Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På det att en gräns måtte sättas för ifrågavarande stats-anslags fortsatta stigande, har motionären föreslagit, att, intilldess Kongl. Majit i nåder afgjort Rikets Ständers tvänne gånger i underdånighet framburna underdåniga yrkande om nedsättning i häst-antalet, serdeles för högre embetsmäns resor, medelst förändring af gällande Rese-reglemente, anslagen å rikrstatens 2, 4, 5, 6 och 7:de hufvudtitlar eller alla de, hvarå sådane äro upptagne till skjuts- och traktaments-penningar, åter måtte förvandlas till bestämda anslag och desse tilläfventyrs, om behofvet så skulle fordra, något ökas, heldre än att, såsom nu, vara till beloppen obegränsade, hvarigenom, såsom erfarenheten visat, en brist kan, under tiden meitan tvänne riksdagar, uppkomma af ej mindre än omkring 100,000 r:drJ oberäknadt de betydliga summor, hvilka för enahanda ändamål belastat Tull-, Post- och Fångvårdsstaterne, och som motionären yrkat, att Utskottet måtte utreda, samt dervid tillika visa, om icke bristen hufvudsakligen härledt sig från sådane embetsmäns resor, som begagnat det högre hästantalet.
Med föranledande häraf får Utskottet meddela, att, enligt Utskottet tillhandakomna uppgifter, hafva af bemälde trenne embetsverks medel blifvit, till bestridande af rese- och traktaments-kostnader, anordnade: af tullmedlen år 1846 17,707: 2. 9. deraf för General-tnlldifektören . . . 2,539: 7. 4.
Stats Utskottets Utlåtande, N:o 245. år 1847 18,795: 15. 1. deraf för General-tulldirektören . . 2,870: 10. 2. „ 1848 21,316: 8. 6. deraf för General-iulldirektören . . 2,914: 17. 4.
Af postmedlen „ 1846 4,010: 45.
3. ^leraf för dåvarande Öfver-postdirektören 1,109: 32. 2. „ 1847 1,329: 5.
4. deraf tör Öfver-postdirektören . . . 1,097: 22. 8.
„ 1848 1,677: 21. 9. deraf för Öfver-postdirektören . . . 565: 45. 6.
Af fångvårdsmedlen 1846 deraf för Generaldirektören 1847 ... deråt för Generaldirektören och „ 1848 deraf för Generaldirektören 1,321: 23. 1 1,430: — 9 1,170: 42. 7 1,656: 11. 7. 1,696: 33. 8, 1,544: 32. 3.
Beträffande den ifrågaställda förändringen af rese-reglementet, anser Utskottet sig böra upplysa, att, sedan Kongl. Majit öfver Rikets Sländers i detta ämne vid 1840 och 1847 årens riksdagar gjorda underdåniga framställningar infordrat statskontorets yttrande, har bemälde embetsverk den 14 November 1848 afgifvit underdånigt utlåtande, deruti statskontoret, med bibehållande af tolf klasser, ansett häst-antalet böra för vissa klasser nedsättas, men dagtraktamentet deremot ökas efter Verkliga behofvet.
Vidkommande motionärens framställning om anslagens till rese- och traktaments-penningar återgående till bestämda anslag, så, enär desamma vid nu skeende statsreglering redan blifvit af Utskottet upptagna såsom förslagsanslag, och denna Utskottets åtgärd blifvit af Riksstånden gillad, lärer berörde framställning för närvarande få förfalla.
Men som Utskottet, lika med motionären, inser vigten och angelägenheten deraf, att de förändringar uti Rese-reglementet af den 5 Juli 1827, hvilka af behofvet påkalias samt af 4 Stats-Utskottets Utlåtande, TV/o 246.
Rikets Ständer vid föregående riksdagar blifvit i underdånighet begärda, varda, så fort ske kan, vidtagne, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer ville uti underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Maj:t täckes företaga detta, genom Statskontorets förenämnde underdåniga utlåtande utredda, ärende tili nådig pröfning och slutligt afgörande.
