Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Arbetet har sedermera under sistförflutne tvänne somrar blifvit företaget och fortsatt samt lärer nu vara i det närmaste fullbordadt. 13 4:o Utdikning af kärrtrakten Mörarne i Södra Möre Härad.
Enligt Kapitenen Magnets, på behörig undersökning, mätning och afvägning grundade, kostnadsförslag, kan, genom anläggning af större diken och afloppskanaler samt medelst upprensning af Råsbäcken och vissa delar af Ljungby-ån, ifrågavarande kärrtrakt, som omfattar omkring 700 tunnland föga gifvande madäng, göras till största delen odlingsbar för en kostnad af 14,932 R:dr 16 sk. b:ko; Och sedan, uppå delägarnes, af mig understödda, underdåniga ansökning, Eders Kongl. Maj:t under den 9 Juni nästlidet år i nåder behagat till detta företag bevilja ett statslån af 4,212 R:dr 24 sk. b:ko, som utgjorde återstoden af de till Emåns upprensning anslagna medel, så har arbetet hösten år 1847 blifvit påbörjadt samt under nästlidet och innevarande år med ifver fortsatt. 5:o Aftappning af en kärrtrakt på Arfvidsmåla ägor i Misterhults socken af Tunaläns härad.
Ägaren till denna trakt, Kapitenen och Riddaren af Eders Kongl.
Maj:ts Wasaorden P. Hammarsköld, har, utan annat understöd, än ett af Eders Kongl.
Maj:t den 11 Februari 1845 i nåder beviljadt lån af statsmedel till belopp af 2,083 R:dr b:ko, fullbordat detta särdeles kostsamma odlingsarbete, hvarigenom en utmed hafsstranden belägen, sank och förut ofta af hafsvattnet öfversvämmad trakt blifvit torr och till omkring 70 tunnlands vidd odlingsbar.
Såsom något särdeles ovanligt må nämnas, att vattnet, i saknad af tillräckligt affall, afledes genom pumpverk, som sättes i rörelse af en ångmachin, hvilken äfven derjemte användes till att drifva ett större qvarnverk.
Utom d? nu i underdånighet omförmälda fem odlingsföretag, hvilka Eders Kongl. Maj:t nådigst täckts genom anslag af statsmedel understödja, hafva, på sätt jag inhemtat, dels af kronofogdarnes berättelser och dels af detta läns Hushållningssällskaps vice Ordförandes den 30 Mars 1843 till Kongl.
Landtbruks-akademien ingifna, sakrika och omständliga årsberättelse, flera andra dylika arbeten af större vigt och omfattning blifvit på vederbörande jordägares egen bekostnad verkställde, hvaribland det torde tillåtas mig att underdånigst omnämna, hurusom i Blackstads socken af Södra Tjusts härad, medelst en kanal af 7,000 alnars längd, 8 alnars bredd och 3 alnars djup, två sjöar blifvit uttorkade och odlingsbar mark vunnits till en vidd af flera hundra tunnland, deraf två tredjedelar redan år 1843 voro odlade; att i Stranda härad och synnerligast inom
Döderhults socken omkring 300 tunnland ny åkerjord erhållits genom sjöaftappningar, dertill på ett ställe erfordrats en 30 famnar lång och 11 alnar djup sprängning genom ett berg; att i Hvena socken af Sefvedes härad 100 tunnland sjö och mossjord utdikats, deraf en del redan blifvit odlad, och att inom Ölands Södra
Mot det blifvit beräknadt, att de under loppet af 20 år verkställde nyodlingar ökat den öppna åkerjordens rymd med 6,500 tunnland. 14 Angående åkerns brukningssätt täcktes Eders Kongl. Maj:t nådigst tillåta mig att här intaga livad derom, i nyssnämnde af Hushållnings-Sällskapets vice Ordförande afgifna berättelse, finnes på ett fullständigt och upplysande sätt omförmäldt, så lydande: »I de delar af det långsträckta länet, som gränsa till Östergöthland, och som, »lika med denna provins, äga hufvudsakligen lerjord, nyttjas i allmänhet tresäde.
