Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banko-fiskals-tjensten både kunna och böra indragas, under förutsättning att i fiskals-kontoret anställas lill advokat-fiskalens biträde 2 ordinarie kanslister med juridisk bildning.
Såsom skäl för denna åsigt har Under-styrelsen, bland annat, anfört, att redan vunnen erfarenhet synts gifva stöd för det antagande, att lagsöknings-ärenderne icke komma att synnerligen ökas i följd af Rikets Ständers ofvan omförmäida beslut; 44 Banko-Utskottets Betänkande, J\° 61. alt utlåtanden från Bankens fiskais—enrrhele i fråga om sedel-förfalskning eller sedlars ulprångling nu, sedan utgifningen af transport-sedlarne och sedlar å ofiirgadt papper långt för della upphört, mera sällan erfordrades och alt personlig inställelse hos Ofverstålhållare-embelet och Domstolarne icke olla ifrågakomma; alt advokal-fiskalen i flera fall kunde begagna kanslist-biträde, jemväl vid expeditioners uppsättning, saint att vid de tillfällen då en Bankens fiskal i rällegångs- eller andra ärenden behölde samtidigt vara på mera än ett ställe, intet hinder mötte derför, att bans plats på ena eller andra stället företräddes af en ordinarie kanslist.
Uti denna Under-styrelsens åsigt hafva Fullmäktige sig förenat och Utskottet, som ansett de af Under-styrelsen såsom skäl för Banko-fiskals-tjenstens indragning anförda förhållanden vederlägga hvad Kommitlerade till stöd för samma tjensts bibehållande andragit, tillstyrker fördenskull: att personalen inom fiskals-kontoret må heslämmas som följer:
Advokat-fiskal, tillika chef för kontoret ... 1.
Kanslister 2. hvarvid Utskottet likväl fäster det förbehåll, alt de kanslister, som i fiskals-kontoret anställas, skola'ega juridisk bildning.
Kommitlerade och Under-styrelsen hafva ansett advokat-fiskalen böra hänföras till andra tjenstegraden, dervid Under-styrelsen tillika erinrat, att då det ålage advokat-fiskalen, bland annat, att emottaga remisser dels till utlåtande och dels för verkställighet från ej mindre Under-styrelsen, än ock Igne-kansliels kommissarier gemensamt, det lika litet inom Banken, som annorstädes, syntes vara lämpligt och med god ordning förenligt, att advokat-fiskalen tillhörde samma tjenstegrad, som ledamöterne i nämnde auktoriteter.
Jemte det Utskottet skolat upplysa, att advokat-fiskalen redan år 1830 uppflyttades till den tjenstegrad, eller högsta graden, han sedermera oafbrutet tillhört, har Utskottet funnit så många och talande skäl förekomma för advokat-fiskalens bibehållande i nämnde tjenstegrad, att Utskottet icke kunnat instämma i hvarken den af Kommitlerade och Under-styrelsen sålunda yttrade åsigt, eller uti det af Fullmäktige afgifna förslag, hvarigenom advokat-fiskalen blifvit hänförd till särskild grad, emellan den ira och den 2:a.
Utskottet torde i detta afseende endast böra lästa uppmärksamhet derå, att advokat-fiskalen omedelbarligen redovisar inför Rikets Ständers Banko-Utskott och Revisorer; alt han är Banko-verkets representant vid högre och lägre domstolar samt både skyldig och berättigad alt uppträda såsom aktor äfven mot Under-slvrelsens ledamöter, i fall af förseelser .eller underlåtenhet vid fullgörandet af dem åliggande göromål, samt att, då förbudet att innehafva ordinarie tjenst utom verket äfven skulle Banko-Utskollels Uelänkandc, JV?
(>J. komma att utsträckas till Advokat-fiskalen, det kan befaras, atl Banken, i händelse
Advokat-fiskalens anseende skulle genom nedflvttning till en lägre tjenstegrad nedsättas och inkomsterna för honom derefter lämpas, skulle komma alt på platsen sakna en sjelfständig och fullt skicklig person.
