Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Boskapsskötseln har vunnit betydligt genom bättre urval af afvelsdjur, genom rikligare utfodring och genom en omsorgsfullare vård om kreaturen, än den man förr åt dem egnat.
Nötkreaturen, som 1850 antogos utgöra 45,088 stycken, upptagas nu i hosföljande tabell till 47,506, och har således en tillökning af 2,418 eller 5,36 procent ägt rum; dock torde den hufvudsakliga förbättringen bestå deruti, att kreaturen nu äro af bättre beskaffenhet.
Får af vein bedrifves ännu hufvudsakligen för ägarnes eget behof, med undantag af ett schäferi på Fideikommiss-säteriet Johanneshus, hvarest år 1855 underhöllos 638 får, som i afkastning Iemnade 1,014 skålpund ull.
Fårens antal inom Länet utgjorde 1850 36,366, men anses nu, enligt bifogade tabell, utgöra 36,885, hvilket förutsätter en tillökning af 519 stycken eller något mindre än 1£ procent; och är äfven detta djurslag förbättradt genom blandning med SOuthdowns-race.
Svinafveln har äfven något tilltagit.
År 1850 funnos 19,591 svin och innehåller tabellen för år 1855 21,909 stycken, således en tillökning af 2,318 stycken; och hafva jemväl dessa djur efter hand blifvit till beskaffenheten förbättrade.
Hästafveln måste anses förkofrad genom af derför bildade föreningar införskrifne och under dessa fem åren underhållne 3 stycken hingstar, efter hvilka många goda och några ut - 7 markta fö! fallit; och har antalet af ortens hästar, hvilka i allmänhet äro Ii/liga, uthålliga och välfödda, från 5,951 stycken, som det utgjorde år 1850, stigit till 6,274.
Bränvinsbränmngen, sorn varit i nästan jemnt tilltagande intilldess 1855 års Kongl.
Förordning om vilkoret! för bränvinstillverkning började tillämpas, har under de sista månaderne af nämnde år bedrifvits vid 28 ångbrännerier och 273 mindre brännerier; och har hela tillverkningen utgjort vid de förra 420,990 kannor och vid de sednare 184,481' » eller tillsammans 605,47 H kannor.
Tillverkarnes vinst har varit betydlig, enär försäljningspriset i medeltal stått minst 50 procent högre än tillverkningskostnaden, oaktadt den höga skatten, hvilken utgått med 222,382 R:dr 46 sk.
(Se tabellen).
Slcogarne äro nästan öfverallt hårdt anlitade och har någon förståndigare hushållning med dem ännu icke låtit sig förnimma, lika litet som återplantering efter nedfälld skog blifvit vidtagen, utom på Johanneshus säteri, hvarest skogshushållningen blifvit föremål för synnerlig uppmärksamhet, så väl med hänsigt till skogens fällning, som återplantering.
Bergsrörelsen är inskränkt och bedrifves endast vid 2me kopparhammare, 2.-ne valsverk för koppar och ett för jern, 2me räckhammare och 2:ne spikverkstäder för tillverkning af spik och nubb med inachiner.
För öfrigt, finnas på landet pappersbruk 7, tegelbruk 9, oljeslagerier 3, garfverier 22, bresiljeqvarnar 2, bryggerier 5, färgerier 8 och bomullsspinneri 1, å hvilket sistnämnde, benämndt Strömma och beläget i Asarums socken, 400 arbetare dagligen sysselsättas; med en årlig förbrukning af 3,500 balar bomull tillverkas derstädes dagligen omkring 460 bundtar garn.
Binäringar finnas icke af någon betydenhet, utom sjöfart och fiske, som är af stor vigt för befolkningens bergning vid Länets södra kust och i skärgården.
Allmänt klagas öfver fiskfångstens aftagande, men 1855 har äfven i detta afseende varit ett godt år.
Utom lax, som fångas i myckenhet uti Mörrums å och i hafvet samt äfvenledes, ehuru obetydligt, i Ronneby, Silltorps och Lyckeby åar, utgöra strömming, torsk, flundror m. fl. fiskslag föremål för fiskrarnes bemödanden, hvilka, ehuru stundom fåfänga, dock ej sällan äro ganska lönande.
