Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
L. Lån, amorterings-, motion om beviljande deraf i och för kyrkobyggnader . . 6. „ fastighets-j om rättighet att återfå till banken, för sådana låns erhållande, inlemnade eganderättshandlingar . 25. „ „ angående ett lättadt sätt för inbetalningars verkställande derå 60. „ odlings-, afskrifning af ett sådant för A. G.
Göthbergs sterbhusdelegare 55. „ diskont-j, angående verkställd granskning af de vid
Diskont verket i Stockholm och Låne-kontoret i Götheborg inom linien förda äldre kapitalfordringar . 82.
Låne-kontor i Götheborg, om anställande af ett kanslistbiträde derstädes 72. „ „ om anställande af en kassör derstädes . 73. „ „ och Malmö, angående förslag till reglering af tjenstemannapersonalen och dess lö nevilkor 73.
Låne- och Kreditiv-förlog, obegagnade andelar deraf upptagas i beräkningen af Bankens sedelstock . . 47.
, Läne-rörelse, Bankens, reglering deraf , . 24, 39, 57, „ förändring i sättet för liqviden af ränte- och kapital afbetalningar å fastighetslån . 24, pag. 12. 39, pag. 2. „ om upphörande af skiftes- och odlingslån . . . . . . . . „ „ 19. „ p. 8 oell 12, „ om dito af kreditivet till Stock holms Stads Brandförsäkringskontor „ 22. „ om d:o af d:o till Stockholms Stads Drätsel-kommission „ „ 23. „ om inrättande af Låne-kontor i Wisby „ „ 30. „ p. 13 o. 67. s Lånc-rÖrelsc, om minskning af publika pappersfonden 24, pag. 34. „ om belåningssätt för Götheborgs stads samt Götha Kanal-bolags obligationer „ 35. „ om upphörande af anmaningsräkningar för fastighetslån 39, p. 5. 57, p. 3. „ om äfventyret för underlåtenhet att fullgöra föreskrifven inbetalning å fastighetslån . „ p. 10. ., p. 5.
M. Metalliskä kassanj föreskrifter rörande 37, 56, 66.
Missräkningspenningar.
Se: Kassörer.
Mynt-verket, Kongl., angående återbetalning af dess skuld till Banken 75. N. Nikodemi, A. Se: Eftergift.
Nilsson, N. i Barud.
Se: d:o.
Nordström, C. S., angående årligt understöd till henne .... 59.
O. OldeJ L. TV., om användandet för såväl Bankens, som Privat-bankers och Hypotheks-föreningars räkning, af ett utaf honom uppfunnet sedelpapper 14.
Organisation af Banko-verket, angående utarbetande af förslag dertill 48,62^74, P. Pension, om rättighet för Kamereraren Wäsström att vid afskedstagande undfå 1,200 rdr:s pension 19. „ förändrade grunder för beräkningen deraf • M. Pensions-anstalt för Diskont-verken och Tumba bruk, inrättande deraf 36. 42. n „ d:o anslag dertill från Fullmäktiges dispositionsräkning 59, 6 Persson, A-, i Holmerud.
Se: Sedlar.
Pettersson, C. M. Se: Eftergift.
Pettersson, J. JV.
Se: d:o Privat-banker, motion angående dels deras indragning, dels skyldighet för dem att erlägga högre bevillning . . 5. „ om ersättande af upphörd sådan . . . . . 43,65,77.
Reglemente, banko-, förändrade föreskrifter i 7:de art 59. i lista, 2:dra och 3:dje art. 74. i 5:te art 75, i 4'f]p ari" 76 i 1; 5, 6 och 7 afd. af 6 art. 77.’ i 2, 3 och 4 afd. af 6 art. 24, 39. i 8 art. ...... 78. „ om kungörande af åtskilliga föreskrifter deri .... 81.
Revisorer för Banko-diskont-verket och Låne-kontoren, om val deraf 3- Ränta pä ränta, om upphörande af beräkning deraf ... 24 pag. 2. s.
Sedelmynt, om utsättande af belöning för prof på förbättradt sådant 15.
Sedelpapper, angående begagnandet för Bankens samt Privat-bankers och Hypotheks-föreningars räkning af ett utaf L. W. Olde uppfunnet 14.
