Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Å bötesdorn, som af Konungens Befallningshafvande öfversändes till utmätning i Norrige, skall enahanda intyg om form och laga kraft af honom meddelas. § 15.
Vid utmätning af böter efter Norrslc Amtmans begäran ege annan ersättning lill Förrättningsmännen icke rum, än för skjuts och dagtraktamente såsom för extra förrättningar i statens ärenden.
Lag samma vare, då, på Norrsk Amtmans begäran, stämning delgifves eller förhör med parter eller vittnen i brottmål anställes vid Svensk domstol.
Om godtgörelse till vitnen i dessa mål gälle hvad Svensk lag i allmänhet stadgar.
Till de här nämnda ersättningar åt
Förrättningsmän och vittnen förskjutas af vederbörande Landt-Ränteri nödiga medel, hvilka godtgöras Svenska Statsverket i den ordning, sorn Förordningen den 1 Juni 1819 stadgar. § 16.
Förestående sladganden träda i kraft från den dag, Kongl. Maj:t bestämmer, sedan en motsvarande lag blifvit antagen i Norrige.” Ex protocollo C. P. A.
Majds Nådiga Proposition N:o 109. 13 Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Departements-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i sammansatt Svenskt och Norrskt Stals-Råd å Stockholms Slott Måndagen den 22 Juni 1857. i Närvaro af: Hans Excellens, Justitie-Stals-Ministern, Herr Gunther, Hans Excellens, Siats-Ministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Lagerheim, Hans Excellens, Norrske Stals-Ministern, Herr Dac. Siats-Råden:
I'Vallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, '** Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Ahnqvist, Friherre af Ugglas, Bloch, Lange.
Justilie-Råden: Schmidt, Thyselius.
Hans Excellens Herr Juslilie-Stafs-Ministern anmälde i underdånighet, att sedan Kongl.
Majit genom särskilda beslut den 29 Augusti och den 16 Oktober 1855 uppdragit åt en af Svenska och Norrska ledamöter bestående
Kommilée att utarbeta förslag till lagar för sä väl Sverige som Norrige om verkställighet i det ena riket af do^ mar meddelade i det andra, jemte vissa andra dermed gemenskap egande ärenden, samt
Kommittéen uti afgifvet underdånigt betänkande uppgjord t så beskaffade förslag af det innehåll, som uti ett vid detta Protokoll fogadl tryckt exemplar af Kommittéens Betänkande innefattas, äfvensom Kommittéens Svenska ledamöter inkommit med särskildt underdånigt Memorial, angående vissa åtgärder, som i sammanhang med den föreslagna gemensamma lagstiftningen ansetts för Sverige enskildt erforderliga, hvilket Memorial likaledes finnes i tryckt exemplar delta protokoll bilagdt; så hade öfver berörde förslag, för hvilka Herr Justitie-Slats-Ministern nu inför Kongl.
Maj:t redogjorde, underdåniga utlåtanden blifvit afgilne ej mindre af Kongl. Norrska Regeringen än al Högste Domstolen, dervid Norrska Regeringen i afseende på lagförslaget för Norrige ej haft något att anmärka, utan hemställt alt proposition om en lag i öfverensstämmelse med Kommittéens förslag måtte till nuvarande Slorthing blifva framställd, hvaremot Högste
Domstolen vid lagförslaget för Sverige gjort åtskilliga anmärkningar, innefattade i följande jlliande: — — — — — — — — — — — — — — — — I anledning af hvad sålunda i Högste Domstolen förekommit, anförde Herr Justitie-Stats-Minisiern, att hvad angick den af Högste
Domstolens fleste ledamöter yttrade åsigt, att verkställighet å Svensk dom eller utslag ej borde i Norrige förvägtas, så snart med Svensk embetsmyndighets bevis ådagalades, alt domen eller utslaget vunnit laga kraft och forllaraude inom Sverige vore gällande, Herr Justitie-Slats-Ministern lika med Kommiltéen fann ett sådant stadgande icke kunna lili den ifrågavarande lagen utan stora olägenheter intagas, särdeles med afseende derå, alt det skulle påkalla en föreskrift om skyldighet för Konungens Befallningshafvande att icke allenast bestyrka, det den Svenska domen vunnit laga kraft, utan äfven för huru lång tid den i Sverige fortBih. lill R.