Tjärubränning idkas i nordvestra delen af Länet, hufvudsakligen medelst förbränning af stubbar efter den i äldre tider fällda skogen.
Tillverkningen af linne-, bomulls- och ylleväfnader är otillräcklig för ortens behof, som fylles genom tillförsel från Småland och Westergöthland.
Trädgårds- och biskötsel idkas endast till husbehof.
Handeln idkas hufvudsakligen med skogseffekter, bränvin och något fläsk samt, undantagsvis i goda år, med spanmål och kan ej anses vara särdeles betydlig.
Till kommunikationernas underlättande hafva åtskilliga vägomläggningar och förbättringar af vägarne dels med och dels utan statsbidrag blifvit företagna och utförda, såsom på tvänne 8 ställen å landsvägen från Carlshamn till Wexiö, på ett ställe å landsvägen emellan Carlskrona och Ronneby, på ett ställe å landsvägen från Ronneby till Wexiö, på tvänne ställen å landsvägen från Carlskrona till Ekesjö och på ett ställe å landsvägen emellan Carlshamn och Sölvesborg, allt för kringgående eller sänkning af svåra backar; och har derjemte muddringsarbete blifvit verkstäldt uti inloppet till Sölvesborgs hamn; äfvensom uppmuddringen af Carlskrona stads inre hamn under sistlidet år påbörjats och redan betydligt framskridit.
Telegraflmien från Calmar till Christianstad, anlagd år 1855, går genom Länet med sta tioner i Carlskrona och Carlshamn och är flitigt begagnad. § 4.
Kammar verket.
Det märkligaste, som här förtjena;’ omnämnas, är att Eders Kongl. Maj:t, uti nådigt bref af den 2 Mars 1854, medgifvit, att hemman i allmänhet inom Blekinge Län må, utan föregången undersökning om besutenhet, klyfvas, så att hvarje utklufven del blif ver minst T'g:dels mantal, samt att vissa strandhemman inom Ronneby och Listerby socknar, äfvensom de å öarne Tjurkö, Aspö och Hasslö belägna hemman må, jemväl utan föregången undersökning, klyfvas till minst ett fyratioåttondedels mantal; i enlighet med hvilket nådiga medgifvande åtskilliga klyfningar blifvit verkställda.
För öfrigt hafva några mjölqvarnars skattläggning och några skatteköp äfven under den tid, som denna berättelse omfattar, ägt rum.
Laga skiften och åbodelningar jemte andra landt mäter i-förrättmngar hafva under dessa fem åren blifvit verkställda till ett antal af 158 af de förstnämnde och 243 af de öfrige.
Härvid hafva 18,491 tunnland ägor blifvit afmätte och 26,877 tunnland skiftade, tillhörande 52| mantal samt 386 delägare, af hvilka 274 fått qvarbo på sina gamla tomter, men 112 måst utflytta till nya bostäder.
Statsbidragets belopp inhemtas af den tabell, som åtföljer denna berättelse; och synes deraf, vid jemförelse med tabellen vid förra berättelsen, att statsbidraget från Länet, som år 1850 utgjorde 380,876 H:dr 30 sk. 6 r:st.
B:ko och år 1855 uppgått till 411,779 R.-dr 5 sk. 6 r:st., sålunda stigit med ett belopp af 30,902 R:dr 23 sk.; likasom bränvinsbrännings-afgiften, hvilken år 1850 utgjorde 21,581 R:dr 17 sk. 5 r:St., år 1855 utgått med 53,941 R:dr 43 sk. 4 r.-st.; hvadan denna skattetitel sålunda stigit med 32,360 R:dr 25 sk. 11 rist., hvilken af den nya bränvinslagstiftningen föranledde förhöjning tydligen skönjes hafva haft till följd, att Länets hela skattebidrag blifvit större, då det under andra förhållanden skulle något minskats.
Ordningens vidmakthållande besuijes fortfarande på landet af 2me Kronofogdar och nio Länsmän samt Kronofjerdingsman.