Utskottet tillstyrker alltså, alt Bankens Advokat-fiskal må hädanefter, såsom hittills, upptagas under Första Tjenslegradenl Som de af Kommitterade upprättade förslag till instruktioner för Bankens samtliga afdelningar, kontor och expeditioner, dels i följd, af de under innevarande Riksdag af Rikets Ständer fattade beslut, angående verkets förvaltning, dels på grund af de ändringar uti samma instruktioner, som komma att erfordras för den händelse Rikets Ständer godkänna hvad Utskottet i det föregående hemställt, och dels med anledning af de erinringar i detalj vid samma instruktioner, som ické allenast af Under-styrelsen, utan äfven af Fullmäktige blifvit framställda och hvilka Utskottet ansett sig för närvarande och innan sig visat om och huruvida i tillämpningen al den nya ordningen ytterligare jemkningar kunna erfordras, icke höra slutligen pröfva, så har Utskottet skolat hos Rikets Ständer tillstyrka, att det må åt Fullmäktige uppdragas att ytterligare genomgå och granska ifrågavarande förslag till instruktioner samt deri vidtaga de rättelser och förändringar, som kunna erfordras, på det att desamma i fullständigt skick må kunna vid nästinstundande Riksdag till BankoUtskottets pröfning och fastställelse öfverlämnäs.
Vid tjenstemanna-personalens reglerande, hafva Kommitterade, såsom allmänt skäl för denna personals förminskning, utgått från den åsigt att, med undantag af lägsta tjenste-graden, tjenslemännen i de- tre öfriga graderna icke hädanefter skulle ega att tillika innehafva annan publik tjenste-befatlning och således kunna mot lämplig tillökning i aflöning åläggas större qvantum göromål.
För kommissarierne och banko-sekreteraren funnes redan ett sådant förhud stadgadt i 45 § af gällande Banko-reglemente; hvarförutan samma § i allmänhet innehölle, att vid alla befordringar inom Banken det vilkor anses fästadt, att den, som innehar syssla vid annat verk, skall, derest den ena tjenste-befattningen finnes för den andra hinderlig, vara förbunden atl från endera afgå, enär Fullmäktige sådant äska.
Detta sednare stadgandet kunde likväl, förmena Kommitterade, medföra mycken olägenhet för Banken, enär Banko-stvrelsen derigenom vöre betagen rättigheten att kunna från vidare befordran utesluta en tjensteman, som, utom Banken, förut innehade en eller flere 46 Banko-Utskottets Betänkande, Jtä 61. tjenste-befattningar, äfven om pä förhand med full visshet kunde inses, att Bankens tjenst komme att lida genom föreningen i en persons hand af dessa befattningar; ty ehuru korrektivet häremot skulle ligga i Banko-styrelsens rättighet att fordra det tjenstemannen afginge från någondera befallningen, då den ena funnes för den andra hinderlig, komme likväl verksamheten af detta korrektiv alt befinnas ringa, när det besinnades att förmannen, uppå hvars anmälan detta i första hand vore beroende, skulle af lätt förklarliga skäl i det längsta tveka att vidtaga en åtgärd, som nödgade den underordnade alt, efter vunnen befordran från måhända en befattning, hvarmed annan väl kunde förenas, helt och hållet lemna antingen Bankens eller annat verks tjenst och derigenom underkasta sig missödet att blifva försatt uti en, i ekonomiskt afseende, möjligen vida sämre ställning, än han före befordran innehade.
Förbudet alt innehafva tjenst utom verket vore ock redan föreskrifvet för Statens reorganiserade verk, hvadan Kommitterade ansett det så mycket hellre böra jemväl för Bankens tjenstemän i de högre graderna stadgas, som ledighet från främmande tjenstebestyr otvifvelaktigt skulle väsendtligen befrämja ordning vid göromålens förrättande inom Banken, odeladt nit för verket och håg att örn detsamma taga närmare och vidsträcktare kännedom, än som erhölles endast genom handläggning af de enhvar 'egentligen tillhörande dagliga tjenstebestyr.
