar allenast bör påföras mankönet; att förtäring af vin endast fordrar bevillning då det brukas hemma eller för betalning borta, emedan det i sammanlefnaden, i annat fall, kunde leda till obehagligt tvång.
Att böter för öfverträdelse tillföl le församlingens fattige med fyrdubbla beloppet af afgiften, utan afseende på, om det flere gånger förnyades; att böterne genast af Kyrkovärdar eller Kyrkoråds-Ledamöter kunde uttagas, så vida öfverträdelsens verklighet icke bestreds; i hvilket fall, om den vid
Domstol lik väl pröfvades egt rum, oaktadt föregånget förnekande, böterne borde fördubblas.
Vid uppgiften till Mantalsskrifning erfordrades icke annat än uppgifva sig enligt ofvannämnde Art. hel och hållen eller bestämd §. deraf.
När Stats-Utskottet föreslagit minskning i mantalspenningar, Bevillnings-Utskottet uti personela skyddsafgiften och Lotteriets afskaffande, sorn är önskvärdt, blifvit påyrkadt, torde en afgift å öfverflöd och flärd äfven, med afseende å Statsinkomsternas behof, vara af nöden”.
Med Herr von Hohenhausen förenade sig Herr Prosten Hylander, Iler rar Frodell, Fries och Tottie samt Johannes Svensson från Jönköpings Län; äfvensom Herr Fält-Prosten Edvall, i hvad reservationen hade afse ende på Bevillning för så kallade öfverflöds-artiklar.
Af Herr Prosten Bergquist: ”Emot den del af Bevillnings-Utskotlets Betänkande, hvarigenom consumtionsafgift blifvit utesluten ifrån Grunderna till den allmänna Bevillningens utgörande, får jag anmäla min reservation, dels af de flere vigliga skäl, som under närvarande tid göra fastställandet af en sådan Bevillningsgrund högst nödig och nyttig, hvilket redan i sig sjelf är en tillräcklig 24 Bevillnings- Utskottets Betänkande N:o 5. »rund, dels ock af den sannolika förmodan, att i händelse återremiss skulle inom de Respective Stånden medgifvas, Utskottets beslut, rörande denna afgifts antagande, lätteligen torde för densamma utfalla mera gynnsamt, helst då frågan om consumliorisafgift för förtärandet af Bränvin, Caffe och The samt all slags utländsk spirituös dryck, komme alt öfvervägas i och för sig sjelf, skiljd ifrån all gemenskap med och hänsigt till en föreslagen afgift för egandel af så kallade öfvcrflöds-persedlar, hvilken senare fråga, såsom godtycklig och principlös, till sin idé naturstridig, till dess omfattning obestämbar och overkställbar i utförandet, aldrig bort sammanblandas med en consumtionsafgift för förbrukningen å vissa förtärbara varor, få till antalet, men till beskaffenheten af den följd, att, om icke en snar inskränkning göres emot ett för vida sträckt missbruk, enskild fattigdom och allmän undergång är deraf oundviklig.
Afsigten med en sådan consumtionsafgift är icke att förbjuda, endast alt i någon mon söka inskränka förtärandet af de slags drycker, hvilka äro lika umbärliga för behofvet, som till följderne förderflige, i synnerhet för den fattigare classen af ménniskor, om hvilka detta dubbla förhållande gäller och för hvilka den yrkade åtgärden kan vara dels behöflig, dels tjenlig.
Att denna afgift, då den nödvändigt måste vara allmän och utan undantag, kommer att affordras mången, som, den förutan, vet att styra sig sjelf, att afpassa utgifterne efter inkomsterne, och lefnadssättet efter sin ställning i samhället, är visserligen en olägenhet, men en olägenhet, sorn kommer att röra endast de förmögnare och mer tänkande inom hvarje samhällsclass, hvilka helt visst lära anse det för en dyr och kär pligt, om de i någon mon se sig; kunna vara dem till lindring och ledning, som behöfva lindras och ledas.
Det lärer onekligen blifva högst få af Representanterne, som icke till någon del, och ofta i främsta rummet, få vidkännas denna afgift, ehuru den, jemförd med förbrukningskostnaden, skall för hvar och en blifva högst obetydlig.
Icke bör bevekelsegrunden möta mer motstånd för det den är ädlare.
Det vöre orättvist att tvifla, det ju icke de lyckligt lottade med glädje begagna ett tillfälle, att, med en ringa, men frivillig, gärd, då de fattigares väl dermed åsyftas, på en gång lindra och förelysa, visa hjelpsamhet ooh tacksamhet.
Att, under nu pågående Riksmöte, något som åsyftar att befordra nykterhet och inskränka Bränvinssupandet, måste beslutas, synes mig hvarken böra eller kunna underlåtas, och då Bränvinets fördyrande i allmänhet anses såsom ett ibland de verksamt bidragande medlen dertill, kan JBevillnings- Utskottets "Betänkande jN:o 5. 25 Tean man icke derjemte, med känsla för rättvisa och billighet, undgå att äfven söka fördyra all utländsk dryck, på det den till missbruk drifne förbrukningen deraf äfven måtte till någon del förebyggas.