Så »är nämligen förhållandet i större delen af Tjust.
I öfriga delen af länet med Öland »nyttjas allmänt tredingsbruk utom på södra delen af Öland, der den goda jorden »måste lemna 3, 4 till 5 sädesskördar efter hvarandra emellan hvar gång den trädes. »_
Detta i allmänhet och hos allmoge.
Likaså kan man i allmänhet antaga, att på »de flesta herrgårdar vexelbruket antingen redan är infördt eller på väg att införas.
»Användning af komposter, beredda af dyjord och kalk eller af spillning och granris, »äfvensom af andra ämnen, har i sednare åren blifvit mycket vanlig, till och med »hos allmoge.
»För att närmare redogöra för förhållandet i denna punkt, blir det nödigt att »särskildt upptaga de olika delarna af länet:
Norra, Medlersta och Södra samt Öland. »Norra delen:
Tresädet nyttjas väl, som förut är anmärkt, allmännast; men på »trädan brukas dels potates, lin, ärter och hampa å den del, som är ämnad till korn»säde, dels på ett och annat ställe klöfver och vicker, der råg skall sås; hvarjemte »på flera ställen åkern så indelas, att den, efter höstsäde å gödslad träda, lemnar an»dra året klöfver och 3:dje året besås med korn.
Ordentligt cirkulationsbruk begag»nas på alla större herrgårdar.
Åkerjorden, som består af, än styfvare, än svagare »lera och, till en mindre del, af lättare sandjord, är belägen i dalar mellan bergen och »tarfvar derföre omsorgsfull dikning, för att ej besväras af syra; men till rymden in»skränktare, skötes den i allmänhet vida bättre än i södra delen af länet, »Hvete, som sås till ungefär y mot rågen, anses lemna 12:te kornet; råg 6:te, »8:de å 10:de; korn 6:te å 8:de; potates 8:de kornet.
Hafre sås betydligt på så »kallade nyplöjor och lemnar i allmänhet god afkastning, 6:te till 8:de kornet.
Lin »och hampa räcka sällan till husbehof, »En och annan eldria har i dessa trakter blifvit byggd; men i öfrigt torkas sä»den, än i hattskyl, än i öppua trafvar, sedan den blifvit med lia skuren samt bun»den; tröskningen verkställes i allmänhet med handslagor, men på herrgårdarne med »tröskverk; flyttbara tröskverk hafva ock börjat begagnas af allmogen.
»Medlersta delen, med hufvudsakligen lätt jord, deraf mest sand och något moss»jord.
Tredingsbruket är allmännast, nämligen, y träda, y råg, lemnande 6:te å7:de »kornet, y korn, potates och lin, deraf mest af förstnämnda slaget, som anses gifva »S:te å 6:te kornet.
I några socknar sås lin till afsalu, annars endast till husbehof. 13 »Hafre, ärter och hampa, äfvensom hvete, sås föga och lemna knappast tillgång till husbehof.
Äfven här nyttjas flerestädes insåningar, hvartill exemplet från herrgårdarne »uppmanar.
»Eldrior äro på flera ställen anlagde; och i Misterhults socken hafva icke min»dre än tre sådana blifvit af bönder sistlidne år uppförda.
Beträffande bergning och »tröskning gäller detsamma, som är sagdt om Norra delen.
»Södra delen består dels af slättland med en mångfald af olika arter jordmån, så»som någon del lera, en större del så kallad klappermvlla, än på ler-, än på grus»botten, en del god svartmylla, en del sand och en ej obetydlig del mossjord; »alla dessa slag ofta så omblandade, att de alla kunna finnas inom samma åker»fält: — dels ock af skogsbyggd, med något svartmylla, men för öfrigt sand-, »mo- och mossjord.
Å det förra har icke blott å herrgårdarne, utan ock hos upp»lyste bönder, vexelbruk med insåningar af mest klöfver, något timotej, blifvit tem»ligen allmän; och å de flesta hemman märker man större eller mindre fält insådda.