Dessutom finnas i Länet 2me Landsfiskaler; hvarjemte - 9 jemte sju särskilda tillsyningsman under 1855 varit förordnade att beifra förbrytelser mot Eders Maj.-ts nådiga förordningar angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin.
Socknenämnder och tillsyningsmännen inom socknarne, hvilka äfven borde kunna i betydlig mån bidraga till ordningens bibehållande och förbrytelsers förekommande, öro dock för mycket sysselsatta med egna för deras bergning och välmåga nödvändiga bestyr, för att egna särdeles uppmärksamhet och nit åt sådane kommunalbestyr, hvilka allmogen i allmänhet anser såsom en tung börda, sorn hvar och en söker att undandraga sig, icke besinnande att det är nära omöjligt för den fåtaliga och med mångahanda andra göromål sysselsatte kronobetjeningen att vederbörligen upprätthålla ordning inom ett vidlyftigt distrikt.
Klagan öfver brott emot person och äganderätt förspörjes dess värre allt för ofta; och synes mig största orsaken härtill vara den, att personer, som, en eller stundom flere gånger straffade enligt förr gällande lag med spö eller frihetens förlust under längre eller kortare tid, sammanvarit i gemensamt fängelse med andre ofta gröfre brottslingar än de sjelfve, sällan vilja och stundom icke kunna -återvända på en bättre väg, i anseende till så väl svårigheten för dem, att erhålla laga försvar eller stadig sysselsättning, som ock deras, genom samtal med och undervisning af förhärdade brottslingar, sedliga försämring samt det förakt, med hvilket de allmänligen bemötas, sedan de, efter öfverståndet straff, återvunnit friheten, hvilken ock ofta genom förnyade förbrytelser åter förverkas.
Spöstraffets borttagande och gemensamhetsfängelsets utbytande mot cellen, der fången under ransakningstiden och afbidan på sin slutliga dom, lemnad åt sig sjelf, tvingas att vända sina tankar på sitt inre, på sin förflutna lefnad och sin framtid, i stället att bland andra brottslingar förhärdas till nya brott, hafva dock otvifvelaktigt redan visat sina välgörande verkningar, hvilket förhållande ådagalägges deraf, att i länsfängelset härstädes, som innehåller 92 celler, hvilka vid fängelsets första begagnande voro upptagne och förmodades blifva otillräckliga, numera sällan är upptaget, mer än till hälften, och att högst en tredjedel af de häktade äro dömde brottslingar; att de 30 cellerne i Carlshamns kronohäkte, ehuru visserligen ofta upptagne, dock till största delen förvara ransakningsfångar, transportfångar eller dem, som undergå förvandlingsstraff i brist af ådömde böter för mindre förbrytelser; samt att häradsfängelset vid Norje i Listers härad, med 12 celler, oftast står tomt och begagnas endast då ransakningsfångar under pågående ting ditföras från Carlshamn.
Folkundervisningen fortgår inom alla Länets socknar i öfverensstämmelse med föreskrifterne i Kongl. Förordningen den 18 Juni 1842 och bestrides dels i fasta och dels i flyttande skolor; och hafva de sednares antal på flere ställen ökats.
Att fälla ett omdöme om skolans inverkan på folkets sedlighet och kunskaper vore ännu för tidigt; dock har jag af upplyste prestman erfarit, att undervisningen i kristendomskunskap för begåendet af H. H.
Nattvard l:sta gången försiggår betydligt lättare nu, då ungdomen i allmänhet läser redigt i bok, än förr, då denna färdighet var ringa eller alldeles saknades.
Berättelse öfver Blekinge Län för åren 1851—1855. 2 10 Fattigvården besörjes i allmänhet ordentligt, ehuru klagomål icke uteblifva hvarken från de fattigas sida öfver knappt underhåll, eller å socknenämndernas, angående öfverdrifna anspråk på försörjning eller understöd, äfvensom antalet tvistemål emellan de särskilda fättigvårds-samhällena om skyldigheten att försörja sådana fattiga, som ofta ombytt vistelseort, är ganska stort, och till en icke ringa del upptages af de mål, som angå från Kongl. Flottan afskedadt eller utstruket manskap och deras familjer.