Sedelstock, Bankens, förändringar i sättet för beräknande deraf . . 47.
Sedlar: i 14 och 10 sk. kopparmynt, motion om utgifvande i allmänna rörelsen af det i Banken qvarvarande förrådet deraf 8. k 16, 12 o. 8 sk., om återutgifvande från Banken deraf 9. å d:o samt 14 o. 10 sk. kprmynt, ersättning åt Bankens n. v. Kommissarier för mistad inkomst för sedelkorsningen m. m 21, 34. i d.o d:o ersättning åt Kommissa rierne M. A.
Munthe och R. G. Murray d:o för skrifningen 21, 34. 7 Sedlar: 4 16,12 o. 8 sk., samt 14 o. 10 sk. krpmynt, ersättning åt medaljören G. Enegren för d:o för hvit stämplingen 21. å d:o d:o ersättning åt äldre kammar drängarne G.
Andersson för d:o d:o . 21. 4 d:o d:o ersättning åt Bankens yngre kammardrängar för d:o d:o 21.
å 1 rdr bko, utgifvande deraf 29. om ersättning till A.
Persson i Holmerud för en genom vådeld förlorad å 500 rdr 40.
Silfvermynt, om förändrad prägel å det silfvermynt, som i värde understiger 32 sk 4 „ motion om åtgärder till förekommande al felaktigt dy - likt mynts spridande 7. „ å 16 sk. rgd, om utgifvande deraf 29. „ å 4 sk. bko, om d:o * 29. „ och kopparmynt, om åtgärder till lättande af utvexling deraf i landsorterne 26.
Skotte, E., angående utbetalande från Banken till Skottes sterbhusdelegare af ett ersättningsbelopp 51, 63.
Stamboks- och Kollekt-medel i och för kyrkobyggnader, motion om beviljande i dess ställe af a mort eringslån 6. T.
Thomson, G. F.
Bruk, angående förändringar uti bokföringen och redovisningen derstädes 71. y. Vaktmästare, Banko-diskont-verkets, om gratifikation åt dem . . 69.
Vexlar, om rättighet att uppköpa dylika å Götheborgs Börs . 37, 56.
Vexlingsför skott till Wisby Låne-kontor 75. 3 Wåsström, A. W., ansökan om erhållande af fullmakt i elt lönebelopp af 1,200 rdr . jg, ö. Öller, H.
F.j angående årligt understöd till henne 59.
Österman, R.
Se: Eftergift. STOCKHOLM, Ecksteinska Boktryckeriet, 1851.
BIHANG • TILL S&mQQB PROTOKOLL VID Eilif tillin Itikidagen I Stockholm Åren 1850 oell t§5f.
SJETTE SAMEIMGEW.
Banko- samt Larf-Utskottens gemensamma Memorial, Utlåtanden och Betänk anden.
Banko- och Lag-Utskottens Betänkande, N:o t. 4 Y:o t Alik. lill Exp.-Utsk. d. 28 Juli 1851, kl. 1 e. m.
Betänkande, i anledning af räckta motioner, angående förändringar i lagstiftningen för Privatbanker. tili della ämne hafva följande motioner blifvit framställda: l:o hos llöglofliga Ridderslcapet oell Adeln: af Herr Hjerta, L. J., sorn föreslagit, alt Lag-Utskottet ensamt eller i förening med Banko-Utskottet mätte till Rikets Ständer inkomma med en mj lag för enskilda Banker, i närmaste öfverensstämmelse med de grunder, som beslölos af Högvördiga Presteslåndel och Hedervärda Bondeståndet vid sislförflutna riksdag.
