Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då nu härtill kommer, att Myntverkets hela kontanta behållning i Bankosedlar icke ens förslår till betäckande af Rikets Ständers Banks fordran och dessutom behöfves disponibel till bestridande af en tvifvelsutan snart erforderlig betydligare silfvermyntning, alldenstund Bankens förråd af större silfvermynt efter nya myntfoten är i det aldra närmaste medtaget, och kostnaderna för en sådan myntning icke kunna bestridas af Myntverkets årliga, genom ett tid efter annan försämradt myntvärde, högst betydligt minskade statsanslag, som allt ifrån 1780-talet varit till ziffran nära oförändradt; synas alla skäl vara för handen till ett beslut, som medgifver afskrifning ur Rikets Ständers Banks räkenskaper af ofta omförmälda, för Bankens nytta helt och hållet använda, förskott i penningar och koppar.
På en sådan afskrifning synes så mycket mera förhoppning böra få äga rum, som StatsUtskottet vid sistlidne Riksdag, efter tagen kännedom af en från ÖfverDirektörs-Embetet infordrad Promemoria, uppå samma grunder, som här blifvit framställda, ansett tiden, då återgäldandet kan inträffa, vara obestämd, och om ett sådant förhållande underrättat Banko-Utskottet.
Dervid togs jemväl i betraktande, att guld- och silfver-behållningarne vid Myntet icke ens äro tillräckliga, att ensamma lemna erforderligt material till myntningens drifvande på dessa metaller och till att omedelbarligen godtgöra enskilda personers eller grufvebolags till förmynt - — 47 ning aflemnade poster; i följd hvaraf» för myntningsarbetenas behöriga fortgång, guld och silfver alltid måste på räkning från Rikets Ständers Bank aflemnas, hvadan ock det år 1830 från denna beviljade myntningsbidrag i Bankosedlar och koppar icke eller kan gäldas af Myntverkets
Dukat- eller Specie-fonder.
Med djupaste vördnad framhärdar, Stormäk tigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majtts tropligtigste, underdånigste tjenare och undersåte, X, Willi. Almroth.
Stock Irol m den 28 Februari 1844.
Seb. Tham. 48 Utlåtande i anledning af Rikets Ständers Herrar Revisorers Berättelse rörande Kongl.
Myntverket, vid granskning af Stats-Verkets räkenskaper och förvaltning för år 1840 och 1841'
Efter erhållen del af Rikets Ständers Herrar Revisorers Berättelse, i hvad. densamma rörer Kongl. Myntverket, få undertecknade, Kongl. Myntets tjenstemän, i afseende å punkterna sub l i t te lis c, g och h, som kunna utgöra föremål för vårt yttrande, upplysningsvis följande andraga: l:o. (Lit. c.)
Att veds och kols m. fl. effekters upphandling under hand, såsom alltifrån äldre tider vanligt, utan hållen entreprenadauktion, dels föranledts af ovisshet om större eller mindre behof, i beroroende af tillfälligt större eller mindre myntning, och dels ansetts, under kontroll af Öfver-Direktören, som äger, i förhållande till behofven, besluta om så väl den lämpligaste tiden för upphandlingarne som prisernas antaglighet, kunna medföra snarare besparing än förlust för Kongl. Myntverket, äfvensom att, i jemförelse med det äfven å Mälaresidan belägna Garnisonssjukhuset, hvarest årligen begagnas cirka 400 famnar ved, ehuru icke några kol, vid inhemtad upplysning, det befunnits, alf, i medeltal för åren 1840 och 1841, Kongl. Garnisonssjukhuset, enligt entreprenad-konlrakler, betalt för björkved 7 R:dr 2f sk. samt för lall- och granved 5 R:dr 8 sk., då deremot Kongl. Myntverket, likaså i medeltal för samma år, vid upphandling, under hand, betalt för björkved 7 R:dr 1 sk. 6 r:st. samt för, bland ved af tall och gran 4 R:dr 46 sk. 6 rist. allt Banko per famn. 2:o. (Lit. g.)
