Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ökadt spannmålsanslag för Chefen vid Wermlands FältjägareRegemente. 7:o Fortfarande lönförhöjning för Konungens LifGardesRegementen. 8:0 Fortfarande lönförhöjning för H. K. H. Kronprinsens HussarRegemente. 9:o Lönförbättring för LifBeväringsRegementet. 10:o Yexelkontrollörsarfvodenas fortfarande anvisning till utgående af besparingarna å Riksstatens Ändra Hufvudtitel. ll:o Beviljadt lån ifrån Riksstatens Nionde Hufvudtitel, för iståndsättande af Häradshöfdingebostället Allequia.
12io XIX 12:o Postportoersättning för Konungens utrikes Beskickningar, anvisad till utgående af postmedlen. 13:o De för Carl Gustafs Stads Gevärsfaktoris förändring och utvidgning erforderliga kostnaders godtgörande, dels genom användande af en del utaf anslaget för gevärstillverkning, dels genom försäljning af åtskilliga nämnde Faktori tillhöriga lägenheter. 14:o
Anvisning af medel från anslaget för publika byggnaders i Stockholm reparation och underhåll, till reparation af Konungens LifGardes till häst kasern och till anläggning af en ridbana för samma Regemente. 15:o Anvisning af medel från nyssnämnde anslag till förändrad inredning af Kongl. Teaterns salong. 16:o StatsRådet m. m.
Herr Friherre Johan Lagerbjelkes aflöning å Riksstatens Fjerde Hufvudtitel under den tid, han aftjenat begrafningshjelp å StalsRådslönen.
Enligt ansökningen Lit. F. 1 :o Kongl.
KonvojKommissariatets bemyndigande att meddela accepter till betalning af nya Trollhätte Kanalbolags anvisningar å Handels och sjöfartsfonden. 2:o Beviljadt anslag från extra utgiftsmedlen till betalning af Kongl. Teaterns skulder samt autorisation för TeaterDirektionen att för samma ändamål upptaga lån. 3:o En å Kongl.
Kabinettskassans vägnar ingången borgensförbindelse för den så kallade Barthelemy fondens skuld; och Enligt ansökningen Lit. G. Utbyte af Förste Majorsbostället vid Westmanlands Regemente Bennebäck emot egendomen WestTärna.
Hvarjemte Herr Justitieombudsmannen, under åberopande af dels Konstitutionsutskottets honom gifna uppdrag att de beslutade åtalen i laga ordning utföra, dels ock 102 och 106 §§.
Regeringsformen samt 5 §. af Rikets Ständers för deras Justitieombudsman fastställda Instruktion, hos RiksRättens Ordförande äskat kallelse å nedannämnde Herrar Ledamöter af StatsRådet och den Kongl. Regeringen äfvensom Föredragande, att inför RiksRätten svara, livar uti sina, af ofvanom förmälda till åtal förvista mål, nemligen:
III XX H. E., f. d.
JustitieStatsMinistern, R. o. K. af K. M. O. m. m., Herr Grefve Mathias Rosenblad, i punkterna Nrris 1, 2 och 3 i ansökningen Lit. A; i ansökningarne Lit. B och Lit, C; Arris 1, 2, 3 och 4 i ansökningen Lit.
D; Nrris 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14 och 16 i an sökningen Lit. E; Nrris 1 och 2 i ansökningen Lit.
F, samt i ansökninningen Lit. G. H. E., StatsMinistern för Utrikes ärendena, R. o. K. af K. M. O. m. m., Herr Friherre Gustaf Nils Algernon Adolf Stjerneld, i punkterna
Nro 3 i ansökningen Lit.
A; Nrris 3 och 4 i ansökningen Lit.
D; Nrris 1, 2, 14 och 15 i ansökningen Lit. E; Nrris 1, 2 och 3 i ansökningen Lit. F, samt i ansökningen Lit. G. H. E., f. d. StatsRådet, R. o. K. af K. M. O. m. m., Herr Grefve Carl Axel Löwenhjelm, i punkterna Nrris 1, 2 och 3 i ansökningen Lit. A; i ansökningen Lit.
B; Nrris 1, 2 och 3 i ansökningen Lit.
