Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
O c h f ö r att så b e r ö f v a s i g själf t i l l t r ä d e t till d e r a s i n n e r s t a o c h d ä r m e d m a k t e n att b i s t å d e m till d e t godas utvecklande därför aktar hang de härmed genom I. och det ondas h o n sig visligen.
— må man härefter så skarpt möjligen genom läxan om klan- mera skola v å g a ens tänka, än mindre begära råd, ej samman- m e d skäl undra, Stades uppsats drade frågarinnorna hejdande, I o c h o m de skola blifva mer osäkra o c h osjälfständiga än ännu förut.
D e n f o s t r a n d e s k a l l o c k b e t ä n k a, att o m ironiens v a p e n n ö d v ä n d i g t skola användas, hvilket n o g förefaller särdeles l o c k a n d e för den, s o m m e d ett par ords penseldrag k a n f r a m s t ä l l a l y c k a d e k a r r i k a t y r e r, så skall m a n f ö r s t v a r a v i s s p å, att d e t är e n fullt m e d - veten o c h uppsåtligt bibehållen ondska, m a n drager i härnad mot.
D e n fostrande måste o c k i det längsta hysa d e t f ö r t r o e n d e t till s i n a m y n d l i n g a r, att d e tänka, tala o c h h a n d l a efter bästa förstånd.
D e t är j u t. e x.
h a r t n ä r o m ö j l i g t, att n å g o n b e k ä n n e r eller o t v u n g e t t a l a r o m n å g o t, s o m h o n a n s e r v a r a o r ä t t eller f ö r h v i l k e t h o n b l y - g e s.
— D e n flicka t. e x, s o m g i c k i t a n k a r att ö f v e r g i f v a e n f a t t i g, s o m h o n ä l s k a d e, f ö r att g i f t a s i g m e d e n rik, s o m h o n i c k e älska- d e, h o n s k u l l e n a t u r l i g t v i s a l d r i g y p p a t s i n af- sikfc, o m h o n förstått, h u r s t y g g e l s e f u l l t till sitt i n n e h å l l o c h h u r till s i n a f ö l j d e r f ö r f ä r l i g t e t t k ä r l e k s l ö s t ä k t e n s k a p är, eller o m h o n förstått, h u r u l i k t ett p ä r l e f ö r t r a m p a n d e h e n n e s f r å g a m å s t e förefalla hvar o c h en af de lyckliga m ä n n i s k o r, s o m fått ö g o n e n u p p l å t n a f ö r k ä r - lekens v ä r d e, för dess u n d e r b a r a kraft att u p p - f y l l a h e l a l i f v e t, s j ä l f e r s ä t t a n d e allt o c h s j ä l f v a r a n d e oersättlig.
Bästa beviset på denna h e n n e s b r i s t a n d e i n s i k t är v ä l j u s t, att h o n s å fritt k u n d e f r a m l ä g g a e n t v e k a n, s o m f ö r så m å n g a m å s t e f ö r e f a l l a f ö r k a s t l i g.
D e n fostrande måste o c k hysa medlidande m e d o c h k ä r l e k till d e o k u n n i g a o c h v i l s e f a - r a n d e, t. o.
, j a, a l l r a m e s t till d e u p p s å t l i g t felande o c h småsinnade.
Man m å härvidlag blott t ä n k a på, hur o g ä r n a m a n själf skulle v i l j a b y t a s i g i n i t. e x.
d e k l a n d r a d e fråga- rinnornas hufvud o c h hjärtan.
D e n fostrande bör p å ett rätt sätt k u n n a b e d j a f a r i s é e n s b ö n: » J a g t a c k a r d i g, G u d, att j a g i c k e är s å s o m a n d r a m ä n n i s k o r » Till o r d a l a g e n är j u d e n b ö n e n a l l d e l e s o k l a n d e r - l i g, j a, t. o.
m y c k e t v a c k e r.