Emedlertid har jag icke funnit att tillståndet i Blekinge är i detta afseende sämre än på flere andra orter, och bör tyngden af fattigvården under sednare åren ostridigt hafva blifvit lindrad så väl genom ökad arbetsförtjenst för de behöfvande, som genom tilltagande välstånd hos jordägare och hemmansbrukare.
Helsovården på landet besörjes af 2me provincialläkare, stationerade i Carlskrona och Sölvesborg, samt en distriksläkare i Ronneby köping; varande den förstnämnde tillika intendent vid Ronneby helsobrunn, som årligen besökes af talrika gäster från aflägsna och närbelägna orter, hvaribland äfven räknas en stor del allmoge.
Under hösten 1853 hemsöktes Länet och i synnerhet Carlskrona stad af farsoten kolera, som skördade många offer bland alla samhällsklasser.
Antalet af insjuknade utgjorde i Carlskrona stad 1,925, af hvilka 1,055 afledo; på landet insjuknade 334 och dogo 170, så att summan för hela Länet af insjuknade uppgick till 2,259 och af döde till 1,225.
Vid Länets lasarett och kurhus härstädes, deraf en afdelning år 1854 förflyttades till lägenheten Gustafsborg vid Carlshamns stad, har antalet af patienter under sista fem åren i medeltal för året varit 166 på kurhuset och 92 på lasarettsafdelningen, de förra utan ersättning och de sednare dels emot och dels utan betalning, och under en tid svarande emot 2,521 dagar.
På lasarettet vid Carlshamn hafva under år 1855 ett antal af 114 patienter åtnjutit vård.
Lasarettsfonden utgjorde vid 1855 års slut 27,842 R:dr 42 sk. 6 r:st-, och har kurhusafgiften, som utgått med 5 sk.
Banko af hvarje mantalsskrifven person, i medeltal utgjort 4,701 R:dr 8 sk.
Sockne-apothek finnes endast i Ronneby köping.
Examinerade barnmorskor hafva blifvit antagna inom alla socknar i Bräkne och Listers härader, i åtta socknar af Medelstads härad och uti en socken af Östra härad; men 7 socknar i sistnämnde härad och en socken i Medelstads härad äro ännu i saknad deraf.
Vederbörligen examinerade djurläkare finnas i Länet 2:iie, nemligen en i Carlskrona med lön på stat såsom
Läns-djurläkare och derjemte åtnjutande arfvode af ett särskildt bolag inom Carlskrona stad och angränsande socknar, och en i Carlshamn.
Från den år 1853 inrättade landtbruksskolan å Gungvala i Asarums socken hafva, efter undergången examen, under hösten 1854 afgått 4 rättarelärlingar och under våren 1855 ytterligare sex.
Vid nämnde skola, som njuter årligt statsanslag af 2,000 R:dr Banko, är, jemte föreståndaren, antagen en underlärare.
Frilärlingarnes antal är det i kontraktet bestämda, eller 12, hvarjemte 9 betalande elever der njuta undervisning. 11
Ett bolag till ersättande af förlorad eller skadad fiskredskap har under sistlidet år blifvit bildadt inom Mjellby socken och med reglemente försedt.
Af det i nåder beviljade anslaget, 1,500 R:dr Banko, till understöd åt dylika bolag har en tredjedel, eller 500 R:dr, tilldelats bolaget i Mjellby.
För bildandet af flere sådane bolag äro förberedande åtgärder vidtagne.
Ett kreaturs-försäkringsbolag till ersättande af förluster genom den smittosamma lungsjukan är af Eders Majit med reglemente försedt.
Skjutsningsbestyret utgöres vid Skillinge, Ronneby, Hästaryd och Norje gästgifvaregår dar medelst entreprenad, men vid öfrige gästgifvaregårdarne, sedan de vid några bland dem afslutade entreprenadkontrakter upphört, bestrides skjutsen af de skjutsskyldige sjelfve.
Socknemagasiner finnas blott i Hoby och Backaryd.