Att, vid öfvervägande af sednast församlade Rikets Ständers hemställan om upprättande af särskilda conti öfver kostnaderna, särskilt för myntning af hvarje metall och för hvarje olika myntsort, Kongl. Majit, under den 28 Augusti 1841, i betraktande af de fyrfaldiga hinder, som, efter Kongl.
Mjmtstyrelsens vid flera Statsrevisioner derom afgifna upplysningar, förekomma emot en så beskaffad räkenskapsföring, i nåder pröfvat Kongl. Mvntels Hufvudböcker böra i denna del förblifva oförändrade. 3:o.
(Lit. h-) Alt, för fullständighet i öfversigten af Kongl. Myntverkets ställning och för möjligast aproximativ beräkning af hvarje särskildtårs myntningskostnader, oundgängligt är, att i balansräkningen upptagas ej allenast Kongl. Myntverkets kontanta tillgångar å kassaräkningen - 49 gen och å så kallade Öfver-Direktörs-Embetels deposilions-räkning i Banken, utan ock Kongl.
Myntverkets fordringar, likasom värdet i Bankomynt af behållningarne i ved och kol m. m.; deraf alls icke kan föranledas minsta anledning till förvillelse eller ovisshet om Kongl.
Myntverkets egentliga kontanta tillgångar, enär de speciella räkningarne i Hufvudboken, hvilka ligga till grund för balansräkningen och deruti anvisas, fullständigt upplysa, antingen beloppet utgöres af medel i kontant eller af fordringar, eller af vissa partier förbrukningseffekter till utförd t värde i Bankomynt.
Stockholm den 29 Februari 1844. J. A. Gr an dinson. A. G. B errid e s. 50 • • Kongl. Ofver-Post-Direktörs-Embetets underd.
Utlåtande, i anledning af 1843 års Revisorers anmärkningar vid granskningen af Postverkets förvaltning och räkenskaper.
Enligt erhållen nådig Remiss af den del utaf Rikets Ständers sednast församlade Revisorers Berättelse, som rörer Postverkets förvaltning och räkenskaper för åren 1840 och 1841, får Öfver-Post-DirektörsEmbetet nu deröfver afgifva underdånigst Utlåtande.
Revisorerne hafva anmärkt, att, genom följande utgifter utöfver stat, nemligen:
Till nybyggnad och utrustning af Ångfartyget Sverige 167,474: 7. 5.
Förlust på samma fartygs resor emellan Stockholm och Köpenhamn 667: 35. 3, År 1841.
Till nybyggnad ocb utredning af Postång farlyget Activ 37,272: 42. 1.
„ D:o d:o af Postjakten Postiljonen 12,907: 40. 5.
Reparation och utrustning af Ångfartygen Sverige och Svenska Lejonet .... 16,841: 5. 4.
„ Förlust på sistnämnde 2:ne fartygs resor emellan Stockholm och Köpenhamn . . 19,397: 3. — en brist i inkomsterna emot utgifterna vid Verket uppstått och måst af förra årens behållningar fyllas; hvadan dessa sednare, som vid 1839 års slut utgjorde R:dr 282,314: 22. — minskats år: 1840 med .... 41,042: 42.
4. och år 1841 med .... 168,334: 34. 7. 209377- 28 11 och vid sistnämnde års slut uppgingo endast till . . 72,936: 41. 1. dervid Revisorerne, i afseende på de med Ångfartygen Sverige och Svenska Lejonet verkställda resor emellan Stockholm och Köpenhamn, yttrat, att dessa resor väl afsett befordrandet af posten mellan nämnde städer, äfvensom fortskyndandet af postgången emellan Hamburg och 51 Stockholm; men att det af förekomne anledningar vore sannolikt, att berörde resor varit i väsendtlig mån beräknade på inkomst af passagerare och fraktgods, ehuru resultatet af det år 1840 härmed anställda försök synes hafva bordt tillräckligt öfvertyga om felaktigheten af denna spekulation, hvilken dessutom, enligt Revisorernes tanka, icke öfverensstämde med det af Rikets Ständer, vid medgifvandet af Postmedelsöfverskottets användande, afsedda ändamål.
