Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Regeringsformen komme att upptaga, 29 Riksdags-Ordningen må härutinnan blott hänvisa till den förra.
Ändtligen får Utskottet vördsamt tillkännagifva, att
Utskottet funnit sig föranlåtet föreslå några smärre redactions-förändringar i den till 81 §.
Regeringsformen öfverflyttade 56 §., ibland hvilka utbytet af orden: utlåtande och yttrande mot ordet förslag är den hufvudsakligaste.
För Constitutions-Utskottet återstår nu att vördsamligen framlägga sjelfva rédactionsförslagen eller den ändrade Grundlags-lcxten, nemligen; Regeringsformen. §. 56.
”Allmänna frågor — — eller ock alldeles förkäsla.” Constitutions-Utshotlets Memorial N.-o 84• 5 ”,Rörande behandlingen af Grundlagsfrågor, finnes i 8 i §. ser skildi förordnadt.” §• 8i ”Denna Regeringsform — möjlige att verkställa.
Ständer må icke å den Riksdag, då Utskottet någon sådan ändring föreslår, kunna den till Grundlags-stadgande antaga, utan först å den nästföljande derom besluta.” ”Inkommer till Riksens Ständer Constitutions-Utskottet med något förslag till Grundlags-förändring, skall detsamma, efter öfverläggning derom i Ståndens Plena, först framställas till gillande eller ogillande.
Ogillas det af alla fyra, eller tre Stånd, förfalle frågan; gillas det af tre Stånd, eller stanna dervid två Stånd emot två, hvile förslaget till antagande eller förkastande vid nästa Riksdag.
Göras åter vid förslaget anmärkningar, blifve de, — tankar till ett f örslag i möjligaste måtto sammanjemka, och — — — anmäla.
Förena sig derefter minst 3:ne Riks-Stånd om ett förslag, hvile det — föreskrifne äro„> Blifva åter minst arne Stånds tankar i någon eller några delar förslaget hvile sedan till Riksens Ständers afgörande, som ofvan sa gdt är.
Blifva, å Riksdag, då öfver hvilande Grundlagsförslag beslutes, alla Riks-Stånden om ändringen ense — —• åstundan.” ”Vill Konungen hos — •— — uppdraga Constitutions-Utskottet att till Riksens Ständer afgifva sitt utlåtande, hvarom öfverläggning i RiksStånden ej må vägras, dock utan rubbande af den för behandlingen här nedan utstakade ordning.
Tillstyrker Utskottet — till Konungen, genom deras Talmän.” "Om vid Riksdag, då — — — sammanstämmande beslut.” Riksdagsordningen. x §• 29 i. mom. i:o ”Constitutions-Utskottet, som — förbättringar och förkla_ ringar deraf.
Öfverlernnar Konungen åt Riksens Ständer någon Propos tion rörande Grundlagar, eller inkommer, i följd af Riksdagsmans motion, Constitutions-Utskottet med något Grundlagsändrings-förslag, för - 6 Consiilulions-TJtskoltets Memorial N.o 8^. hålles dermed såsom i Regeringsformens 8t §. är, för båda fallen, stadgadt.
Då Utskottet icke funnit enligt Tryckfrihetslagen ansvara.’*
Slutligen torde Conslitutions-Utskoltet tillåtas vördsamligen erinra, all, i händelse ofvan tillstyrkta förslag godkännas, den i Utskottets Memorial N:o 47 uppställda redaction af ett föreslaget tillägg vid 73 §.
Riksdags-Ordniugen måste förändras genom utbytet, i citationen, af Regeringsformens 56 mot dess 81 §.
Reservationer : af Herr Cederschiöld, P. G.: ”Såsom jag i min reservation mot Memorialet N:o 75 redan förut sökt visa, har meningen med föreskriften om Grundlagsfrågors beredning vid en Riksdag och afgörande vid den nästföljande tydligen varit att försvåra Grundlagarnes förändring.
Med' denna mening öfverensstämmer också det sätt, hvarpå 2:dra mom. af 56:te §.