Sparbanlcerne i Carlskrona, Carlshamn, Sölvesborg, Ronneby köping och Jemshögs socken fortfara med deras, särdeles för mindre bemedlade, nyttiga verksamhet; och hafva deras kapitaler under denna fem års tid vunnit en betydlig tillökning.
Delägarnes insättningssumma vid 1855 års slut uppgick i Ronneby sparbank till 70,879 Ridr 34 sk. och i sparbanken för Jemshögs socken till 111,809 Ridr 20 sk., allt Banko.
Länets allmänna brandstodsbolag fortfar med utvidgad verkningskrets; och utgjorde vid 12:te årets slut den 31 Mars 1855 ansvarighetssumman för byggnader . 7,449,550 Ridr och för lösören . 0,892,050
Ridr eller tillsammans 14,342,200 Ridr; ersättningssummorne för brandskada hafva under nämnde år uppgått i för byggnader till 3,G50i 20.
9. och för lösören till 1,011; 3. 10. 4 ^]. 30.
7. förvaltningskostnader, räntor m. in 914; 44. 1.
Summa 5,576: 20. 8.
Länet har 3me städer, Carlskrona, Carlshamn och Sölvesborg, samt 2me köpingar, Ronneby och Christianopel, hvilka bådas handlande och handtverkare hafva borgarerätt i Carlskrona.
Carlskrona, hufvudstation för Kongl.
Majits Flotta, med djup och rymlig hamn, hvars fördelaktiga läge och öfriga förträffliga egenskaper gifvit anledning till stadens anläggning på Trossö hemman i skärgården.
Detta stadens läge på en ö omkring en half mil från allmänna landsvägen har den olägenhet för stadens rörelse, att ingen genomfart här äger rum; men detta 12 läge medför en vida större olägenhet, bristen på drickbart och till kokning tjenligt vatten.
Behofvet häraf uppfylles till någon del genom hemtning från Lyckeby å och källa, dels sjövägen på Kronans bekostnad, hufvudsakligen afsedt för Flottans etablissementer, och dels landvägen af enskilde.
För öfrigt varder regnvatten sorgfälligt samladt medelst takrännornas ledande till tunnor och kar.
Allt detta oaktadt uppstår vid stark torka sommartiden och sträng köld under vintern verklig vattenbrist, hvilken vid inträffade sjukdomstillfällen och särdeles under året 1853, då kolera-farsoten härstädes härjade, visat sig för befolkningen i hög grad menlig, i synnerhet för det stora antal mindre bemedlade, som tillhöra detta samhälle och hvilka icke hafva råd att för en halfankare vatten betala 3 skillingar, nuvarande priset härstädes på Lyckeby källvatten, hvilket i alla fall efter 7 mils transport och 3 ä 4 dagars liggetid på kärl icke kan vara ett friskt och godt drickesvatten.
Folkmängden, sorn år 1850 utgjorde 11,378, är nu endast 11,117, deraf Skattskrifne.
Mankön 2,070 .... 2,858 .... 4,928.
Qvinkön 3,841 .... 2.348 .... 0,189.
Summa 5,911 .... 5,206 . . . .11,117.
Bland de skattfrie äro äfven räknade 1,004 af Flottans gemenskap, sorn njuta befrielse från personella utskylder.
Af de skattskrifne äro 002 ernbets- och tjenstemän, 5 fabriksidkare, 321 borgare samt 240 betjening vid handeln, fabrikerna och handtverkerierne.
När ingar ne anses hafva snarare af- än tilltagit under dessa fem åren, och påstås den omständigheten, att Flottans handtverkare, till tjenstgöring uppfordrade kronobåtsmän och gemenskapen af här förlagde marinregemente dela arbetsförtjensten med stadens borgare af handtverksklasserne, hafva till följd, att desse sednare icke kunna uppnå det oberoende, som deras vederlikar i andra städer förvärfvat.
Antalet af handlande här och i Christianopel är 93, af hvilka få äro skeppsredare.
Föremålet för utskeppning är i synnerhet trädvaror, som hufvudsakligen uppköpas från Smålands skogstrakter, men denna export är vida underlägsen den i grannstäderne Calmar och Carlshamn.