Den kan j u m y c k e t väl a n v ä n d a s s o m u t t r y c k för d e n ö d - m j u k a t a n k e n, att m a n v e r k l i g e n i c k e h a r n å - g o t, v a r e s i g d y g d, k u n s k a p eller kraft, s o m m a n ej undfått af G u d o c h m ä n n i s k o r s å s o m gåfva af anlag o c h fostran.
M a n s k a l l o c k k o m m a i h å g, att m a n v ä l o c k s j ä l f n å g o n t i d i sitt l i f v a r i t m e r a s m å - s i n n a d o c h k o r t s y n t, ä n m a n är i d a g, o c h att m a n s å l e d e s m å s t g e n o m g å e n u t v e c k l i n g f ö r att n å s i n n u v a r a n d e s t å n d p u n k t.
D ä r a f f ö l j e r s l u t s a t s e n, att m a n e n d a g s k a l i v a r a ä n n u v i s a r e ä n i d a g, o c h d å t. o.
själf finna m y c k e t i sitt e g e t n u v a r a n d e i n r e o c h y t t r e l i f a t t ö m k a s i g ö f v e r, att o g i l l a o c h att b l y g a s f ö r.
Däraf följer o c k slutsatsen, att d e t är e n m ö j l i g h e t, att ä f v e n a n d r a k u n n a k o m m a a t t l i k s o m v i u t v e c k l a s till s i n f ö r d e l, o c h att d e t i s j ä l f v a v e r k e t alls i c k e är o m ö j - l i g t, att m a n h e l t p l ö t s l i g t p å r ä t t f ä r d i g h e t e n s stege k a n bli f ö r b i g å n g e n af d e m, m a n n y s s s e t t l å n g t efter s i g.
D e s s u t o m bör m a n aldrig g l ö m m a, h u r u s o m d e t ä f v e n i n ä r v a r a n d e s t u n d t o r d e finnas ota- l i g a m e d v a n d r a r e p å l i f v e t s v ä g, h v i l k a stå m y c k e t h ö g r e i k u n s k a p o c h kraft, ä n m a n själf hunnit, o c h s o m därför kanske j u s t n u se n e d p å ens närvarande beskaffenhet m e d icke ringa ö m k a n o c h ovilja.
O c h o m v i i c k e h a f v a n å g o n a n n a n, s o m är o s s ö f v e r l ä g s e n, l å t o m o s s s e u p p till G u d, o c h låt oss erinra oss, att han m ä t e r v ä r d e t
— a f m ä n n i s k o r efter i n t e t annat än den kärlek d e h y s a, och.
att h a n i c k e h e l l e r efter n å g o n an- n a n måttstock b e d ö m e r deras ord o c h handlingar.
N ä r v i n u b e s i n n a t allt d e t t a, l å t o s s d å förstå, att k ä n s l a n a f o k u n n i g h e t o c h osjälf- s t ä n d i g h e t är e n n a t u r l i g k ä n s l a, j a, att d e n är e n d y g d h o s h v a r o c h e n, s o m ä n n u i c k e är f u l l k o m l i g.
D o c k finns d e t e t t u r a r t a n d e a f d e t t a n a t u r - l i g a b e h o f a f l j u s o c h s t ö d.
D e t är j u s t i f v e r n att f å v e t a o c h r ä t t a s i g e f t e r d e i v ä r l d e n rådande plägsederna, moderna o c h människo- meningarna.
A l l t d e t t a är u t p i n a n d e f å n g - k o s t å t d e t h ö g b o r n a v i s h e t s b e g ä r e t, d e t är e n n e s l i g o c h f ö r l a m a n d e t v å n g s t r ö j a åt d e n fri- borna viljan.
O c h öfver sådant ömkligt små- sinne o c h slafveri h o s d e t k v i n n l i g a släktet m å m a n j u m e d I.
S t a d e af h j ä r t a t k l a g a.