Regeringsformen blifvit af Riks-Slånden förstådt och tillämpad t: nemligen att ett af Constitulions-Ulskottet framställdt förslag kan af Rikets Ständer genast förkastas; och alt hvarje serskildt Riks-Stånd, som är missnöjdt med förslaget, skall ega rätt att få sin mening pröfvad i förstärkt Conslitutions-Utskott.
I min tanka hade Utskottet derföre endast bort förtydliga denna mening, som Grundlagarnes Stiftare synas hafva åsyftat, och som erfarenheten visat vara den enda möjliga att verkställa.
Alt,, såsom Utskottet föreslagit, ett Grundlagsförslag borde, tvärt emot 2 Stånds sammanstämmande vägran, likväl hvila till afgörande vid nästa Riksdag, skulle i betydlig mon lätta möjligheten af grundlagsändringar, och följaktligen vara rakt stridande mot den conservativa principen, hvars vigtighet det Högloft.
Utskottet sjelf erkännt.”
"Men föreskrifterna om grundlagsärendens behandling larfva ändring och förtydligande, icke blott i den delen, som angå de förslag, hvilka utgå ifrån Constitutions-Utskottet, ulan äfven i den, som rörer Konungens Propositioner.
Emellan 56:te och Sirsta §.
Regeringsformen finnas flere hit hörande motsägelser, som böra utplånas.
Sålunda skall t. ex., enligt 8i:sta §., en af Constitulions-Uiskottet//^j/-Åf Kongl. Proposition ovilkorligen hvila till nästa Riksdag, änskönt den blefveafalla 4 Riks-Stånden ogillad; då deremot Riks-Stånden af 56:te §. berättigas A Comtitutions-Utskotleln Memorial M.o 84. 7 att dervid göra anmärkningar, hvilka Constilulions-Ulskoltet ålägges att söka sammanjemka, hvilket försök naturligtvis skulle i förstärkt Constitutions-Utskott kunna leda till Propositionens förkastande.
Till man äler förstå ordalydelsen på annat sätt, så skulle, enligt 56:te §., Rikets Ständer icke ens kunna genast förkasta en Kongl. Proposition, som blifvit af Constitutions-Utskottet afstyrkt; hvartill likväl Sirsta §. lemnar Rikets Ständer full frihet
Det är väl sannt, att Constitutions-Utskottet har i sitt förslag undanröjt dessa motsägelser; men detta har skett på bekostnad af den rätt, Ständerna hittills baft att tilläfventyrs kunna på anmärkningsvägen genast tillintetgöra en af Constitutions-Utskottet tillstyrkt Kongl.
Dessutom anser jag för min del grundlagsändringar böra behandlas efter samma allmänna princip, förslaget må komma från hvilkendera Statsmagten som helst, nemligen att ingen ändring må kunna ske, derest icke Rikets Ständer dertill samtycka vid 2 på hvarandra följande Riksdagar.” ”Af alla dessa skäl, och för att derjemte kunna få föreskrifterna örn sättet för grundlagsändringars lillvägabringande mer sammanhängande och helgjutne, hade jag för min del önskat, att Utskottet velat föreslå följande förändrade redaclion af hela Sirsta § Regeringsformen:” ”Denna Regeringsform och Rikets öfriga Grundlagar kunna icke ändras eller upphäfvas, derest icke förslaget dertill blifvit, vid samma Riksdag då det väcktes, af Rikets Ständer godkändt, samt vid den nästföljande af alla Stånden antaget och af Konungen bifallet.
Och under ingenfö1 evändning må en ändring i Grundlag göras vid samma Riksdag, då frågan derom väckes.
Frågor i detta ämne kunna väckas dels af Konungen och dels af enskilda Riksdagsmänd’ ”Vill Konungen väcka en sådan fråga, höre hän hela Stats- Rådet, och öfverlemne sedan sin Proposition, jemte Stats-Rådets tankar deröfver, , till Rikets Ständer, med utförlig uppgift på den lagtext, som föreslås.