D; Nrris 1,2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 13, 14 och 15 i ansökningen Lit. E, samt Nrris 1 och 2 i ansökningen Lit. F. f. d. StatsRådet, R. o. K. af K. M. O. m. m., Herr Friherre Gustaf Fredrik Åkerhjelm, i punkterna Nrris 1 och 3 i ansökningen Lit. A; i ansökningarne Lit. B och Lit.
C,* Nrris 2 och 4 i ansökningen Lit. D; Nrris 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 13, 14 och 15 i ansökningen Lit.
E; Nrris 1 och 2 i ansökningen Lit. F, samt i ansökningen Lit. G. f. d. StatsRådet och Presidenten, K. af K. N. O. m. m., Herr Gabriel Poppius, 1 punkterna
Nro 1 i ansökningen Lit. A; i ansökningen Lit.
B; Nro 1 i ansökningen Lit. D, samt Nrris 1, 2, 5, 6, 10, 11, 13 och 14 i ansökningen Lit. E. StatsRådet, R. o. K. af K. M. O. m. m., Herr Friherre Johan Lagerbjelke, i punkterna Nro 4 i ansökningen Lit.
D; Nrris loch2 i ansökningen Lit. E, samt Nro 2 i ansökningen Lit. F. I. d. StatsRådet, nu mera Presidenten i Kongl. BergsKollegium, K. af K.N. O. m. m., Herr Friherre David von Schulzenheim, i punkterna Nrris 1, 2 och 3 i ansökningen Lit. A, i ansökningarne Lit. B och Lit. C.; Nrris 1, 2 och 4 i ansökningen Lit. D; Nrris 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 och 14 i ansökningen Lit. E, samt Nrris 1 och 2 i ansökningen Lit. F. 1. d. StatsRådet, K. af K. N. O. m. m., Herr Grefve Carl Gustaf Hård, i punkterna Nrris 2 och 4 i ansökningen Lit.
D; Nrris 1, 2, 4, 9 och 10 i ansökningen Lit.
E; Nrris 1 och 2 i ansökningen Lit.
F, samt i ansökningen Lit. G. XXI f. d. SlatsRådet, numera GeneralTullDirektören, K. af K. N. O. m. m., Herr Friherre Carl Henric Gyllenhaal, i punkterna N:o 2 i ansökningen Lit. D; N:ris 1, 2, 4, 9, 12 och 16 i ansökningen Lit. E, samt N:ris 1 och 2 i ansökningen Lit. F. StatsRådet, R. af K. N. O. m. m., Herr Albrecht Elof Ihre, i punkterna N:o 4 i ansökningen Lit. D; N:ris 1, 2 och 14 i ansökningen Lit. E; N:ris 2 och 3 i ansökningen Lit. F, samt i ansökningen Lit. G. f. d. StatsSekreteraren, nu mera Presidenten i Kongl.
KommcrsKollegium, K. af K. N. O. m. m., Herr Carl David Skogman, i punkterna N:ris 2, 3 och 4 i ansökningen Lit. A; i ansökningen Lit.
B; N:ris 1 och 2 i ansökningen Lit.
D; N:ris 1, 2, 3, 10 och 12 i ansökningen Lit. E, samt N:ris 1, 2 och 3 i ansökningen Lit. F. f. d.
StatsSekreteraren, K. af K.N. O., Herr Magnus Georg Danckwardt, iden uti ansökningen Lit.
C. omförmälda punkt, f. d.
StatsSekreteraren och tillförordnade Idof Kansleren, K. af K. N. O. m. m., Herr August von Hartmansdorff, i punkten N:o 4 i ansökningen Lit. E. f. d. StatsSekreteraren, K. af K. N. O., Herr Gabriel Grip, i punkterna N:ris 4, 5, 6, 7, 8, 9, 13 och 16 i ansökningen Lit. E, samt i ansökningen Lit. G. f. d. tillförordnade StatsSekreteraren, KansliRådet och R. af K. N. O., Herr Georg Ulfsparre, i punkterna N:o 3 i ansökningen Lit. D, samt N:ris 11, 14 och 15 i ansökningen Lit.
E. f. d. tillförordnade StatsSekreteraren, KansliRådet och R. af K. N. O., Herr Gustaf Fredrik Bohm, i punkten N:o 1 i ansökningen Lit.
E. f. d. tillförordnade StatsSekreteraren, ExpeditionsSekreteraren och R. af K. N. O., Herr Sven Abi’aham Munthe, i punkterna N:o 4 i ansökningen Lit.
