Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
BondeStåndet remitterat Pehr Bengtssons och Börje Börjessons, från Hallands, Anders Påhlssons från Jönköpings, Erik Erikssons från Stockholms och Nils Nilssons från Calmare Län Memorialer, åsyftande: i :o Att alla Hemman, utan undantag och af hvad natur som heldst, böra vara skyldige, att tourvis deltaga i Fjerdingsmanstjenstens bestridande. 2:0 Att Kronofogde och Länsman sjelfve böra indrifva Uppbörden, då de äro de enda, som derför uppbära Lön, och ej dermed besvära den redan förut nog betungade Fjerdingsmannen, till hvars befattning sådant icke hörer; samt 3:o
Att ett Stats-anslag af ioR:dr Banco må beviljas till
Lön för hvarje Fjerdingsman; i sammanhang hvarmed blifvit erinradt, att de på särskildte ställen i Riket befmtelige Jagtbackar vore tjenlige till FjerdingsmansBoställen, eller ock att, då indragning af flere Jägeri-betjentes Boställen nu snart förväntas, desse kunde blifva dertill passande. 15 4 Stats-Utskotteis
Beträffande de uti i och 2 pune terne gjorde framställningar om alla Hemmans deltagande i Fjerdingsmans-befattningens bestridande samt om bestämmande af de skyldigheter, sorn denna befattning rätteligen tillhöra; så enär Ekonomi-Utskottet, i anledning af inkomne oeh till detta Utskott ensamt remitterade Motioner, redan afgifvit sin mening i desse ämnen, får Ekonomi-Utskottet, till hvars handläggning denna del af ärendet rätteligen lärer höra, endast åberopa dess redan afgifne Utlåtanden, hvilka igenfinnas under Nrris 8 och 5i uti 8 Delen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll för denna Riksdag.
Stats- och Ekonomi-Utskotten hafva deremot gemensamt behandlat frågan, om Statsanslag till Lön för Fjerdingsman, och inhemta!, att densamma vid flere föregående Riksdagar förekommit.
Uti underdånig Skrifvelse af den 20 Julii 1815 anförde Riksens Ständer, att de väl funno förhöjning uti Fjerdingsmännens
Löner vara billig och nödig, men ansågo tillika jemnkning i deras vilkor till likhet i allmänhet, böra ankomma på den reglering i det hela af Styrelse-verken 1 alla dess grenar, hvartill, innan påföljande Riksdagen, enligt Riksens Höglofl.
Ständers underdåniga anhållan, Förslag skulle utarbetas; och förklarade Riksens Ständer emedlertid, att de Fjerdings - Betänkandcn. 155 män, som åtnjöto penningelön, eller saknade vedergällning, skulle årligen undfå io R:dr hvardera, inberäknadt hvad de förre i contant kunde innehafva; öfverlemnande till Kongl. Maj:t, att i Nåder låta vidtaga den åtgärd, som erfordrades för verkställigheten häraf, samt att af Öfverskotts-medlen anordna den härtill erforderliga summa, som förmentes vara mindre betydlig.
Sedan Kongl. Majrt behagat härom underrätta Kongl. Stats-Contoiret, lill behörigt iakttagande, fann Kongl.
Stats-Contoiret nödigt, att flan samtelige Landshöfdingarne infordra uppgifter, huru många vederbörligen antagne Fjerdingsman i hvarje Län funnos, som voro med ingen eller så ringa Lön försedde, att de borde komma i åtnjutande af ofvanberörde förbättring i deras löne vilkor; och hade Landshöfdingarne, i anledning häraf, inkommit med sådane uppgifter, enligt hvilka antalet af Fjerdingsman, sorn dels redan funnos, dels vidare erfordrades, besteg sig till 2,616 personer, för hvilkas aflönande, på sätt Riksens Ständer sig utlåtit, en Lil 1- ökt utgift emot förr, af omkring 20,000 R:dr årligen skulle utgå.