Sedan Constitutions-Utskottet deröf ver utlåtit sig, ankomme det på Rikets Ständer att antingen godkänna eller ogilla förslaget.
Godkändt anses förslaget genom minst 3 Stånds bifall; men i annat fall ogilladt.
Blir förslaget godkändt, hvite det till nästa Riksdag.
Antages det då af samtliga Riks-Ständen, begäre de dag att på Rikssalen få Rikets Ständers bifall dertill afgifva.
Blir deremot förslaget redan vid första Riksdagen af 2 eller flera Stånd, eller vid den andra af något enda Ständ ogilladt, vare Konungens Proposition af slagen, och under• 8 Conslilutions-Utskoltels Memorial N:0 84- rätte Rikets Ständer Konungen derom skriftligen, genom sina Talmän, med uppgift pä skälen till af slaget’' ”1 Ståndens plena må frågor icke väckas om ändring i Grundlag; utan skall den enskilde Riksdagsman, som vill en sådan ändring föreslå, ingifva sin motion derom till Constitutions Utskottet.
Blir en sådan motion af Utskottet ogillad, förf alle frågan, pä sätt i 84 $. vidare stadgas.
Anser deremot Utskottet motionen åsyfta en högst nödig eller nyttig förändring, och som tillika synes möjlig att verkställa, eger det att förslag derom till Rikets Ständer ingifva.
Blir detta förslag af 2 eller flera Stånd ogilladt, förjälle frågan.
Ogillas det blott af ett
Stånd, men godkännes af de öfriga, ankomme det på Constitutions-Utskottet, genom val i Ståndens plena förstärkt till 20 Ledamöter af hvarje Stånd, att förslaget genom omröstning godkänna eller förkasta.
Göras äter i Ståndets plena anmärkningar till ändring i förslaget, blifve de, hvilka hvarje
Stånd förklara utgöra dess gemensamma tanka, hänvisade till Constitutions-Utskottet, som då skall dessa anmärkningar i möjligaste måtto sammanjemka, och, der det ej låter sig göra, uppgifva förslag till propositioner för skiljaktigheternas afgörande genom votering i förstärkt Constitutions-Utskott.
Sedan förslaget till förändrad el ler ny grundlagstext, eller till något serskildt stadgandes upphäfvande sålunda blifvit fullständigt beredt, på det ena eller andra af nu uppgifna sätt, hvile det till nästa Riksdag, för att oförändradt antagas eller förkastas.
Blifva då alla Riks-Stånden ense om antagandet, öfver le nine de förslaget derom till Konungen genom deras Talmän, med motiverad begäran, att Konungen ville sitt bifall dertill gifva.
Konungen in hem te hela Stats-Rådets tankar deröfver, tage sedan i Stats-Rådet sitt beslut, och meddele Rikets Ständer på Rikssalen sitt samtycke, eller ock de orsaker, för hvilka han icke samtycker till deras åstundan ”Om vid Riksdag, då beredda grunlagsfrågor lagligen kunna afgöras, ytterligare uppskof föreslås, må det ej ega rum, utan Konungens och alla Riks-Ståndens sammanstämmande beslut;” af Contracts-Prosten Hallström: ”Det må medgifvas, alt någon rättelse i uttryck och ordalag är af nöden, för att bringa 56 och 81 §§.
Regerings-Formen i den öfverensstämmelse med hvarandra, att någon tvist deröfver icke kan uppstå.
Men hvarje försök, som i sådant afseende göres, går, om jag ej felar i mitt omdöme, en säker förkastelse till mötes, derest det i öppen strid med den opinion, som redan blifvit såsom arne Riks-Stånds gemensamma tanka uttalad, frånkänner ett enda Comlilutions-Uiskollets Memorial N.-o 84- 9 enda Ständs mening, i händelse den skulle utfalla till afslag eller ogillande af den tillstyrkta grundlagsförändringen, all kraft och betydelse vid den första beredande Riksdagen.
Uppenbart är detta undertryckande af något Riks-Slånds yttrade åsigt öfver ett ändringsförslag i sjelfva grund-författningen ett strängt ingrepp i dess constitulionela rättigheter, och i märkeligaste contrast med det liberum veto, sorn obestridligen vid en senare Riksdag tillkommer detsamma.