D; N:ris 1, 2 och 15 i ansökningen Lit. E, samt N:o 2 i ansökningen Lit.
F. f. d. tillfördnade StatsSekreteraren, ExpeditionsSekreteraren och R. af K.N. O., Herr Carl Wilhelm Riben, i punkten N:o 4 i ansökningen Lit. E. I anledning häraf och sedan, uppå Herr Presidentens och Ordförandens hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjorda anhållan om uppgift å de personer, hvilka för närvarande åtnjuta Kongl. Maj:ts förtroende att vara Högste
Befälhafvare öfver de i hufvudstaden tjenstgörande trupper och den härstädes förlagda del af Kongl. Maj:ts Flotta, Kongl. Maj:t låtit genom Chefen för Landtförs varsDepartementet, jemlikt skrifvelse den 17 innevarande månad, till nådigt svar meddela, att Herr GeneralLöjtnanten Lorichs och Herr Vice Amiralen XXII Coyet innehafva nämnde befäl, den förre vid trupperne och den sednare vid flottan, hade Herr Presidenten och Ordföranden utsatt RiksRättens sammanträde till denna dag, klockan 12 på dagen, uti Riddarsalen å Stockholms Slott samt dertill kallat RiksRättens ofvauupptagne Herrar Ledamöter, tillika med Herr KaromarRättsRådet och R. af K. N. O., Göran Gustaf Uggla och Herr AmiralitetsKammarRådet Johan Carl Widin, äfvensom Herr Justitieombudsmannen derom blifvit underrättad.
Sedan RiksRättens Herrar Ordförande och Ledamöter, med undantag af Herrar KammarRättsRådet Uggla och AmiralitetsKammarRådet Widin, hvilka låtit anmäla hinder för inställelse i dag af sjukdomsförfall, till hvars bestyrkande den se thia re jemväl företett behörigt läkarebyg, nu tillstädeskommit, samt Herr Presidenten 'von Rosen gifvit tillkänna, att han, i anseende till nödvändigheten för RiksRätten alt genast vid första sammanträdet äga biträde af Sekreterare och Protokollsförande, tillkallat Assessoren i Kongl. Majrts och Rikets Svea HofRätt, Göran Magnus Arell och undertecknad, Fiskal i samma Kongl. HofRätt, af hvilka, på Herr Presidentens förslag, Assessoren Arell antogs till Sekreterare och undertecknad att föra protokollet; så anmälde Herr Presidenten von Rosen vidare, att han ansett sig icke kunna, emot ordalydelsen af 102 §.
Regeringsformen, till Ledamot i RiksRätten kalla tillförordnade Herr Presidenten i Kongl. Krigs Kollegium, och att, ehuru Herr HofRättsRådet Landin, såsom ett af de två äldste Råden i Kongl. Svea HofRätt, jemlikt åberopade §. vore medlem af RiksRätten, Herr Presidenten likväl i förevarande fall, der Herr HofRättsRådet i sin tillika innehafvande egenskap af Rikets Ständers Justitieombudsman vidtagit de åklagareåtgärder, hvilka föranledt RiksRättens sammanträde, funnit någon fråga icke kunna uppstå om Herr IIofRättsRådets kallande som Ledamot till sammanträdet.
Efter inhämtad upplysning, att samtlige RiksRättens närvarande Herrar Ledamöter tillförne aflagt domareed, upplästes nu Herr JustitieOmbudsmannens of vanberörde ansökningar.
Som deraf befanns, att Herrar Presidenterne Skogman och Friherre von Schulzenheim blifvit, såsom Konungens f. d.
Rådgifvare, sjelfve tilltalade i åtskilliga af de anmärkta punkterna, och derigenom voro såsom Herr JustitieOmbudsmannens vederdeloman att betrakta, ansågo bemälde Herrar
Presidenter för deras del sig vara, jemlikt 13 Kap. 1 §.
Rättegångsbalken, af laga jäf hindrade att med saken domarebefattning taga.
Dessa jäf gillades af RiksRätten, hvadan Herrar Presidenterne Skogman och Friherre von Schulzenheim uppstodo och bortgingo.
Herr Presidenten von Rosen uppgaf, att han är syskonebarn i skyldskap med H. E. f. d.