Till bemötande af hvad sålunda anmärkt och yttradt blifvit, torde Öfver-Post-Direktörs-Embetet, för dess del, endast behöfva anföra: AtL byggnaden af Ångfartyget Sverige blifvit företagen och verkställd, till åtlydnad af derom, uti skrifvelse den 9 Mars 1838, Embetet. gifven nådig befallning, föranledd troligen deraf, att Postverket då icke ägde något för färder öfver större haf tjenligt Ångfartyg, att i förekommande fall använda.
Att byggnaden af Ångfartyget Activ var af ett obestridligt behof påkallad, så vida ön Gottland under en lid, då alla andra provinser i Riket efter hand erhållit nya eller förbättrade postgångar, icke skulle fortfarande förblifva allt för mycket vanlottad i afseende på poslkomraunikationen med så väl de öfriga delarne af Riket, som utrikes orter; hvarförutan öns vigt för Riket otvifvelaktigt fordrade, att lämpliga och i möjligaste mån reguliera poslförbindelser med densamma ägde rum, hvilka förbindelser icke kunnat under någon del af året tillvägabringas, med mindre än att ett Ångfartyg dertill ensamt egnades.
Att byggnaden af Postjakten Postiljonen likaledes var nödvändig, i föijd af den Postkonvenlion, som år 1840 emellan Sverige och Preussen blef afslulad.
Att af den uti 1841 års räkenskaper, under titel:
Postångfartygen Sveriges och Svenska Lejonets reparations- och utruslningskostnad samt förläggande i vinterqvarter, afförda summa 16,841: 5. 4., R:dr 12,640: 15. 6., åtgått till anskaffande och insättande uti sistnämnde fartyg af 2:ne nya ångpannor och en ny skorsten; en utgift, som icke heller kunde undvikas, enär detta fartyg påföljande år behöfdes för post-ångbåtsfartens underhållande emellan Arstad och Stralsund, dertill Ångfartyget Motala, såsom redan gammalt och med ångmachiner af mindre hästkraft försedt, endast såsom reservfartyg kunde begagnas; samt Att då de, sednare på året 1840, med Ångfartyget Sverige verkställda resor emellan Slockholm och Köpenhamn egentligen icke medförde någon förlust för Postverket, emedan den summa af 667 R:dr — 52 35 sk. 3 r:st., som under denna rubrik blifvit upptagen, i a 11L fall åtgått för fartygets nedresa från Stockholm, der det blef inredt, lill Carlskrona, der det, gemensamt med andra Postverkets fartyg, borde vårdas, någon tillräcklig erfarenhet af dessa resor väl ieke kunde hem tas för bedömmandet på förhand af det resultat, sorn de i behörig tid annoncerade och följande året företagna resorna med 2:ne Ångfartyg emellan nämnde städer (dervid flere andra städer under vägen anlöples), skulle lemna; Varande för öfrigt uppoffringar af Postverket för posters och resandes befordrande, i sednare tider, icke så ovanliga, och anspråk derå icke eller sällsynta, de der ock någon gång af Rikets Ständer blifvit understödda.
Vidare hafva Revisorerne ansett den vid Hufvudboken fogade Balans-berättelse vara mindre upplysande i så måtto, sorn den icke omnämner året, då hvarje särskild balanspost tillkommit, och sålunda ej eller letrmar tillräcklig ledning för bedömmande, huruvida åtgärder för balansernas undanrödjande blifvit med tillräcklig skyndsamhet vidtagna.