O c h hvar o c h en, s o m sörjer däröfver, m å h j ä l p a till att v i s a d e m, s o m g å i m ö r k e r o c h u n d e r o k e t, v ä g e n till l j u s o c h frihet.
I. Stade h a r p å sitt s ä t t s ö k t v ä c k a sitt s l ä k t e till a t t skaffa s i g ä d l a r e i n t r e s s e n o c h s t ö r r e o b e r o e n d e.
O c h u t a n t v i f v e l ä r o v i alla t a c k s a m m a f ö r h e n n e s m a n i n g, o m v i o c k m å s t e t y c k a, att hennes o r d k u n n a t vara m i n d r e skarpa.
M e d m i n a ord har j a g endast velat föreslå e t t s ä t t f ö r o s s att n å d e t m å l h o n u t p e k a t.
O c h j a g k a n i c k e u n d e r l å t a att, i n n a n j a g slutar, p å v i s a ä n n u e n v ä g till s a m m a m å l — till v i n n a n d e t af v i s h e t o c h s t y r k a.
D e n högsta, för oss människor, u p p n å e l i g a p u n k t af v i s h e t, d. v.
s. af k ä n n e d o m o m i d e - a l e t eller af k u n s k a p o m h v a d s o m är ett m ä n n i s k o v ä r d i g t lif, d e n är u t t r y c k t i J a k.
1: 5 s a m t i P s.
1 1 9.
I alla t i d e r h a r d e t f ö r alla rättfärdighetstörstande m ä n n i s k o r funnits e t t e n d a m e d e l f ö r att f ö r v ä r f v a d e n n a k u n s k a p.
D e t är i n s i k t e n o m s i n e g e n o c h alla m ä n s k - liga fostrares ofullkomlighet, d e n n a insikt, s o m l e d e r till b ö n o m G u d s e g e n u n d e r v i s n i n g.
T y när m a n vill erhålla k u n s k a p e n o m G u d s l a g så klar, s o m d e n k a n b l i f v a, e n d a s t n ä r d e n f ö r t y d l i g a s g e n o m att u p p f y l l a s i e n s e g n a k ä n s l o r, ö n s k n i n g a r o c h t a n k a r, eller, s å s o m e n a p o s t e l u t t r y c k e r s i g, g e n o m att i n r i s t a s i h j ä r t a t s taflor, d å f ö r s t å r m a n s n a r t n ö d v ä n - d i g h e t e n a f att ställa s i g i f ö r b i n d e l s e m e d o c h u n d e r i n f l y t a n d e af d e n g u d o m l i g a v i s h e t e n.
Därför vill j a g råda h v a r o c h en, s o m vill blifva e n sann k v i n n a, e n k v i n n a efter G u d s h j ä r t a, att g å s a m m a v ä g, s o m v a n d r a d e s af D a v i d, m a n n e n efter G u d s h j ä r t a, b ö n e n s v ä g, s o m står f ö r o s s t e c k n a d i d e n o m n ä m n d a p s a l m e n.
D e n v ä g e n är d e n e n d a, s o m s ä k e r t, o m o c k e n d a s t s m å n i n g o m, k a n b ä r a o s s alla u p p å t u r alla d e s m å o c h l å g a i n t r e s s e n o c h trånga synvidder, i hvilka vi kanske ännu, oss o v e t a n d e, s t å stilla.
D e n h ö g s t a g r a d af själf s t ä n d i g h e t, till h v i l - k e n m a n k a n k o m m a, är, att m a n får m o d att n u h a n d l a, t a l a o c h t ä n k a så, s o m m a n n u a n s e r rätt, o c h att g ö r a d e t t a i f r i h e t e n s l u g n, f a s t m a n v e t, att m a n i m o r g o n eller n ä s t a år skall få a n d r a t a n k a r — eller å t m i n - stone s a m m a teori i bättre förklaring — att b i l d a s i t t l i f efter.