De dagliga behofven af spanmål, smör, fläsk och ost m. m. måste till en del fyllas från andra orter, helst tillförseln från närmaste landsbygd icke är tillräcklig.
Staden äger: 1 skepp om ....
132,38 läster, 4 briggar om ....
458,49 » 8 skonertar om . . . 301,65 » 1 galeas om ... . 33,86 » 9 slupar och jakter om . 213,76 » eiler tillsammans 23 fartyg om .... 1,140,14 läster. 13 Under år 1855 hafva 227 fartyg blifvit utklarerade till utrikes och 365 fartyg till inrikes orter; och äro under samina tid inklarerade från utrikes orter 171 och från inrikes 565 fartyg.
Importen har hufvudsakligen bestått af kaffe, risgryn, socker och andra specerier, samt rumin, konjak, vin, tobak, ylle- och bomullsväfnader, stenkol och stenkols-stubb, hampa, sill, salt och torrfisk jemte ekevirke; exporten af furu- och granplankor, bräder, sparrar, spiror, bjelkar, läkten, ek- och bok-stäfver, bok-bandtunnor, tjära, beck, kreatursben, alun, valsadt jern och ved.
Tullinkomsterna utgjorde.-
För utskeppade varor.
För införde varor.
R:dr sk. r.st. år 1851 1.639: 30. — . . . 40,692: 3. — »1852 904: 14. — . . . 45,807: 14. — » 1853 1,225: 9. — . . . 41,225: 44. — » 1854 3,920: 33. — . . . 53,645. 47. — » 1855 5,993: 47. - ... 48,149: 13. — eller i medeltal för år . . 2,736: 36. — . . . 45,904: hvaremot medeltalet för åren 1848—1850 utgjorde . . 1,460: 17. 4. . . . 57,205: 26. 8.
IIandtverkerierne.
Antalet af handtverkare är 268, af hvilka högst få kunna anses vara välmående; deras förarbetning inskränker sig till stadens invånares behof; och gå deras tillverkningar sällan till andra orter.
Sedan en tobaksfabrik blifvit nedlagd, finnas numera fyra sådane; hvarförutan staden har 2:ne apothek, 2 boktryckerier och 1 kofferdi-skeppsvarf, hvars verksamhet under sednare åren vunnit en betydlig utsträckning.
Vid nämnde varf. som genom sina nybyggnader äfven på aflägsnare orter förvärfvat sig förtroende, hafva under sistförflutne 5 åren, utom flere förbyggnader och många reparationer, blifvit verkställda följande nybyggnader, nemligen: tvänne skepp, tillsammans om 557 läster, fyra briggar om 434 och tvänne slupar om 55 läster; varande för närvarande under byggnad ett skepp om 260 och en skonert om 60 läster samt ett mudderfartyg med tillhörande pråmar.
Sparbanken i Carlskrona, sorn äfven genom inrättade filial-afdelningar i kringliggande landtsocknarne utöfvat ett välgörande inflytande i den rigtning, som med dess stiftande varit afsedd, hade vid 1850 års slut en egen fond af 9,809 R:dr 40 sk., hvilken vid 1855 års slut ökats till 13,012 R:dr 1 sk.; och har delägarnes insättningssumma från 169,327 R:dr 44 sk., hvartill den uppgick vid förstnämnde år, stigit till 205,202 R:dr 13 sk., som vid 1855 års slut ägdes af 3,216 personer.
Smålands privatbank har ett afdelningskontor här på stället: och har dessutom en ny kredit-inrättning under benämning Filialbanken i Blekinge år 1853 börjat sin verksamhet samt under sista bokslutsåret, ined ett kapital af 293,333 R:dr 16 sk., beviljat lån åt 940 personer, 14 kreditiv åt 146 samt emottagit penningar på giro-jemte upp- och afskrifuings-räkning af 119 personer, och sålunda bedrifvit en ganska vidsträckt oell för ortens affärslif gagnande rörelse.