Bevekelsegrunden för tjenstemännens i lägsta graden uteslutande från detta förbud hade hos Kommitterade varit, dels dessa tjenste-befattningars egenskap att i allmänhet, lättare än i de högre graderna, kunna, utan hinder för göromålen, förenas med befattningar utom verket, dels nyttan för de yngre tjenstemännen att, genom tjenstgöring i andra verk, förskaffa sig vidsträcktare erfarenhet i allmänna ärendens behandling, och dels den för lägsta tjenste-graden föreslagna låga aflöning, hvilken i och för sig icke lemnade innehafvare^ af en tjenst i denna grad nödiga medel för den äfven mest tarfliga bergning. 1 denna Kommitterades åsigt har Under-rSlyrelsen instämt och således ansett förbudet att innehafva tjenst utom verket böra för Bankens tjenstemän stadgas; dock håller Under-styrelsen före, att det ändamål, som med ett sadant förbud åsyftades, icke kunde fullt ernås med mindre än att förbudet utsträcktes till samtliga tjenslegraderna; i hvilket afseende Under-styrelsen hufvudsakligen erinrat, att, då förbud att innehafva tjenst utom verket funnes stadgadt för Statens reorganiserade verk och sannolikt komme att tillämpas å de embels-verk, som hädanefter varda organiserade, den för Iggsta gradens tjenstemän ifrågasatta befrielse från detta förbud skulle i en framtid tillskynda dem ringa eller ingen fordel, hvaremot en sådan befrielse kunde föranleda dertill alt, särdeles under liden innan alla de publika verken hunnit reorganiseras, en eller annan med större skicklighet begåfvad tjensteman funne med sitt intresse förenligt att qvarstadna i den lägsta tjenste-graden inom Banken, under det han egentligen egnade sin tid och verksamhet åt annat håll och betraktade tjenst— göringen i Banken fortfarande såsom bisak, hvarigenom en och annan mera framstående duglighet icke komme Banko-verket till godo.
Under-styrelsen, som så - Banko Utskottets Betänkande, JYt 61.
47 lunda ansett ofvanomförmäida förbud böra utsträckas till Bankens tjenstemän i lägsta graden, har dock dervid fästat det uttrvckliga förbehåll att, emot det att full s\sselsattning påräknas äfven hos bemälde tjenstemän, lönen för dem varder fastställd lill minst 800 R:dr B:ko årligen; äfvensom Under-styrelsen funnit det af Kommitterade begagnade uttrycket annan publik tjensle-befattning, böra vid förbudets stadgande, för undvikande af tvetydighet, förändras till »annan ordinarie tjenste-befattning».
För öfrigt bar Under-styrelsen, i sammanhang härmed, anfört att, då nu gällande löne-reglering, enligt hvilken embets- och tjenstemännen i allmänhet, livar inom sin grad, uppenbarligen icke kunde hafva sin tarfliga bergning af de löne-inkomster, dem i och för tjenstgöringen af Banken bestås, således vore fotad på den grund eller åtminstone hänvisade derpå, att tjenstemännen hade att genom användande af deras verksamhet i främmande riktningar förskaffa sig erforderlig fyllnad i och för nödig utkomst, men detta blefve omöjligt, om, såsom afsigten nu vore, tjenstemannapersonalen komme att reduceras till det inskränkta antal, som, under beräkning af full och oafbruten sysselsättning för hvar och en återstående, för göromålens skötande oundgängligt behöfdes, särdeles då dermed förenades ett allmänt förbud att tillika innehafva annan ordinarie befattning; så finge Under-styrelsen uttala den åsigt i allmänhet, beträffande nu ifrågavarande organisation, att de indragningar af embetsoch tjenste-befaltningar, hvilka, i följd deraf, komme i fråga, billigtvis hvarken kumle eller borde ske annorledes, än under det oeftergifliga vilkor, att de löne-inkomster från Banken, som för en hvar återstående embets- och tjensteman, efter hans grad samt vigten och ansvarigheten af hans befattning, bestämdes, tillräckligt motsvarade hvad som efter tidens kraf, erfordrades för hans anständiga bergning, hvarpå han, vid nyssnämnde förhållande, obestridligen måste ega fullt befogade anspråk.