M e n det vill m o d o c h ö d m j u k h e t till att n u i d a g s t å s k ä l f v a n d e o c h aflöfvad, e m e d a n m a n ej bättre förmår, o c h att i m o r g o n b ä r a m y c k e t s m å k n o p p a r o c h a t t d a g f ö r d a g o t v u n g e t b ä r a f r a m o c h er- b j u d a åt G u d o c h m ä n s k l i g h e t e n d e n f r u k t i blad o c h k n o p p o c h blom, m a n för hvar stund förmår gifva.
e n m a n, till b å d e k r o p p o c h själ så s t o r o c h s t a r k s o m K r i s t o f f e r J a n s s o n, m å t t e h a f v a k ä n t s i g litet s k r ä m d u n d e r e r f a r e n h e t e n af, att m a n är u n d e r k a s t a d u t v e c k l i n g e n s l a g, s k r ä m d f r å n frihet o c h s o r g - l ö s h e t u n d e r d e t f r i v i l l i g a o c h o f r i v i l l i g a ut- s å e n d e t a f sitt lif.
O c h h a n h a r a n v ä n d t ett g o d t m e d e l till s t y r k a.
Så säger h a n: 3 IDUN — » J e g b e d e r o m d i n Hja ?lp til at vaere h e l t m i g s e l v, at vsere sand, s e l v n a a r j e g g a a r i Blinde. » M e n d e n n e m a n s s ä t t att förskaffa s i g e n sann själfständighet, det torde m e d framgåDg k u n n a prof v a s ä f v e n af o s s k v i n n o r.
K u n d e j a g n u m e d dessa ord m a n a n å g o n a f m i n a s y s t r a r att b ö r j a i b ö n e n s k r a f t s t r ä f v a e f t e r att i s i g u p p r ä t t a d e n k v i n n l i g a m ö n s t e r - b i l d af f ö r s t å n d, a f g o d h e t o c h f a s t h e t, s o m m e r eller m i n d r e d u n k e l t b l i f v i t u p p e n b a r a d f ö r o s s alla, d å h a r j a g e j t a l a t f ö r g ä f v e s.
KARIN E N SJUKSKÖTERSKAS UPPTECKNADE GERDA UR HALLGREN.
FÖR WIGSTRÖM.
IDUN AF VIII.
ANTECKNINGSBOKEN, HOSPITAL MINNEN.
AUGUSTA- 1881 — 82.
U N D E R M I N V I S T E L S E I BERLIN gjorde j a g e n d e l a n t e c k n i n g a r o c h v i l l n u för- söka återgifva dessa samt skildra det p å en g å n g e n f o r m i g a o c h d o c k så v ä x l a n d e o c h rör- liga lifvet p å ett stort s j u k h u s.
K o r t e f t e r j u l f ö r f l y t t a d e s j a g från barnaf- d e l n i n g e n till d e e n s k i l d a r u m m e n s a f d e l n i n g, och, då föreståndarinnan för d e n s a m m a insjuk- n a d e, fick j a g e n t i d i n t a g a h e n n e s p l a t s.
Det v a r e n s t r ä n g t j ä n s t g ö r i n g från k l.
6 o m m o r - g o n e n till k l.
9 p å k v ä l l e n, o c h v i d s v å r a o p e - rationsfall f ö r e k o m ofta vaka.
P å hösten hade gått en difteriepedimi samt d e s s u t o m v a r i t ö f v e r f u l l t a f s v å r t s j u k a, så att alla v o r o m e r o c h m i n d r e öfveransträngda.
D e t t a g j o r d e, att d e n h j ä l p j a g fick u t o m ele- v e r n a j u s t e j v a r så stor.
M e n m i n a krafter v o r o p å d e n tiden g a n s k a g o d a, k o s t e n kraftig o c h v ä l l a g a d, därtill k o m m o v ä n l i g a u p p m u n - t r a n d e o r d från d e n a f h å l l n a » F r a u O b e r i n » o c h läkarnes aktningsfulla b e m ö t a n d e.