Prol. 1856 & 1857. 1 Samt. 1 Ajd. 2 B:d. 16 Haft. 3 14 Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition N:o 109. farande vore gällande, hvilket dock nied den lagstiftning, som i detta hänseende hos oss eger ruin, icke blefve möjligt för Konungens Befallningshafvande att fullgöra.
Hvad deremot vidkom den af Högste
Domstolen alternativt gjorda hemställan om ett stadgande i Svensk lag, hvarigenom den, som vill bringa Svensk dom till verkställighet i Norrige, mä kunna, efter den derstädes gällande preskriptionstidens utgång, af Svensk embetsmyndighet erhålla sådan förnyelse af domen, som för dess verkställande i Norrige erfordras, derom Kommiltéens Svenska ledamöter uli deras särskilda Memorial jemväl erinrat, så erkände Herr Justrtie-Stats-Minislern behofvet af ett sådant stadgande, och ansåg delta behof jemväl lätt kunna fyllas medelst en särskild lag, hvarigenom det åt Konungens vederbörande Befallningshafvande uppdrages alt i viss föreskri Iven ordning meddela förnyelse å förut gifven Svensk dom eller utslag, hvarå verkställighet i Norrige vill sökas.
Men då en så beskaffad lag enskildt för Sverige icke tillhör den nu ifrågavarande för båda Bikena gemensamma lagstiftningen, . samt behöfligheten deraf hell och hållet beror på i hvad män de af Kommitlerade uppgjorda lagförslagen blifva af båda Rikenas statsmakter antagna, ansåg Herr Justilie-Slats-Ministern frågan om den omförmälda särskilda lagen icke för närvarande böra komma under öfvervägande, utan lämpligen kunna anstå, för att tillika med de ämnen, hvarom de Svenske kommilterades Memorial i öfrigt handlar, tagas under pröfning, sedan sig visat i hvad beslut Rikets Ständer och Storthingel kunna komma att stadna rörande den för båda Rikena gemensamma lagsliftnings-frågan.
Beträffande öfriga i Högste
Domstolen framställda anmärkningar, ansåg Herr Justitie-Slals-Ministern dem icke vara af den vigt, att de borde till någon förändring af Kommittéens förslag föranleda; och hemställde Herr Juslilie-Slats-Ministern alltså, att Kongl.
Majit, med godkännande af samina förslag täcktes besluta, att särskilda propositioner i öfverensstämmelse dermed skola till Rikets Ständer och Slorlhinget aflålas, äfvensom Herr Justitie-Stats-Ministern i sådant afseend e underställde Kongl. Majits pröfning ett nu uppläst förslag lill den Proposition, som borde till Rikets Ständer afgå.
På Svenska och Norrska Stats-Rådets tillstyrkande behagade Kongl. Majit, med gillande af Kommittéens ifrågavarande lagförslag anbefalla, alt särskilda propositioner i öfverensstämmelse dermed skulle lill Rikets Ständer och Storthingel aflåtas; äfvensom Kongl. Majit på tillstyrkande af Svenska Stals-Rädet täcktes godkänna den Proposition härom till Rikets Ständer, som finnes detta protokoll bilagd, dervid Kongl.
Majit tillika anbefallde Herr Justitie-Stats-Ministern att sedan sig visat huruvida berörda lagförslag blifva af båda Nalional-representationerna antagna, till vidare behandling anmäla de Sverige enskildt rörande frågor, som oinförmälas i de Svenska kommilterades särskilda memorial.
In fidem: N. A. Heurlin, ^ STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1357.
Prop. M HO. 1 M 110.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Juli 1857, kl. 2 e. m.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer om eftergift af Direktören A. L.
Hård af Segerstad älagdt ersättningsbelopp; Gifven Stockholms Slott den 22 Juni 1857.
Medelst utslag den 21 Mars 1853 bär Kongl. Muj:ts och Rikets Kammarrätt ålagt numera Direktören vid Straff- och arbetsfängelset i Norrköping för qvinnor, Åugust Leopold Hård af Segerstad att med niohundra åttaliofem
Riksdaler sju skillingar sex runstycken banko ersätta Kongl. Majit och Kronan den brist, som uppkommit i norra korrektions-inrättningens i Stockholm, under inrättningens Kainererares förvaltning ställda proviant-förråd från den 30 September 1840 till den 1 April 1841, under hvilken tid Hård af Segerstad, hvilken då var Material-bokhållare, innehaft förordnande att Assessoren Anders Wallbergs kamererare-befattiiing vid korrektions-inrattningen bestrida; och har Kongl. Majits Högste Domstol, uppå af Hård i underdånighet förd klagan häröfver, genom uislag den 16 Januari 1835, förklarat sig ej finna skäl att i Kammar-rättens utslag göra ändring.
