Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tyngden af de många afgifterne, hvilka belasta jordbruket och inverka ofördelaktigt på näringarne, okas för en del bland invånarne genom ortens vidslräckthet och deraf följande långväga färder till utskylders och gärders af bördande, allmänna vägars underhållande samt hall- och transporl-skjuts ning; hvaremot de undslippa inqvarterings-besväret, reservskjuts och vägplogning in natura vintertiden, hvilket endasL drabbar de vid allmänna vägarne närmare boende inb^ggarne och ungefärligen motsvarar de förstnämndes besvär.
Sådant oaktadt hafva ntskylderne de sednasle åren till största delen erlagts vid uppbördsslämmorne, så att mindre betydande rester förefunnits.
Beräkningsgrunden för de i Tabellen uppförde onera är medelpriset af ifrågavarande fem års markegång, och an märkes här, enligt Eders Kongl. 12 Maj:ts Nådiga Cirkulär den 17:<Ie April 1828, att uti kostnaden för Rustning och Rotering så mycket mindre inbegripas
Ruslhålls-stommars och Augmenlsräntor, sorn hvarken sådane eller Häsl-vacance-spanmål här i Länet finnas.
Ifrån Lappmarken utgå inga andra direkta bidrag till Staten, än Jordeboks- och Hemmantals- samt Lagmans- och Häradshöfdinge-räntan; men i anseende till dryga inbördes onera kan landet icke tåla högre beskattning, om odlingen skall fortgå.
Någon särskild Stadga för delta
Län, angående ordningens och sedlighetens vidmakthållande, är icke utfärdad, utan har det hittills tillkommit Kyrko-rådet, K rono betjeningen, jemte på åtskilliga ställen utsedde ordningsmän eller sexman, att vaka öfver allmänna Förfallningarnes efterlefnad derutinnan, samt till varning eller ansvar befordra öfverträdarena.
Sockne-skola är inrättad endast uti tvänne Församlingar inom kustlandet.
Allmänligen har Allmogen sjelf undervisat sina barn i kristendoms-kunskapen.
Slundom hafva särskilde Lärare antagits, som tillika lemnat undervisning i skrifkonslen, hvaruti en stor del af den yngre befolkningen äger någon kännedom.
För de ynglingar, som egna sig till studier, handel eller andra yrken, finnes en Lärdomsskola här i Staden, der undervisning meddelas af en Rektor, tre Kolleger och en Apologist.
Uti Lycksele Lappmarks Församling är en Skolinrättning grundad på en af framlidne Riks-Rådet
Skytte anslagen fond, hvarest ett visst antal Lappbarn årligen åtnjuta kost och undervisning i kristendomen, för att sedermera handleda andra af Lappallmogens barn; hvarjemte Missions-sällskapet fördelaktigt medverkar till upplysningens spridande bland Lapparne.
Hälsovården besörjes af fyra Provincial-läkare, nemligen tre för kustlandet och en inom Lappmarken samt en Lazaretts-läkare jemte en Distrikt-läkare i Skellefteå.
Veterinärläkaretjensten är vakant, såvida ingen behörig sökande sig anmält.
Nästan alla Församlingar inom kustlandet äro försedde med examinerade Barnmorskor; men sådan finnes endast i en af Lappmarks Socknarne.
Fattigvården ombesörjes af en i hvarje Församling utsedd komité, under Pastors ordförande.
I sådant afseende erlägga Församlingarnes vederbörande invånare erforderligt bidrag till nödtorftigt understöd för de behöfvande, som icke äro fördelade att underhållas af hemmansägare och innehafvare eller intagne å fattighus, hvilka på få ställen finnas.
Krono-länsmännen åligger första tillsynen öfver Gästgifverierne och alt anmäla de tilläfventyrs förefallande oordningar, hvilka dock äro sällsynte.