2:o hos Högvördiga Presteståndet: af Herr Doktor Sandberg, sorn anfört, att, efter motionärens förmenande, den Privatbankerna medgifna rättighet att utgifva kreditsedlar dels ej öfverensstämde med Stadgandet i 72 8 Regeringsformen: all Rikets Ständer allena ega rätt att utgifva sedlar, som för mynt i riket må erkännas, dels icke varit afsedd i Kongl. Kungörelsen af den 14 Januari 1824, deruti förordnades: “att enskilda bolag finge, under föreskrifva vilkor, upprättas till bestridande af en sammansatt upplånings- och utlåning s-rörelse, som skulle förena de Icapilalegandes och kapitalbehöfvandes interessen,“ hvilket stadgande, efter motionärens åsigt, afsåge en upplånings- och utlånings-rörelse med rikets gångbara mynt, men icke någon rättighet för enskildt bolag till sedelemission; att emedlertid genom Privatbankernes trettonåriga fortgång och tillväxt, ställningen blifvit sådan, att en alltför hastig indragning af deras sedlar skulle Verka förstörande på landets rörelse, såvida icke Rikets Ständer kunde ersätta dem genom lånekontor öfver allt i landsorterna; Bih. till R.
Prof. 1850 $ 1851. 6 Sami. 2 Afd. 1 Höft. 1 2 Banko- och Lag-Utskoltens Betänkande, Nio 1. att de misslyckade försök, som under sistlidrie riksdagar blifvit gjorda, att förhöja den lägsta valören af deras krcdilsedlar lili 6 r:dr 32 sk. banko, på det att Riksbankens mindre sedlar icke skulle utträngas ur allmänna rörelsen, föranledt högljudda klagomål af Privatbankernes associerade, hvilka föregifvit, att de derigenom skulle tvingas att upphöra, men att dessa klagomål emedlertid visat sig vara ogrundade, helst den sedelstock, som Privatbankerne hafva utelöpande i allmänna rörelsen, erhållit en otrolig tillväxt.
Dessa sedlar, hvilka vid slutet af år 1834, då realisationen tog sin början, utgjorde, efter afdrag af inneliggande riksmynt, endast 570,000 r:dr, hade nemligen uppgått vid slutet af år 1838 till 2,531,249 r:dr, år 1845 till 4,088,207 r:dr, år 1848 lill 6,811,125 r:dr samt vid slutet af 1849 till 7,019.935 r:dr; att detta förhållande syntes motionären betänkligt för realisationens bestånd, då Riksbanken numera icke egde förmåga att reglera landets penningcväsende och sedelstock,; att Privatbankernes kreditsedlar vore af så mångskiftande slag, att allmogen hade svårt att igenkänna dem alla; att de icke alltid blefve emottagna i Kronans uppbörd och aldrig kunde användas till inbetalningar i Riksbanken, samt att de för sin stora mångfald och olikhet öppnade ett vidsträckt fält för efterapning; och har motionären, med anledning häraf, hemställt det vederbörande Utskott mätte få sig uppdraget alt undersöka, huruvida de af motionären yttrade betänkligheter kunde vara grundade; samt att, i sådant fall, inkomma med förslag lill sådana förändringar uti Privalbanks-lagstiftningen, att Riksbankens hufvudsakliga ändamål, sorn är upprätthållande af rikets myntvärde, icke genom någon Privatbankernes verksamhet måtte äfventyras.
3:o hos Vällofliga Borgareståndet: a) af Herr Bergman, som med förmälan, hurusom Kongl.
Maj:t genom nådig resolution af den 30 Oktober sistlidne år, uppå underdånig framställning af Direktionerne för Privatbankerne, i så måtto förändrat stadgandet i 8 § 1 mom. af Kongl.
Kungörelsen den 9 Januari 1846, angående enskilda banker,' hvilka utgifva egna kreditsedlar, att tiden för utg-ifvande af sådana sedlar, ljdande å minst 3 r:dr 16 sk. banko, hvilken, enligt nämnde Kongl.
Kungörelse, skulle tilländagått den 1 Januari innevarande år 1851, blifvit utsträck till samma dag år 1852, hvarefter kreditsedlar ej finge utgifvas å mindre valörer än 6 r:dr 32 sk. banko, anhållit, att Rikets Ständer måtte tillstyrka, det Kongl. Majit ville i nåder medgifva Privatbankerne rättighet att utgifva sedlar å minst 3 r: dr 16 sk banko, intill slutet af nu gällande oktrojer.
Banko- och Lag-Utskottens Betänkande, N:o 1.