JustitieStatsMinisteru Herr Grefve Rosenblad, på grund XXIII hvaraf och då II.
E. vore tilltalad, i 26 bland de 30 till åtal för vista punkterna, och i förstnämnde 26 punkter jemväl, i mer eller mindre mån, förekom anmärkning emot hvar och en af de öfrige svaranderne, hvilka således jemte II.
E. voro derutinnan sakägare, Herr Presidenten ansåg sig likaledes enligt åberopade lagens rum jäfvig att i saken vara domare.
RiksRätten fann det uppgifna skyldskapsförhullandet utgöra lagligt jäf för Herr Presidenten von Rosen att döma i saken, så vidt den rörde H. E. Herr Grefve Rosenblad.
I följd häraf afträdde Herr Presidenten von Rosén, och Herr Presidenten Friherre Cederström , såsom äldste i tjenst varande Presidenten, intog, jemlikt stadgandet i 102 §.
Regeringsformen, Ordförandeplatsen; deruppå Herr Presidenten af Billbergh yttrade, att ehuru Herr Presidenten efter erhållen kallelse infunnit sig härstädes, ansåg sig likväl Herr Presidenten, enligt Grundlagen, icke vara behörig Ledamot i RiksRätten.
Utom det att, efter Herr Presidentens tanka, Lagstiftaren uttryckt den allmänna grundsats, att hvarje medlem af RiksRätten borde vara i utöfning af det embete, som berättigade honom till säte derstädes, stadgade åberopade 102 §. i Regeringsformen bestämdt för Presidenter, alt de böra vara i tjenst.
Då det vore kändt, att Herr Presidenten af Billbergh för närvarande åtnjuter ledighet från utöfningen af Presidentsembetet i Kongl. Kammar Rätten, ansåg ock Herr Presidenten det icke vara förenligt med anförda stadgande i 102 §.
Regeringsformen, att Herr Presidenten vore Ledamot i RiksRätten.
Herr Presidenten hade väl hört emot denna mening invändas, att de i nämnda stadgande förekommande orden ’'i tjenst varande” borde anses liktydiga med ”ordinarie f men då 83 §.
Regeringsformen bjuder, att Grundlagarne skola efter deras ordalydelse, i hvarje fall, tillämpas, hade berörde invändning icke kunnat förändra Herr Presidentens öfvertygelse.
Då 102 §.
Regeringsformen bland Ledamöter i RiksRätten upptager Presidenterne uti alla Rikets Kollegier, och Herr Presidenten af Billbergh är President uti KammaiRätten, funno RiksRättens öfrige Ledamöter den omständighet, att Herr Presidenten af Billbergh för det närvarande ej är tjenstgörande, icke innefatta hinder för Herr Presidenten att vara Ledamot uti RiksRätten.
Härefter fick Herr Justitieombudsmannen företräda, i ändamål att styrka sin behörighet att inför RiksRätten föra den talan, han anmält, dervid han inlemnade ej mindre Rikets Ständers den 14 nästlidna
Maj för honom utfärdade förordnande att vara Deras Justitieombudsman, än äfven R. S.
KonstitutionsUtskotts serskilda till Justitieombudsmannen aflåtna skrifvelser under den 19 Maj, 9 Juni samt 6 och 7 Juli innevarande år, uti hvilka, samman - XXIV häftade i sju omslag och fördelade i enahanda ordning, som med anmärkningspunkterna blifvit iakttagen i Herr JustitieOmbudsmannens ofvanbeskrifne ansökningar, han blifvit anmodad att ifrågavarande åtal utföra; och sedan Herr Justitieombudsmannen, på begäran, erhållit underrättelse om hvad i afseende å RiksRättens organisation i ofvanomförmälda måtto förelupit, yttrade Herr Justitieombudsmannen, att, efter det RiksRätten sig sålunda konstituerat, Herr Justitieombudsmannen, under förbehåll af sin lagliga rättighet såsom part, att äfven i samma ämne sig yttra, men hvarmed lämpligast torde böra uppskjutas till dess vederparterne blifvit kallade och fått tillfälle att vara tillstädes, nu ville inskränka sig till begäran, det RiksRätten måtte vidtaga den åtgärd, 102 §.
Regeringsformen föreskrifver. lifter det Herr Justitieombudsmannen afträdt, beslöt RiksRätten, att svaranderne, H. E. f. d.