På en del ställen verkställes skjulsningen och allmänna vägarnes snöplogning genom entreprenad, som föranleder en jemnare fördelning af desse tyngder samt lemnar allmo - 13 gen mera tid att sköta jordbruk och näringar.
Åled undantag af ett värdshus i Ralha hamn, som under den segelbara årstiden ofta besökes af sjöfarande och för hvilken näring innehafvaren varit taxerad till 10 R:drs Bevillning, finnes ingen dylik inrättning eller tillåten krog inom Länet.
Rättighet till idkande af spisqvarters- och kaffehus-rörelse under frimarknaderne, som, enligt ännu gällande Författningar, är tillåten, har härstädes de sednare åren dock icke meddelats.
Invånarne å kustlandet hafva varit hörde angående Distrikt-magaziners inrättande.
I en del Församlingar har allmogen enhälligt yttrat sig emot förslaget; uti andra åter hafva tankarne varit delade, så att något visst och enhälligt beslut ej blifvit fatladt; i några socknar har förslaget blifvit antaget, men man har i en del af desse gått ifrån beslutet, så att endast högst få socknar, såsom Nysätra och Löfånger, ännu vidhålla detsamma.
Der sistnämnda beslut oförändradt äger rum, kommer magasiner följaktligen att inrättas, sedan den under arbete varande regleringen af socknarnes undsältnings-skuld hinner fulländas.
Emedlertid äro magazins-bygguader redan uppförde uti Nysätra och Degerforss socknar.
År 1825 inrättades här i Staden en Sparbank för Länet, hvilken dock i anseende lill åtski 1 lige missgynnande omständigheter icke motsvarade det åsyftade <mda ändamålet och således upphört.
Rofdjur äro sällsynta inom kustlandet'.
Under den 28:de December 1832 har Eders Kongl. Maj:t i Nåder fastställt de öfverenskommelse!', som en del socknar träffat till deras utödande utom skallgång, samt, på derom gjord underdånig framställning, i öfrigt ansett någon vidare åtgärd för detta Län öfverflödig.
Lappmarkens invånare äro allmänneligen snälla skidlöpare samt skicklige rofdjurs-jägare.
Vid bar mark eller mindre snö om vintrarne, åstadkomma vargarne nog ofta betydlig skada å Lapparnes renhjordar; men så snart ymnigare silö fallit, efterjagas och upphinnas vanligen vargarne af de på skidor löpande Lapparne, hvilka icke allenast då döda desse fiender, utan jemväl genom försäljningen af skinnen bereda sig ersättning för den lidne förlusten. o:o Umeå Sjö- och Stapel-Stad.
Denna Stad, som är grundad på donerade hemmanet Sanda, ett halft mantals skatt, är belägen invid Umeå eif, två och en half mil från hafsbandet, erhöll den 3():de Augusti 1646 sina privilegier samt, genom Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution den 15 Juni 1812, den utvidgade Stapelrätt, att i sin hamn få emottaga främmande magters fartyg.
Stadens hamn 14 i del såkallade Småholmssundet är beqvämlig samt 14 till 15 fot djup; men segelleden derifrån upp till
Staden kan icke begagnas med iner än åtta fot djupt gående fartyg vid vattnets medelhöjd.
Under de fem åren, sorn Berättelsen omfattar, hafva fem nya fartyg på Stadens varf blifvit byggda.
Utrikes handeln är i tilltagande och tio fartyg hafva varit utskickade, lastade med bräder, tjära, kreatursben, jern och pottaska.
Af ortens nyssnämnde produkter, jemte bjelkar, smör, talg, rökt och salt lax, renkött och hudar m. m., afsältes vanligen på Slockholm, hvarifrån afhemtas kramvaror, salt och spanmål i mån af behof och åtgång, dermed handel sedermera drifves dels hemma i öppna salubodar, dels vid frimarknaderne i Länet.
Till Finland har något jern och salt strömming exporterats.
Ifrån Finland och andra utrikes orter är direkte infördi hampa, bomullsgarn, linfrö, stenkol m. m.