Härvid hade Kongl. StatsContoiret anmärkt, att Fjerdingsmännens antal väl syntes i en del Län lämpadt efter hehofvet, men åter i de öfrige och fleste
Länen vida för högt uppgifvet, såsom i Jönköpings Län, der 2^3, och i Kronobergs
Län, der 233 Fjerdingsman blifvit föreslag ne, hvar - x 56 Stats-Utskottets emot för Östergöthland med större folkmängd och vidd, 5a ansetts tillräckiige.
Af sådan anledning hade Kongl. Stats-Contoiret förklarat sig icke kunnat bedömma, huru stort antal Fjerdingsman, som för hvarje Län behöfdes, såsom beroende af sjelfva localen, ärendernas mängd och andra omständigheter, samt derföre ansett framför allt angeläget, att en allmän grund lades för hvad Fjerdingsmännen skola hafva att syssla, då derefter lättare kunde bestämmas det antal, som för utförandet deraf inom hvarje local rätteligen fordrades ; varande® emedlertid antalet af de Fjerdingsman, som, efter Kongl. Stats-Contoirets Förslag, borde erhålla Löne-tillökning, 1999 personer.
Detta ärende behandlades derefter af sednast församlade Ständers Stats-Utskott; men som någon bestämd och skälig grund för ett anslag af medel till förbättring emedlertid af Fjerdingsmännens
Löner icke kunde hemtas af de från Länen erhållne så högst olika uppgifter om det erforderliga antalet, så förklarade Stats-Utskottet sig icke då kunna tillstyrka någon åtgärd härutinnan.
Vid detta förhållande, och då nyssnämnde hinder ännu möta för tillvägabringandet af en allmän jemnkning och förbättring i Fjerdingsmännens Lönings-vilkor, få Stats- och Ekonomi-Utskotten till Riksens Höglofl.
Ständer vördsamt hemställa, om icke densamma Beltinkanden. må uppskjutas intill dess den snart förväntande regleringen af Stvrelse-verken i alla dess grenar blifvit faststäld och vidtagen.
Antom den 26 Julii 1823.
N:o 33i.
Ständers Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotts Utlåtande öfver RiksdagsFullmägtigen Lars Anderssons Motion , om Ladugårds-skötselns upphjelpande.
Till Stats- samt Ekonomi-Utskottens gemensamma Utlåtande har Hederv.
BondeStåndet remitterat ett af Riksdags-Fuilmägtigen Lars Andersson, från Skaraborgs Län, afgifvet Memorial, deruti, efter anmärkningom det stora missförhållande, hvaruti kreaturs-afveln och Ladugårds-skötseln för närvaranda står till den högt drifnä och derigenom till värdet nedsatte Spannmåls-productionen samt det deraf föranledde behof för landet att från Utrikes orter förse sig med betydliga qvantiteter victualie!’, blifvit föreslaget, att åtgärder måtte vidtagas till upplijelpande af den försummade Ladugårds-skötseln, hvartill 2.'ne utvägar visade sig, nemligen spridandet af en förbättrad afvel eller 158 Stats-Utskottets race af Boskaps-kreatur och meddelandet af uppmuntringar till densammas bättre vård samt väckandet afomtankan i allmänhet, att af ladugården söka hemta den möjligen största förmån.
Lars Andersson, sorn för vinnandet af förstnämnde ändamål ansett sig icke böra projectera nya anslag af Stats-medlen, har af sådan anledning bemstält, att den för nyodlingar beviljade lånefond matte få användas till lån i smärre summor af 100 till 5oo R:dr Banco för dem bland allmänheten, som från de ställen inom Riket, der utmärkt goda kreaturs-racer linnas, genom inköp förskaffa sig goda kor till grundläggning af en bättre ladugård; hvarjemte Lars Andersson till boskaps-skötselns upphjelpande och större förmåns dragande af ladugården, trott det vara nödigt, att vidtaga samma medel, hvarmed man sökt befrämja jordbruk och odlingar, nemligen uppmuntringar genom Länens Hushålls-Sällskaper och praemiers utdelande till dem, som gjort sig kände för idoghet i detta hänseende, heldst erfarenheten vitsordat den goda verkan af sådane belöningar, hvilka, ehuru i ziffran mindre betydlige, ändock kunde i någon mån bidraga att bereda Lairdtmannen bättre vilkor för sin framtid, på samma gång, som de gifva honom tillfredsställelse och en medborgerlig utmärkmng.