Nyttan för verket deraf, att tjenstemännen i de högre tjenste-graderna uteslutande åt detsamma egna sin verksamhet, synes, på sätt Fullmäktige jemväl anmärkt, vara obestridlig; men detta torde icke vara förhållandet, beträffande lägsta gradens tjenstemän; och Utskottet får, med åberopande af de skäl, Kommitterade anfört till stöd för den af dem uttalade åsigt om rättighet för sistbemälde tjenstemän, att innehafva tjenst utom verket, hemställa att, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Fullmäktige föreslagit, följande föreskrift må i blifvande Banko-reglemente införas, nemligen:
Tjensteman i kontors-skrifvare-graden må emottaga och bibehålla annan ordinarie tjensle-befattning, såvida densamma icke är för Bankens tjenst hinderlig.
Öfrige tjenstemän få icke innehafva annan ordinarie tjenste-befattning.
Som åtskilliga af Bankens tjenstemän hafva fullmakt å tjenst i visst bestämdt departement och sålunda icke kunna tvingas att tjenstgöra i annat departement, saint 48 Bankn-Ulskollels Betänkande, JVs 61. andra aler, med fullmakt försedda, icke kunna åläggas nya eller förändrade göromål ulan atl få tillgodonjuta den förhöjda löne-inkomst, som nu kan varda bestämd; så och enär de af bemälde tjenstemän, hvilka hafva ordinarie tjenst utom verket, möjligen finna med sin fördel närmare förenligt att bibehålla sådan tjenst, än alt ingå på nya staten samt i och med detsamma underkasta sig det förbehåll ofvanherörde stadgande innefattar; har Utskottet, till undanrödjande af det hinder för regleringens definitiva verkställighet, som deraf skulle blifva en följd, ansett sig böra föreslå, att den ordinarie tjensteman i Ranken, som innehar en eller flere befattningar utom verket, må äfven efter det han tiliträdt lön, enligt nya staten, bibehålla samma befattningar, under vilkor dels alt, derest tjenst utom verket skulle vara Tor Rankens tjenst hinderlig, från endera afgå, när Fullmäktige sådant äska, och dels -att vid befordran i Banken frånträda ordinarie tjenste-befatlning utom verket.