3 Till stöd för denna anhållan har motionären anfört, att de af samtlige Privatbankerne utgifne sedlar å mindre valör än 6 r:dr 32 sk., utgörande en sammanlagd summa af cirka fyra millioner på en sedelemission af cirka tio millioner, omöjligen skulle kunna ersättas med sedlar å 6 r:dr 32 sk. och högre valörer, helst erfarenheten visat, att, vid en likartad operation, eller då rättigheten för Privatbankerne att utgifva sedlar på 2 r:dr och under 3 r:dr 16 sk. upphäfdes, dessa bankers utelöpande sedelstock under året näst efter indragningen nedsjönk med två millioner riksdaler; att enär 3i r:drs-sedlar iiölle sig ute hos den arbetande klassen och fijj r:ds-sedlar icke kunde till samma belopp användas inom samma klass, ett föibud emot förstnämnda sedlar ovilkorligen skulle hafva till följd indragning af Privatbankernes sedlar, en indragning, som, om än Privatbankerne skulle kunna skydda sig mot dess menliga följder, skulle för allmänheten medföra skadlig verkan, hvilken i främsta rummet komme att drabba den mängd näringsidkare, som af Privatbankerne å.tnjöte försträckningar, i det de gingo miste om det förlag de påräknat till underlättande af deras rörelse; att hvarje större sedelindragning hade menlig inverkan på handeln, näringarne och jordbruket Öfver hela rikpt och att den nu ifrågavarande komme att försvaga och hämma det lif i de serskilda näringarne, hvilket visat sig företrädesvis i de distrikter, hvarest Privatbanker blifvit inrättade; samt att, enligt hvad erfarenheten gifvit vid handen, de understöd, sorn från statens sida lemnades åtskilliga näringar, vöre, i anseende till en mängd formaliteter och reglementariska föreskrifter, hvilka gähle endast från en riksdag tili en annan, af beskaffenhet att icke motsvara näringsidkarnes behof. b) af Herr Norin, sorn, i motsats till Herr Bergmans framställning, jemväl under åberopande af ofvanberörde nådiga resolution af deri 30 sisllidne Oktober, hemställt om icke anledning och skäl vore för handen, alt Bikets Ständer, till förekommande af ytterligare modifikationer i afseende på Privatbankernes sedel-ulgifning, hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla, det någon vidare rubbning, lill fördel för dessa bankers aktie-egare, i de. genom Kongl.
Kungörelsen den 9 Januari 1846 stadgade grunder för sedel-utgifningen icke må ifrågakomma; helst det beständiga inflytandet deraf på omloppet af Bikets Ständers banks sedlar och dermed sammanhängande metalliska kassa vore uppenbart; och 4:o hos Hedervärda Bondeståndet: al Riksdagsfullmäktige Gabriel Andersson och Anders Olofsson från Elfsborgslän, 4 Hanbo- och Lag-Utskottens Betänkande, JY:o 1. sorn föreslagit, det måtte Rikets Ständer, med andi ing af nu gällande lagstiftning, angående enskilda banker, besluta följande stadgande!): 1:o alt Riksbanken, genom dess årliga vinst och öfriga dertill användbara tillgångar, må sällas i tillfälle alt öfvertaga Privatbankernas lånerörelse, och att förberörde tillgångar lill behöfligl belopp äro tillgängliga till den af b anker ne, hvars oktroj först tilländalupil; och vidare, i samma ordning, hvar efter annan, och följaktligen att oktroj för nya banker eller förlängning af redan meddelade, utan Rikets Ständers medgifvande hädanefter icke må ega rum.', 2:o att samtlige Privatbanker måtte förklaras skyldige att, så länge en sedelutgifmng af dem får ega rum, dertill använda blanketter af lika färg, storlek och gravyr, samt af lika valörer, så ali någon annan skillnad än den, som härleder sig från utgifning sorlen, icke må varda tillåten, hvarigenom den stora allmänheten sättes i tillfälle all bättre utröna tilläfventyrs skeende förfalskning; 3:o att, till undanrödjandc af den stora olägenhet, som nu tillskyndas den skattdragande allmogen och flere andre, privalbankssedlar, af livad beskaffenhet de vara må, måtte emoltagas i allmänna uppbörden, med förpligtelse för bankstyrelserne, att i landlränlerierna återlösa berörde sedlar å de dagar, som BankoUtskottet kan finna lämpligt bestämma, samt att försummad återlösning må medföra förlust af rättigheten all bankrörelse fortfarande bedrifva; och 4:o att för allmänheten tillhandahålla Utvexling af deras sedlar hvarje söknedag i så väl afdelnings- som hufvudkonloren, i likhet med hvad nu i Rikets Ständers bank är tillätet.