Stadens fartyg bestodo vid 1842 års slut af två skepp, tre briggar, fjorton skonertar och en slup, hvaraf alla, utom ett skepp, under etthundrade lästers drägt.
Halfva antalet eller tio fartyg äro nyttjade till kommunikation inrikes orter emellan.
Tulluppbörden utgjorde sistnämnda år 10,295 Riksdaler 40 skillingar 10 r:st.
Handlandes antal uppgick till tjugulre, af hvilka sexton hade öppna bodar, och vid samma tid funnos två Guld och Silfverarbetare, tre Bokbindare, två Hattmakare, tre Repslagare, en Bagare, en Kopparslagare, tre Skräddare, en Gördelmakare, en Spegelfabrikör och Glasmästare, en Kardmakare, en Snickare, en Blockmakare och två Färgare; hvaremot öfriga handtverk sakna idkare.
Dessutom finnes i Staden en Apothekare.
Utom Stadens område äger Borgerskapet tre fjerdedels mantals skatt i Grubbe, på en fjerdedels mil från Staden aflägsne by och uppbär räntan af ett mantal Grisbacka kungsgård samt har sig indelade mantal i Öhns och Tegs byar.
Stadens odlade jord, undantagande Grubbe hemmanet, innehafves af enskilde personer under full ägande-rätt, emot skyldighet alt ansvara belöpande utskylder samt såkallade Yret-penningar till Staden, hvarförutan Stadens invånare emot årligt arrende fått sig af Ytterhiske nära Staden belägne by någon utmark för evärdeliga tider upplåten, beräknad till ett fjerdedels mantals skatt.
All till
Staden börande duglig mark är genom insyningar medtagen, så att nu mera endast återslå mindre odlingsbara myror, berg och stenbunden jord, hvarigenom invånarne kommit i saknad af muhlbete för sina kreatur, hvilket likasom vedbrand måste belingas från andra ställen.
Hvarken kostnad eller möda äro sparade vid odlingen af lägenheterne inom Stadens område.
Kornsädet är det allmännaste och hvarmed förhållandet varit lika som för öfrigt . i orten.
Saluväxter odlas icke; men fiske utgör ett, ehuru högst obetydligt 15 näringsfång för Staden.
Utom den redan nämnde Lärdoms-skolan, för hvilken Staden bland annat bidrager med 66 Rikdaler 32 skillingar Banko årligen i hushyresmedel åt Rektor, finnes en Skola inrättad efter Bell-Lancaslerska Läro-methoden, der fattiga barn åtnjuta fri undervisning af en Lärare, hvilken Staden lönar.
Hälsovården besörjes af en Stads-läkare, emot utfåst afgift för hvarje mantalskrifven person samt arfvode af enskilde och ersättning från Stads-kassan för de fattiges skötsel.
Hälsotillståndet har i allmänhet varit godt.
Genom utfäst bidrag till Läns-lazarettet, i likhet med kustlandets invånare, har
Staden förvärfvat sig rättighet att få sjuka till vård och skötsel der intagne.
Ålderstegne och bräcklige personer försörjas i tvenne fattighus, hvarjemte öfrige fattige erhålla understöd i spanmål och penningar efter deras olika behof, hvartill användas ej mindre den afgift, som Stadens invånare årligen erlägga, än räntan af ett doneradt kapital.
Fattigvården liar varit ganska tryckande.
En källare finnes i Staden, men för öfrigt ingen tillåten krog.
Gästgifveriet är ännu förenadt med källarrörelsen och medför för närvarande ingen tunga.
Kostnaden för Stadens styrelse utgår af de medel, som till Staden i sådant afseende årligen erläggas.
Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar Stormägtigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte GUST.
MONTGOMERY.
Magn. Wilh. Cygnaeus.
Lands-Kansliet i Umeå den 29 Maj 1844.