Med afseende derå, att, genom antagande af Kommitterades förslag till förändrad organisation, göromålen vid de flesta tjänster inom verket blifva till omfånget betydligen förökade och vid vissa af dem jemväl till beskaffenheten förändrade, hafva Kommitlerade, vid beräknandet af den nuvarande Allönings-statens belopp, hvilket, enligt det förbehåll Rikets Stunder fästat vid den nya organisationens bringande till verkställighet, icke får öfverskridas, trott sig både kunna och böra uti summan af aflöningar inberäkna icke allenast de å Löne- och Supplementar-staterna, uti Bankoreglementets 55 uppförda belopp, utan afven sådana för göromålens obehindrad» gång, på grund af Rikets Ständers och Fullmäktiges särskildt gifna föreskrifter, utöfver stat utgående årliga arfvodes-anslag och ersättningar, som med aflöning äro af likartad beskaffenhet; hvadan Kommilterade, såsom disponibel tillgång lör den blifvande Aflönings-staten, bland annat, upptagit de ersättningar, hvilka äf Rikets Ständer blifvit beviljade dels åt Bankens ernbets- och tjenstemän i allmänhet för mistad inkomst af sedelskrifning, i följd af indragning utaf sedlarna å 16 skillingars valör och derunder, samt dels åt Bankens kommissarier för den minskning i inkomst i och för granskning, uppräkning och korsning af ornförmälda sedlar, som de särskildt fått vidkännas; anförande Kommilterade, att ehuru de, vid beräkningen häraf såsom tillgäng, ingalunda förbisett, att nämnde ersättningar, enligt Rikets Ständers, vid deras beviljande, fästade vilkor, komme att småningom upphöra, i den mån de personer, som till åtnjutande deraf äro berättigade, på ett eller annat sätt från tjensterna öfgingo, syntes det likväl Kommitlerade, då fråga nu vore om en allmän löne-reglering, destohellre vara med billighet och rättvisa öfverensstämmande att låta de af Rikets
Ständer redan fastställda ersättnings-beloppen komma Aflönings-staten till godo, som, utom det alt den Bankens ernbets- och tjenstemän, utan deras egen förskyllan, frångångna sportel för småsedlarnas skrifning och korsning, uppgående lör hvar och en af komrnissarierne till omkring 450 R:dr B:ko årligen, sedan mer än ett Banko-Utskollels Betänkande, M 61.
49 ett halft sekel tillbaka utgjort en, nära nog med samma säkerhet, som sjelfva lönen påräknelig inkomst, hvilken vid alla föregående Iöne-regleringar tagits i betraktande, såsom utgörande en för tjenstemännens nödtorftiga bergning erforderlig fyllnad i lönebeloppen, Rikets Ständer sjelfve, vid beviljande af ersättningen för småsedlarnes korsning, stadgat att densamma finge åtnjutas intilldess den dertill berättigade, i följd af förändring i nu gällande aflönings-stat, undfinge fullt motsvarande förhöjning i löne-inkomst.
Såsom tillgång hafva Kommitterade alltså beräknat:
Aflöning- ä Löne-stat.
Tj enstegraden:
För de 10 äldsta Kommissarierne och Banko-sekreteraren:
Lön å 2,000 R:dr ....
22,000:
För de 7 yngre Kommissarierne och Advokat-Fiskalen:
Lön å 1,600 R:dr .... 12,800: gQQ (Åtnjutande dock 2:ne af Kommissarierne, såsom tjenstgörande i Banko-diskonten, deras löner på samma verks stat), hvarförutan, för anställande af en femte Kommissarie i Låne-kansliet, utgår af obestämda Supplementar-stat B:ko R:dr 1,600, som här nedan upptagas.
Andr a Tjenst eg r aden:
För 9 Kamererare, 7 Kassörer, Notarien hos Fullmäktige, Sekreteraren hos Under-styrelsen, BankoFiskalen samt Referendarien:
Lön ä 1,200 R:dr .... 24,000.
För 22 Bokhållare, 2 Revisorer, 1 Transport: 38,800: — — Bih. till R.
Brot. 1833 & 1834. 6 Sami. 1 Åfd. 23 Haft. 7 50 Banko-Ulskoltets Betänkande, M 6i.
Transport: 58,800: — Registrator, tillika aktuarie, 2 Notarier hos Under-styrelsen och 1 Notarie i Låne-kansliet:
Lön å 800 R:dr .... 22,400: — Fjerde Tjenstegraden:
För 18 Kontors-skrifvare och 8 Kanslister : Lön å 400 R:dr .... 10,400: — Extra Ordinarie
För 7 Kassa-skrifvare, arfvode k 400 R:dr 2,800: — Konstidkar e: För 1 Stereotyperings-föreståndare 1,200: » 1 Konduktör 450: » 1 Förste Sedeltryckare . . . 400: » 2 Andre Sedeltryckare, med lön å 150 R:dr 300: 2 350- — (Förvaltaren vid Rankens Pappersbruk, Tumba, uppbär sin lön å brukets stat.)