Ekonomi-Utskottet anser sig väl böra fullkomligen vitsorda ej mindre, att Boskapsskötseln och Ladugårds-afkastningen ännu icke Betänkanden. inom Riket är uppdrifven till elen höjd, som den synes kunna ernå, än ock, att då de produeter, som inhemska ladugårdar frambringa, på långt när icke äro tillväcklige för landets egna behof och fyllnaden måste utifrån förskaffas, Rikets handelsvåg, till dess obotliga skada, ganska mycket nedtynges, hvaraf således den önskan sjelfmant framställer sig , att ladugårds-produetionen inom Riket mätte vinna en nödig förkofran och utvidgning; så tror Ekonomi-Utskottet likväl den af Lars Andersson föresi agne rättighet till mindre låns erhållande för inköp af kreatur af god race icke kunna leda till uppfyllande af denna önskan.
Det har af Riksens Ständer sjelfve vid förra Riksdagen blifvit erkändt, att den för mindre odlingar inrättade lånefond ofta förfelat sitt ändamål, och man har äfven stundom hort yrkas, att någon verklig allmän nytta deraf icke uppkommit; men om ock rigtigheten af detta sednare skulle med skäl kunna betviflas, måste likväl det förra, ännu oftare än förut skett, kunna inträffa vid fondens utsträckning till lån för boskaps-skötselns befrämjande, emedan knappt någon controll vore möjlig öfver medlens användande till det behof, hvarföre de blifvit utgifne, och oräkneliga utvägar kunna upptänkas och eludera de skyldigheter, som derigenom blifvit åtagne.
För den, som med uppmärksamhet följt den tidpuncts egna beskaffenhet, i6o Stats-Utskottets hvarunder de betydligaste odlingsföretageil tillkommit, lärer det i alla fall hafva visat sig, att icke så mycket erhållne låne-biträden, som mera och lrufvudsakligast de höga priser, hvartill Spannmålen genom inträffade omständigheter och vissa konstlade åtgärder blifvit, under de föregående åren, näst före de 3:ne sista, uppdrifven och bibehållen, skapat hågen för odling i synnerhet till Spannmåls-production.
Den uppmuntran som häraf gifvits, linnes nu icke mera, sedan Spannmålen nedsjunkit till ett värde, som, på en del orter, icke stort öfverstiger productionskostnaden; och då, efter en naturlig ordning, följderne måste upphöra med orsakerne, och hvarje öfverdrift dessutom eger uti sig sjelf sitt eget correctif, kan det icke fela att Landtmannen, ej mera hemtande den påräknade fördelen af den för vidt utsträckte Spannmåls-odlingen , skall vända sin omtanka på utbredandet af den mera lönande Ängsculturen, som ökar foder-tillgången och jemte det den lemnar honom tillfälle att underhålla flere kreatur, måste öfvertyga honom, att icke blott antalet, utan äfven godbeten af desamma befordrar hans intresse.
I alla länder, der denna cultur stigit till någon höjd, har i bredd med densamma kreaturs-afveln fortgått; och då i sådane fall som detta, erfarenhetens vittnesbörd är det mest tillförlitliga, måste man vara berättigad icke blott att hoppas, utan ock att antaga, det denna afvel Betänkande n. afvel äfven hos oss skall vinna ett förbättradt skick.
Förändringar häruti kunna likväl icke hastigt beredas, men då de småningom tillvägabringas, skall förtroendet till den nytta, som deraf vinnes, destomera befästas.