Stockholm den 10 Juli 1851. X-.o 246* Ank. till Exp.-Ulsk. d. 13 Juli 1851, kl. 11 f. in.
Ut lät ande, i anledning af gjord framställning, angående reglering af de å Kongl. Skeppsholmen i Stockholm befintlige Bost ali slag enheter. (U. A.)
Uti en hos Hedervärda Bondeståndet väckt och lill Stats—Utskottet remitterad motion, iiar Riksdags fullmäktigen Per Nilsson från Christianstads län, med erinran, hurusom åtskilliga medel utaf anslagen för flottan förfarande utgå till inqvarteringsersättning för militäre embets- och tjenstemän, ehuru, vidkommande den till flottans station i Stockholm hörande embets- och tjeustemanna-personal, tillräcklige boställen åt densamma kunde beredas genom ändamålsenligt användande af de, Kongl. Majit och Kronan tillhörige, å Kongl. Skeppsholmen varande byggnader, genom hvilken åtgärd besparing för statsverket skulle uppstå, föreslagit, det måtte en ny reglering af ifrågavarande boslällslägenlielcr blifva anbefalld och företagen, grundad pä billighet i anspråk och rättvisa i fördelning.
I sådant hänseende har motionären velat fästa uppmärksamheten derå, dels att antalet af de militäre och civile tjenstemän, hvilkas tjenstgöring fordrade daglig närvaro vid ifrågavarande station, kunde beräknas till 33 personer, dels ock att de till boställen upplåtne Sfa/s-Utskottets Utlåtande, N:o 247. 5 östra och vestra byggnaderne å Kongl.
Skeppsholmen innehöllo ett antal af 150 rum, oberäkr. ade kök; hvarfömtan i de nybyggda kasernerne, uti hvilka underbefäl, handtverksstat och trupp äro inqvarterade, voro att tillgå 30 rum, hvilka till officerare lämpligast kunde öfverlemnas.
Vid sådant förhållande vore det tydligt, att samtliga nu uppgifna personer skulle kunna, äfven då billigt afseende fästades vid hvarje högre grads större anspråk, beredas nödiga bostäder, så vida de ifrågavarande lokalerna kunde blifva, på sätt motionären vidare utvecklat, ändamålsenligt fördelade; varande slutligen af motionären företedde och åberopade dels Kongl. Brefvet af den 30 November 1830, rörande en förändrad reglering af meranämnde boställslägenheter, dels ock transumter af Kongl. Förvaltningens af Sjöärendena underdåniga utlåtande den 13 November 1831 samt Kongl. Brefvet den 20 Januari 1832.
Då regleringen af de i Kronans hus och byggnader å Skeppsholmen befintlige boställsrum ankommer på Kongl.
Maj:ts nådiga bepröfvande och förordnande, anser Utskotiet motionärens framställning i detta hänseende icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Reservation af Herr Wxrn.
HI:o 24«f.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Juli 1851, lil. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning aj väckt motion om löneförhöjning åt nuvarande Biblio thele arlen vid Linköpings Gymnasii- och Stifts-Bibliothek. {11. A.)
Med föranledande af Stats-Utskottets uti dess utlåtande N:o 89, angående reglering af utgifterne under Riksstatens 8;de Hufvudtitel, afgifna, och af Rikets Ständer godkända, af - (i Stafs- Utskottets Utlåtande, N:o 247 styrkande Utlåtande, rörande begärd löneförhöjning för Bibliothekarien vid Linköpings Gymnasii-och Stifts-Bjbliothek, samt med stöd af 56 § Riksdags-Ordningen, har Lektor Wallman, uti en hos Högvördig» Presteståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, gjort den framställning, att som nuvarande Bibliothekarien Vid ifrågavarande bibliothek L. Wiede? genom sin stora vetenskapliga verksamhet och nit, väsendtligen bidragit dertill, att de högst värderika samliogarne af tryckta arbeten och manuskripter uti Linköpings Gymnasii-bibliothek blifvit kände och begagnade af fäderneslandets litteratörer, och det vore af stor vigt, att Wiede, hvilken innehafver en lön, sorn icke allenast är otillräcklig för nödtorftig bergning, utan äfven betydligt understiger den aflöning, som, enligt sednaste stat för Elementar-läroverken, tillkommer den yngsta skollärare, måtte, genom förbättrade lönevilkor, kunna fortfarande egna sig åt ifrågavarande bibliothekaj ie—befattning, Rikets Ständer alltså ville hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla, att åt Pastor Wiede måtte beviljas en personell löneförhöjning af 266 r:dr 32 sk. banko årligen, att så länge han innehafver Bibliothekarietjensten vid Linköpings Gymnasii- och Stiftsbibliothek utgå af reservationerne å det på Allmänna Indragningsstaten uppförda anslag för Emeriti-löner vid Elementar-läroverken.
Utskottet anser en sådan åtgärd som den af motionären föreslagne tillkomma Kongl.
Maj:ts nådiga bepröfvande, hvadan Utskottet hemställer, att ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärdi föranleda.
S/a/Sr Utskottets Utlåtande, .\:o 248. 7 H:o 2 IS.
Ank. til! Exp.-Ulsk. d. 13 Juli 1851, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i antedning af vackt motion, angående ändring i sältet för debitering af den, under benämning
Trosstransport-medef från en del rotar vid Westmanlands regemente utgående afgift. CU. A.) Till Stats-utskottet har från Hedervärda Bondeståndet blifvit remitterad en af Riksdagsfullmäktigen Jan Jansson från Westmanlands län väckt motion, deruti han, under förmälan, att, enligt Krigs-kollegii cirkulärbref den 19 Juni 1838 och den 20
Maj 1847, hvarje soldatrote uti Snefringe härad af nämnde län blifvit påförd 6 sk. 5TYj5 rst. för transporterande af trossfordonen från kompaniernes trossbodar till Westmanlands regementes mötesplats, och, enligt Kongl, reskriptet af den 17 Maj 1814, utdebiterades dylik afgift, ehuru ej uppgående till mer än 8|| rst. af hvarje soldatrote vid Strömsholms kompani af samma regemente, föreslagit, att, till undanrödjande af det såväl för rote-interessenterne, som vederbörande uppbördsman besvärliga sätt, på hvilket ifrågavarande afgift nu debiteras och uppbäres, Rikets Ständer måtte hos Kongl.
Majit täcktes förordna, det förutnämnde trosstransport-medel hädanefter få utgå tillsammans med och debiteras på enahanda sätt, som mötespassevolans-medlen, enär bådadera afgifterne egde rum för hufvudsakligen samma ändamål.
Utskottet erkänner visserligen det olämpliga uti ifrågavarande förhållande, men anser den rättelse deri, som motionären åsyftat, kunna af vederbörande embetsmyndigheter, på derom gjord anmälan, meddelas, hvadan Utskottet hemställer, att förevarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den 10 Juli 1851. 8 Stuts-Utskottets Vtint ande, N:o 249 och Memorial, N:o 250.
\:o 249 Alik. lill Exp.-Ulsk. d. 13 Juli 1851, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af vackt motion, angående användande af Fredriksborgs fästningsverk. tv. A.) Uti en hos Hedervärda Bondeståndet väckt och till Stats-utskottet remitterad motion, har Riksdagsfullmäktigen Jolian Guslaf Wasmuht från Stockholms län föreslagit, att den numera alldeles öfverllödiga och taklösa Fredriksborgs fästningsbyggnad måtte antingen användas vid nu pågående byggnader vid den närbelägna Waxholms fästning, eller ock försäljas.
Enligt de upplysningar.
Utskottet inhemtat, äro de vid Fredriksborg ännu befintliga byggnads-materialier ämnade att användas vid fullbordandet af Waxholms fästning; och då vid sådant förhållande det med motionen åsyftade ändamål vinnes, hemställer Utskottet, att densamma icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
H:o 250.
Auk. till Exp.-Utsk. d. 13 Juli 1851, kl. 11 f. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å SiatsUtskottets utlåtande N:o 156. (V. A.) Till Stats-utskottet har Bondeståndet återremitterat Utskottets under N:o 156 afgifne utlåtande angående statsanslag till upprätthållande af den arméens pensionskassa åliggande pensionering; men som berörde utlåtande af de öfrige trenne Riksstånden blifvit bifallet, nemligen af Ridderskapet och Adeln den 18, Presteståndet den 12 samt Borgareståndet den Stats- Utskottets Memorial, Kris 251 och 252. 9 den 18 i nästlidne Juni månad, så anser sig Utskottet, mot Riksdags-oi dhingens 75 §, icke kunna med detta ärende taga vidare befattning.
Stockholm den 10 Juli 1851. X:o 251.
Aidi. till Exp.-Ulsk. d. 13 Juli 1851, kl. 11 f. m.
Memorial, i anledning af erhållen åter remiss å utlåtandet N:o 168, angående väckt fråga om hemmanlals-räntans afskaffande. (/• A.) Från Bondeståndet har förenämnde utlåtande blifvit till Stats-utskottet återremitteradt; men då samma utlåtande, enligt Utskottet tilihandakomne protokolls-utdrag, blifvit af de trenne öfrige Riksstånden bifallet, har Utskottet funnit sig ej kunna taga vidare befattning med detta, utaf Rikets Ständer, enligt 75 § af Riksdags-ordningen, sålunda afgjorda ärende.
Stockholm den 10 Juli 1851 IV© 252.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Juli 1851, kl. 11 f. m.
Memorial, i anledning af erhållen åt er remiss å utlåtandet N:o 169, angående väckte motioner, orri rättighet att köpa skalte-jord till frälse samt bildande af en fond utaf de för dylika frälseköp inflytande medel. (/• A) Förberörde utlåtande har blifvit från Bondeståndet till Stats-utskottet återremitteradt, men som de trenne öfriga Riksstånden, enligt derifrån uflåtne protokolls-utdrag, bifallit hilt. till 11.
St. Prat. 1850 $ 1851. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 27 Höft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 253. samma utlåtande, och ärendet sålunda, enligt 75 § uti Riksdags-ordningen, är af Rikets Stander afgjordt, kan den erhållna återremissen icke till någon åtgärd å Utskottets sida föranleda.
Stockholm den 10 Juli 1851. X:€> 253.
Auk. till Exp.-Utsk. d. 13 Juli 1851, k!. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, om försäljning af de från f. d. Adels-fa/me-regementet indragne boställen. C/. A.)
Under förmälan, hurusom erfarenheten tillräckligen ådagalade förlusten för det allmänna, derigenom att utarrenderade krono-hemman och lägenheter städse förblifva i dåligt skick, då ingen trygghet kunde vinnas för framtida åtnjutande af frukten utaf det arbete och den kostnad, som för deras underhåll nedlades, samt at någon väsendtlig förbättring af jordbruket å dessa hemman vore otänkbar, så länge desamma ej finge komma under full eganderätt, och med erinran derjemte, att Rikets Ständer vid 1840 års riksdag afslagit gjord bpgäran om optionsrätt till bibehållande af dylika arrenden, har Riksdagsfullmäktigen Efraim Larsson från Elfsborgs län, uti en från Bondeståndet till Stats-utskottet remitterad motion, föreslagit, att samtlige adelsfahne-boställen, hvilka redan förklarats böra till statsverket indragas, och således endast tills vidare kunnat för andra ändamål anslås, måtte försäljas för statens räkning och deremot til! de inrättningar, åt hvilka en del af boställena hittills varit anvisade, beviljas anslag, såvidt inrättningarne vore deraf i verkligt behof.
Enär vid 1828—1830 årens riksdag Rikets Ständer afslagit väckt fråga om förenämnde boställens försäljande till skatte, och större skäl till försäljning af dessa än af andra för kronans räkning utarrenderade hemman och lägenheter icke synas vara för handen, samt eo del af här ifrågavarande boställen äro anslagne till Invalidhusfonden, sorn genom Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 2 Juni 1848 (N:o 93) blifvit ställde till Kongl. Maj:ts Stats- Utskottets Utlåtande, N:o 254. ]) nådiga disposition och i öfrigt, genom Kongl. Förordningen den 17 Juli 1847, arrendatorer af krono-hemman blifvit tillerkände optionsrätt till arrendenas bibehållande, hvarigenom besittningsrätten jemväl å nu ifrågakomne boställen redan blifvit för arrendatorerne deraf i väsendlligare mån än tillförene betryggad, finner sig Utskottet böra afstyrka Rikets Sländers bifall till förevarande motion.
&:o 354.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 14 Juli 1851, kl. 12 midd.
Maj.ts nådiga Skrifvelse, angående sökt garanti af staten för fem procents ränta under vissa år å kostnaderne för anläggning af en jerng väg emellan Fahlun och Gefle. tv. A.y Sedan, uti en till Kongl. Majit ingifven underdånig skrift, Landshöfdingen- i Gefleborgs län, Riddaren af Kongl. Majits Svärds-Orden L. M. Lagerheim, Geschvornern G. A. Lundqvist, Rådmannen E. D. Grape samt Bruksidkaren Th.
Petré, med bifogande af tvänne utaf Kaptenen vid Kongl. Majits Flottas mekaniska korps C. E. Nordström, på bekostnad dels af Stora Kopparbergs bergslag och dels af enskilda personer i Gestrikland och Dalarne uppgjorda förslag med tillhörande plankartor, profiler och detaljräkningar öfver sättet för och kostnaden vid åstadkommande af en jernväg i, så vidt möjligt vöre, rät linia emellan städerne Fahlun och Gefle, enligt hvilka kostnaden för en lokomotiv-bana skulle uppgå lill 2,400,000 r:dr bauko och för en jernbana för hästkraft till 1,637,000 r:dr samma mynt, samt under åberopande af de väsendtliga fördelar, som en dylik jern vägsanläggning skulle tillskynda nämnde tvänne provinser, serdeles Dalarne, genom industriens lifvande i flerfaldig ristning samt beredandet af utvägar ätt tillgodogöra de högst hetydliga tillgångar å mineralier och skogsprodukter, sorn för närvarande, i anseende till 12 Stats-Utskotlets Utlåtande, S:o 234. transpoitcrnas svårighet och dyrliet, endast lill en ringare del kunna begagnas, äfvensom ait anskaffa arbetsförtjenst och bergning åt
Dalarnes vanlottade allmoge, i underdånighet anhållit att, med afseende å dpn sålunda ådagalagda behöfiigheten af en jernvägsnntäggning emellan Fahlun och Gelle, hvilken, afven med beräkning af blott en inskränkt del af den varutrafik, som redan eger rum ifrån och till Fahlun, syntes icke allenast kunna bära sig, utan troligen lemna en årlig behållning af sju procent å anläggnings-kapitalet, Kongl, Majit måtte täckas till Rikets Ständer aflåta nådig framställning derom: l:o att, då denna anläggning, ehuru, efter all sannolikhet redan från början vinstgifvande, erfordrade en kostnad, vida öfverstigande alla de enskilda krafter, som här kunde komma i fråga att, för dess sammanskjutande af egna medel, tagas i anspråk, Rikets Ständer, såsom enda utvägen att bereda möjlighet åt ett blifvande bolag, att förskaffa sig anläggningskapitalet såsom lån emot låg ränta och årlig amortering, måtte lemna Statens garanti antingen under tjugu år, räknadt ifrån den tid, då arbetet bevisligen tagit sin början, elior ock under tjugu år från jernvägens fullbordande, i hvilket sednare fall likväl de beräknade Irenne byggnadsårpns räntor å 5 procent, som, derest första året 1,200,000 r:dr, andra året 800,000 r:dr och tredje året 400,000 r:dr komme att utgå, sammanräknade utgjorde 280,000 r:dr, skulle tilläggas kostnadssumman, hvarefter å totalbeloppet eller 2,680,000 r:dr Staten garanterade 5 procent under berörde tid, nemligen för hvad, efter afdrag af drift- och underhållskostnad, behållningen af rörelsen å banan, enligt afslutad och behörigen verificerad Hufvudbok, årligen kunde komma att understiga fem procent, i förra fallet af anläggningskapitalet, 2.400.000 r:dr, och i det sednare af 2,680,000 r:dr, d. v. s för hvad behållningen, efter nyssnämde afdrag, årligen kunde understiga 120,000 r:dr, enligt det förra alternativet, eller 134.000 ndr, enligt det sednare, samt 2:o att det blifvande jernvägs-bolaget måtte komma i åtnjutande af samma skattefrihet, sorn blifvit beviljad Gotha kanal-bolag och andra dylika bolag; så har Kongl. Maj:t, uti atlåten nådig skrifvelse, tiil Stafs-Utskottet öfverlemna! ofvanberörde underdåniga ansökan med tillhörande karlor och handlingar, jemte Styrelsens för allmänna väg- och vattenbyggnader deröfver afgifna underdåniga utlåtande, på det Rikets Ständer måtte komma i tillfälle att, med erforderlig fullständighet, taga målet i öfvervägande; och ville Kongl. Maj:t,
efter det Rikets Ständer meddelat deras beslut i ämnet,' företaga den pröfning af ärendet, hvartill å Kongl. Maj:ts sida omstäodigbeterne då kunde föranleda.
Detta vigliga ärende har Utskottet tagit uti möjligast noggranna öfvervägande, men éj Stais-Utskottets Vildt ande, N:o 254.
13 funnit di* Utskottet meddelade handlingar lemna tillfälle till d»n tillförlitliga oell fuflständiga utredning af Irågan, som måste föregå innan ett bestämdt omdöme deröfver kan hildas.
Vä! innehålla uppgifterna, att genom jernvägsaniäggningen skulle stora fördelar tillskyndas Stora Kopparbergs län, men utskottet saknar dels nödiga beräkningar öfver de förmåner, som, genom minskning i priserna på de för
Dalarnes innebyggares behof från andra orter årligen kommande erforderlige lefnadsförnödenheter af spannmål, sill och salt m. m., utaf ifrågavarande lättade förbindelse med hafvet kunde vara att förvänta, dels oek nödig upplysning om den verkan i öfrigt, hvilken uppå denna aflägsna landsorts bruksrörelse, skogshushållning och industriella förhållanden kunde förmodas uppkomma.
Härom saknas de närmare och säkrare underrättelser, som troligen skulle stått att vinna gert om ett utlåtande från Konungens Befallningshafvande uti Stora Kopparbergs län.
Äfvenledes saknas all utredning af de förddar, hvilka jernvägsaniäggningen i första rummet skulle tillskynda den del af Gefleborgs län, genom hvilken den är ämnad att anläggas.
Den underdåniga ansökningen uppgifver visserligen, att en ganska betydlig varu-qvantitet skulle komma att på jernvägen transporteras, och hvilken qvantitet beräknas att lemna en inkomst, fullt motsvarande ränta och arnortissement af anläggningskostnaden, jemte hvad som anses erforderligt för driften och undt rhållet, samt upptager jemväl ansenligt öfverskott derutöfver.
Dessa uppgifter på förväntade inkomster äro likväl alltför summariska och obestyrkta, för att deruppå grunda en någorlunda säker beräkning af ett minimum deruti, hvilken beräkning likväl ej synes omöjlig att åstadkomma genom något års iakttagande och anteckning af de varu-qvantiteter, hvilka för närvarande verkligen transporteras emellan Gefle och de tillämnade jernvägsstationerna allt intill Fahlun.
Hvad åter beträflar kostnaderne för de med uppgifne tunga varor belastade transporternes bedrifvande genom lokomotiv på jernväg uti vårt klimat, samt årliga underhållet af allt hvad dertill hörer, saknas inom vårt land den erfarenhet, sorn i mindre dylika företag borde vara inhemtad, innan staten ingår uti ansvarighet för en summa, öfverstigande 2^ millioner.
Uti sakens så beskaffade skick förbigår Utskottet nu de erinringar, hvartill de, uti väg- och vattenbyggnads-styreisens utlåtande, föreslagne vilkor för statsbidrags beviljande gifva anledning, äfvensom den hufvudsakliga frågan huru förhållas skulle, orri det för fö ) r> o retagets utförande uppgjorda kostnadsförslag befunnes understiga hvad som atgar i verklig kostnad, och sålunda det för arbetets bedrifvande upptagande lån skulle blifva otili - 14 Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 253. räckligt för dess slutliga fullbordande.
Exempel saknas ingalunda på möjligheten af dylika missräkningar, hvarigenom staten blifvit inledd uti långt större utgifter än från bör janjjvarit afsedde.
Utskottet inskränker sig derföre till att tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t underdånigst anmäla, att Rikets Ständer ej finna de med ifrågavarande jernvägs anläggning sammanhang egande omständigheter nog utredde, för att kunna afgifva något underdånigt yttrande öfver det nådiga meddelandet, eller ikläda Staten en så vidsträckt ansvarighet, som den af sökanderne ifrågasatta.
Stockholm den tO Juli 1851..
Reservation af Herrar Grape och Falhem.
No 255.
Anli. till Exp.-Utsk. d. 14 Juli 1851, kl. 12 midd* Utlåtande, i anledning af väckt motion om årligt arfvode åt Expeditionssekreteraren och Riddaren J. G. Richert. V. A.)
Uti en, med stöd af 56 § Riksdägs-ordningen inom Välloliiga Borgareståndet väckt och till Stats-utskoltet remitterad motion, har Herr f. d. vice Talman Brinck anfört, att hvarje nation gör sig en> heder af att belöna utmärkta förtjenster.
Till de folk, hvilkas nationaltiligångar lemna ett rikare tillfälle för sådana belöningar, kunde icke vårt fädernesland räknas; men att åtminstone i någon män erkänna fosterländska mödor och vetenskapliga forskningar, hvilka hedra fäderneslandet, dertill saknade icke något folk medel.
Det vore tvärtom en pligt som är kär i samma mån, som det föremål, för hvilket en ringa erkänsla begäres, ’ bör vara nationen dyrbart och ega betydelse icke blott för samtiden utan för historien.
De män, 'som längst lefva i häfderna, voro de, hvilka såsom snillrika och oför - Stats Utskottets Utlåtande, N:o 255.
15 trutna arbetare i elen vingård, der den högsta och bästa frukten af folkets civilisation, lägger frö, uppspirar och mognar, egna sitt lif åt förbättringen och fullkomnandet af landets lagar.
Dessa män hade blifvit hedrade i alla tider och hos alla folk, der civilisationen slagit rot.
Utan tvifvel skulle icke heller Sveriges folk neka att åt dem gifva en, åtminstone anspråkslös, hyllning.
En af dessa män är Herr Expeditionssekreteraren och Riddaren Johan Gabriel Richert, — enligt motionärens utsago — den förnämste ledaren under 30 år af först lag— kommittéens och nu sednast lagberedningens arbeten för en af nationen så länge insedd och fordrad reform af vårt lagväsende.
Redan för 20 år sedan framlade Herr Richert, biträdd af andra utmärkte män, sitt arbete för allmänheten, och åtskilliga frukter deraf hafva äfven sedan tillfallit svenska folket, genom flera ur detta arbete hemtade partiella lagförbättringar.
Men tiden växte och idéerna med den.