KOK&E,., BEAVIS BEFALLNIN GSH AF V AN DES UTI Jemtlands Ii än TILL KONGL. MAJST i underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Arén 1838, 1839, 1840, 1841 och 1842.
TRYCKT HOS P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. 10 ei JL ts fe nföHfn» !« JIT t:i&m jo an\täto äW» a8jaTTÄHaa«HAMa'i ..!? i lj i f01*61 'M n ' i .1 I rt/JOB > >OT8 fr A TG3T-Ä05C A .‘I fe. J ! ’ Ntorniåkii^te, Allernädigste liontina! T I ,€8$,W .1 : : |JJ , Lgl* nwJ-.-Jii:
Vi : •
Via , Då, till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Majlis Nådiga föreskrift af den 17 April 1821, mig nu åligger att afgifva Berättelse om detta
Län för de sist förflutna fern åren, från och med 1837 till och med 1841, torde det i Nåder tillåtas, att hvad angår allmänna och oföränderliga, Länets naturbeskaffenhet, gränsor m. m. omfattande Statistiska förhållanden, hänvisa på de tillförene, sä väl uti härifrån afgifne Femårs-Berättelse, sorn i öfrigt i allmänt tryck redan utförligen offentliggjorda uppgifter. §. 1.
Stad inberäknad, utgjorde, enligt skattskrifnings-längderna, vid 1841 års slut 45,919, deraf 22,508 mankön och 23,331 qvinnkön.
Icke fullt hälften erlägger skatt.
Då folkmängden, när sista Femårs-Berättelsen afgafs, utgjorde 44,285, har således tillökningen varit 1,634 personer.
Bildning och lynne.
Allmogens bildning kan med skäl anses icke blott jemförlig, utan äfven öfverlägsen befolkningens i Rikets öfriga Landskaper, helst alla fullvuxna manspersoner, utan kändt undantag, kunna försvarligt läsa tryckt skrift och mer än hälften af manspersonerna bland allmogen kunna skrifva.
Bränvins-bränningens och bränvins-förtäringens sparsamhet inom detta
Län synes äfven utgöra ett för menniskovärdet glädjande framsteg på bildningens bana.
Folklynnet härstädes är i allmänhet utmärkt af kärlek och vördnad för Öfverhet och Lagar, jemte böjelse för ordning och skick.
Sockensällskaper.
De Municipal-Styrelser eller egentligen utgreningar af Hushållnings-Sällskapet, som i sista Femårs-Berättelsen omnämnas, finnas för närvarande nästan endast till namnet.
En i vårt land ännu i allmänhet rådande motvilja för lönlösa och ofta tacklösa Kommunalbestyr, i förening med måhända i början nog långt sträckta och tröttande anspråk på alltför mångartad verksamhet, anses allmänneligen hafva vållat det förfall, hvaruti dessa Sällskaper redan under flera år lära sig befunnit.
Eders Kongl. Maj:ts huldhet emot denna Inrättning, ådagalagd genom ett särskildt Nådigt Statsanslag af 200 R:dr Banko årligen, jemte det otvifvelaktigt ädla och välviljande i den tanken, som legat till en förtjenstfull grund för första stiftningen af ett sådant tillämnadt nära samband uti alla ekonomiska ärender emellan härvarande Hushållnings-Säliskap och hvarje Socken inom hela det vidsträckta Länet, utgöra mer än tillräckliga bevekelsegrunder för Läns-Styrelsens uppriktiga bemödanden, att, efter en måhända nödig organisationsförändring, så vidt möjligt är, åter gifva lif' och tjenlig verksamhet åt denna Inrättning. §. 2.
Jordbruket skötes väl i allmänhet pa samma sätt som förr, men bland mån^a förnuftiga bönder och jordbrukande
Ståndspersoner har ett ändamalsenligare brukningssätt af jorden medelst flitigare plöjning af åkern och beredande af composter till gödning börjat göra sig gällande; och hafva särdeles under de 2:ne sistförflutna goda åren bland den mindre bemedlade allmogen odlingarne betydligt tilltagit.