De Postverkets Hufvudböcker bilagda Balans-berättelser hafva blifvit, i öfverensstämmelse med föreskriften i Kongl. Brefvet den 17 Oktober 1823, upprättade efter det för Tullverkets räkenskaper fastställda formulär; rnen dylika Berättelser, som hädanefter afgifvas, kunna visserligen blifva mera ändamålsenliga och upplysande, om de upptaga året, då hvarje särskild balans-post tillkommit; hvilket ock, så vidt sådant pröfvas nödigt, skall framdeles iakttagas.
Slutligen hafva Revisorerne funnit anmärkningsvärdt, dels alt anmälan om afskrifning af förskjutna traktamenlskoslnader, 54 R:dr 4 sk., till nu mera aflidne Postmästaren Hvasser, ännu är beroende af de utaf Öfver-Posl-Direktörs-Embelet, redan under den 6 Februari 1838, hos Kansli-Rätten begärda upplysningar, dels att, enligt den af Eders Kongl. Maj;ts Norska Regerings Handels- och Finans-Departement meddelade upplysning, afgörandel af frågan, rörande Svenska Postverkets åren 1815, 1816 och 1817 tillkomna fordran, 16,485 R:dr 34 sk. 2 r:st.,. hos det Norska St a Is-Verket, h vilar i afvaklan på Departementets, redan under den 27 Februari 1824, lill då varande Siats-Ministern för Utrikes Ärenderna gjorda framställning i ämnet, och dels alt målen, rörande de från 1840 lill år 1841 balanserade förskolter af skjuts- och traktaments-penningar till t. f. Ledamöter i blandade Post- och Rådstufvu-Rälter, icke varit vid sistnämnde års slut af vederbörande
Domstolar afgjorda, och att således åtgärder till dessa förskotters indrifvande ej kunnat vidtagas. — 53 — I anledning häraf har Öfver-Post-Direklörs-Erubetet trott sig böra i underdånighet upplysa: alt sedan, genom dess den 27 Juni 1843 utfärdade och af Eders Kongl. Majrts och Rikets Kammar-Rätt den 20 derpå följde Juli fastställda Resolution, afskrifning af den sedan förra åren balanserade posten, 54 R:dr 4 sk., som utgjorde förskjuten skjuts- och traktaments-kostnad för aflidne Postmästaren i Enköping Hvasser, blifvit medgifven, denna post kommer i sistlidet års Hufvudbok att definitift afföras; att Öfver-Post-Direklörs-Embetet tills vidare icke har något att tillgöra i afseende på indrifning eller afskrifning af Svenska Postverkets, i dess räkenskaper sedan längre tid tillbaka balanserade, fordran hos det Norska; samt att, hvad vidkommer de uti 1840 och 1841 årens Balans-berättelser upptagna förskotter af skjuts- och traktaments-penningar till t. f. Ledamöter i blandade Post- och Rådstufvu-Rätter, hvilka förskotter uppgå till ett sammanräknadt belopp af 200 R:dr 34 sk. 4 r:st., Öfver-Post-Direklörs-Embetet hittills ej varit i tillfälle att någon ersättning för dem indrifva, enär laga kraftvunna Utslag i dithörande mål ännu ej kommit Embetet tillhanda; skolande, efter det Postverket numera blifvit försedt med en Ombudsman, Embetet hädanefter årligen låta tillställa honom en förteckning öfver de till påföljande år balanserade poster, för alt vidtaga de åtgärder till balansernas utredning, som på honom möjligen kunna ankomma.
De remitterade handlingarne varda härhos i underdånighet återställda.
Efter Nådigste Förordnande, Gust. PEYRON. J. PV. Grundelstjerna. 54 Kongl. General-Tull-Styrelsens underd.
Utlåtande, i anledning af 1843 års Revisions-Beråttelse rörande Tullverkets förvaltning och räkenskaper.