Den af Riksdagsfullmäktige Gabriel Andersson och Auders Olofsson väckta motion har blifvit af Heder varda Bondeståndet remitterad ti I Lag-Utskottet, men derifrån, jemte Utskottets Utlåtande N:o 2, till bemälde
Stånd återlemnad, hvaiom underiättelse meddelats öfrige Riks-stånden; hvarefter, enligt till Lag-Utskottet ankomne Protokolls-utdrag, motionen blifvit hos Högloft.
Ridöerskapet och Adeln ansedd tillhöra Banko- och Lag-Utskottens gemensamma behandling, af Högvördige Presteständet remitterad tili Banko-Utskottet sunt af Vallofl.
Borgareståndet och Hedervärda Bondeståndet till Lag-Utskottet återremitterad.
De öfrige nu ifrågavarande rnptionerne hafva blifvit remitterade till Banko-Utskottet.
Banko- och Lay-l (sköttens Betänkande, N:o /.
;> Och hafva' Banko- och Lag-Utskotten sammanträdt, för att gemensamt handlägga samtlige rnotionerne, hvilka Utskotten förehaft till pröfning i ett sammanhang, och meddela nu deröfver sitt utlåtande.
Beträffande således först Herrar Bergmans och Norms motioner, öfver hvilka, såsom afseende förändring i de vilkor, hvarunder nuvarande Privatbanker blifvit oktrojerade, Utskotten velat i främsta rummet yttra sig; så få Utskotten till en början erinra, hurusom vid 1844 — 1845 årens Riksdag, efter det olika meningar uppstått, huruvida Privatbankerne borde bibehållas vid deras dittills åtnjutna rättighet att utgifva egna kreditsedlar, eller denna rättighet borde antingen alldeles upphöra eller åtminstone inskränkas till sedlar å högre valörer, de förenade Banko- och Lag-Utskotten ansågo sig böra välja en medelväg, i det de löreslogo, att privatbankerna måtte få bibehålla rättigheten att utgifva egna kreditsedlar; men att minsta valören å dessa sedlar borde bestämmas till sex riksdaler 32 s k i!— lingar banko, motsvarande två riksdaler 24 skillingar silfver.
Hvad Utskotten sålunda föreslagit godkändes af Rikets Ständer uti deras till Kongl. Majit i underdånighet aflemnade lagförslag, hvilket i nu förevarande fråga jemväl af Kongl. Majit under den 9 Januari 1846 fastställdes, likväl med den modifikation, att den föreslagna minimi-valören, först från och med innevarande års början skulle vara 6 riksdaler 32 skillingar; dock alt äfven före nämnde tid, Privatbankssedlar å mindre valör än 3 riksdaler 16 skillingar banko ej finge i allmänna rörelsen utlenmas.
Emedlertid och uppå underdånig ansökning al privatbanks-direktionerne, det Kongl. Majit i nåder måtte utsträcka tillåtelsen för Privatbankerne att utgifva sedlar å sistnämnde valör, antingen till den tid, då de för dessa Banker nädigst beviljade oktrojer ginge till ända, eller åtminstone till den 1 Juli 1852, har Kongl. Majit, uti den af herrar Bergman oc h Norin nu åberopade nådiga Resolutionen af den 30 Oktober 1850, förklarat skäl icke hafva förekommit, att fästa afseende å direktionernes underdåniga anhållan, att under privatbankernes hela återstående oktroj—tid fortfarande lå utgifva sedlar af minst 3 j riksdalers valör; hvaremöt oell “då deri inskränkning uti privat-bankernes låne-rörelse, som indragningen af sedlar under 6 riksdaler 32 skillingar banko kunde föranleda, under dåvarande förhållanden med allmänna penningeställningen i landet, skulle kunna öka förlägenheten*1, Kongl.