Länets framtida uppkomst och förbättring, så väl i klimatiskt afseende, som till jordbrukets deraf omedelbart följande välstånd, bero i öfrigt hufvudsakligen på utdikning och odling af de ända till 651,000 tunnland uppgående odlingsbara myror, som nu icke blott ligga onyttige, utan genom sin frostdra•rande art äro af ett högst förderfligt inflytande äfven på omgifvande odlade marker; den ofantliga sträckan af fjäll-myror, hvilka föga egna sig till odling, är duck häruti ej inbegripen.
Utsäde och afkastning af råg och korn hafva ökats sedan sista Femårs-Tabellen, hvaremot utsädet af halia, blandsäd och ärter förminskats.
För länet i allmänhet äro dessa sednare sädesslag äfven mindre förmånliga och gifvande.
Potates-odlingen synes tilltaga med hvarje år och torde i en framtid, i förening med myr-aftappningarne, äfven i en betydlig mån kunna påräknas såsom mildrande medel mot följderna af miss Linodlingeu synes något tilltaga, ehuru småningom.
Hampa odlas allmännare.
Hästafveln kan anses hafva blifvit lörbättrad på de sednare åren.
Beträffande öfrige kreaturen, är skötseln, äfvensom racen, densamma sorn förut.
Får förefinnas mest af blandad race; af hästar och kor har en betydlig mängd under sistförflutna åren både till Norrige och till flera oitei inom Sverige blifvit försåld, hvarigenom den i Tabellerna synbara förminskningen 6 emot förn Femårs-Berättelsen förklaras, då deremot ungboskapen genom omtänksam påläggning betydligt ökats.
OV-.V ' jSr.
•'* .4, . ■■'*'••" ’** f-if,’' ", */■'•’■ : .' 1 ’ '.. '•
M:;€ tänkand e.n under Lagtima Riksdagen i Stockholm 1828—1829.
Fjerde Samlingen FEMTE BANDET af Bihang till Riks Ståndens Protoeo/l. s T o c K ii o L M, Tryckte lius Johan Hörberg, 1829.
Utlåtande i frågan angående förändring och reduction af HemmansRäntorne i de Län, der desamma nu finnas i ett större antal Persedlar utförde. (U.-A.) K.
M:t har i berörde ämne under den i3 Februarii innevarande år aflåtit Nåd.
Skrifvelse, hvilken under N:o 52 blifvit införd i 1 Sami. 2 Bandet af Bihanget till RiksStåndens ProtocoII.
St:rs uppmärksamhet vid fle,re Riksdagar, hvarvid förekommit, att genom räntepersedlarnes förminskning eller omsättning till antal och beskaffenhet, ej allenast större reda och enkelhet i Kronans Räkenskaper kunde tillvägabringas, med lätthet för de skattskyldige, att sjelf— ve beräkna sina Utskylders belopp efter Markegångarne, utan äfven minskning i antalet af de för det närvarande vid Uppbörds - och RedogörelseVerket erforderlige
Sttr, enligt hvad förut genom den år 1755 tillförordnade 4 Stats -Utskottens Commissioncn oell K.
Betänkande den 16 October 1810 blifvit i ämnet upplyst, funnit några oöfvervinneliga svårigheter vid en sådan Itäntepersedlarnes reduetion icke förekomma, men likväl ansett någon förändring härutinnan icke böra äga rum, förr än genom upprättadt Förslag blifvit ådagalagdt, att vid uträkning af både de gamla och blifvande RänlePersedlarnes värde efter Mai kegångspris för 10 år, någon skillnad i skattens belopp ej uppstod.
Jemlikt R.
M:t i JVåder anbefallt K.
M:t i underd. insända förslag till ifrågavarande förändring och reduetion af HemmansRänlorne för de Län, der desamma nu finnas i en mängd persedlar utförde. K.