Allt d e t t a g j o r d e a r b e t e t lätt, o c h d å » s y s t e r » å t e r v a r frisk, fick j a g e t t p a r d a g a r s h v i l a f ö r att s e d a n åter arbeta u n d e r hennes ledning.
Kejsarinnan A u g u s t a, r e d a n då m y c k e t sjuk- l i g, b e s ö k t e o f t a sitt s j u k h u s.
H o n k o m a l l t i d i en v a g n, f ö r s p ä n d m e d blott t v å hästar, s a m t å t f ö l j d af g r e f v i n n a n H a a g eller o c k s å d å v a - rande fröken Bismarck.
H o n v a r l i t e n till växten, m e d kloka, goda ögon, samt hade, t r o t s d e n lilla b r ä c k l i g a g e s t a l t e n, n å g o t m y c k e t v ö r d n a d s b j u d a n d e, så att v i o v i l l k o r l i g e n b ö j d e v å r a h u f v u d e n d j u p t i n f ö r d e n å l d r i g a furst- i n n a n m e d det rika, v a r m a hjärtat, s o m alltid ö m m a d e för andras n ö d o c h lidanden.
K e j s a r i n n a n s t a n n a d e a l l t i d ett p a r t i m m a r p å A u g u s t a - H o s p i t a l, g i c k o m k r i n g till d e s j u k a samt talade vänligt m e d d e m och tog reda på d e r a s l e f n a d s o m s t ä n d i g h e t e r.
N ä s t a n a l l t i d häl- sade h o n p å e n g a m m a l arbetskarl, s o m hette Wollenweber.
H a n l å g p å e n f r i s ä n g, l e d af e n e l a k a r t a d b e n s k a d a s a m t h a d e l e g a t 4 år på sjukhuset.
Kejsarinnan intresserade sig m y c k e t • för h o n o m s a m t satt alltid en s t u n d v i d h a n s s ä n g.
D e n g a m l e p r a t a d e d å o m allt, s o m låg h o n o m p å sinnet, m e n v a r alltid g l a d o c h n ö j d, ett f ö r e d ö m e f ö r alla.
D å hon läm- nade h o n o m, plägade h o n vänligt klappa ho- n o m p å axeln samt s ä g a: » L e b e n Sie wohl, m e i n F r e u n d!
» då han alltid m e d strålande blick svarade: » Danke schön, Majestät! » E n d a g, d å j a g v a r n e r e m e d e n af m i n a p a t i e n t e r p å o p e r a t i o n s s a l e n, fick j a g b u d a t t g å ner i m o t t a g n i n g s r u m m e t: kejsarinnan ville se o c h t a l a m e d m i g.
» Frau Oberin » följde m e d m i g, s a m t föreställde m i g för h. m: t m e d d e v ä n l i g a o r d e n: » D e t t a är v å r k ä r a s v e n - s k a.
» — » D e t g l ä d e r m i g att se e d e r, k ä r a 1899. b a r n, o c h att n i trifs b r a h o s o s s.
» Därpå r ä c k t e h o n m i g v ä n l i g t s i n h a n d att k y s s a, och det var m e d den djupaste vördnad jag f ö r d e d e n lilla h a n d e n till m i n a l ä p p a r.
Vid afskedet klappade hon m i g vänligt på kinden, o c h j a g s k y n d a d e å t e r till m i t t a r b e t e, g l a d i sinnet vid tanken på de uppmuntrande ord, j a g fått af sjukhusets h ö g a b e s k y d d a r i n n a.
B l a n d d e patienter, j a g särskildt m i n n e s, v a r d e n p å d e n t i d e n ä f v e n i S v e r i g e k ä n d e för- fattaren, öfverstlöjtnant v.
K u h n e, s o m skref under signaturen » Johannes v. D e w a l l ».