Af desse skäl finnér Ekonomi-Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall till Förslaget om publique lånförsträckningar till befordrande afBoskaps-skötselns förkofran; och ehuru Utskottet, i afseende på framställningen om åliggande för Länens Husbållnings-Sällskaper, att genom pracmier belöna utmärkta framsteg i förenämnde gren af Landthushåliningen, visserligen anser dylika uppmuntringar kunna blifva ledande till väckelse och gifva en lifligare båg derföre; likväl och då desse Sällskaper redan äro af Kongl. Maj:t i Nåder försedde med Stadgar och Reglementen, hvaruti lands-culturen i allmänhet och således äfven den del, som innefattar Ladugårds-skötseln, är åt deras omvårdnad anförtrodd, samt det i följd häraf icke lärer böra betviflas, att samma Sällskaper sjelfmant sträcka sin uppmärksamhet på Boskaps-afvelns förbättring och i mån af utvägarne, söka underlätta densamma , så tror Ekonomi-Utskottet sig icke ega skäl att föreslå Riksens Höglofl.
Ständer någon underdånig anmälan hos Kongl. Maj:t, syftande att utverka Kongl. Maj:ts Nådiga samtycke till stadgandet af sådane föreskrifter för Läns-Hushållnings-Sällskapen, som /j. Saini. 3 B.
Ståts-Utskottets de af Lars Andersson projecterade, heldst ovisst, är, huruvida ifrågavarande Sällskaper äro försedde med så tillräcklige medel, att tillgång för de föreslagne praemiernes meddelande finnes.
Då Ekonomi-Utskottet sålunda, på nu anförde skäl, hvari Stats-Utskottet jemväl för dess del instämmer, afstyrkt bifall till Riksdags-Fullmägtigen Lars Anderssons framstälningar, anser Siats-Utskottet sig icke ega att något särskildt Utlåtande i anledning deraf meddela; utan varder frågan nu öfverlemnad till Riksens Högloft.
Ständers eget bepröfva nde.
Stockholm den 16 Julii i823.
Ani om den q6
Ju lii i8a3« N:o 002.
Ständers Stats- samt Bevillnings-Utskotts Utlåtande , i anledning af de inom Vällofl.
BorgareStåndet väckte iMotioner, om aflöning för dem, som med Uppbörden i Städerne hafva befattning.
Utaf de från Vällofl. Borgare-Ståndet till Stats- och Bevillnings-Utskotten remitterade Memorialer , angående aflöning för de Ämbetsoch Tjenstemän, som med Krono-Uppbörden i Städerne ega befattning, hafva Utskotten Betunkanden. i63 inhemtat, att Herr Norström, såsom Riksdagsman för Städer ne Hedemora, Nora och Linde, yrkat, det måtte, på samma Tittel, som för Stockholms Stad, anslås medel till Uppbördsmännen i de mindre Städerne, hvilkas Aflönings-Stat af förut ansiagne
Kronoräntor och medel icke egt tillgång till förhöjning och hvilka sakna all annan intrad än genom enskilda Taxeringar till deras flere behofver: att Herr Ekelund, Riksdagg-Fullmäg. tig från Norrköping, med förnyande af de vid sednaste Riksdag väckte, men af då varande Stats- och Bevillnings-Utskotten afstyrkte Motioner, om Stats-anslag till KronoTJppbördsmännen i Städerne framstält det alternativ, att om berörde Motioner af Riksens Höglofl.
Ständer äfven nu skulle ogillas, den procent åtminstone, som är eller blifver anslagen åt Krono-Uppbördsmännen i Länen till allmän fördelning, mätte i och för den Krono-uppbörd, sorn inflyter från Norrköp pings Stad, .blifva denna Stads Uppbördsman ensamt förbehållen, utan att någon andel deraf Lomme att de öfrige Uppbördsmännen i Länet tillerkännas; att Herr Leifler, såsom Götheborgs Stads Representant, hemstält, om icke nämnde
Stad mätte frikallas från utbetalandet af de 2000 R:dr, densamma i och för Krono-Uppbördsverket fått vidkännas, utöfver det belopp, hvartill den Uppbördsman tillkommande andel af den stadgade Bevillnings-Procenten uppgår, och att i stället nämnde Löne-belopp måtte få a hira gas den 164 Stats - Utskottets årliga Bevilhriilgs-Suroman, som Staden och dess grund utgör, eller ock, derest sådant ej skulle medgifvas, oftanämnde Bevillningsprocent blifva Stadens Tjenstemän utan afdrag tillerkänd , samt slutligen att Stockholms Stads Fullmäktig, Herr Lundgren, på flere anförde skäl begärt, det Stockholms Stad hädanefter måtte af Stats-verket i och för Krono-uppbörden få sig anslaget, utom de 7,648 R:dr, Riksens Ständer år i8i5 beviljat, det ytterligare belopp, sorn för Uppbörds-verkets aflöning och öfrige kostnader finnes årligen öfverskjuta de 5oiq R:dr 16 sk.