»Likaså brukas å flera ställen vicker på trädan, likväl sällan till båtnad, emedan jor»den saknar tillräcklig gödning, och emedan det afbergade fodret ej flyttas på annat »ställe till torkning, utan hindrar åkerns uppkörning, till dess antingen sommartorkan »gjort jorden alltför hård att köras, eller ogräs fått alltför mycken framgång, för att »kunna utrotas.
»Tredingsbruket är det rådande; och råg, potates och korn de hufvudsakligaste »växterna.
»En mängd undantag börja mer och mer äga rum från denna normalform.
»För inrymmande af större potatesplantering är nämligen en större rymd, än £, upp»låten åt vårsädet, och å flera af de skiftade bondhemmanen har kornet fått sittrum »näst efter potäterna.
Trädan upptager å sådana ställen icke fullt i af åkerrymden; »och i vissa trakter af skogsbyggden med inskränkt åkerrymd nyttjas föga träda, »utan sås råg efter korn.
»I allmänhet begagnas trädan till bete, och åkern hvarken dikas eller skötes så »väl, som i norra delen af länet; hvarföre den också lemnar mindre afkastning, »nämligen hvete, deraf obetydligt sås i Södra Möre, likasom rågen, 3:te, 6:te å »7:de kornet; korn 4:de å 3:te, potates 3:te å 8:de, hafre 4:de å 3:te.
Ärter, lin och »hampa sås endast till husbehof och lemna osäkra skördar.
»Tröskverk, utom på herrgårdarne, äro sällsynta; och någon eldria finnes ej.
»Sädesbergningen tillgår vanligen mera ovårdsamt, än i norra delarne, alldenstund »vårsädet sällan bindes, utan behandlas lika med hö.
»För hela fasta delen af länet torde få gälla, att arbetare icke saknas, liksom ».att dessa haft full sysselsättning under föregående år.
16 »Öland.
Ingen del af länet är mera passande för, eller i större behof af, vexelbruk än denna, med sin mot hötillgängen oformligt stora åkervidd.
Likväl finnes »ordentligt cirkulationsbruk ej infördt på liera ställen än Ottenby och några få hem»man, tillhöriga ståndspersoner.
Största hindret för införandet häraf anses ligga »icke blott i detta skogsfattiga lands svårigheter att frånhägna enskilda ägor, hvilka »gemenligen ligga utan särskildt stängsel, gemensamma för hela byalag, fastän de blif»vit skiftade, utan ock i den annars fyndige Ölänningens ovilja mot det nya — »särdeles mot begagnandet af andra växter på sin åker, än säd, af hvilken han och »hans hushåll lefver, med hvilken han utfodrar sina hästar, för hvilken han, så vidt »inkomsterna för häst- och boskapshandeln ej äro tillräckliga, förskaffar sig de lifvets »förnödenheter, som ej äro att tillgå på hemmanet, och betalar sina dryga skatter, »tjenstfolkslöner m. m. — Jordmånen består till det mesta af mer eller mindre »mullblandad örjord på kalkberget , hvilket på sina ställen ligger 5 å 6 tum nära »åkerytan.
På vissa ställen, såsom vid Borgholm, Gerdslösa och några hemman i »Södra
Mot består den af lera, och på andra, såsom i norra delen, af föga mull»blandad sand.
»Korn, nämligen det tvåradiga, är på Öland ett hufvudsäde, som der trifves i »allmänhet väl, och hvarmed besås minst i af jorden, hvilken i allmänhet, såsom för»ut är nämndt, nyttjas i tredingsbruk, utom vissa, särdeles de södra socknarna, der »jorden är starkare och vanligen måste lemna tvänne kornskördar i rad efter gödsladt »höstsäde, hvarpå ytterligare en hafregröda ofta tages.
— Jag nämnde gödslad träda, »men måste anmärka, att gödslingen är ganska obetydlig, så att den knappt kan lör »ögat skönjas, om ej på obrunnen ströhalm, sedan den blitvit utbredd, på sina stäl»len 5 å 6 lass på tunnlandet.