Han h a d e v a r i t m y c k e t s j u k, m e n u n d e r tillfrisk- n a n d e t v i s a d e det sig, a t t.
h a n var en munter, m e d d e l s a m o c h liflig n a t u r; h a n h a d e r e s t m y c - ket o c h samtalen m e d h o n o m voro i hög grad intressanta.
Nöjet förhöjdes, när hans älskvärda o c h i c k e m i n d r e lifliga fru k o m o c h b e s ö k t e honom.
En gång frågade m i g Dewall, o m j a g h a d e l u s t att l ä s a e n l i t e n b o k p å s v e n s k a.
H a n ville då s o m ett m i n n e gifva m i g sin p å svenska öfversatta b o k: » F r å n m i n a kadettår ».
J a g fick d e n lilla b o k e n, i h v i l k e n f ö r f a t t a r e n s k r i f v i t e n m i n n e s v e r s.
D å h a n åter b l e f frisk o c h utskrifven från sjukhuset, skulle j a g åter få ett p r o f p å h a n s o c h h a n s h u s t r u s v ä n l i g a och tacksamma sinnelag.
D e sände m i g näm- l i g e n e n frisk, d o f t a n d e a f s k e d s h ä l s n i n g, e n bukett af rosor, violer o c h liljekonvaljer, j ä m t e ö n s k a n, att v i n å g o n g å n g å t e r s k u l l e få träffas.
D e t s e n a r e h a r d o c k e j inträffat.
Johannes v. D e w a l l är d ö d, o c h o m h a n s lilla m u n t r a, g o d a h u s t r u ä n n u l e f v e r, v e t j a g ej. '
S a m t i d i g t h a d e j a g e n t y s k s t u d e n t att v å r d a.
H a n h a d e d u e l l e r a t, fått ett d u k t i g t sår i ansik- tet, m e n d e t h i n d r a d e h o n o m e j från att a l l t i d vara vid g o d t lynne, o c h j a g måste le, hvarje g å n g j a g tänker p å d e n lustige fyren, hur han g i c k o c h flängde f r a m o c h t i l l b a k a i s i n l å n g a n a t t r o c k, s i n a h ö g a stöflar s a m t lilla m ö s s a p å hufvudet.
H a n v a r m y c k e t stolt öfver d e n fula s k r å m a n i ansiktet.
D å d e t v a r n å g o n s f ö d e l s e d a g, firades d e n alltid m e d e n liten festlighet.
Till de sjuka i n b a r s p å m o r g o n e n e n k l ä d d b r i c k a m e d kaffe, e n r u n d f ö d e l s e k a k a m e d h å l i m i d t e n, däri en bukett placerades.
Sedan omgafs det hela m e d brinnande ljus.
O c h till m i d d a g e n fick alltid födelsebarnet n å g o t extra.
Systrarna h a d e en särskild kassa i o c h för bestridande a f d e s s a u t g i f t e r, s o m, h u r u e n k e l d e n lilla festligheten än var, d o c k å s t a d k o m stor glädje o c h ett a f b r o t t i e n f o r m i g h e t e n för d e n s j u k e.
» F r a u O b e r i n » h a d e så v ä l r e d a p å s i n a u n d e r l y d a n d e s födelsedagar, o c h alltid g l a d d e hon d e m m e d något.
H o n v a r j u själf obe- r o e n d e o c h o f f r a d e s i n f ö r m ö g e n h e t p å att g ö r a g o d t o c h s p r i d a g l ä d j e åt a n d r a.
Nästa gång s k a l l j a g s k i l d r a, h u r u j a g flere år s e n a r e åter träffade d e n n a m ä r k l i g a kvinna, s o m ä n n u i d e n n a d a g står i l i k a k l a r t l j u s för m i n n e t.
A nhålleä vördsammast o m plats i eder ärade tid- ning för följande UPPROP.
Härmed frågas, o m några familjer under som- marmånaderna önska småskolelärarinnor för de mindre barnens undervisning?