V äkthetjening:
För 1 Vaktmästare, lön ... 400: » 18 Kammardrängar, äldre, lön ä 300 R:dr 4,800: » 12 d:o yngre, lön ä 220 R:dr 2,640: 7,840: \ Supplcinentar>§tat.
Första Tjens t egraden:
Arfvoden till 7 Departements- och Kontors-chefer å 200 R:dr . . 1,400:
Chefen för kassa-afdelningen, miss räknings-penningar 300:
Bankens Brand-Chef, hyres-ersättning 200:
Transport: 1,900: 104,590: 104,590: Banko-Utskottets Betänkande, JV° 61, 51 Transport: 1,900: 104,590: — — Pant-Låne-Kommissarien, missräknings-penningar 150: 2 050- Andra Tjens t e gr aden:
Bankens 7 Kassörer, arfvode för trägen tjenst å 100 R:dr . . . 700: samt missräknings-penningar och ersättning för mistade sportler å 700 R:dr 4,900:
Sekreteraren hos Under-styrelsen, för trägen tjenst 200:
Kamereraren i kassa-afdelningen, för trägen tjenst 200: och missräknings-penningar . . 200:
0 200- — Tredje Tjenstegraden:
Tio särskilda arfvoden för trägnare tjenste-befattningar inom denna grad ä 100 R:dr 1,000: — — Fjerde Tjenst e gr aden:
Åtta särskilda arfvoden för trägnare tjenste-befattningar inom denna grad ä 100 R:dr 800: — — V äkthetjening: 16 Kammardrängar med högre lön, arfvode ä 20 R:dr 320: 12 d:o med lägre lön, arfvode å 30 R:dr 360: 680' - Särskilda Löner, Anslag: oell Arfvoden.
Garde des Medailles, lön . . . . 200:
Brandmästare: lön 150 R:dr hyres-ersättning 100 R:dr . . 250:
Transport: 450: 10,730: — — 104,590: 52 Banko-Utskottets Betänkande, Al öl. Transport: 450: — 10,730: Till Konduktören eller den som biträder Ekonomi-chefen vid upphandlingar 100:
Till Extrakt-arbeten samt Extra Ordinarie Tjenstemäns uppmuntran 1,500:
Till sågning, huggning och uppbäring af ved 480: 2,530: — — /Inslag utöfver Stat.
I och för anställande af en Femte Kommissarie i Låne-kansliet, arfvode 1,600: — — Tvänne arfvoden lill Bokhållarne i kassa-afdelningen ä 100 R:dr 200: — — Räkenskaps-biträdet vid Herrar Fullmäktiges Expedition .... 300: — — 1 Vaktbetjent vid d:o, arfvode . . 220: — — 1 » för de skyndsammare expeditionerne i depositions-af delningen 220: — — Ersättning till Bankens embets- och tjenstemän för mistad inkomst af sedelskrifning, i följd af indragning utaf sedlarne å 16 sk. valör och derunder, enligt Höglofl.
BankoUtskottets Protokolls-utdrag den 10 och Herrar Fullmäktiges Resolution den 24 Augusti 1848, uppgående nämnde ersättning år 1851 till 5,266: 18. 8.
Ersättning till Bankens Kommissarier för mistad inkomst för granskningen, uppräkningen och korsningen af omlörmälde indragne sedlar, enligt Höglofl. Banko-Utskottets
Protokolls-utdrag för den Transport: 7,806: 18. 8. 104,590 13,260. — 117,850: Banko-Utskottets Betänkande, M 61. 53 Transport: 7,806: 18. 8. 117,830: — — 19 Maj och Herrar Fullmäktiges Resolution af den 19 Juni 1831, uppgående för nämnde år till . . 1,481: 8. 5.
g 287- 26 11 Summa R:dr 127,137: 26. 11.