1 afseende på stadens styrelse har, under den tid denna berättelse omfattar, icke någon förändring ägt rum eller den af Eders Maj:ts nådiga bref den 14 Januari 1851 fastställde nya organisation af Magistraten och Rådhusrätten trädt i verkställighet.
I ecklesiastikt hänseende är staden fördelad i tvänne församlingar, amiralitets- och stadsförsamlingen.
En Drätselkommission besörjer förvaltningen af stadens inkomster och utgifter; och ingå bland de förra äfven afkastningen af stadens jord, 4,^ mantal, innehållande 1,062§ tunnland, deraf en del är odlad och indelad i farmer, hvilka äro utarrenderade på 25 år, räknade dels från år 1835 och dels från år 1837; men en annan del användes till betesmark för stadens hästar och nötkreatur.
De under nämnde kommissions förvaltning stående kassor äro tolagskassan, med en behållning vid 1855 års slut af 18,922 IRdr 36 sk. 8 r.-st.; mudderkassan med 3,575 R:dr 16 sk. 2 r:st.; stenbrokassan med 17,219 R:dr 21 sk. 6 r:st. och den egentliga drätselkassan med en skuld till förenämnde kassor af 11,432 R:dr 13 sk. 11 r:st., hvadan kassornas verkliga behållning uppgår till 28,285 R:dr 12 sk. 5 r:st.
En borgerskapets enskilda kassa förefinnes under borgerskapets äldstes vård, till hvilken ingå inkomsterne af borgares öretalsskatt jemte arrendet af hemmanet Hästö; och bestridas af . dessa inkomster båtsmans-vakans-afgift för borgerskapet samt arfvode till stadens riksdagsman.
Af den särskilda tabellen för städerna synes, att statsbidragen för Carlskrona uppgå till sammanlagdt 70,004 R:dr 19 sk. 11 r:st.
Af de bidrag, sorn i tabellen förekomma under rubriken klereciets underhåll och diverse onera, hafva för hus och tomter utgått:
Till brandvaktsinrättningen 1,585 R:dr 23 sk. 6 rist. » brandredskaps underhåll . . 392 » 27 » 10 » » tomtören » 32 » » » gatulysning » 19 )) 5 » » underhåll af stadens 2me kyrkor .
. 1,537 » 8 » 6 » » d:o af pastors boställe och folkskolehuset . . . 1,537 » 8 6 » Afjordens afkastning utgå: » underhåll af rådhus och publika byggnader . . . . 593 » 22 » 9 » samt af personer hufvudsakligen följande:
Kurhusmedel » 27 » » Brandvaktsafgift » 28 » 6 » Afgift till stads-pastoratet » 19 » » Öretalsafgift » 16 » » 15 Afgift till handelskassan . .
Folkskoleafgift
Afgift till stadsläkares aflöning
Extra afgift för kolera-sjukvård 243 R.-dr 24 sk, 1,643 » 30 » 849 » 39 » 3,050 » — »
För ungdomens undervisning finnes en lägre lärdomsskola med 4 ordinarie lärare och 3 duplikanter, uti hvilken, under sistförflutne 5 åren, medeltalet af lärjungarne varit 104 och högsta antalet samtidigt 116.
Maj:ts Flotta: artilleri-, styrmans-, konstruktions-och skeppsgosseskolorna; dessutom en barnhus- elier folkskola för amiralitetsförsamlingen och en särskild folkskola för stadsförsamlingen, den förra beräknad för 400 och den sednare för 200 barn; hvarjemte en småbarnsskola för 90 barn underhålles genom särskild donation och bidrag, så att, med beräkning af eleverne i lärdomsskolan och skeppsgossarne, som utgöra 280, tillfälle gifves till allmän undervisning för 1,086 barn och yngre personer, hvartill komma en söndagsskola för handtverkerilärlingar m. fl. och ett skeppsbyggeri-institut på Kongl, skeppsvarfvet med (vänne lärare.
Sjukvården besörjes för Kronans manskap å flottans sjukhus och för staden, som saknar sjukhus, aflönas tvänne läkare.
Patienter, hvilka i hemmet ej kunna erhålla nödig vård, intagas äfven på Länets lasarett, dels emot och dels utan särskild ersättning.