I anledning af hvad Rikets Ständers Revisorer, uti deras sistlidet år afgifna Berättelse om verkställd granskning af Stats-Verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1840 och 1841, i afseende å Tullverket anmärkt, åligger det General-Tull-Styrelsen, enligt nådig Remiss, att till Eders Kongl.
Maj:t afgifva underdånigt Utlåtande.
Efter att hafva om förmält de behållningar och fordringar i Tullverkets räkenskaper, som balanseras vid 1841 års slut, hafva Revisorerne, i likhet med hvad vid 1839 års revision ägt runi, anmärkt, att till gratifikationer åt ordinarie tjenstemän afiförts, för år 1840: 8,613 R:dr 16 sk., och för år 1841: 9,123 R:dr 16 sk., utan att behörigheten af dessa utgifter blifvit styrkt genom något i Protokollerna åberopadt stadgande, äfvensom att gratifieringen vore nog långt utsträckt, särdeles som gratifikationer blifvit tillagda sådana tjenstemän, hvilkas inkomster i och för innehafvande befattningar betydligt öfverstiga hvad andra Verks tjenstemän i motsvarande grader åtnjuta.
I afseende härå får General-Tull-Styrelsen underdånigst upplysa: att utbetalningen af berörde gratifikationer, sorn utgått af det lill Styrelsens disposition ställda extramedels-anslaget, grundar sig på Kongl.
Brefvet den 28 Juli 1813; och enär Styrelsen, uti dess den 29 Januari 1840 afgifna underdåniga Utlåtande, rörande Rikets Ständers Revisorers, vid 1839 års revisionsförrättning gjorda, enahanda anmärkningar, omständligen omförmält hvad som för ämnets utredande varit erforderligt, åberopar Styrelsen i underdånighet innehållet af berörde Utlåtande.
Revisorerne hafva fästat uppmärksamhet dervid, att, ehuru den af Eders Kongl.
Maj:t i nåder fastställda Omkostnads-staten ej blifvit till summan öfverskriden, en betydlig skiljaktighet likväl företer sig emellan de i samma nådiga Stat upptagna anslag till arfvoden och diverse utgifter och de derför verkställda utbetalningar, samt ansett, att de under året å ett anslag uppkomna besparingar böra komma Stats-Ver - 55 ket lill godo, hellre än att utbetalningar utöfver de fastställda staterna äga rum.
Att vid början af ett år kunna med noggranhet beräkna sådana utgifter, som intill delsammas slut blifva erforderliga för bestridande af utbetalningar, de der äro beroende dels af förändring i priser och olika åtgång af persedlar, dels af behofvet att vidtaga hvarjehanda tillfälliga och oförutsedda ekonomiska åtgärder, såsom förhållandet är vid Tullverket, möter oemotsägligen svårigheter, som icke ens af det mest vanda förutseende torde kunna öfvervinnas.
Af sådan anledning hafva ock åtskilliga å den, vid årets början, uli jemna summor upprättade Omkostnads-staten uppförda anslag, och deribland det till ”diverse utgifter”, enligt Statens uttryckliga lydelse, ansetts som förslagsberäkningar; och enär sta Isbeloppet på det hela icke blifvit öfverskridet, samt utgifternas inskränkning inom hvartdera af förslagsbeloppen lätteligen kunde menligt inverka på Tull-administrationens vederbörliga och ändamålsenliga handhafvande, har Styrelsen, lika litet under åren 1840 och 1841, som för den föregående tiden, ansett sig förhindrad att öfverskrida förslagsbeloppet, enär nödvändigheten, för en eller annan anslagstitel, sådant påkallat.