Potates odlas ej betydligt, mest på nyland eller på »dertill afsätta åkerlyckor af sämre beskaffenhet.
Lin och hampa odlas föga och räc»ka ej till husbehof. »Som Ölänningen sår mycket tjockt, näml. f å | tunna hvete, utgörande på »vissa trakter en icke obetydlig del af höstsädet, 1 å lf tunna råg, lf ända till 2 »tunnor korn och vanligen 2 tunnor hafre på geometriska tunnlandet, får han vanli»gen svag skörd i korntal, men likväl ej obetydlig afkastning på tunnland, nämligen »7 till 10 tunnor hvete, 6 till 9 af råg, 5 till 7 af korn och hafre; potäterna »lemna oftast 8:de å 10:de kornet, hvilket resultat utvisar, att jorden i sig sjelf är »ganska bördig.
»Trädan nyttjas vanligen till bete.
På några få ställen besås trädan med vic»ker, att bergås gröna, och på några, synnerligast nära Ottenby, begagnas hvitklöf»ver på trädan, hvilken med sådan behandling vanligen försörjer 2 kreatur på hvarje »tunnland, eller dubbelt så många, som då trädan lemnats obesådd till fri plantskola 17 »för ogräset, hvars utrotande är trädans ändamål.
Också är Ölands-spannmålen »mycket oren; och den öfverklagade löken i höstsädet torde ej lätt kunna utrotas »För hela länet gäller den uppgift, att rofvor odlas på sina ställen till utfordring, äfven hos en och annan bland allmogen; men huruvida denna odling är i be»tydligt tilltagande, har jag ej lyckats utröna.»
Till följd af Eders Kongl. Majrts nådiga Bref den 18 Februari 1846 har å egendomen Bo, tillhörig Kammarherren Baron Adam Raab och belägen f mil från denna stad, blifvit inrättad en landtbruks-skola, som njuter 1000 R:dr banko i årligt understöd af dertill anslagna statsmedel, förutom 300 R:dr samma mynt af länets Hushållnings-sällskap.
Antalet af de vid denna skola anställda rättare-lärlingar har vanligen uppgått till 10 å 12, hvarförutan några elever af ståndspersons-klassen särskildt varit på stället inackorderade för att vinna undervisning i jordbruk och dertill hörande ämnen.
Skolan är otvifvelaktigt af mycken nytta för orten och bidrager verksamt till jordbrukets förkofran, dels genom föredömen i rationella methoder och dels genom förfärdigande och försäljning af nya ändamålsenliga redskap.
Jag har redan här ofvanföre haft tillfälle i förbigående underdånigst omförmäla, hurusom åren 1843 och 1846 en svår missväxt hemsökte flera trakter af detta län.
Förstnämnde år var missväxten svårast inom norra och medlersta delen af länets fasta land, der i allmänhet hvarken höst- eller vårsäd lemnade ens medelmåttig skörd och der den knappa grödan derjemte på många ställen led betydlig skada afl
Juli månad inträffade starka hagelskurar.
I södra delarna af länet och på Öland var det synnerligast rågsädet som 1843 gaf otillräcklig skörd, hvaremot i dessa delar af länet vårsäden och potatesen lemnade något bättre afkastning än i de norra trakterna, ehuru skörden likväl icke kunde anses motsvara behofvet.
År 1846 deremot var det synnerligast Öland och södra delen af länets fasta land, som hade att beklaga sig öfver en svår missväxt, särdeles hvad vårsäden och potatesgrödan angick.
Under bägge dessa år, eller egentligen under den tid, som förflöt från skörden år 1845 till 1847 års mera gynnsamma skörd, uppstegrades, i följd af den allmänna bristen, spannmåls- och potatesprisen till en förut lyckligtvis sällspord höjd.