Majit i nåder ville bifa la, att ofvanberörde termin, hvarefter sedlar å mindre belopp än 6 riksdaler 32 skillingar banko icke finge af Privatbankerne utgifvas, utsträcktes intill den 1 Januari 1852. (i Banko- och Lag-Utskottens Betänkande, N:o /.
I motiverna till det af förenade Banko- och Lag-Utskotten vid 1844—45 Srens riksdag utarbetade laglörslag i förevarande fråga, yttrade Utskotten tvekan, huruvida privat— bankerne skulla vilja fortsatta sin rörelse, om minimi-valörenf å deras sedlar bestämdes för hög.
Att emedlertid denna tvekan med rätta icke lann rum i afseende på den af Utskotten, föreslagna och sedermera fastställda minimi-valören 6 riksdaler 32 skillingar banko, har visat sig, helst alla de privatbanker, hvilkas oktrojer kort derefter gingo till ända, begärt nya.
De motiver, hvilka föranledde Rikets Ständers beslut i frågan vid nyssnämnde riksdag, hafva Utskotten funnit välgrundade; och om nu landets fioanciela förhållanden sedan dess icke undergått någon väsendtlig förändring, hvilket Utskotten, för sin del, anse icke vara ådagalagdt, så qvarstå också nämnde motiver i sin fulla kraft.
Utskotten kunna således icke inse något giltigt skäl, hvarföre Rikets Ständer, på salt Herr Bergman yrkat, skulle ^ med frånträdande af det förut i frå, an fattade beslutet, tillstyika livad Kongl. Maj:t, påsatt förut är nämndt, i nåder funnit godt att afslå.
Stats- Utskottets Betänkanden under Lagtima Riksdagen i Stockholm 1828—1829.
Fjerde Samlingen Andra Bandet Första Häftet af Bihang till Riks Ståndens Protocoll. STOCKHOLM, Tryckte hos Johan Hörberg, 1829.
' ' N:o 93.
Utlåtande, i anledning af den lins Yällofl. BorgareStåndet gjorde anmärkning vid redar: t i 011 en af slutmeningen uti Utskottets Betänkande N:o 22, rörande SlottsSnickaren J.
Dumratlis till Utskottet ställda Ansökning om bestämmande af en viss tid, efter hvars förlopp, den uti Sökandens bär i Slockholm belägne fasta Egendom, RiksgäldsContoiret beviljade inteckning, till säkerhet för meddelad förnyelse af en förkommen, al nämnde Contoir på VexelBanken utgifven, Assignation, måtte till all kraft och verkan upphöra.
Ofva nberörde Betänkande, hvilket, medelst ProtocollsUtdrag af d. 3o Januarii, är vordet frän Vällofl.
BorgareStåndet, i anledning af gjord anmärkning vid redactionen af slutmeningen, aterremitteradt, har, under d. 3o sisth Januarii, blifvit till alla delar gilladt af Höglofl. R. o. A., och likaledes, under den 26 i samma månad, af Högv.
Och sorn, vid detta förhållande, saken redan är, jemlikt 69 §. i RegeringsFormen, afgjord, så kan, i anledning af anmärkningen, någon ytterligare åtgärd icke äga rum; hvilket Utskottet får till svar Vällofl.
BorgareStåndet tillkännagifva.
Den 21 Mars 1829. 4 S t at s - U t s k o 11 e t s N:o 94- Utlåtande, i anledning af de hos Vällofl.
BorgareStåndet gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 65, angående åtskillige, genom Ii. M:ts Nådiga remisser, till B.
St:r öfverlemnade, Svenske Medborgares reclamationer, i afseende på ersättning för lidna förluster genom Skeppsuppbringningar.
(R:gs.-A.) Ofvanberörde Betänkande, hvilket, medelst ProtocoIlsUtdrag af den g Mars, blifvit från Vällofl.
BorgareStåndet med anmärkningar återremitteradt, bar under den 5 blifvit gilladt af H. B., o. A., den g af Högv.
PresteStåndet och den 2 af Hederv.
BondeStåndet allt innevarande Mars månad.
Och som, enligt 6g §. i RegeringsFormen, saken, genom 3:ne Stånds sammanstämmande Beslut, är afgjord, så kan någon ytterligare åtgärd, i anledning af Anmärkningarne, icke ega rum; hvilket till svar Utskottet får Vällofl.