Hyllas äfven rätteligen den i Grundlagen nedlagda conservativa principen, så att dess förhöjande snarare åsyftas, än dess försvagande, så borde väl icke oundgängligen erfordras ett afslag af Riks-Ständens pluralitet eller 3:ne Riksstånd, på det att ett framlagdt förslag till ändring i Grundlagarne måtte kunna genast vid dess första skärskådande afvisas.
Tänkbart är ju likvist, att ett Consbitutions-Utskott kan i framtiden uppstå, som med djerfva steg skulle vilja framila på reformernas bana.
Efter min öfvertygelse kräfver helgden af Grundlagen och den representativa författningen, att i dylika ämnen allt afseende göres å hvarje Riks-Stånds serskilda tanka; och likasom ingen bevillning kan emot någotdera Ståndets vägran beslutas, ulan frågan i sådant fall hänskjutes till förstärkta StatsUtskoltets afgörande, så och med än mera skäl synes mig erforderligt, att, vid uppgörande eller beredande af en ändring i sjelfva den grundförfattning, hvarpå samhällsbyggnaden hvilar, intet Stånds tanka må undertryckas, utan att åtminstone ega någon appell för sig öppen.
Jag skulle fördenskull tro, att om a:ne Riks-Stånd ogilla det förslag till grundlagsändring, som Con§tilulions-Utskotlet framställt, bör ali fråga derom genast vid första Riksdagen förfalla; men, i händelse åter ett Stånd allena yttrar sig emot ändring, dess serskilda mening må dragas under förstärkta Constitutions-Utskottets pröfning.
Härmed instämmer ock på det närmaste nuvarande stadgande i det år i8i5 antagna senare moment af 56 §, om man allenast fattar Grundlagens ord i den enkla naturliga betydelse, hvai igenom de sins emellan med hvarandra öfverensstämma, och icke så, att nödvändigt en stridighet deruti inlägges.
Hen åsigt, Utskottets majoritet hyllar, äfven som hela den argumentation, som derför uti serskilda Betänkanden blifvit uppställd, bvilar ytterst på den vidsträcktare bemärkelse, som det i 56 och 8i §§.
Regerings-Formen förekommande ordet besluta förmenes å båda dessa ställen ega.
Det anses nemligen, utan behof af närmare pröfning, ove Bihang till R- £t- Prot. l834 och i835. 3 Sami. t z8:de HäJteS. 10 Constitutions-Utskotlets Memorial
N-o $4- derläggligen innebära rättigheten att så väl förkasta som antaga*
För min del får jag, i afseende på detta eardinal-ord, erinra, att dess bemärkelse måste obestridligen vara alldeles den samma i 81 sorn i 56§.» emedan väl icke Lagstiftaren karl rtmligeii anses hafva åsyftat en tvetydighet.
Men i senare momentet af 56. §., som jemväl handlar om Kongl.
Propositioner till ändring i Grundlagen, är klart, ätt ordet besluta alldeles icke kan fattas i den vidsträcktare bemärkelse, sorn ConstitutionsUtskottet adopterat, och på grund hvarutaf det skulle vara Riket* Slängder ovilkorligen förbjudet, att genast å första Riksdagen förkasta en sådan afgifven Kongl. Proposition, emedan det äldre förevarande senare momentet af 8i §., hvilket vid antagandet af 56 §:ens senare moment lemnades alldeles oförändradt, uttryckligen berättigar Rikets Ständer, att i visst fall genast förkasta den ändring i Grundlagen, som Konungen föreslagit.
— Härutaf vill för mitt enskilda bedömande vara tillräckligen upplyst, hvilkendera betydelsen af ordet besluta är i förrberörde §§. den sanna och af Lagstiftaren verkligen afsedda.
Med Utskottet är jag derom fullkomligen ense, att i Ståndens plena icke kunna väckas frågor om Gruudlagarnes förändrande, således icke eller förslag uppgifvas till ändring i sådana stadganden, sorn Utskottet ansett böra blifva oförändrade.