Staden, enligt nämnde års beslut, för hvarje år bör vidkännas.
Vid öfvervägande af hvad sålunda blifvit anfördt, har Utskottet inlremtat, att enahanda fråga jemväl förevar vid sistförflutne Riksdag, och att då varande Stats-Utskottet, uti ett den 12 Februarii 1818 afgifvet Utlåtande, afstyrkt att större bidrag till KronoUppbördsverkets i Stockholm underhållande än hvad Riksens Ständer dertill beviljat vid 1 815 års Riksdag, eller 7,648 R:dr, äfvensom Utskottet, då någon' jemnlorelse icke kunde göras emellan Stockholms Krono-Uppbördsverk samt Uppbörds-Betjeningen i de öfrige Städerne i Riket, hvilka dessutom fått sig tillagde visse förmåner, beräknade att utgöra tillgång för deras Tjensttjmäns aflönande , förklarade sig icke kunna tillstyrka, att någon aflöning på Rikets
Stat må för nämnde Be - Betänkatiden.. i65 tjening anslås.
Och sora Riksens Högloft.
Ständer gillade hvad Stats-UtskoUet sålunda yttrat, samt någre andre eller flere skäl i detta ämne icke heller nu blifvit förebragte, finnér S,tats-Utskottet sig ej kunna annat än afstyrka bifall till ifrågavarande Motioner, i hvad de afse anslag å Stat för Krono-Uppbörds-Betjeningens aflöning.
Beträffande åter Herr Ekelunds för Norrköping ocb Herr Lefflcrs för Götheborgs
Stad gjorda frarastälningar, om rättighet för dessa Städer, att hvar för sig till sine Uppbördsmäns aflöning få bibehålla den i BevilIningsFörordningen medgifne
En procents afdrag af Stadens Bevillnings-Summa, utan delning deraf med Länets öfrige Uppbördsman, så jemte det Bevillnings-Utskottet, tili b vars pröfning denna del af ämnet hörer, icke finner skäl tillstyrka någon ändring uti den af Bevillnings-Utskottet vid 1818 års
Riksdag föreslagne och af Riksens Högloft.
Ständer då stadgade andel af Uppbörds-Procenten utaf Bevillnings-Summan för Städernes Uppbördsman i allmänhet, anser Utskottet sig destomindre kunna tillstyrka bifall tili Norrköpings ocb Götheborgs Städers afsöndrande från Länen uti förevarande hänseende, som en sådan ändring af desse större
Släder ostridigt skulle medföra menliga följder för de mindre Städerne inom Länet, enär deras Uppbördsman derigenom komme i mistning af en stor del af den ersättning för deras 166 Stats-Utskottets besvär och arbete, som dem af Uppbördsprocenten af Bevillningen tillkommer.
Hvad Stats- och Bevillnings-Utskotten i förevarande ämne sålunda trott sig böra yttra, hemställes vördsamt till Riksens Höglofl.
Ankom den 28 Julii 1823, N:o 333.
Riksens Häglof!
Ständers Förstärkta Ståts-Utskotts Memorial, angående grunderne för den blifvande Bevillningen.
(Samtlige Riks-Stånden hafva genom Protocolls-Utdrag af den 22 i denna månad till Förstärkta Stats-Utskottet öfverlemnat att afgöra de frågor, rörande grunderne för den blifvande Bevillningens utgörande, hvaruti Stånden stannat uti olika beslut; och har Förstärkta Stats-Utskottet, i följd häraf, anstalt omröstning öfver följande af Bevillningsutskottet uppgifne Propositioner: 1:0
Den som finner alt en personell-afgift må erläggas af hvarje inom Sverige i Mantals-Längd Skattskrifven person, utan afseende pä
Stånd eller förmögenhet, olika för Mans- och olika för Qvinnspersoner, men Betänkanden.