I sammanhang med klagan öfver Kammar-rättens omförmälte utslag bar
Hård tillika, för den händelse att detsamma ansåges lagligen grundadt, i underdånighet, med åberopande af hvad han i besvären uppgifvit, hufvudsakligen innehållande att Kamereraren, Assessoren Wallberg, ehuru tjenstledig under tiden från den 30 September 1840 lill dea 1 April 1841, likväl skulle, i följd af Styrelsens öfver fängelser och arbets-inrättningar i Riket särskildt gifna tillstånd, fortfarande, emot åtnjutande af dermed förenad afskrifnings-procent, innehaft vården och tillsynen öfver korrektions-inrättningens proviant-förråd, hvarmed Hård, såsom tillförordnad Kamererare, sålunda ej skulle tagit någon befattning, anhållit, att få af gunst och nåd njuta eftergift af den ifrågakomne ersättnings-skyidigheteu.
Hårds berörde anhållan har Kammar-rättens Advokat-fiskal, i målet hörd, underdånigst tillstyrkt bifall, enär under ärendets handläggning förekommit sådane förhållanden, som gåfvo anledning dertill, att Assessoren Wallberg under sin tjenstledighet vid tiden emellan Rih. lill R.
Prat. 1856 & 1857. 1 Sami. 1 Afd. 2 Band. 17 Eäft. 1 2 Kongl. Maj:ts Nåd.
JY1 110. den 30 September 1840 och den 1 April 1841 af Fångvårds-styrelsens dåvarande chef och ledamöter, hvilka alla numera aflidit, mundtligen fått tillstånd att med proviant-förrådets förvaltning fortfara; och har Kammar-rätten, uti afgifvet underdånigt utlåtande, instämt i hvad sålunda, beträffande Hårds ansökning om eftergift, blifvit af Advokat-fiskalen hemstäldt.
Efter öfvervägande af hvad i detta inför Kongl. Maj:t i underdånighet anmäldta ärende förekommit, vill Kongl Maj:t i nåder föreslå Rikets Ständer, det skyldigheten att gälda ofvanomförmälte ersättningsbelopp, niohundra åttatiofem Riksdaler sju skil— lingar sex runstycken banko, måtte Fängelse-direktören Hård af Segerstad eftergifvas.
De till ärendet hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars behandling frågan varder öfverlemnad; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
Transsumt af Protokollet öfver Justitie-Departements-Är ender, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott Måndagen den 22 Juni 1857 i närvaro af: Hans Excellens Justitie-Stats-Ministern Herr Gunther, Hans Excellens Stats-Ministern för Utrikes Ärender Herr Friherre Lagerheim, Stats-Råden Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Viner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist, Friherre af Ugglas.
Hans Excellens Herr Justitie—Stats-Ministern uppläste till justering förslag till Kongl Maj:ts den 16 Mars 1855 beslutade Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående eftergift af Direktören A. L.
Hård af Segerstad ålagdt ersättnings-belopp.
Uppå Stats-Rådets hemställan täcktes Kongl. Maj:t denna Nådiga Proposition, sådan densamma finnes detta Protokoll bilagd, godkänna.
* In fidem N. A. Heurlin.
Prog. M lil. 3 M lil.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Juli 18S7, kl. 2 e. m.
Maj:ts Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående Landshöfding ar ne Friherre R.
Frölichs och Grefve P. A. Lewenhaupts bibehål lande vid deras ratt till framtida pension från Arméens Pensions-kassa; Gifven Stockholms Slott den 22 Juni 1857.