M:ts vederbörande Befallningshafvande, bar derefter, jemte dessas afgifne yttrande, till K.
Län, der en sådan reglering ansetts af behofvet påkallad; hvarförutan K.
Collegium till öfversigt af förslaget i det hela, låtit upprätta ett serskildt Sammandrag för alla länen, hvilket summariskt utvisar huruledes rcductionen utfallit och hvaruti jemväl Betänkanden, N:o 323. 5 upptages att Hemmans ordinarie Ränta så i de Län, der HemmansRäntorne utan förvandling utgå, sorn i de Län, der persedlarne äro så få och passande, att någon omsättning icke funnits behöflig.
KammarCollegiura sålunda uppgjorde Förslag, till förenkling och omsättning af RäntePersedlarne, vara med mycken omsorg författadt, serdeles som K.
Betänkande af den i6 October 1810, blifvit af så väl K. M:t sorn R.
St:r godkände, eller att hvarken Öke- eller
Drängedagsverken, hvilkas utgörande innehar en för jordbruket tryckande tjenstbarhet, eller hö och halm, sorn vid de fleste Hemman icke utan afsaknad kan umbäras, eller skogsproducter, hvilkas forsslande faller sig alltför kostsamt, blifvit bibehållne,utan desse persedlar förvandlade dels i Spannemål, dels i Ladugårdsproducter , jemväl afsett åtski 1 lige andre hufvudsaklige omständigheter, hvaribland må anföras, att vid HemmansRäntornes omsättning någon skillnad icke blifvit gjord emellan Jordeboks- och HemmansRäntorne, utan dessa Räntors håde
Collegii merberörde Betänkande af år 1810 föreslagne tiotial af år, eller från och med 1778 tili och med 1787, utan äfven under ett annat sednare deeen - 6 Stats- Utskottets jiiurn eller åren emellan 1813 oell 1824, ela priserne mei a omvexlat ; att Collegium användt ett sådant reduelions- oell förvandlingssält, hvarigenom den nya Räntan under desse tvenne epoker så nära som möjligt skulle sammantiäffa med den gamla både till Kronovärdi och förvandlingsbelopp , under förutsättning att, 0111 detta ändamål kunde uppnås oell likhet i Räntebeloppen vinnas, under tvenne så olika tidskiften, då dels stadga och säkerhet i myntet och deraf påräknad jemlikhet i varuvärden efter 1776 års Mynt-realisation, dels ock mera omväxling och olikhet i dessa varuvärden, sedan Silfvermyntet kom ur rörelsen oell en mångfaldigad Sedelstock intog dess ställe, ägt rum, det från ingen synpunkt vore att befara , att Räntepersedlarnes omsättning , nu eller i framtiden kunde leda till förlust, vare sig för Räntegifvare eller Räntetagare, utan ömsesidig fördel deraf kunna förväntas; att förmedelst penninge-räntans begagnande till regulator vid persedeljernkningen, utan att ändock de penningar, som i nya Räntan blifvit föreslagne, i betydlig mån öfverstigit hvad i den gamla ingått, men väl ofta kunnat blifva mindre, K.
Collegium kuruftit framställa exempel på ett sådant reduetionssätt för vanliga Skattehemman inom hvarje Län, dit förändringen behöfde sträckas, med undantag af Stockholms Län, hvarest dock icke någon förlust för Räntegifvaren uppkommer, som gifvit fullkomligt tillfredsställande resultat i ofvannämnde afseenden under bägge tidrymderne; alt, K.