167 lika för personer af samma kön, skrifver Ja, den det ej vill, Nej; Vinner Nej: kommer Personella-Bevillningen att indelas i Fem särskildta Glassér i förhållande till högre inkomst eller i någorlunda likhet med stadgandet i 1789 års Bevillnings-Förordning, så att om t. ex.
Första Classen blifver | R:dr, skulle den Andra blifva 1 R:dr, den Tredje 2, den Fjerde 4 l)('h den Femte 8 R:dr; börandes Hustrun efter Stånd och vilkor betala hälften emot Mannen, men Barn och Tjenstefolk utan åtskillnad till Första Classen hänföras.
Vid denna omröstning hafva befunnits 73 Ja och 46 Nej; och som
Ja alltså vunnit, så kommer en Personell afgift att erläggas af hvarje inom Sverige i Mantals-Längd Skattskrifven person, utan afseende på Stånd eller förmögenhet, olika för Mans- och olika för Qvinnspersoner, men lika för personer af samma kön. 2:0
Den som bifaller alt personella afgiften skall upphöra för alla dem, från och med fylda 60 års ålder, hvilka antingen icke af egendom, tjenst eller rörelse ega en inkomst af Femtio Riksdaler, eller icke efter 2 Artikeln utgöra Bevillning af lön, egendom eller rörelse, voterar Ja, den det ej vill, Nej; Vinner Nej: upphör personella Bevillnings-afgiften från och med fylda 60 års ålder för alla, som * 168 Stats-Utskottets icke af egendom, tjenst eller rörelse eg a en behållen inkomst af Femtio Riksdaler.
Desse Propositioner hafva blifvit besvarade med 63 Ja och 56.
Och som Ja alltså vunnit, är följaktligen bifallet det här ofvan upptagne första alternativet, enligt hvilket personell afgift skall upphöra för dem från och med fylda 6o års ålder, hvilka ej ega Femtio Riksdalers inkomst, eller icke efter u Artikeln utgöra Bevillning af lön, egendom eller rörelse. 3:o
Den som vill, att den synbara förmögenheten må, i enlighet med grunden för den nu gällande Beviilnings-Förordningen, beskattas, voterar Ja, den det ej vill, Nej; Vinner Nej: så kommer Bevillningen att utgå efter de i i8io års Bevilinings-Förordning antagne grunder, antingen genom progressiv afgift efter behållen inkomst, eller efter särskild Tariff, såsom Skydds- eller Minimi-afgift, hvilketdera för den Skattskyldige efter desse Taxerings-sätt högst belöper, och med iakttagande af Herr Landshöfdingen von Törnes, vid 1815 års Riksdag, uppgifne Förslag om den behållne Inkomst-afgiftens fördelning i p6 Glassér, samt en särskild Bevillning af Sterbhus, Testamenten och Fidei -Commisser, i sammanhang hvarmed Bevillnings-Utskottets Förslag, rörande Bevillnings-afdrag för ränta å upplånte Capitaler, edgång för Borgenär vid Betänkanden. vid Lagsökningars anställande, Bevillningens beräkning efter värdet å all fast egendom. o o T för Rust-tjenst-marker, Rotefrihet och Qvarnar, Bevillning af Handlande, Borgare och andre Städernes innevånare af Bergverk och Särskildta Manufacturier m. m., af Tjenstemän samt af visse Societeter, Verk och Vinstmedel komma att förfalla och beskattningen deraf lämpas efter sist omförmälde grunder.
Voteringen häröfver har utfallit med 72 Ja och 47 Nej ? i följd hvaraf
Ja vunnit samt första alternativet, enligt hvilket den synbara förmögenheten må, i enlighet med grunden för den nu gällande BevillningsFörordningen, beskattas, alltså är bifallet. 4:o
Den som bifaller det skall Bevillliings-afdrag ofelbart ega rum uti alla Cassör utan undantag, hvilka af sine Capitaler njuta Sex: för Hundrade, skrifver Ja; den det ej viii, Nej; Vinner Nej: så undantagas ifrån ofvanberörde skyldighet de Fonder för fromma Stiftelser, som lill Fattigförsörjningar och fattige Barns undervisning äro anslagne.