Det fanns tider, då i de från köpstäderna mera aflägsna socknarne en tunna råg icke kunde erhållas under 25 å 30
R:dr rgs., då en tunna korn gällde 20 å 24
R:dr och en tunna potates betaltes med 10
R:dr, eller ännu mera, om inköpen skulle ske på auktioner med längre betalningsanstånd.
Denna dyrhet på de hufvudsakligaste lifsmedlen, icke litet kännbar för den mängd af hemmansåboer och jordtorpare, hvilkas inbergade skörd af säd och potates understigit eget hushållsbehof, var naturligtvis i ännu högre grad tryckande för den stora pluralitet af länets befolkning, som,° utan eget jordbruk, saknar andra medel till sitt uppehälle, än inkomsten af vanligt arbete Berättelse öfver Calmar län för åren 1842—1847. 3 48 åt jordbrukarne, hvilken inkomst dels måste under en så dyr tid blifva mindre tillgänglig än eljest, emedan bristen nödgade den jordbrukande allmogen att inskränka sitt behof af legoarbete, och dels, äfven der den kunde erhållas', blef i allmänhet otillräcklig till inköp af födoämnen åt arbetaren och hans ofta talrika hushåll.
Denna nästan allmänna nöd dröjde icke heller att göra sin tillvaro känd på ett sätt, som föranledde mig att skyndsamt vidtaga alla på mig beroende åtgärder, till dess afhjelpande eller lindrande.
Väl vetande, att Eders Kongl.
Maj:ts landsfaderliga hjerta alltid är öppet för trogne undersåters nöd oqh bekymmer, hastade jag att till Eders Kongl.
Maj:t underdånigst inberätta den nödställda belägenhet, hvari missväxten försatt en stor del af länets invånare, till hvilkas bispringande jag dristade anhålla om den hjelp af statsmedel, som Eders Kongl. Maj:t i nåder kunde finna omständigheterna påkalla och befintliga tillgångar medgifva, hvarefter Eders Kongl. Maj:t dels under den 21 November 1845 och dels sedermera, med anledning af mina förnyade underdåniga framställningar i samma syfte, under loppet af åren 1846 och 1847, nådigst behagat anvisa och låta till mig öfverlemna tillsammans 90,000 R:dr b:ko, att, efter mitt bepröfvande, utlemnas till behöfvande menigheter såsom lån utan ränta, emot förbindelse af successiv återbetalning i sammanhang med kronouppbörden, hvarförutan Eders Kongl. Maj:t i Januari 4846 täckts i nåder anslå 5,000 R:dr och den 7 April 1847 254 R:dr samma mynt, att, såsom understöd utan återbetalningsskyldighet, af mig utdelas till arbetes beredande åt personer af arbetsklassen inom de socknar, hvilka synnerligast lidit af missväxt.
På det samvetsgrannaste har jag sökt fullgöra de dyrbara uppdrag, som sålunda blifvit mig nådigst anförtrodda, och på sätt särskilde till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet ingifne redovisningar ådagalägga, hafva menigheterna inom 47 socknar undfått af de omförmälda lånemedlen tillsammans 80,966
R:dr 32 sk. b:ko, varande det återstående beloppet 9,033 R:dr 16 sk., såsom för ändamålet icke erforderligt, till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Kontor återsända hvaremot hela beloppet af de nådigst anvisade gåfvomedlen, 5,254 R:dr b:ko, blifvit tid efter annan utdeladt till de behöfvande inom 23 särskilda socknar.
Det har för mig varit en sann tillfredsställelse att förnimma, i hvilken väsendtlig mån den allmänna nöden i länet blifvit lindrad genom dessa af Eders Kongl.
Maj:t nådigst beviljade lån
Att allt hvad af lånemedlen bort vid hittills hållna uppbördsmöten inbetalas blifvit restfritt liqvideradt och redovisadt har äfven varit tillfredsställande att iakttaga.
Utom de undsättningar af statsmedel, som sålunda, under nämnde bekymmersamma år, kommit detta läns innevånare till godo, hafva de behöfvande fått hugna 19 sig af icke obetydliga gåfvomedel, influtna från andra orter, i följd af uppmaningar från en, på mitt föranstaltande, i Januari år 1846 här bildad undsättnings-kommitté.