Mycket tacksamma vore många småskollärarinnor, o m de, som så ön- ska, ville anmäla sig till undertecknad, som öfver- sänder de i n k o m m a n d e svaren till de iärararinnor, som under ferierna vilja k o m m a i familjer.
Namn, adress o c h fordringar torde godhetsfullt uppgifvas.
29 maj 1899.
ANNA HAMMARDAHL.
VÅRA — 4 — vi, att vår läsekrets s k a l l i n t r e s s e r a s a f att se p o r t r ä t t e n af d e s v e n - ske vetenskapsmän o c h n a v i g a t ö r e r, s o m n u stå r e s f ä r d i g a n o r r u t för att ytterligare v i d g a grän- serna för d e n arktiska forskningen.
POLAR- FARARE.
D EN SVENSK-RY- SKA GRADMÄT- NINGSEXPEDITIO- N E N afgår i dessa da- gar från v å r a a f d e n vackraste junigrönska smyckade kuster till Spetsbergens isregioner.
Expeditionen disponerar öfver en hel liten eska- der, b e s t å e n d e af sex större o c h m i n d r e ån- gare, däraf två svenska, » Rurik » och » Svensk- sund », samt fyra r y s k a; af de s i s t n ä m n d a h a d e n stora transportångaren » Bakan » och » Ledokol II » nu anländthit, medföran- d e ett f y r t i o t a l s a m o j e d h u n d a r h v i l k a s k o l a b e g a g n a s att d r a g a e x p e d i t i o n e n s s l ä d a r v i d ströf- tågen i polartrakterna.
D e öf- riga ryska ångarne a f g å där- e m o t d i r e k t till T r o m s ö f ö r att där sammanträffa m e d den sven- s k a af d e l n i n g e n, h v a r e f t e r h e l a flottiljen s ä t t e r g e m e n s a m k u r s på Spetsbergen.
E x p e d i t i o n e n s h u f v u d s y f t e b l i r att u p p m ä t a k r ö k n i n g e n a f j o r d m e r i d i a n e n, v i d a r e att v e r k - ställa g e o l o g i s k a, m e t e o r o l o g i s k a o c h f y s i k a - liska observationer s a m t p e n d e l o b s e r v a t i o n e r f ö r b e s t ä m m a n d e af a t t r a k t i o n e n p å o l i k a b r e d d - grader.
Såväl den svenska s o m den ryska expedi- t i o n e n h a f ö r a f s i k t att ö f v e r v i n t r a p å S p e t s - b e r g e n s is- o c h s n ö m a s s o r; s v e n s k a r n e m e d - föra för detta ä n d a m å l en villa o m åtta r u m o c h k ö k, t i l l v e r k a d af E k m a n s k a s n i c k e r i f a - b r i k e n, o c h r y s s a r n e e n d y l i k från H e l s i n g f o r s.
DEN SVENSKA GRADMATNINGSEXPEDITIONENS MAN.
F ö r ö f r i g t är e x p e d i t i o n e n g i f v e t v i s f ö r s e d d m e d en dyrbar utrustning af vetenskapliga i n s t r u m e n t s a m t p r o v i a n t f ö r m i n s t ett år.
E n ä r allt, s o m står i s a m m a n h a n g med n o r d p o l e n, h a r sitt a l l d e l e s s ä r s k i l d a i n t r e s s e för oss svenskar, o c h då i n ä r v a r a n d e tid oviss- heten o m våra h j ä l t e m o d i g e polarforskares, A n d r é e, Frsenkel o c h S t r i n d b e r g, ö d e n o f t a r e än e l j e s l e d e r v å r a t a n k a r u p p till d e n h e m - lighetsfulla trakt, där norrskenet t y c k e s springa s o m vulkanlågor ur isbergen o c h tystnaden r u f v a r s k r ä m m a n d e ö f v e r o ä n d l i g a v i d d e r, tro I m i d t e n af v å r p o r - trättgrupp märkes expe- ditionens ledare, lektor E.