Men derest
Utskottet erkänt behofvet äf en ändring och till beredande deraf framlagt ett förslag, anser jag Riks-Stånden fullkomligen berättigade att utbyta detta emot ett annat, förande dock alldeles samma moment eller stadgande, hvaruti ändring blifvit af Utskottet tillstyrkt, och hvilket förslag kan af Riks-Stånden antingen enhälligt, eller efter samman jemkning eller genom omröstning i förstärkt Constitutions-Utskott godkännas.
Frågan är nemligen då, såsom 8i § bjuder, väckt inom Constitutions-Utskott et och målet beredt för en allmännare pröfning; hvarefter 56 §. lemnar för den vidare behandlingen sådana föreskrifter, som svårligen kunna gifva anledning till missförstånd.
Med fog lärer ej heller Constitutions-Utskottet kunna göra anspråk på den förmåga, som Grundlagen icke heller det tillerkänner, att framlägga de bästa och fullkomligen genomtänkta ändrings-försiag, hvilka i kraft af denna sin egenskap kunde och borde med ringa eller ingen förändring vara bindande för Rikets Ständer.
Constiiutions-Utskottet har i bestämda fall vissa praerogativer; men Regerings-Formens 83 §. tillåter icke, att dessa uppstegras till större vidd ecb betydenhet, än Grundlagen uttryckligen angifvit; och vid sidan af det ändringsförslag, som Utskottet framställt, måste ett annat, som vunnit eli helt Stånds Constilutions-Ulskottets Memorial N.-o 85 i] eller arne Riks-Stånds bifall, få åtminstone täfla om företrädet, derest det skulle kunna göra sig gällande hos de öfriga Stånden.”
Doctor Nibelius instämde så vida i Prosten Hallströms reservation, xitt ban ansåg ett af Constitutions-Utskottet afgifvet förslag till grundlagsförändring, som af tvänne Riks-Stånd, vid den Riksdag, då det väckes, hlifver ogilladt, böra förfalla, samt, i den händelse ett Stånd detsamma förkastar, frågan derom böra hänskjutas till förstärkt ConstitutionsUlskolt.
Ankom till Exp.-Utsk. den 3o Januarii i835.
Memorial, med förslag till ändring och tillägg i j5 $. Regerings-Formen.
Maj:ls till Rikets Ständer aflåtne Nådiga Proposition om grunderna för Markegångsprisens bestämmande, äfvensom för räntors och tionde-anslags återingående till Kronan, samt under angifvande på vigten och nödvändigheten af ändring och förenkling i dessa delar, med jemnande af under en längre tidsföljd uppkomna olikheter emellan de skattskyldige, har, för beredande af sådana åtgärders säkrare och skyndsammare verkställighet, Herr Hjärne, Harald^ hos ConslitutionsUtskottet föreslagit det grundiags-stadgande, medelst tillägg i 75 §, Regerings-Formen, alt, vid hvarje Riksdag, en Markegångs-Taxa borde för hvarje serskildt
Län eller District upprättas, efter ett medium af de sista tio årens markegångspris, och, enligt Bevillnings-Utskottets uträkning häröfver, fastställas af Rikets Ständer för att gälla intill nästa Riksdag.
Gillande Molionairens åsigt och syftning, tror likväl Constitutions-Ut skottet, alt ändamålet skulle på bättre och formenligare väg ernås, om, i stället för att genom Grundlag bestämma Markegångs-Taxornas tillämpningsgrunder, grundlags-hindren för dessas utstakande, genom bägge Statsmagternas medverkan, efter behof och omständigheter, undanröjdes; och det är i öfverensstämmelse härmed, som Utskottet får, till den i Grundlagen anvisade behandling, vördsamligen framlägga nedanstående förändrade reduktion af berörde Regerings-Formens .75 §.: st Constilittions-Ulskottets Memorial N.o 35. ’’Ärliga Markegångs-T^-ror upprättes genom
Deputerade af alia RiksStånden, nämnda på det sätt hvarje
Stånd för sig serskildt föreskrifver, och skola, sedan de vunnit laga kraf t} gälla till den efterföljd; sorn Konungen och Rikets Ständer bestämma Stockholm den 3o Januarii i835.'