Den 21 Mars 182g.
Berättelse om den af Utskottet förrättade granskning af R:g:sContoiret, General AssistanceContoiret samt f. d.
FilialDiscontlnrättningarne.
(R:g:s-A.) Enligt 53 §. i Re geringsFormen, åligger det StntsUtskottet, att hos R.
St.v uppgifva R:g:sVerkets till - Betänkande n, N:o g5. 5 stånd, förvaltning och behof. —■
Då desse sistnämnde hufvudsakligen komma att bero af de Beslut, hvilka, i afseende på den allmänna Stats-regleringen, varda vidtagne, har Utskottet, som nu hunnit fullända granskningen af, så väl R:g:sContoirets, sorn de derunder lydande Inrättningars förvaltning och Räkenskaper, ansett sig icke böra uppskjuta, att berättelse och utlåtande härom till R.
För att inhemta kännedom af sjelfva förvaltningen, har Utskottet låtit sig föreläsas alla hos Hrr Fullmäktige, Commissarierne i RiksgäldsContoiret och ÖfverCommissarierne i GeneralAssistanceContoiret,inom den 3i December sistlidet år 1828, förde Prolocoll, hvilka, vid Revisionerne, icke granskning undergått; äfvensom , i afseende på ett och annat ämne , Utskottet tagit kännedom af de hos Hrr Revisorerne förfallne öfverläggriingar; hvarförutan de af Hrr Fullmäktige samt vederbörande till Utskottet afgifne Berättelser blifvit med all uppmärksamhet granskade och med Protocoll och Räkenskaper samt andre Handlingar jemnförde.
Med tillfredsställelse har Utskottet erfarit, att R.
St:rs Reglementen, Instructioner och serskilda föreskrifter blifvit noga efterlefvade och iakllagne; äfvensom tillbörligt afseende är vordet fästadt på de af R.
St:rs Revisorer meddelade råd och tillstyrkanden; så att i dcssä hänseenden ingen den ringaste anledning till erinran förekommit. 6 Stats-Utskottets Beträffande Räkenskaperne, nemligen:
En Hufvudbok öfver R:gs:Contoirets
Skulder och de till deras afbördande anslagne fonder.
En dito öfver de vid sistlidne Riksdag till Canal- och andre Byggnader beviljade anslag samt de till deras bestridande anvisade tillgångar.
En dito öfver Götha CanalBolags f. d.
En dito öfver Malmö f. d.
DiscontVerk och En dito för General AssistanceContoiret; så befunnos alla dessa Hufvudböcker till och med för år 1826 vara granskade af R.
St:rs Revisorer; och hafva samtlige ifrågavarande Hufvudböcker för år 1827 nu blifvit af Utskottet reviderade; och hvarvid, i anseende till ziffran och verificeringen, någon anledning till anmärkning sig icke företett.
För Utskottet återstår nu således, att, på grund af den förrättade granskningen af Räkenskaperne, framlägga hvarje Inrättnings (mandelia tillstånd; och hvarvid förekommer: ira Afdelningen. 1 §•
Det egentliga R i ksgä I dsCon t o i r e t.
Innan Utskottet yttrar sig öfver resultaten, sorn de hithörande Räkenskaper utvisa, anser Utskottet sig aldraförst böra särskilt utreda förhållandet med någre, vid sistlidne Riksdag, gjorda dispositioner, hvarigenom , dels tilIfalIige tillgångar blifvit R:g:sContoiret anvisade och dels vilkorliga och till beloppen obestämda utbetalningar på Contoiret anordnade.
Betänkandea, N:o g5.
7 Till dispositioner af förra slaget hörer: a) Öfverflyttning till R:g:sContoiret af Actier uti Götha Canal till ett tecknadt Capital-beiopp af 35,000 R:dr, hvarå T%:delar, vid aflefvereringen år 1824 från K.
StatsContoiret, voro inbetalte, hvilka Actier tillhört Högstsalig H. M:t EnkeDrottningen Hedvig Elisabeth Charlotta. b) Från Directionen för NummerLotteri Inrättningen, år 1824, afleranade nämnde Inrättnings samlade behållning, bestående uti: 1:0 Contante medel . . v . .