J J ä d e r i n (p o r t r ä t t n:r 8).
A f de öfrigi med- följer prof. G.
d e G e e r (n:r 7) i e g e n s k a p a f geolog, lektor E Solan- d e r (n:r 9) s o m f y s i k e r, observatör Folke Eng- s t r ö m (n:r 4) o c h a m a - n u e n s e n T.
R u b i n (n:r 2) s o m a s t r o n o m e r, d o - c e n t e n J.
W e s t m a n (n:r 3) s o m m e t e o r o l o g o c h fil.
k a n d.
T h.
W u l f f (n:r 5) s o m b o t a n i s t och hydrograf.
Vidare medfölja i n g e n i ö r H a n s Frsenkel (n:r 1) o c h d:r R o b.
L a r s s é n (n:r 6), d e n senare s o m g e o d e t.
Som expeditionens läkare tjänstgör d:r J.
T o r g e s r u d (n:r 1 0), o c h som topografer löjtnanterna O. v.
K n o r r i n g (n:r 1 4) o c h N.
R i n g e r t z (n:r 1 5).
Å n g a r e n » S v e n s k s u n d s » k a p t e n är g r e f v e W.
H a m i l t o n (n:r 1 2) o c h officerare löjtnan- t e r n a E.
A r n e l i u s (n:r 1 1) o c h J.
L a g e r c r a n t z (n:r 1 3).
^ I L L V Å R Ä R A D E L Ä S E K R E T S rikta vi en vörd- sam uppmaning att ihågkomma Idun m e d in- sändande af fotografier o c h teckningar, s o m kunna vara af intresse för vår illustrationsafdelning.
STRIDIGA VIL- JOR.
SKILDRING AF ERNST HÖG- MAN.
FORTS. FR. FÖREG.
NIB.
TALA INTE A L L S OM D I G, pappa.
Histo- rien o m egendomsaffä- ren hade till o c h m e d ett barn kunnat f ö r s t å.
o c h jag var inte något barn den tiden.
Hvad beträffar att inspektor Nordström inte skulle tala rent språk, så kom- m e r han kanske hit en dag för att öfvertyga dig o m motsatsen. » » Vi ha ingenting otaldt m e d hvarann, så vidt jag vet. » » När han k o m m e r för sin dotters r ä k n i n g.
» » Så får han gå igen, HILDUR HULT.
BRITA E L L S T R O M.
d u.
. » Uttrycket i klä- deshandlarens ansikte skiftade mellan vrede o c h i r o n i.
» Det giftermålet blir ingenting af, k o m ihåg att jag säger det! » TVÅ PRISTAGARINNOR.
» Du misstar dig fullkomligt, pappa, » — Mårtens kinder v o r o kalkhvita af sinnesrörelse — » det är uteslutande en tidsfråga, när jag o c h Elsa ska bli DESSA DAGAR pågår i Fria konster- man o c h hustru. » n a s a k a d e m i d e n s e d v a n l i g a årsutställ- » Kanske vi skulle säga en penningfråga också, n i n g e n af elevernas arbeten.
För Idun och min stolta herre.
För det är inte n o g att betala d e s s l ä r e k r e t s får d e n n a u t s t ä l l n i n g sitt all- fracken o c h bröllopskonfekten, inte.
Och din lön som biträde h o s mig räckte väl knappast öfver half- deles särskilda intresse af den o m s t ä n d i g h e - å r e t.
äfven o m jag ökade på en smula. » t e n, att å r e t s t v å h ö g s t a u t m ä r k e l s e r, d e b ä g g e De sista orden åtföljdes af ett stickande hånfullt kungliga medaljerna, förvärfvats af t v ä n n e leende, s o m så när k o m m i t Mårten att förlora själf- u n g a d a m e r, f r ö k e n B r i t a E l l s t r ö m f ö r pris- behärskningen.