Sedan Kongl. Majit, vid underdånig anmälan af Rikets Ständers skrifvelse den 2S sistlidne April, angående de af Rikets Ständer beviljade bidrag till upprätthållande af pensioneringen från Arméens pensions-kassa, funnit för godt att, i öfverensstämmelse med det vilkor, Rikets Ständer härvid tillika fästat och hvilket äfven af Arméens senast församlade Fullmäktige blifvit antaget, under den 12 derpå följande
Maj i Nåder förordna, att delegare i Arméens pensions-kassa, som hädanefter erhåller civil eller annan tjenst med aflöning på Rikets stat eller uppföres på allmänna Indragnings-staten eller på annat sätt af Staten pensioneras, icke är berättigad att, så länge ban innehar sådana aflönings- och pensions-förmåner, som årligen uppgå till 3,000 R:dr R^mt, åtnjuta den honom i Arméens pensions-kassa tillkom mande pension, deras rätt likväl oförkränkt, hvilka redan innehafva pension i nämnda kassa och, såsom nu anställde i civil tjenst, framdeles kunna tillträda pension å allmänna Indragnings-staten; så hafva Landshöfdingen i Upsala län, Friherre Robert Fredrik von Kraemer, Landshöfdingen i Södermanlands län, Grefve Gustaf Erik Frölich och Landshöfdingen i Hallands län, Grefve Patrik Adolf Lewenhaupt, som alla äro delegare i Arméens pensions-kassa, men, såsom utnämnde till Landshöfdingar redan innan 1848 års reglemente för pensions-kassan utfärdades, ännu icke, ehuru fullårige, tillträdt pension från nämnda kassa, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att, i händelse, med tillämpning af det vid ofvanberörda bidrags beviljande af Rikets Ständer fästade vilkor, deras rätt till pension från Arméens pensions-kassa icke syntes fullt bevarad, Kongl.
Majit måtte genom Nådig framställning till Rikets Ständer bereda dem säkerhet för det pensions-belopp från Arméens pensions-kassa, hvartill de ansåge sig berättigade vid afskedstagandet.
Prog. M lil.
Maj:t har, med anledning häraf, i betraktande tagit: att ifrågavarande trenne, före år 1848 utnämnde Landshöfdingar, enligt gällande pensions-reglemente, varit och äro ovilkorligen förbundne att till pensions-kassan kontribuera, för att vid afgång från innehafvande Landshöfdinge-beställningar komma i åtnjutande af pension från kassan i den klass, de såsom militärer innehaft; hvaremot delegare, som derefter eller efter utfärdandet af 1848 års pensions-reglemente befordrades till Landshöfdinge-beställningar, kunnat jemte
Landshöfdinge-iönen uppbära pension under enahanda vilkor, som kassans öfrige pensionsberättigade delegare vid afskedstagande! tillkomme; att desse tre
Landshöfdingar således redan befunnit sig i en ofördelaktigare ställning, än de efter år 1848 utnämnde, i kassan delegande Landshöfdingar, enär de förre icke kunnat förvänta pension från Arméens pensions-kassa förr, än efter afskedet från Landshöfdinge-beställningarne, och att, i fall denna förväntade pensionsrätt skulle sökanderne betagas, till följd af vilkoret för bidragets beviljande åt pensions-kassan, oaktadt de fortfarande voro förbundne att betala pensions-afgifter intill afskedet, deras ställning blefve ytterligare försämrad, i jemförelse med flere yngre Landshöfdingars, hvilka redan åtnjuta pension och således upphört att betala afgifter till kassan.
Yid omförmälda förhållande vill Kongl. Maj:t härmedelst föreslå Rikets Ständer att meddela en sådan af rättvisa påkallad förklaring af det vid bidragets beviljande åt Arméens pensions-kassa fästade vilkor, alt ofvannämnde trenne Landshöfdingar, hvilka äro de ende, för hvilka det nu framställda förhållandet inträffar, måtte, ehuru de icke ännu tiilträdt pension från berörda kassa, likväl anses vara bibehållna vid deras rätt att vid afskedet frän Landshöfdinge-beställningen kunna, jemte dem, enligt författningarne, tillkommande pension å allmänna Indragnings-staten, åtnjuta pension äfven från Arméens pensions-kassa.
OSCAR. A. F. N. Gyldenstolpe, Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. Jii lil.
5 Utdrag af Protokollet öfver Landtförsvars-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen, i Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens öfvervaro, uti Stats -Rådet å Stockholms Slott den 22 Juni 1857.
Nä rv ar an de: Hans Excellens, Herr Justitie-Stals-Ministern Gunther, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim, Statsråden: Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist och Friherre af Ugglas.
Departements-Chefen Grefve Gyldenstolpe uppläste härefter till justering ett, i enlighet med nu faltadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående Landshöfdingarne Friherre R.