Collegium heldre än att fästa sig vid förhållandet under en Betänkanden, N:o 3a3. 7 långt tillbaka förfluten tiderymd ansett förändringen vinna ett större förtroende bos Nationen och vara mera förenligt med nu vanliga förhållanden, om vid ränte-reductionen sista periodens, ifrån 1813 till år 1824, medel-markegångspriser i hvarje ort följdes, i synnerhet sorn ett sådant beräkningssätt jemförelsevis med det som skulle grundas uppå den förra periodens icke skulle tillskynda räntegifvaren någon förlust och de framställda sista tio årens Markegångspriser äfven tjena till efterrättelse vid beräkningen af Kronans blifvande inkomster i Hemmans-räntor och andre persedlar, som hittills till serskildte
Stater upplåtne någon gång torde komma att till Staten indragas och utgöra tillgång till dessa Staters framtida aflöning med penningar, hvarvid dock icke någon tillökning i grundräntorne blifvit afsedd; alt icke större qvantitet af till lefveiering in natura uppsägbara hufvudpersedlar i den föresiagne, än i den gamla ?'äntan ingå; att i sådant ändamål de nya JordeBöckerne för hvarje Hemman och Lägenhet bestämdt borde upptaga huru mycket af nya räntan Räntetagarne må äga utfordra och Räntegifvaren uppsäga till lefverering in natura; och sluteligen att om den åsyftade nyttan af förändringen skall vinnas en sådan förändring i nuvarande method för Markegångssättningarne bör förutsättas, hvarigenom jemna och billiga priser å Spannemål och andra Räntepersedlar under ett visst tidskifte t. ex. från Riksdag till Riksdag må stadgas, så att å ena sidan Statens inkomst i grundskatt bestämt må kunna beräknas och ordnas med hänsigt till Statens 8 Stats-Utskotlets behof, och den skattdragandes förmåga, samt å andra sidan den fördel beredas denne sistnämnde, att missvexten och olyckan, som förminskar eller tillintetgör afkastningen af hans jord och frugten af lians arbete, icke må hädanefter såsom hittills, blifva dubbelt förstörande derigenom att hans skattebidrag ökas i samma mohn som hans förlust är mera tryckande.
Utskottet för sin del en förändring och reduction af Hemmansräotorne uti de Län, der desamma nu finnas uti ett större antal persedlar utförde, leda tili redighet och enkelhet i synnerhet i de speciella Räkenskaperne öfver Statens intrader och en lätthet för de skattskyldige i öfversigten af Utskyldernas rätta belopp.
Denna reduction är dock mera af omständigheterne påkallad uti en ort än uti en annan, och såsom ett vilkor för densammas införande måste de skattdragandes fördel och lättnad alltid förutsättas, i synnerhet som den olikhet i skattläggningen och den skiljaktiga tillämpning af Skallläggningsgrunderna, förnämligast hvad JordeboksRänlau angår, som förefinnes ej allenast serskilte Orter-, utan äfven Härader, Socknar, Byar och uti dessa enskifte hemmansegare emellan, gifver åt detta arbete en så vidstiäckt omfattning, att några större ändamål, än blott beqvamligheten vid Jordskatternes utgörande uti ett mindre antal persedlar , bör sökas.
Ibland desse räknar Utskottet ett föregående Stadgande derom, att Markegångsprisen å Spannemål och de öfrige
Räntepersedlurne i hvarje ort bestämmas efter medium af de Betänkan den, N:o 323. g föregående fem åren och icke för år utan för ett visst tidskifte, äfven t. ex. af feni år, under hänsigt ej mindre på de Skattdragandes lindring, än på en säker beräkning af Statens intrader.
Ett sådant stadgande skulle ock medföra den rättvisa fördel för Räntegifvarne, alt missvexter och olyckor, som nedsätta eller helt borttaga afkastningen af hans jord och frugten af hans arbete icke må hädanefter som hittills blifva dubbelt tryckande eller förstörande derigenom alt hans skattebidrag ökas i samma mohn som olyckan drabbar honom, och leda till bibehållande af den jemnvigt i synnerhet i spannemålspriser, utan hvilken Statens inkomster och skattebidragen undergå nästan ständiga förändringar och hvarvid det vigtiga ändamål till både Statens och de skattdragandes fördel snart kunde vinnas, att dessa hufvudsakeligen uti penningar skulle kunna utgöras; äfvensom