De bidrag, som denna kommitté under åren 1846 och 1847 fått emottaga dels från vissa bättre lottade kommuner inom detta län, dels från menigheter och enskilde personer i andra län, och dels från den allmänna undsättningskommittéen i Stockholm, uppgå till ett sammanräknadt belopp af icke mindre än 12,776 R:dr 30 sk. 8 r:st b:ko, som, med hufvudsakligt ändamål att bereda arbetsförtjenst åt nödlidande personer af arbetsklassen, blifvit tid efter annan utdelade till de socknar, der nöden varit störst.
Under de missväxtår, hvilkas närmaste följder jag nu haft nåden i korthet omförmäla, har bristen af ändamålsenligt inrättade spannmåls-magasiner varit i hög grad märkbar.
Om inom hvarje socken hade funnits ett sådant magasin, med en ^behåll varande tillgång af spannmål, motsvarande socknens invånares behof af bröd för åtminstone 1 å 2 månader, så skulle, genom denna tillgångs utlånande under den svåraste tiden, en stor hjelp hafva varit allmänheten öppen, och vissheten af denna hjelps befintlighet skulle säkerligen i betydlig mån hafva tillbakahållit den, för de fattigare klasserna så olyckliga, stegringen af sädespriserna och kanske gjort all undsättning från statens sida öfverflödig.
Enligt från fögderierna inkomne uppgifter är förhållandet med magasinernas nuvarande antal och spannmålsfonder följande:
Antal ma- gasiner.
Fond af Summa Spann- mål Tunnor.
Råg T:r. Korn T:r. Tjusts........................... 13 2,212 61 2,273 Tunaläns, Aspelands och Sefvedes............
10 1,095 185 1,280 Norra Möre, Stranda och Handbörds..........
12 1,186 520 1,706 Södra Möre....................... 11 2,213 145 2,358 Ölands Södra Mot.................... 2 27 28 55 Ölands Norra Mot.................... 8 598 319 917 Summa 56 7,331 1,258 8,589 Häraf täcktes Eders Ivongl.
Maj:t nådigst inhemta, att nära hälften af länets socknar saknar spannmåls-magasiner, och att de, som finnas, hafva alltför otillräck - 20 lig spannmålstillgång.
Dertill kommer att icke något enda af dessa magasiner är, genom reglementariska föreskrifter, så inrättadt, att någon säkerhet finnes för dess spannmålsfonds befintlighet till utlåning sedan missväxt inträffat.
Man har vid dessa magasiners inrättande i allmänhet lemnat å sido sådana inrättningars naturliga hufvudändamål, det att vara en nödhjelp vid inträffande stort och allmänt behof; och i det ställe har man af magasinerna gjort ett slags spannmåls-diskonter, under beräkning att, genom spannmålens årliga utlåning emot hög ränta, förskaffa socknen inkomster till lättnad vid dess kommunal-utgifter för skolväsendet, fattigförsörjningen eller andra föremål.
Jag har infordrat utdrag af de reglementen, som äro gällande för de inom länet varande spannmåls-magasiner och deraf funnit, att de alla äro byggda på förutsättning att spannmåls-tillgången vårtiden hvarje år utlånas till återbetalning höstetiden samma år, efter då inbergad skörd, att denna utlåning verkställes utan afseende derpå, om föregående årets skörd varit gynnsam eller ofördelaktig, och att räntan är beräknad till 2, 3 å 4 kappar för hvarje tunna, för en tid af ungefär | år, som lånet innehafves.