F. von Krasmers, Grefve G. E. Frölichs och Grefve P. A. Lewenhaupts bibehållande vid deras rätt till framtida pension från Arméens pensions-kassa; och behagade Kongl, Maj:t, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, detta förslag, sådant det finnes protokollet bilagdt, i Nåder gilla samt förordna, att Nådig Proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Ex protocollo J, A. Jcedrén. « Kongl. Maj:lt Nåd.
Prop. JK 142.
J1S 112.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Juli 18S7, kl. 2 e. m. Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, i fråga om behof af medel för en fyr-anldggning å Gottska Sandon; Gifven Stockholms Slott den 22 Juni 1857.
Uti ett utförligt betänkande, som nyligen blifvit af Lots-direktören afgifvet och, sedan Förvaltningen af Sjö-Ärendena sig deröfver i underdånighet yttrat, varit föremål för Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, har fråga väckts derom att, i öfverensstämmelse med särskildt uppgjorda förslag, Rikets Fyr- och Båk-väsende skulle, till sjöfartens ytterligare betryggande, utvidgas antingen så fullständigt, att i det när maste Rikets bela vidsträckta kust komme att belysas af fyrar och vid flera utomskärs eller till sjös belägna grund fyrskepp förläggas, samt dessutom åtskilliga nödiga ansedda hamn- och inomskärs-fyrar anbringades, känningsbåkar och stenkummel uppfördes och ett vida större antal bojar och konprickar, än det hittills bestämda, utlades, för hvilket allt kostnaden förslagsvis beräknats till en summa af 1,156,000 R:dr Riksmynt, jemte det att för dessa nya anstalters framtida vidmagtbållande upptagits en ökad årlig utgift af 118,000 R:dr samma mynt; eller ock i någon inskränktare mån, så att af hvad nyss omförmälda förslag innehåller endast det, sora kunde antagas blifva af allmännaste gagn och deraf behofvet redan vore genom er farenhet vitsordad!, komme till utförande, hvarigenom aniäggnings-koslnaden nedsattes till 598,000 R:dr och den ökade årliga underhålls—utgiften till 55,000 R:dr, allt Riksmynt; af hvilka förslag Förvaltningen af Sjö-ärendena ansett det förra, såsom föranledande större kostnader, än att till deras bestridande anslag kunde blifva att påräkna, vid sådant förhållande ej vara antagligt, men deremot understödt det sednare med några jemkningar, hvilka beräknats skola till 538,325 R:dr R:mt nedsätta det för en gång behöfliga anslaget, samt till 36,345 R:dr samma mynt tillökningen i de ständiga utgifterna för fyringsverket.
Då emellertid, efter hvad härvid tillika anmäldt blifvit, intetdera af de sålunda ifrågaställa förslagen till utvidgadt fyr- och båk-system skulle kunna utföras, utan att anslag dertill af Rikets Ständer beviljades, har Kongl. Maj:t väl, i betraktande deraf, att riksdagen så långt framskridit och de för Rikets Ständer tillgängliga medel redan tagits i anspråk för många likaledes vigliga statsbehof, icke funnit lämpligt att nu af Rikets
Ständer äska anvisning af nödiga medel till genomförande af något bland berörde förslag i dess helhet; men som de under sistforflutna tiden i närheten af Gottska Sandön timade talrika strandningar allt mer påtagligt ådaga - Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop, M 112. 7 lagt angelägenheten af fyr-inrättning derstädes, hvarom ock Kongl.