JustitieStatsMinistern Herr Grefve Rosenblad, H. E. StatsMinistern för Utrikes ärendena Herr Friherre Stjerneld, H. E. f. d. StatsRådet Herr Grefve Löwenhjelm, f. d.
StatsRådet Herr Friherre Åkerhjelm, Herr f. d. StatsRådet Poppius, StatsRådet Herr Friherre Lagerbjelke, f. d. StatsRådet Herr Friherre von Schulzenheim, f. d. StatsRådet Herr Grefve Hård, f. d. StatsRådet Herr Friherre Gyllenhaal, Herr StatsRådet
Ihre, f. d. StatsSekreteraren Herr Presidenten Skogman, Herr f. d. StatsSekreteraren Danckwardt, Herr f. d. StatsSekreteraren och tillförordnade HofKansleren von Hartmansdorff, Herr f. d. StatsSekreteraren Grip, f. d. tillförordnade StatsSekreteraren Herr KansliRådet Ulfsparre, f. d. tillförordnade StatsSekreteraren Herr KansliRådet Bohm, f. d. tillförordnade StatsSekreteraren Herr Expeditionssekreteraren Munthe och f. d. tillförordnade StatsSekreteraren Herr Expeditionssekreteraren Riben skulle skriftligen kallas att Måndagen den 11 Januari nästkommande år 1841, klockan 12 på dagen, inför RiksRätten sig inställa, för att af hvad Herr Justitieombudsmannen, som vid samma tillfälle äfven bör sig infinna, kan hafva att anföra, undfå del, att svaromål derå afgifva; hvilket beslut för Herr Justitieombudsmannen, åter förekallad, afsades; hvarefter Herr Justitieombudsmannen bortgick.
Formulär till de beslutade kallelserna fastställdes härefter, och RiksRättens ■Herrar Ledamöter åtskiljdes klockan i till 3 eftermiddagen.
A. C. Quensel.
1 JustitieOinbudsmauncns Anmärkiringsmemorial, ingifna till RiksRätten den 11 Januari 1841.
Lif- A. Vördsamt Memorial.
Till Höga RiksRättens upptagande och pröfning har jag, å embetes vägnar, i följd af R. H. S.
KonstitutionsUtskotts mig.meddelade förordnanden, och genom min redan ingifna ansökning Lit. A, vördsamt öfverlemna! åtskilliga till laga åtal för vista mål, angående hvilka talan af mig nu bör vidare utföras i öfverensstämmelse med de af Konstitutionsutskottet för hvarje mål stadgade grunder. l:a Punkten.
Vid sistförflutna Riksdag hade Rikets Ständer, jemte skrifvelse af den 23 April 1835 x), till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnat ett, efter af dem anförda grunder, upprättadt förslag till så kallad VexelLag, angående både inrikes och utrikes vexlar, och anhållit, att Kongl. Maj:t, med upphäfvande af dess förnyade Vexelstadga den 21 Januari 1'748, tillika med öfriga i ämnet sedermera utfärdade författningar, täcktes omförmälda lagförslag i nåder gilla och fastställa; i sammanhang hvarmed Rikets
Ständer äfven i underdånighet uttryckt den önskan, att, i händelse förslaget vunne Kongl. Maj:ts nådiga bifall, Kongl. Maj:t måtte genom serskild Författning, som liktidigt med VexelLagen kunde promulgeras, meddela de reglementariska föreskrifter, Kongl.
Maj:t i nåder kunde pröfva nödiga, i stället för sådana till börs-och mäklareordning hörande lagbestämmelser, som innefattades uti de författningar, hvilka till upphäfvande blifvit föreslagna.
Af det inför H. M. Konungen i StatsRådet den 9 Maj 1835 hållna protokoll öfver Justitieärenden inhämtas, att sedan Konungens Högsta Doin - *) Bihanget till RiksStåndens Protokoll vid Riksdagen åren i834J och i835. io:de Samlingen, i:a Afdelningen, N:o 323.