Hvad särskilt angår frågan om ”arfvodes”-anslaget, som å Omkostnadsstalen varit upptaget, år 1840 till 4,250 R:dr, och år 1841 till 4,450 R:dr, men under hvilken titel utbetalts: det förra året 6,241 R:dr 24 sk. och det sednare 6,475 R:dr 32 sk., får General-Tull-Styrelsen underdånigst upplysa, att dessa sistnämnda summor innefatta äfven de till 3:ne af Eders Kongl. Maj:t i nåder förordnade Extra Rese-Inspektorer utbetalda arfvoden, å 1,000 R:dr B:ko för hvardera eller tillsammans 3,000 R:dr årligen, hvilka, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 26 Mars 1836 och 2 November 1838, skola utgå af besparingarna å samtliga statsanslagen, samt fördenskull, till följd af deras natur, icke kunna vid de årliga statsregleringarna tagas i någon beräkning.
Revisorernes anmälan, att åtskilliga Tull-Inspektorer undfått ersättning, af till och med 100 R:dr B:ko hvardera, för den minskning i inkomster, de fått vidkännas derigenom, att rättigheten till idkande af branvinsminutering upphört, utan att någon författning eller något beslut, på grund hvaraf berörde ersättning utgifvits, blifvit antydd, bör Styrelsen i underdånighet upplysa: att omförmälda ersättning, sorn endast tillkommit Inspektorerne vid Stockholms bevakningslullar, utgått af de till Styrelsens disposition ställda extra medel och grundar sig på Eders Kongl. Maj:ts nådiga Utslag af den 5 September — 56 — 1832; att ersättningen anslogs endast åt dåvarande lnspektorerne, samt att densamma vid deras afgång successive indragits och numera alldeles upphört.
Slutligen hafva Revisorerne yttrat den önskan, att licencer, som under åren 1840 och 1841 förekommit i stort antal och synnerligast ägt rum i afseende å tull för Engelska stenkol, machiner, flyttsaker, Finsk spanrnål och kreatur, hädanefter måtte så sparsamt som möjligt meddelas.
Emedan så beskaffade licencer grunda sig dels på Eders Kongl.
Maj:ts särskilda nådiga beslut, dels på Eders Kongl. Majlis och Rikets Kommerse-Kollegii å författningarna slödda medgifvande, lärer det icke tillkomma General-Tull-Slyrelsen att något yttrande derom afgifva.
Remiss-akten återställes i underdånighet och General-Tull-Slyrelsen framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligligste tjenare och undersåter, Carl GYLLENHAAL. J. F. Fåhraus.
Isr. Tauvon.
Stochholm den 21 Februari 1844. W. Karström.
Kongl. — 57 — • • Kongl.
Ofver-Intendents-Embetets underd.
Utlåtande, i anledning af 1843 Sfs iievisorers Berättelse om granskningen af dess räkenskaper.
Uti den af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer afgifua Berättelse om verkställd granskning af i84o och 184* årens räkenskaper för Ötver-Inlendents-Embetet förekomma följande erinringar: 1:0 i afseende pä de uti Öfver-Intendents-Embetets ruin, natten till den 28 April 1840, genom inbrott bortstulna och, i afbidan på möjliga upplysningar, fortfarande balanserade 4>o85 R:dr 4i sk- 4 r:st-> att de publika Verk, hvilka äga rättighet att assignera på Banken, enligt Revisorernes tanka, ej höra innehafva större kassa, än behofvet oundgängligen fordrar; och 2:0 att, för bedommande af priserna å verkställda arbeten, behöriga Entreprenad-auktions-prolokoller bordt vara räkenskaperna följaktiga.
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Majrts, den 18 nästlidne December, härå meddelade nådiga Remiss, får Öfver-Intendents-Embetet underdånigst anföra, att mot de af Revisorerne yttrade åsigter visserligen icke kan i allmänhet vara något att invända.
Upplysningsvis får Öfver-Intendents-Embetet likväl underdånigst anmäla, det Embetet städse iakttagit, att icke hafva i kassan större kontant behållning, än som motsvarat beloppet af förestående kända och beviljade utbetalningar, hvilka ock vid den tid, då stölden föröfvades, uppgingo ungefärligen till hvad i kassakistan fanns inneliggande.