Erfarenheten har ådagalagt, att sedan dessa magasiner, våren efter ett godt sädesår, utlånat sina spannmålsfonder, för att den följande hösten återbetalas, så har, till följd af samma år inträffad missväxt, återbetalningen till större delen uteblifvit, hvarigenom magasinerna blifvit satte utur tillfälle att i större mån utlemna nya spannmålslån under den närmast på missväxten följande vår, då likväl behofvet af dylika lån varit vida större än förut; och det har således visat sig, att dessa låneanstalter, långt ifrån att uppfylla det ändamål, som väl inrättade spannmåls-magasiner borde afse, eller att samla under de goda åren för att kunna hjelpa när dyr tid infaller, tvertom i nödens stund stått nästan tomma på spannmål, utan annan tillgång, än en mängd förfallna, men icke inlösta reverser för sädeslån, som under en tid, då verklig brist icke varit för handen, blifvit utlemnade merendels till sådana personer, hvilka, under hvad förhållande som helst och utan att så noga beräkna medlen till återbetalning, sällan lemna obegagnade de tillfällen till låns erhållande, som kunna sig erbjuda.
Visserligen har jag funnit, att magasins-föreståndarne ofta, under dylika omständigheter, söka att genom lagsökning indrifva de obetalta lånen; men då tillgång till desammas återbetalande in natura vanligen saknas, så vinnes genom lagsöknings-åtgärderna i de flesta fall icke något annat ändamål, än att de oftast fattige låntagarne bringas på stor kostnad och beröfvas det hufvudsakligaste af deras tillhörigheter.
Sedan Eders Kojigl.
Maj:t, genom nådigt Bref af den 6 April 1842, till Dess Befallningshafvande öfverlemnat att pröfva och, der så lagligen ske kan, fastställa förslag till nya eller till ändringar i redan befintliga reglementen för sockne-magasiner, har jag, med afseende på den stora brist, som, enligt hvad jag här ofvanföre haft 21 nåden i underdånighet antyda, vidlåder de inom länet nu befintliga sådana inrättningar, vid liera tillfällen sökt förmå de socknemenigheter, som varit betänkte på inrättande af nya magasiner, att dervid anordna dessa anstalter på sådant sätt, att de i behofvets stund kunde blifva en nödhjelp för socknens invånare; och för att i detta hänseende gifva en vägledning har jag författat och genom presterskapet till kännedom inom alla församlingarna i länet spridt ett så lydande:
,!F örslag »till Reglemente för N. N. Sockens Spannmåls-Magasin. »§. 1.
Hvarje ägare eller innehafvare af den, uti socknen belägna, med åsatt »taxeringsvärde försedda fasta jordegendom, ehvad mantal å densamma finnes eller icke »samt af hvad natur och beskaffenhet som helst, hvilken uti öfverenskommelsen om »Magasinets inrättande ingått, är uti detsamma delägare i mån af de spannmåls-insättningar, »som, på sätt här nedan förmäles, böra uti Magasinet göras.
Den, som uti öfverens»kommelsen icke deltagit, må likväl sedermera uti Inrättningen erhålla inträde på de »vilkor, som af Inrättningens förut varande samtelige delägare bestämmes; hvaremot »jordegendom, som uti Magasins-inrättningen erhållit delaktighet, icke sedermera kan »från sådan delaktighet och deraf följande skyldigheter skiljas.
»Öfver delägares namn och deras uti Inrättningen delaktiga jordegendom upp»rättas en tvefalld anteckningslista, hvaraf det ena exemplaret förvaras hos församlin»gens
Pastor och det andra bland Magasins- nrättningens handlingar. »§. 2.
Hvarje Inrättningens delägare, hvilken såsom sådan äger eller innehar »jordegendom till ett bevillnings-taxeringsvärde af 100 R:dr b:ko eller derutöfver, är »berättigad att deltaga uti Inrättningens delägares öfverläggningar och beslut angåen»de densammas angelägenheter.
Yppas skiljaktighet vid besluts fattande, beräknas »rösterne på det sätt, att hvarje delägare åtnjuter en röst för hvarje fulla 100 R:dr »b:ko taxeringsvärde å den egendom, för hvilken talan föres.
Vid alla omröstningar »gifver enkel röstpluralitet utslaget, med undantag för de fall, som i 8 och 20 §§. »omförmälas.