Att högre skatt å bränvins-tillverkningen och högre tullafgift å utländska varor medverka till varans fördyrande och större skattebidrag, är obestridligt.
Men de mindre upplyste och lägre fästa sig endast vid varans pris, obekymrade om sättet huru den stigit , och ehuru den fattigare consumentén mäste använda en,emot afgiften mångdubbel summa till varans inköpande, verkar det icke i förhållande så mycket på hans känsla till minskning i förbrukningen, som consumtions-afgiften på debetsedeln.
Detta gäller egentligen om dem, sorn stå på gränsen emellan förbrukning och afsägelse, och det är detta stora antal af menniskor, hörande till arbetsclassen, der denna luxe håller på att intränga och egentligen blifva vådlig för det enskilda och allmänna välståndet, som i rätt tid högst påkalla en mellankomst af Lagstiftningen, för alt få lagd en tyngd i den vågskål, sorn är nära att uppvägas af det yttre exemplets och det inre begärets i förening nedtyngande kraft.
Mitt afseende är fäsladt egentligen på den dass af menniskor, som behöfva hjelpas, och som i min öfvertygelse, på detta sätt förnämligast och endast kunna hjelpas.
Ehuru man väl icke vågar hoppas, att en vana, der den är inrotad, aflägges för den åsätta consumtions-afgiftei», är det likväl en högst sannolik förmodan, att denna afgift skall utöfva en god och åsyftad verkan på den ungdom, sorn, ännu icke förderfvad då den först skall mantalsskrifvas, mötes med denna varnande pålaga, lika så väl sorn att den skall gifva Husfäder en ökad styrka att förmana och afhålla ifrån ovanor lika onödiga sorn skadliga, och hvilkas ogillande och förderflighet
Lagstiftningen genom den ålagda afgiften förklarat.
Till hvad belopp skatten för tillverkningen å en kanna bränvin kommer att stiga, är ännu okändt; och den på hvarje skålpund Caffe föreslagne tullafgift af 2 sk., som kanske af sina skäl ej tål att stegras högre, är, i min tanka, för obetydlig att ensam kunna medföra något inflytande.
Af naturens och konstens lagar veta vi, att flere krafter i förening lättare och säkrare åstadkomma en åsyftad verkan.
Jag anser en förhöjd Tullafgift och tillverkningskostnad lika nödvändiga som en åtagen consurhtions-afgift; ingendera skulle ensam kunna verka hvad de gemensamt förmå uträtta, och .utan förening af dem blir verkningen ofullkomligare och ändamålet i det Bihang till Ji.
Fröt. 1834. 5-te Sami. i:sta Afd. 4 2 'dra Häftet.
Eevillnings-TJtskottets Betänkande JS:o S. vigtigasle hänseende förfelad t.
Alla föranleda de öfverträdelse!’ och lagbrott; men finnes väl någon Gudomlig eller mensklig
Lag, som icke, ty värr, dagligen af menniskor öfverträdes?
Skall derföre ingen gräns bestämmas, ingen Lag sättas för de otyglade begärens drift hos menniskor, att förstöra sig sjelfva och andra?
Controlen å öfverträdelser blir alltid svår och ofullkomlig, men denna olägenhet skall alltid blifva minst i afseende på consumlions-afgiften.
Då hvarje husbonde fullkomligt väl känner dem, som hora under hans omvårdnad och är för uppgiften ansvarig, synes föga ledsamhet ifrån detta håll höra befaras.
Tullsystemet, som till- en betydlig del förtärer sig sjelft och som således egentligen aldrig borde finnas, men som måste fördragas för Nationernas olika interessen uti industriela hänseenden, medför svårigheter, som måhända ej någonsin kunna fullkomligt förebyggas, och kan dock derföre icke afskaffas.
Om ansvaret för en försummad uppgift vid mantalsskrifningen bestämmes till ett ringa belopp, och obehindrad rättighet, sedan det blifvit erlagdt, medgifves lika med andra till varans förbrukning, synes retelsen till öfverträdelse vara nog både hämmad och bestraffad.
Intet godt vinnes utan något ondt; men det goda och nyttiga skall dock utan tvifvel här vara öfvervägande, och då böra considerationer af mindre vigt vika för dem af större.
Då consumtions-afgift föreslås endast för följande till 3:ne classer sammanförda drycker: 1:0 bränvin; 2:0 caffe, the, m. m.; 3;o all utländsk spirituös likör, kan hvarken controlen blifva svår eiler afgiften kännbar för de förmögnare.
De lära, af förut anförde skäl, åtaga sig den med sann tillfredsställelse.
De fattigare åter, som aldrig böra förbruka varan, komma icke heller att draga skatten; den träffar således der den bör träffa, och befriar der den bör befria; den utgår af förmögenheten, väcker obetänksamheten och skonar tarflig!) e ten.