Efter Voterings-Sedlarnes öppnande hafva befunnits ^3 Ja och 45 ^ej> jemte en märkt Voterings-sedel, som förkastades; och som
Ja alltså vunnit, är i följd deraf första alternativet, eller att Be villnings-afdrag ofelbart «ro $tat.s-Utskoltet$
V skall ega rum uti alla Cassör, hvilka af sine Gapitaler njuta Sex. för Hundrade, derigenom bifallet. 5:o
Den sorn vill, att en Minimi-Tabell för Fastighets-värdet på Landet må bibehållas, voterar Ja; den det ej vill, Nej:
Nej: kommer den föreslagne Minimi-Tabellen för Fastigliets-värdet på Landet, med deri inbegripne fördelning
Länen emellan, alt alldeles försvinna.
Vid omröstning öfver denna fråga hafva befunnits 63 Ja och 56
Nej; och emedan Ja vunnit, ty kommer Minimi-Tabellen för Fastighets-värdet på Landet att bibehållas. 6:0
Den som bifaller, att hela den 4;de Artikeln må försvinna och deremot en i 2:dra Artikeln inflyta, af innehåll: att den fyllnads-afgift, sorn tillförene särskildt utgått såsom Landt-Tulls-ersättning, kommer äfven hädanefter med visse procent på hvarje full
Riksdaler och i lika förhållande för ett mindre belopp att beräknas och utgöras för all Bevillning, som erlägges efter a:dra Artikeln, dock med de i förenämnde /[ide Artikel medgifne undantag , voterar Ja ; den det ej vill, Nej; Vinner Nej: kommer fyllnads-afgiften, eller den beskattning, som tillförene särskildt utgått såsom Landt-Tulls-ersättning, att hädanefter upphöra.
Voterings-Sedlarne öppnades och befunnos 57 Ja samt 61 Nej, jemte en sedel, hvilken Betänkanden. i n r \ såsom märkt casserades, i följd hvaraf Nej vunnit, och fyllnads-afgiften, eller den så kallade Landt-Tulls-ersättningen, hädanefter kommer att upphöra. 7:0 Den som bifaller, att en Bevillningsafgift för bruket och nyttjandet af visse öfverflöds-varor må utgå, Bevillnings-Utskottet likväl förbehållet att, Sedan Bevilinings-Summan blifvit faststäld, få inkomma med Förslag, rörande det sätt och till hvilket belopp samma afgift må utgöras, voterar Ja; den det ej vill, Nej; Vinner Nej: så kommer en Bevillnings-afgift för bruket och nyttjandet af visse öfvérflöds-.varor ej hädanefter att ega rum.
Voteringen häröfver har utfallit med 5o Ja och 69 Nej; och som
Nej således vunnit, så kommer någon Bevillnings-afgift för bruket och nyttjandet af visse öfverflöds-varor ej hädanefter att ega rum.
Hvilket Förstärkta Stats-Utskottet får vördsamligen anmäla.
Stockholm den 24 Julli 1820.
Ankom den 28 Julii 1823.
Ständers Förstärkta StatsUtskotts Memorial, angående I72 Slats-Utskottets en utvidgad Fribrefsrätt för Städernes Magistrater.
Till afgörande utaf Förstärkta Stats-Utskottet hafva Riksens Högloft.
Ständer, genom Protocolls-Utdrag den 22 i denna månad, öfverlemnat den af Bevillnings - Utskottet behandlade Motion, som blifvit inom Vällofl. Borgare-Ståndet väckt, om en utvidgad FriBrefs-rätt för Städernes Magistrater, uti hvilken fråga 2:ne af de Respective Riks-Stånden stannat i olika beslut med de andra 2:ne.
Förstärkta Stats-Utskottet har, i anledning häraf, vid sammanträde denna dag, i den ordning, som med Grund-Lagens föreskrift instämmer, röstat öfver följande af Bevillnings-Utskottet föreslagne Proposition: