Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Undertecknad Hof-Cantzler, uppläste en pS Nådig befallning, uppsatt skrifvelse till Rikets nu församlade Ständer, angående den skedda utvexlingen af ratificationerne å det emellan Hans Kongl.
Höghet Kron-Prin&en och Hennes Kongl.
Höghet, Prinsessan Josephina af Leuchtenberg, afslutade Giftermåls-Contract; och täcktes Kongl. Maj:t nämnde Skrifvelse, sådan den vid detta protocoll finnes bilagd, på Stats-Rådets enhälliga underdåniga tillstyrkande i Nåder gilla, samt befalla, att densemma, af undertecknad, Hof Bihang till Rikt St.
Pröt, 1 ;sta Sami, 1S13. 21 38S Skrifvelse om utvexlingen af Ratifcationerne.
Cantzler, contrasignerad, skulle till Rikets Ständer öfverlemnas.
Ut supra in fidem G. af Wetterstedt.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående den skedda i*tvexlingen af Ratifcationerne å det emellan Hans Kongl. Höghet Kronprinsen och Hennes Kongl.
Höghet Prinsessan Josephina af Leuchtenberg af slutade Giftermåls-Contract.
Gifven Stockholms Slott den i Februarii 1S23, Ledd af de tänkesätt af välvilja och förtroende, som alltid skola förena Kongl. Maj:L ined Folkets Ombud, kunde Kongl. Maj:t, för få dagar sedan, då Rikets Ständer, yid Riksdagens öppnande, voro på Rikssalen församlade, icke afhålla sig från den tillfredsställelsen, att underrätta dem om den, emellan Kongl. Maj:ts Kai— älskelige Herr Son och Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Josephina af Leuchtenberg, afslutade Giftermåls-afhandling, ehuru underrättelse om Ratificationernes utvexling derå ännu icke hade hitkornmit.
Norrske Stats-Rådet Krog, som, i detta afseende, erhållit Kongl. Majus särskildta Nådiga uppdrag, har genomen, i dag, till Herr Stats-Ministern för Utrikes Arenderne ingången Skrifvelse, meddelat den officiella tidning, att '.enna utvexling på öfligt sätt, blifvit verkställd Proposition om ttvexlingen af Ratifcationerne, 325 i Munchen, den 18 sistlidne Januarii, och att han, den 22 derpåföljande skulle begifva sig på återvägen hit, med det Bayerska RatificationsInstrumentet.
Det Giftermåls-Contract mellan Kongl Majits Kärälskelige Herr Son, Hans Kongl. Höghet Krr.iprinsen och Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Josephina Maximiliana Eugenia Napoleona, Prinsessa af Leuchtenberg och Eichstädt, som den 8 sistlidne November, i Eichstädt, undertecknades af Prinsessans Föräldrar, Hans Kongl. Höghet Prins Eugene, Hertig af Leuchtenberg, Furste af Eichstädt, och Hennes Kongl, Höghet Prinsessan Augusta Amalia af Bayern, Hertiginna af Leuchtenberg, Furstinna af Eichstädt, samt, å Kongl. Majus vägnar, af HofCantzleren Herr Grefve af Wetterstedt, har, genom den ofvanförmalte utvexlingen af Kongl. Majus och Hans Majit Konungens af Bäyern Ratifications-Instrumenter, å den af Herr Grefve af Wetterstedt och Hans Kongl.
Bayerska Majus Stats-Minister för Utrikes Arenderne, Grefve Rechberg, uti Munchen, den 25 November, undertecknade Confirmations-act , sålunda vunnit #in sluteliga fullbordan och stadfästelse.
Då derigenom en af Svenska Folket, till betryggande af Fäderneslandets framtida öden, vid flera tillfällen yttrad önskan blifvit uppfylld, gör sig Kongl. Majit det säkra hopp, alt der. underrättelse, Kongl.
Majit nu meddelar Rikets Ständer, om Kongl- Majus Kärälskelige Herr Sons träffade val af en Gemål, hvars lofvande egenskaper gifva Honom en säker borgen för sin husliga sällhet, skall af Rikets Ständer mpd li - 324 Skrifvelse om utvexlingen af Ratifcatianernei ka tillfredsställelse emotlagas, sorn den Kongl,’ Maj:t
Sjelf deraf erfar.
Den lyckliga sammanstämmelse, som räder inom Skandinaviens landamären mellan Regenten och Medborgaren, gör visserligen alla nya anledningar till dess ytterligare befästande lika öfverflödiga för Kongl. Majus hjerta, sot,, för bägge Nationernes tacksamhet; men med blicken fästad pä kommande Slägter, tror Kongl.
Maji* Sig endast dela Rikets Ständers egen öfvertygelse, dä Kongl. Maj:t genom Kronprinsens nu afslutade giftermål, ser ett nytt föreningsband knytas för Konung och Folk, mellan samtida pligter och framtida förhoppningar, mellan den. vundna lönen för ömsesidiga bemödanden, och den stadgade säkerheten att samma tänkesätt alltid skola krönas af samma framgång.
Må den Alsmäktiges skydd hvila Öfver den af Kongl. Maj:ts Kärälskelige Herr
Son nu ingångne förbindelse, och den alltid omgifvas af tvänne trogna Folks förböner och tillgifvenhet.
Dat um ut supra. CARL JOHAN. G. af Wetterstedt.
N:o 16.'
Utdrag af Protocollet öfver Kammar-Arén* der, hållet inför Hans Maj;t Konun - ‘Proposition om Recognitions-Skogarne S’S gen uti Stats-Rådet pä Stockholms Slott den ii Februarii 1823.
Hans Excellence, Justitia Ståts-Ministern Herr Grefve Gyllenborg. Hans Excellence, Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne Herr Grefve von Engeström.
Deras Excellencer Stats-Råden: * Herr Grefve Rosenblad.
Hans Excellence, Hof-CantzIerenHerr, Grefve af If Atterstedt.
Deras Excellencer Stats-Råden: Herr Grefve Cederström.
Herr Grefve Skjöldebrand. Stats-Rådet, Herr Grefve Löwenhjelm.
Tillförordnade Stats-Secreteraren, Förste Expedit ions-Secreteraren Danckwardt.
Sedan Kongl. Maj:t i anledning af Riksens Ständers vid sista Riksdag till Kongl.
Maj:t aflåtne underdåniga skrifvelse, angående RecognitionsSkogarne, i Nåder beslutit, att vid denna Riksdag göra en framställning till Riksens Ständer i detta ämne, samt i sammanhang dermed äfven rörande de till åtskilliga jerngrufvor och nu mera indragrte Eergslager upplåtne krono-skogar; så hade tillförordnade Stats-Secreteraren, till följe häraf författat det underdåniga förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition härom, som finnes detta Protocoll bilagdt; och behagade Kongl. Maj-.t detta nu uppläste underdåniga förslag, i 326 Proposition om Recognitions-Skogarne. anledning af Stats-Rådets härvid närvarande Ledamöters underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla och till expedierande i vanlig ordning anbefalla.
Ex Proloeollo J. B. Berndes.
Ma]:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående Recognitions - Skogome: Gi fven Stockholms Slott den 11 Februarii 1823.
Bland de vigtiga ämnen, som utgjorde föremål för Riksens år 1809 församlade Ständers öfverläggningar, var äfven det, på hvad sätt och ef. ter hvilka grunder de till Bergverken och Bruken upplåtne Recognitions-skogar skulle, till Statens största fördel, i förening med den enskilda nyttan, lämpligast kunna användas.
I>et slut, hvari Riksens Ständer, efter ett noggrant urskiljande och erkännande af Statens och Bergverks-Idkames ömsesidiga rättigheter i denna del, då stadnade, och de anstalter, som Kongl. Maj:t med Nådigt bifall dertill, fann nödigt, att, för verkställigheten deraf, förordna, lät Kongl, Majit till allmän efterlefnad befordra, genom den Nådiga Kungörelse, som, under den 4 Februarii 1811, blifvit derom utfärdad.
I följe häraf vidtogos och fortgingo och under de påföljande 7 åren de åtgärder, hvilka salunda skulle bereda det med Recognitions-Skogarne åsyftade nyttiga ändamål, utan att vid derunder inträffade 3
Ständer hade i berörde underdåniga Skrifvelse hufvudsakligen förklarat ”att endast de Bruks-Egare, som inom den i 1811 års Kungörelse nämnde tid af 6 år, räknade från samma Kungörelses utfärdande, och således innan den 4 Februarii 1817 sig hos Vederbörande Collegier anmält till Skatteköps erhållande å deras Recognitions-Skogar, och inom denna tid fullgjort allt hvad Kungörelsen i slikt ändamål stadgat, skulle bibehållas vid rättigheten till Skatte, köp efter da deruti utstakade grunder, ehuru Skattebrefven då ännu icke blifvit af Vederbörande utfärdade:
Att åter de Bruks-Lgare, som 3*8 Proposition om Recognitions-Skogarne ej sålanda sig anmaltj val borde få ytterligare tillfälle att till sine Bruk inköpa så stor del af Recognitions-Skogarne, som för deras smide vore nödig och i det afseendet lemnäs vidare en tid af a år, räknade från den dag då Riksdagsbeslutet undertecknades , inom hvilken dem ålåge fullgöra hvad på dem kunde bero, till Skatteköps erhållande, så att Skattebrefven kunde vara innan den 31 December 1 820 utfärdade* men deremot för en sådan förmån vara underkastade den förhöjda Skattelösen och öfrige förändrade vilkor, som Riksens Ständer, enligt deras förenämnde underdåniga Skrifvelse ansett böra särskildt för sådane Bruks-Egare vid deras Skatteköp ega rum; Och att de RecognitionsSkogar, hvilka icke vid 1821 års början sålunda vore skatte försålda, skulle, i händelse BruksEgaren icke kunde lagligen bevisa det, ej af honom hafva berott, att dessförinnan få skatte-köpa Skogen, utbjudas och försäljas på allmän Auction efter de grunder, sorn Riksens Ständer vid sista Riksdag för Krono-Skogarnes försäljning i allmänhet utstakat, på hvilket sätt äfven med den öfverloppsrrvark af Recognitions-Skogarne, hvilken ej för Brukens drift funnes oundgängligen nödig borde furhållas.”
Att nyttjande-rätten af de Kronan tillhörige Recognitions-Skogarne blifvit, emot erläggande afgift derföre till Kronan, Bergverken försäkrad, så väl i kraft af det för deras anläggning oundgänglige behof, som i stöd af flere både i äldre och sednare tider utgifne Kongl. Eörfattningar och Riksens Ständers försäkringar, finner Kongl. Maj:.t vara ostridigt, och detta för» Proposition om Recognitions-Skogarne. 359 hållande hafva jemväl Riksens Ständer vid 1809 års Riksdag ytterligare erkänt, samt i följd deraf, under yttrande, såsom en hufvudsaklig grund för alla åtgärder med desse Skogar, att Staten lika litet kunde ovillkorligen disponera om desamma, som de kunde af Bergverken, utan förbehåll af Statens egande-rätt begagnas, högtidligen förklarat Bergverken ovillkorligen berättigade, att behålla så stor del af desse Skogar, sorn, efter behörig undersökning, kunde finnas för Verkens drift och Smidets underhållande vara nödig, hvilket jemväl af Kongl. Maj:t, genom Dess Nådiga Kungörelse den 4 Februarii 1811 blifvit sanctioneradt, och föreskrifter i anledning deraf meddelade, för att fa behörigen utredt, hvad delar af Skogarne, under sådan hänsigt borde under Bruken få bibehållas, så att återstoden måtte under Kronans fria disposition kunna återkomma.
Vid betraktande häraf lära Riksens Ständer inse, att en slik för Brukens behof nödig andel af Recognitions-Skogarne , hvarpå Brukens bestånd jemväl i hufvudsaklig del hvilar, icke kan för hvad orsak som helst
Bruken frångå, desto mindre som bibehållandet deraf icke blifvit förenadt med den ovilkorliga skyldighet för Bruks-Egarne, att berörde oundgängliga skogs-andel, till skatte köpa; utan dem allenast, enligt 1809 års Ständers Beslut lemnats öppet att på sådant sätt, inom en viss föreskrifven^tid, kunna förvärfva sig egande-rätten till deras Recognitions-Skogar.
Det Beslut Riksens Ständer, såsom ofvannämnde år, vid 1818 års Riksdag vidtagit, att alla de Recognitions-Skogar, som ej inom 2821 års början vore skatteköpte, 330 Proposition om Recognitions-S/bogarne borde på allman Auction’ försäljas, kan således icke förenas med Brukens lagligen försäkrade, af Riksens Ständer erkände rätt, ehvad Skatteköpen på Bruks-Egarne berott eller icke, och Kongl. Maj:t har derföre ej kunnat till ett sådant Riksens Ständers Beslut lemna Dess Nådiga Sanction.
Att åter, efter hvad Riksens Ständer derjemte, såsom ofvanberördt är, stadgat, de BruksEgare, hvilka icke inom den 4 Februarii 1817 hos Kammar- och Bergs-Collegierna till skatteköp af deras Recognitions-Skogar sig anmält och. fullgjort hvad på dem för Skatteköpens fullbordan ankommit, skulle förklaras förlustige rättigheten att efter de vid 180g års
Riksdag derföre i allmänhet bestämde grunder, få till Skatte lösa de till Brukens drift erforderlige Skogarne, har Kongl. Majit äfven icke kunnat anse med rättvisa och billighet instämma.
Ständer stadgade väl ar 180g att rättigheten till sådane Skatteköp borde till en hörjan vara inskränkt till en tid af 6 år med förbehåll för Riksens Ständer att, vid det då nästinstundande Riksmöte, i anseende till de Bruks-Egare, som ej inom denna lid ingat i Skatteköp, med Recognitions-Skogarne vidtaga sådane författningar, som Riksens Ständer för nyttiga pröfvade, men i anledning deraf och under förutsättande dels att de för desse Skatteköp, enligt 1811 års Kungörelse nödige förberedande åtgärder, Och hvilka ansågos, utan vederbörandes anmälan, å alla Recognitions-Skogar böra vidtagas och föregå, icke skulle fordra så lång tid som sedan funnits dertill nödig, härrörande af saknade afmätningar å Skogarne ined derå varapde odlingar, tvister om Proposition om Recognitions-Sxogarne.
331 bättre rätt till de redan afmätte, rågångs tvister, frågor om Stubbe- och röjselrätt, med tlere prelitnininaire åtgärder, sorn skolat, i laga ordning afhjelpas, dels att det efter 1810 först inträffande Riksmöte icke skulle infalla förr än efter 5 år eller tiden för en lagtima Riksdag, dels ock i synnerhet derföre, att rätta tiden för anmälan till Skatteköpen först då syntes inträffa, när efter föregången undersökning och i anledning deraf meddeldt Utslag, Bruks-Egaren fått kännedom om hvad honom kunde tillåtas att till Skatte förvärfva, blef det tillika, i afseende på Skatteköpen, uti 1811 års Kungörelse förordnad!, att, sedan hvarje Bruks erforderlige andel af Recognitionsskogen blifvit genom laga kraft vunnet Utslag bestämd, och så vida BruksEgarne då inkommit med ansökning om Skatteköp derå, anstalten om denna Skogs-andels indelande till hemmantal och skattläggning, genast borde vidtaga, och att, derest en sådan ansökning då icke inkommit eller innan den efter 1810 nästpåföljande lagtima Riksdag icke inkomme, med berörde anstalt skulle anstå , samt Bruks-egaren imedlertid, med erläggande af Recognitions-afgift för Skogen lomme att fortfara.
Enär nu i betraktande (ages, att undersöknin— garne af RecognitionsSkogarne och dessas profning, ehuru genom Kronans föranstaltande verkstälda, icke inom de af Riksens Ständer utsatte 0 åren, eller till den 4 Eebruarii 1817, varit eller, rörande ä t sk ill ige Skogar, ännu äro till slut bragte, hvarförinnan Bruks-Egare, af ofvannämnda stadgande, haft all anledning att icke anse deras skyldighet att anmäla sig till Skatte - 33?
Proposition om Recognitions-Skogarnei köp, rätteligen vidtaga; a*tt vidare ingen bestämd föreskrift blifvit gifven, att Skatteköps-ansökningarne bordt, till Kammar- och Eergs-Collegierne ingilvas, hvaraf handt, att flere, såsom eljest vid Skatteköpsfrågor i allmänhet efter Författningarre tillgår, anmält sig derom hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i orten, äfven inom berörde tid, och andre åter, utan att göra särskild bestämd ansökning om Skatteköp, ansett Undersöknings-Männens tillstyrkande och hemställan derom göra tillfyllest, samt att i öfrigt icke någon Lagtima Riksdag förr än nu inträffat, och Riksens Ständer, vid de flere sedan ir 1811 inträffade Riksmöten, utan någon anmärkning låtit bero vid hvad samma års Kungörelse i berörde måtto innehåller, hvaraf Bruks-Egare haft allt skäl förmoda, att dervid skulle få förblifva, så synes desse Bruks-Egare, hvilka jemväl hvarken bordt kunna föreställa sig annat, än att deras rätt till Skattelösen af de för Bruken nödige skogar blifvit bevarad genom de dertill, i stöd af berörde Kungörelse, vidtagne publika åtgärder, eller att någon annan praescriptions tid derföre kunde beräknas, än den som uti Kongl. Majus, till allmän efterrättelse utfärdade Kungörelse blifvit utsatt, nemligen vid näst inträffande Lagtima Riksdag, icke kunna anses hafva åsidosatt något, af hvad dem för Skatteköpens erhållande, enligt de meddeldte föreskrifterne, tillhört att iakttaga, ock att de derföre icke eller sedan de jemväl dyrt bekostat de åtgärder, som bordt de samma föregå, skäligen borde hafva förverkat, utan fastmera som en ostridig rättighet kunna anse att, efter de grunder samina Kungörelse i Proposition om Recognitions-Skogame, 333 f allmänhet utstakat, få såsom de öfrige BruksEgarne till Skatte köpa den del af deras innehafvande Recognitions-Skogar, som för Brukens bestånd, i följe af Collegiernes beslut, funnits nödig och fått till Bruken bibehållas.
Att desse grunder dessutom icke, såsom Riksens Ständer lära trott i allmänhet, voro för Bruks-Egare särdeles förmånliga, synes dels af Bruks-Egarnes visade mindre benägenhet under de förra åren att i Skatteköpen ingå, dels vid granskningen af de å någre Recognitions-Skogar redan skedde Skatte-läggni. ngar hvaraf befirines , att, oberäknadt Skatte-köpeskillingen, ordinarie Rotering, Saltpetterskatt och årlig hemmansbevillning, Kronan af dem erhåller en vida högre inkomst än tillförene och hvilken, genom de sedermera förIIdet år af Kongl.
Majit stadgade mera bestämde grunderne för desse Skogars skattläggning, än vidare komma att ökas.
Efter de af Riksens Ständer vid 1818 års Riksdag stadgade förhöjde grunder för Skatteköp af Recognitions-Skogar, lärer deremot, såsom redan visat sig, ingen BruksEgare kunna i dylika Skatteköp ingå, då de derigenom för den Skogsmark, som ej är odlad eller äfven kunde odlas, och hvaraf Kronan genom de derpå grundade Tackjerns- och Smi— des-tillverkningar , redan njuter vissa årliga icke obetydliga inkomster, samt således redan är beskattad, skulle få betala vida större skattelösen och äfven utgöra högre årlig ränta, än för vanlige odlade Krono-lägenheter, som till skatte lösas, såsom Riksens Ständer kunna närmare inhemta af de deröfver af Kammar- och BergsCollegierne uppgjorde uträkningar, upptagne i 3 34 Proposition om Recognitions-Siogarne. deras
I ämnet afgifne utlåtande, hvilket jemte öfrige handlingar i målet till Riksens Ständers vederbörande Utskott särskildt blifva öfverlemnade.
I anseende till desse sålunda anförde skäl och omständigheter, vill Kongl- Maj:t nu till Riksens Ständer öfverlemna, om icke Riksens Ständer må finna rättvist förordna att, utan afseende på , om och när anmälan om Skatteköp af Recognitions-Skogarne å Bruks-Egarnes sida skett, den andel deraf som de blifvit förklarade berättigade alt för smidet bibehålla hör, så fort sig göra låter till hemman indelas och skattläggas och af dem till Skatte köpas; i enlighet med de hufvudsakliga grunder, sorn i 18 i J års författning, blifvit stadgade; dock anser Kongl. Majit den jämkning i afseende på desse grunder härvid lämplig och billig, att , om i anseende till de betydligt lägre Skattläggnings-Methoderne i åtskillige Rikets Provincer, det skulle vid Recognitions-Skogarnes skattläggning någon gång kunna inträffa, att den deraf till kronan ingående årliga ränta, uträknad efter ett medium af de sist förflutne 10 årens markegångs-pris, skulle befinnas utgöra mindre än det belopp Kronan af dessa skogar de sist förflutne åren åtnjutit, räntan å Recognitions-skogshemmanen borde till ett sådant belopp förhöjas , och hemmantalet derefter rättas, helst Skatteläggnings-Methodernes olikhet i olika Provincer icke borde verka till förlust i denna del för kronan och så betydlig skillnad i afgifterne å Recognltions-Skogshemman i olika Provincer, bestämde efter enahanda grunder och hufvudsakligen medförande Proposition om Recognitions-Skogarne. 33S enahanda förmåner åt innehafvaren, så mycket mindre som Kronans rätt att förhöja Recognitionsafgiften, derest Skogarne på förra sättet förbiifvit, varit ostridig.
Emedlertid, har Kongl. Majit med behörigt afseende å hvad Riksens Ständer vid 1818 års Riksdag i förevarande ämne beslutit, i Nåder förordnat, att alla de Bruks-Egare, som icke inom den 4 Februarii 1817 hos Collegierne, och således äfven de som dessförinnan hos Kongl- Majlis Befallningshafvande till skatteköp å deras Recognitions-Skogar sig anmält, icke skulle något sådant meddelas, utan borde, i anseende till dem, med skogarnes indelning till hemman och skattläggning tills vidare anstå och allenast de öfrige i allt fall nödige åtgärder med desse skogar endast fortsättas och till slut befordras.
Hvad åter angår de öfverloppsmarker, som af Recognitions-Skogarne uppkommit och derifrån blifvit till Kronans disposition afskiljde, så har dermed hittills förfarits efter de grunder, sorn Rikets Ständer för krono-skogarnes användande i allmänhet vid sista Riksdag föreskrifvit; och lära Rikets Ständer finna lämpligt förordna, att hädanefter med dylika öfverloppsmarker bör förhållas, på sätt Riksens Ständer nu kunna vidare om Krono-Skogarne i allmänhet stadga, i anledning af den Nådiga Proposition, som Kongl. Maj;t derom låter särskildt till Riksens Ständer öfverlemna.
Om Riksens Ständer finna skä ligt antaga hvad Kongl.
Majit sålunda i Nåder föreslagit, skulle Riksens Ständers vid sista Riksdag fattade beslut i förevarande ämne komma att förfalla, med undantag af den föreskrift som til - 336 Proposition om Recognitions-SkogarneJ lika lemnad om användande till försvarsverket och Arméens materiella behof af de genom Recognitions-Skogarnes skatteförsäljning inflytande medel, hvilken föreskrift torde för framtiden fa. förblifva gällande.
I sammanhang härmed vill Kongl. Maj:t derjemte meddela Riksens Ständer, att bland de skogar, hvarå undersökning och behandling, i grund af 1811 års Recognitions-Skogsförfattning blifvit i frågasatt, hafva jemväl förekommit någre Krono-Skogar, som blifvit till särskilda Jerngrufvor för deras behof, utan någon mera bestämd besittningsrätt eller några dermed förknippade motsvarande skyldigheter upplåtne, och, med undantag af någre få, för hvilka Recognitions-ören utgöras i längre tid, enligt Kongl. Brefvet den 11 December 1696, utan afgift till Staten varit af Grufvorne begagnade; äfvensom åtskillige Skogar finnas, som på enahanda sätt innehafts af hela Bergslags-orter der, i anseende till upphörd Tackjerns-tillverkning, Bergslags-naturen blifvit indragen, såsom i Hellestad Bergslag skett,ochaf hvilka SkogarKongl.
Maj:t ansett vederbörande icke vidare kunna få vara i åtnjutande; hvarförutan i öfrigt några Recognitions-Skogar till Kronans disposition hemfallit, af den anledning att Bruks-Egaren helt och hållit för framliden desamma sig afsagt.
Maj:t har vid de sednare åren uppkomne och Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning understälde frågor, huru med de förstnämnde eller de såkallade Grufvu-Skogarne borde förhållas, funnit dem såsom ej nämnde i 1811 års Kungörelse - f Proposition om Recogniiions-Skogarriii 33^ telse icke kunna bland Recognitions-Skogar hani, föras och följakteligen icke eller i allmänhet efter samma författning behandlas, utan ansett dem vara sådane Kronoskogar, hvilkas disposition på Riksens Ständers samtycke berodde.
Då det likväl vore angeläget, att desse Skogar, hvilka, så vidt de äro behöflige för de grufvor, åt hvilka de blifvit upplåtne , icke lära kunna dem frånkännas, till både Statens och Bergverkens ömsesidiga framtida förmån och gagn varj da använde; men betänkligheter icke utan skäl möta, att, såsom om Recognitions-Skogarne är föreskrifvet, skilja dem från Kronan och öfverlemna dem till den enskildta egande-rätten helst i afseende på desse skogar, som hufvudsakligen äro ämnade att förse
Grufvorne med storverksträd för deras behof, och dertill böra sparas, en helt annan hushållning, än med RecognitionsSkogarne böra vidtagas och hvilken icke a£ enskilde, titan allmänt inseende derå kan förW väntas, hvadan ock desse skogar hittills varit un* der Bergs-Styrelsens uppsigt stahle och utan för-» ut af den medgifven utsyning, icke fått begag-; rias, hvarförutan i öfrigt de samma jemväl under den åsigt icke böra Staten frånskiljas, att enär den grufva, åt hvilka en sådan skog var,it upplåten, skulle upphöra, Skogen må kunna till understöd åt en annan Grufva öfverlemnas; så vill Kongl. Majit föreslå Riksens Ständer, om icke Riksens Ständer skulle rörande desse Skogar finna godt stadga, att de samma, för de Grufvor* behof och nytta varit upplåtne, maga bibehållas och, på sätt hittills skett begagnas, 6å länge Bihang till Kikt-St.
Prat■ i',it» Sami.
Ig2_j. 2 t 338 Proposition om Recognitions-Skogarne'. samma Grufvor arbetas, och, vid deras upphö* rande, åt andra grufvor som deraf kunna vara i behof upplåtas och användas; dock att , på det Staten icke må sakna inkomst af dessa Skogar , vanlig Recognitions-afgift, i likhet med hvad mväl för någre af dem redan eger rum, må desamma åsättas, att hädanefter årligen till Staten erläggas.
Hvad åter angår de skogar, som på sätt ofvannämndt är, indragne och upphörde Bergslager varit upplåtne, som ock de Becogni— tions-Skogar, hvilka genom Bruks-Egarnes afsägelse, under Kronans disposition återkommit, så lära de på samma sätt, som rörande öfverlopps markeine å Becognitions-Skogarne blifvit föreslaget, komma att användas.
Maj:t förblifver Biksens Ständer med all Kongl.
Datum ut supra. CARL JOHAN. M. G. Danckwardt.