RiksRattsHandlingarj 1:a Häftet■ 1 STOCKHOLM, Nordsthö.vska Boktryckkmet 1841. 2 stol öfver ifrågavarande lagförslag afgifvit underdånigt utlåtande och dess Heste Herrar Ledamöter, med anmärkning emot två*speciela delar af förslaget, för öfrigt i juridiskt hänseende icke funnit någon betänklighet att i underdånighet tillstyrka detsammas antagande, blef detta ärende i underdånighet föredraget nyssnämnde dag, hvarvid i StatsRådet äfven voro tillstädes tvänne af Högsta Domstolens Ledamöter jemte Konungens J ustitieKansler.
Under öfverläggningen härom yttrade sig Herr StatsRådet Poppius, som, uppå anförda skäl och efter anställd jemförelse emellan 87 och 89 §. §.
Regeringsformen, samt med antagande i följd deraf, att lagstiftningen i afseende å den utländska vexelrörelsen och vexelhandeln, såsom egentligen hörande till Statsekonomien och angående den större handeln emellan olika folkslag, rätteligen kunde hänföras, icke till den förra, utan till den sednare af nyssnämnda grundlagsparagrafer, på sätt hittills äfven skall blifvit iakttaget, i underdånighet tillstyrkte, att då Rikets Ständers förslag innefattade både inrikes och utrikes vexelhandeln, Kongl. Majit måtte i nåder vägra
Sitt bifall till detta förslag i sin helhet.
Herr JustitieKansleren åter ansåg hufvudsakliga föremålet för stadganden håde om inrikes och om utrikes vexelhandeln, eller sättet, hvarpå Svensk undersåte skulle lörpligtas att infria sina förbindelser eller vexlar antingen till landsmän eller utlänningar, utgöra ett lagstiflningsämne, samt ville derföre och med anförande tillika af andra grunder i underdånighet hemställa, om icke Kongl.
Majit skulle täckas bifalla Rikets Ständers förslag, med det uttryckliga förklarande, att Kongl. Majit genom denna
Dess sanktion ej i minsta målto afstode ifrån Dess höga rätt att äfven dädanefter besluta och förordna i de delar af denna författning, deri Kongl. Majit så väl efter grundlagen, sorn Rikets Ständers förutgångna beslut, ägde ensam beslutanderätt, utan Ständers medverkan annorledes, än genom uttryckta önskningar.
Under åberopande af tillförne afgifna yttranden, utvecklade Högsta Domstolens Herrar Ledamöter vidare de skäl, uppå hvilka, efter deras tanka, ifrågavarande förslag borde i hela dess vidd, såsom Civillagstiftning, i enlighet med 87 §.
Hvaremot StatsRådets öfriga Ledamöter, D. E. Herr JustitieStatsMinistern Grefve Rosenblad och Herr StatsRådet Grefve Löwenhjelm samt Herrar StatsRåden, Friherre Åkerhjelm och Friherre von Schulzenheim förenade sig om det underdåniga tillstyrkande, i likhet hvarmed Kongl.
Majit behagade förklara:
Rikets Ständers förslag till VexelLag innefattade icke allenast stadganden i afseende på inrikes vexlar, hvilka då ännu icke voro härstädes antagna, utan ock upphäfvande af då gällande Författningar och andre föreskrifters meddelande angående vexelrörelsen här emellan och utrikes orter.
Förra frågan, eller den om inrikes vexlar, utgjorde en 3 Lagstiftning hörande till allmän Civillag, till rättelse för medborgare inom landet, utan beroende af hvad uti samma ämne i andra länder kunde vara stadgadt.
Att den sednare frågan åter, som rörde utrikes vexlar, icke vore att hänföra till allmän Civillag, kunde inhämtas deraf, att det lagrum i 1734 års Lag, eller 17 Kap. 14 §.
Handelsbalken, som bestämde en sedermera upphörd förmånsrätt i gäldbundet bo för vexelfordran, i öfrigt lemnade hänvisning till hvad serskildt om vexel vore stadgadt; hvarföre ock Rikets Ständer tillförene vid 1815 års Riksdag endast önskningsvis hos Kongl. Maj:t gjort framställning, att Författningarne om utrikes vexlar kunde öfverses, och Kongl.
Maj:t derefter, med lemnad uppmärksamhet å Rikets Ständers önskan, utfärdat Förordningen den 12 Juni l8l6 angående vissa delar af • vexelhandeln, jemte liera sednare föreskrifter i ämnet.