\... * tS> STOCKHOLM, Ecksteikska Tryckeriet, i835. Consiitutions-Uisloltels Memorial N:o 86.
Ankom till Exp.-Utsk. d. ig Febr.
Memorial, angående Herr M. J.
Crusenstolpes anledning till anmärkning emot Konungens Rådgifvare i Ministeriela och Commandomål.
Sedan Ridd. och Adeln, under den 3o October nästlidne Sr, till Constitutions-Utskottet remitterat en af Herr Crusenstolpe _, Magnus Jacob, iden form 2g §.
Riksdags-Ordningen föreskriiver, anmäld anledning till anmärkning emot Konungens Rådgifvare i ministeriela och commando-mål, har omsider den 27 dennes Herr Crusenstolpe hos Utskottet uppgifvit ifrågavarande anmärknings-anledningar, nemi.: 1:0 Mot Konungens Rådgifvare i ministeriela ärenden, för rådgifvandeåtgärden, angående den utomordentliga beskickningen till Petersburg, vid Alexander-monumentets aftäckande, samt hvad dermed står i sammanhang, hvarigenom Kronan Sveriges värdighet, Nationens känsla ooh Regerande
Konungahusets sanna interesse skola blifvit förnärmade. 2:0 Mot Konungens Rådgifvare i commando-mål för Armeen: a) för det ingrepp mot formen, att H. M. Konungens Adjutanters rapporter om tillståndet i Provincerne under Cholerans härjningstid, och således ärenden, hvilka ej tillhöra bemälde Rådgifvares embels-befattning, likväl af honom inför Kongl. Maj:t i underdånighet föredragits; b) för det Armeens materiel blifvit vanvårdad, — en slutföljd, som hemtats från tvanne Ridderskapets och Adelns Ladamöters offentliga yttranden till Ståndets protocoll, dels alt ”Beväringen vöre föga bättre beklädd än i trasor,” dels att ”erforderliga gevär saknades.”
Vid öfvervägande af delta ämne, och hvad dervid främst beträffar den mot Konungens Rådgifvare i ministeriela mål framställda anmärkning^ anledningen, så enär, jemlikt 7 §.
Regeringsformen, ministeriela mål utgöra verkligå Regeringsärenden, hvilka ock, enligt 11 §., böra inför Konungen af ansvarig
Rådgifvare föredragas, men den utomordentliga beskickningen lill S:l Petersburg icke veterligen åsyftade någon allmän, Riket Bihang till R. S. .Prof. 1834 och 1835- 3'dje Sami. 1 29-de liäflet.
9 Constitutions-Utslottets Memorial JV/o 86. rörande angelägenhet eller underhandling, utan blott en Regenter emellan öflig heders- och vänskapsbetygelse, ett meddelande alldeles icke af diplomatisk natur, hvilket H. M. Konungens bref och H. M. Ryske Kejsarens svar derå, som genom allmänna Tidningarne erhållit offentlighet, säkrast utvisa, anser Constitutions-Utskoltet denna så kallade anmärkningsanledning icke vara föremål för någon af Grundlagen medgifven granskningsåtgärd.
Vidkommande dernäst förra punkten af de mot Konungens Rådgifvare i commando-mål rigtade anmärkningsanledningar, finner Constitutions-Utskottet att, sedan H. M.
Konungen, outtröttlig i Dess höga omsorger för under* såsers väl, utsändt vissa bland sina Adjutanter till landsorterna, för att inhemta underrättelser om Cholera-farsoten och medverka till dess hämmande, — hvilket allt Motionairen icke aktat lämpligt att klandra, — det ock varit i sin ordning, att
Adjutanlernes successivt ingående rapporter inför Konungen framlagts af den militaire Embetsman, som med GeneralAdjutants-befattningen för Arméen förenade Chefskapet för H. M. Konungens tjenstgörande Adjutants- och Ordonnance-OSicers-Corps, och således vid detta tillfälle icke handlat i egenskap af Konungens Rådgifvare, utan i den af underordnades förman.