Vidkommande Revisionens anmärkning i afseende på Enlreprenndauktions-protokoller, får Öfver-Intendents-Embetet underdånigst anföra: att sådana Protokoller icke blifvit räkenskaperna bilagda, af den orsak att dessa Protokoller, i afseende på föremålet för desamma, icke innehålla någon upplysning utöfver hvad som varit att inhemta af de, räkenskaperna alltid åtföljande, enlreprenadkontraklerna.
Den nådiga Remissen återställes härmed i underdånighet.
Stockholm af Öfver-Inlendents-Kontoret den 8 Mars 1844- Efter nådigste förordnande, F. BLOM.
Gustaf Fredr.
Bohm. 8 — 58 — Kongl.
Konvoj-Kommissariatets Hildert}.
Utlåtande, i anledning a f 1843 ars Revisorers anmärkningar vid Kommissariatets räkenskaper.
Storma lt tigste
Aller nå di g-ste Konung!
Genom nådig Remiss af den t6 sistlidne månad, har Eders Kong}. Maj:t till Konvoj-Kommissarialet öfverlemna!: Rikets Ständers sednast församlade Revisorers Berättelse, i hvad den rörer verkställd granskning af Konvoj-Kommissariatets räkenskaper för åren t84o och i84i» med nådig befallning alt deröfver med förklaring till Eders Kongl.
Maj:t i underdånighet inkomma så tidigt, alt densamma, efter föregången underdånig anmälan inför Eders Kongl. Maj:t, måtte kunna inom medlet af nästa månad till Fullmäktige i Rikets Ständers RiksgäldsKontor öfverlemnas.
I anledning häraf får Konvoj-Kommissariatet underdånigst anföra: Sedan Rikets Ständers Revisorer anmält, det Kommissariatets räkenskaper, så väl för de utgifter och kostnader, som äro gemensamma för Sverige och Norrige, sorn för alla öfriga å Handels- och Sjöfartsfonden särskilt anvisade utgifter, blifvit i Eders Kongl.
Maj:is och Rikets Kammar-Rätt för båda revisions-åren 1840 och 184 *» utan anmärkningar granskade, och i medföljande Tabell summariskt uppsatt resultaterna af Kommissariatets räkenskaper för dessa år; hafva de i §§. i, 2, 3, 5, 6, 7 och g framställt åtskilliga, ur Kommissariatets handlingar hemtade förhållanden och underrättelser, vid hvilka Konvoj-Kommissariatet, för sin del, ej har något att rätta eller erinra; och då dessa af Revisorerne sålunda berättelsevis anförda förhållanden för öfrigt icke innebära någon anmärkning emot Konvoj-Kommissariatet, torde vidare upprepande eller förklaring deraf ej erfordras.
I §. 8 yttra deremot Revisorerne: under litel, ”Inköp af Känsö "karantänsplats med hus och byggnader , upptaga begge årens Hufvud”böcker en fordran af 8,ooo R:dr, i afseende hvarå räkenskaperna väl "upplysa, att berörde plats och byggnader blifvit, med åberopande af "ett Kongl. Bref, hvars datum ej uppgifves, år 1838 inköpta af fram - — 59 — ”lidne Handlanden Gavins arfvingar, utan att dock omnämnes, hvarpå ”denna fordran kan vara beroende, eller när och huru densamma skall ’’godtgöras.”
I anledning häraf får Konvoj-Kommissariatet upplysa, att det ifrågavarande nådiga Brefvet är af den i5 December i83y, hvilket, efter att hafva meddelat Karantäns-Kommissionen nådig befallning alt för begärde 8,000 R:dr B:ko, för Eders Kongl. lVGj:ts och Kronans räkning, inköpa de af Kommissionen förut förhyrda lägenheter på Känsö, tillika bestämmer, att meranämnde belopp komme att af Handels- och Sjöfartsfonden utgå.