Stor-Britanniska Regeringen i ministeriel väg nyligen bos Kongl. Maj:t gjort framställning, har Kongl. Majit ej kunnat undgå att särskildt påkalla Rikets Ständers uppmärksamhet för detta i alla de omförmälda förslagen framhållna behof. 1 afseende härpå har Kongl. Majit för öfrigt funnit förekomma, att sedan, under så väl 1840 och 1841 som 1850 och( 1851 årens riksdagar, Rikets då församlade Ständer till Kongl. Majit ingått med underdåniga framställningar om en fyr-anläggnings tillvägabringande å Gottska Sandön, samt af sådan anledning nödiga undersökningar på stället blifvit anbefallda och egt rum, dervid sig visat, att en dylik inrättning af den lysningskralt, att de på 2 lill 3 sjömils afstånd från nämnde ö i nordostlig riktning belägna farliga undervattens-grunden Kopparstenarne, hvarest fyrfartyg ansetts icke kunna utläggas, folie inom fyrens lysningsvidd, otvifvelaktigt skulle lända till sjöfartens ytterligare betryggande i farvattnen deromkring, särdeles för fartyg, kommande ilrån Finska viken, Kongl. Majit uti Nådig skrifvelse af den 27 April 1854 meddelat Rikets då församlade Ständer hvad i ämnet förelupit och derjemte tillkännagifvit, att den ifrågakomna fyr-anläggningen borde, för undvikande af all förvexling med andra fyrar och för att kunna fullt motsvara ändamålet att tjena till varning för ofvanberörde svåra grund, bestå af tvenne särskilda, bredvid hvarandra uppförda samt med lontille-apparat och stillastående sken inrättade fyrtorn af trä, i enlighet med derom genom Förvaltningens af Sjö-ärendena försorg uppgjordt förslag, deri kostnaden beräknats till 80,000 Ridr Banko, hvartill dock tillgångar då saknades; men att Rikets Ständer, uti sitt härå den 8 November samma år afgifna svar, förmält sig ej hafva kunnat bevilja särskilda medel för ifrågavarande fyrbyggnader, ulan deremot anhållit, att, så snart nödiga tillgångar för uppförande af de tvenne fyrarne å Gottska Sandön kunde af lots- och fyrings-tnedlen beredas, denna fyr-anläggning mätte bringas till verkställighet; i anledning hvaraf Förvaltningen af Sjö-ärendena blifvit under den 7 påföljande
December i Nåder förständigad att, innan andra nya fyrbyggnads-företag ifrågasattes och så snart lots— och fyrings-medlen möjligen lemnade tillgång till ifrågavarande fyr-anläggning, med anmälan derom till Kongl. Majit i underdånighet inkomma.
En sådan anmälan har likväl hittills uteblifvit och kan efter all sannolikhet icke heller framdeles vara att förvänta, emedan merberörda medel funnits knappt vara tillräckliga för de redan befintliga fyr- och båk-inrättningarnes vidmakthållande; hvaremot vederbörande nu ifrågasatt särskildt anslag för fyr-anläggning å Gottska Sandön och dervid, i anseende till osäkerheten af byggnads-grunden, som består af flygsand, hemställt om sådan förändring i det om fyr-anläggningen derstädes förut afgifna förslag, alt fyrtornens stommar komme att utgöras af jern, hvarigenom den väsentliga fördel bereddes, att tornen icke allenast vunne säkrare sammanhållighet, utan ock, i händelse af behof, kunde nedtagas och å annat ställe ånyo uppföras, hvilken förändring likväl antagits komma att till 130,000 R:dr
Rimt förhöja bygguads-kostnaden. 8 Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. JM 112.
Vid nu anförda förhållanden föranlåtes Kongl. Maj:t härmed begära, det Rikets Ständer må, såsom extra anslag, bevilja den summa af Etthundra trettio tusen R:dr R:mt, hvilken, efter hvad bär förut nämndt är, beräknats blifva erforderlig för att å Gottska Sandön tillvägabringa en fyr-inrättning i enlighet med det af Lots-direktören sednast afgifna och utaf Förvaltningen af Sjö-ärendena förordade förslag.
De ärendet rörande handlingar skola varda öfverlemnade till det Rikets Ständers Utskott, som med beredningen deraf kommer att taga befattning.
C. H.
Ulner.
Utdrag af Protokollet öfver Sjöförsvars-Departementet tillhörande Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen, uti Hans Kongl. Höghet Kronprinsens närvaro, i Stats-Rädet å Stockholms Slott den 22 Juni 1857.
Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, • Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim, Stats-Råden Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist och Friherre af Ugglas.
Departoments-Chefen, Stats-Rådet Ulner, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förut fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, i fråga om behof af medel för en fvr-an läggning å Gottska Sandön; och behagade Kongl. Maj:t, enligt Stals-Rådets underdåniga tillstyrkan, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befalla att, i enlighet dermed, Nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Maj:ls Nåd Prof. J\s 115. 9 M 113.
MajUs Nådiga Proposition till Rikets Stander, om pensions beviljande åt f. d. Sekreteraren och Auditoren vid Flottan m. m. J. G. Bjorkegrens enka, Anna Maria Hedmansson; Gifven Stockholms Slolt den 1 Juli 1857.