Att, för öfrigt, i följd af denna föredragning, några officiela åtgärder icke vidtagits, ådagalägges nogsamt af de i Tidningarne införda, samma rapporter rörande artiklar.
Hvad slutligen angår senare anmärkningspunkten, lösligen bildad a£ tvänne militaire Riksdagsmäns yttranden, för hvilka dessutom de tilläfventyrs andragna motiven icke uppgifvits, måste obestridligen Konungens Rådgifvares embets-utöfning och handlingssätt endast bedömas efter deras till protocollet uttalade med ansvarighet förbundna rådslag, icke efter några inom ett Riks-Stånd af dess Ledamöter ansvarsfritt framsagda meningar, och minst efter dessas godtyckliga tolkning.
Under sådana förhållanden har Constitutions-Utskottet funnit sig föranlåtet, att Herr Crusenstolpes, i ofvanberörde måtto, framställda anmärkmingsanledningar, såsom obefogade, till alla delar underkänna..
Stockholm den 3o Januarii i835.
Constitutions- Utskottets Memorial N:o 87. 3 N:o 87.
'Antom till Exp.-Utsk. den 19 Febr, Memorial, i anledning af återremisserna på Memorialet N:o 32, angående Urtima Riksdagar.
Efter föredragning och pröfning af Constitutions-Utskottets Memorial N:o 32, med förslag till Grundlagsbestämmelser, angående Urtima Riksdagar oell dessas föremål, har samma Memorial blifvit från alla Riks-Stånden återförvisadt, med anmärkningar, dem hvarje Stånd serskildt förklarat utgöra dess gemensamma tankar, nemi.:
Af Häglof.
Ridder skåpet och Adeln: 1:0
Att vid slutet af 4f> §•
Riksdags-Ordningen må införas: ”Vid Urtima Riksdag öfverlägge och beslute Rikets Ständer blott om sådane allmänna ärenden, dem Konungen framställer, eller sorn deraf blifva en omedelbar följd-, eller sådane, som röra Rikets Ständers Herks ocA Ståndens enskilda angelägenheter.
Dock må Grundlagsändring icke vid Urtima Riksdag kunna föresläs senare än ett är före nästa Lagtima Riksdag j ej heller af göras förr än ett är efter sedan den vid föregående Riksdag blifvit förklarad säsom hellande ; 2:0 att emellan orden ”hvarje" och "Riksdag” ordet ”Lagtima” bör i 108 §.
Regeringsformen och 65 §. Riksdags-Ordningen inläggas; 3:o att Utskottet eger tillse, huruvida någon jemkning af 56 och 81 §§.
Betunkaruhn. 157 HofStat, att derstädes afldnas efter Kongl. Maj:ts Eget
Nådiga godtfinnande utaf den, i ett för allt till Kongl. Maj:ts Nådiga Disposition an. slagne, HofhållningsSumma.
Oell som Utskottet anser någon rubbning uti denne af Biksens Ständer upgjorde och utaf Kongl.
Maj:t i Nåder antagne och gillade Reglering icke äga rum saint härvid dessutom förekommer, att, såsom Utskottet i flere dylike fall sig yttrat, någre tillökte Edner elier Arfvoden på Rikets Stat, för det närvarande, i anseende till Statens otillräck, lige tillgångar samt en förestående allmän Reglering af Civile Embets- och TjensteinannaCorpserne, icke kunna föreslås, kan Utskottet icke gifva någon anledning till bifall å förevarande hemställan; hvilket till Riksens Ständers bepröfvande vördsamt hemställes.
Stockholm den 31 Januarii 1818- N:r 6l. Riksens Högloft.
Ständers Stats Utskotts Utlåtande, i anledning af Herr Borgmästaren och Lagmannen U11 - bergs Motion om Löners anslående för Brottmåls Domare.
VV äliofl.