Dessutom lage det i sakens natur, att förhållandena med vexlar, dragna emellan Sverige och utrikes ort, måste vara underkastade påföljd af utländska gällande stadganden, så att inträffande förändringar deruti kunde föranleda behof här af skyndsamma åtgärder för handeisiiiteresset.
Då Rikets Ständer likväl i ett förslag till
Lag sammanfört gemensamma stadganden för både inrikes och utrikes vexlar, och Kongl. Maj:t således icke kunde lemna bifall till detsamma, utan att på en gång godkänna föreskrifter i ett ämne, som, efter hvad anfördt vore, icke fordrade behandling i öfverensstämmelse med 87 §.
Regeringsformen; funné Kongl. Majit
Sig hindrad att lemna Dess samtycke till Rikets Ständers förslag i den omfattning och form, detsamma blifvit framstäldt; men emedan Kongl. Majit länge önskat att, till den inhemska industriens ytterligare upplifvande och förkofran, finna en sådan lagstiftning om inrikes vexlar införd, sorn Rikets Ständer åsyftat, ville Kongl. Majit genom contraproposition föreslå Rikets Ständer, att för inrikes vexlar antaga en
Lag af enahanda lydelse med Rikets Ständers eget förslag, ifrån hvilket dock borde uteslutas hvad som kunde hafva tillämpning å vexlar dragna emellan Sverige och utrikes ort; hvarjemte i nåder förklarades, att Kongl. Maj.t, vid pröfning, så fort sig göra lät, om ändring af Författningarne rörande utrikes vexlar, komme i tillfälle att taga i betraktande livad Rikets Ständers förslag derom upptoge.
I afseende å de Herrar Ledamöters af StatsRådet afgifna yttranden, hvarigenom Rikets Ständers ifrågavarande Lagförslag blifvit afstyrkt, åligger det mig att erinra, huruledes i allmänna Lagen anledning icke finnes till skillnad emellan lagstiftningen om inrikes och utrikes vexlar, hvilket ock vill synas af hvad 4 Kap. 6 §.
Utsökningsbalken angående in visningar stadgar uti så vidsträckta ordalag, att äfven in visningar ställda å utländsk man och utländskt mynt, eller hvad man kallar vexel, skulle kunna derunder begripas.
Om man häremot åberopar den hänvisning, 14 §. af 17 Kap. Handelsbalken gifver till hvad om vexel serskildt är stadgadt, torde dervid kunna invändas, att meningen här icke varit att afhandla vexelrätten i allmänhet, så vida hela detta Kapitel endast angår borgenärers rätt och företräde för hvarannan till gäldbunden egendom, eller med ett ord:
Konkursmål, samt derföre äfven på Hera ställen lemnar dylika hänvisningar till andra stadganden.
Det må äfven nämnas, att Kongl. Majlis förnyade Vexelstadga den 21 Januari 1748 var, såsom det heter, af Rikets Ständer vedertagen, och att många Författningar, som i allmänna Lagen ej finna rum, blifvit och ännu blifva på enahanda sätt stiftade.
Det lärer ock böra såsom en allmän regel antagas, qtt vid afgörandet af frågan, till hvilkendera lagstiftningen, den Civila eller den Ekonomiska, ett ärende hörer, uppmärksamheten må fästas mindre vid den behandling ärendet tillförne erhållit, än vid beskaffenheten af det ämne, hvaruti Lag skall stiftas, och det torde i sådant fall svårligen kunna nekas, att en VexelLag, som hufvudsakligen angår rättsförhållanden emellan Svenska medborgare, är att hänföra under begreppet af Civillag, men icke till de i 89 §.
Regeringsformen nämnde Lagar och Författningar, som röra Rikets allmänna hushållning, helst sedan Rikets Ständer, som inskränkt sitt Lagförslag till stadgande af sådana rättsförhållanden, derjemte, såsom redan förmäldt är, till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnat att serskildt utfärda de reglementariska föreskrifter, som stöde i sammanhang med Vexellagen och till den Ekonomiska lagstiftningen hörde.
På sådana grunder, och då Regeringsformens 87 §• tillerkänner Rikets Ständer rättighet att med Konungen deltaga i stiftande af Civillag, varder Konungens Rådgifvares åtgärd att af motsatta anledningar afstyrka bifall till Rikets Ständers meranämnde Lagförslag, anmärkt såsom stridande emot Grundlagens nyss åberopade bud. 2:a Punkten.