Fullmäktige åter hafva vid beräkning af disponibla tillgångar kommit till ett belopp af 131,816: 2. — som med 4,678: 23. 1. öfverstiger den af Kommilterade antagne tillgång .... 127,137: 26. 11.
Skillnaden uppkommer deraf, dels att Fullmäktige, såsom tillgång upptagit de från »Bestämda Supplementar-Staten» utgående ljuspenningar, utgörande för nästlidet år, till ordinarie tjenstemän, konstidkare och vakt betjente 3,333: 16. — samt till extra ordinarie tjenslemän .... 931: 42.
— (Uti den i 1833 års öfversigt intagna summa af 4,903 R:dr 10 sk. ingår jemväl beloppet af ljuspenningar till Öfver-styrelsen R:dr 640) dels att ersättningen för korsning af de hvita sedlarne, uppgående, enligt nyssnämnde års bokslut, till 1,974: 8. — blifvit utförd till 1,481: 8.
3. skillnad dels att Fullmäktige i beräkning tagit ersättningen till Yaktbeljeningen för mistad inkomst af hvitstämpling hvarifrån afräknas utgörande det belopp, hvarmed den för skrifning af sedlar beviljade ersättning, af Kommitterade upptagen till och i 1833 års bokslut utförd till . . . . 492: 47. 9. 141: 32. — o 4,899: 41. 9. 221: 18. 8. 3,266: 18. 8. 3,043: — — understiger denna sednare summa 221: 18. 8.
Utskottet torde till närmare förklarande af skiljaktigheterna emellan nyssomförmälda ersättnings-summor böra upplysa, att Kommitterade upptagit desamma, sådana de, enligt Rikets Ständers i ämnet först meddelade beslut, utgjorde, utan tillägg, hvad ersättningen för sedel-korsning angår af sedermera beviljade dylika ersättningar och, beträffande sedel-aAn/mn^s-ersättningen, utan afdrag af de besparingar, sorn inträffat i följd af innehafvares afgång eller befordran. 54 Banko-Olskollets Betänkande, M 61.
Att såsom tillgång beräknats icke allenast beloppet af löneförmånerne å Löneoch Supplementar-stat, enligt 35 § i Banko-reglementet 117,850: — utan äfven ljuspenningar 4,265: 10. samt utöfver stat anvisade 2,540: — 124,655: 10. anser Utskottet vara fullkomligt riktigt, samt får till utredning af skillnaden emellan de i Banko-reglementet till löner och arfvoden anvisade 117,850 och den summa, som, jemlikt 1853 års tryckta öfversigt af Bankens hela ställning, utgått, eller å Löne-stat 100,820: — samt å Supplementar-stat 13,255: 40. tillhopa 114,075: 40. meddela, att ifrågavarande skillnad, utgörande 3,774 B:dr 8 sk., härledde sig derifrån, dels att lönerna till två vid Diskont-verket anställde Kommissarier utgå af nämnde Verks stat med 3,600: — dels att en numera förafskedud Bokhållare, som icke velat åtaga sig åtskilliga tillökta skyldigheter, uppburit lön efter gamla staten, med R:dr 630; hvarigenom 170: — besparats; samt dels att af arfvodet till en Bokhållare i Depositions afdelningen blifvit för '/2 månad innehållne 4: 8.
Sgr 3,774: 8.
Deremot håller Utskottet före, att de åtskillige Emhets- och Tjenstemän samt
Vaklbetjente beviljade ersättningar för mistade inkomster i följd af de s. k. skillingssedlarnes indragning, icke böra såsom disponibel tillgång beräknas, emedan desamma efter hand och i den mån nuvarande till ersättning berättigade personer på ett eller annat sätt afgå, icke vidare komma att belasta omkostnads- staten.
Från ofvanstående af Utskottet antagna tillgångs-summa . . . 124,655: 10. bör, enligt Utskottets åsigt, afräknas beloppet af de löner, arfvoden och ljuspenningar, som med 3,836: 32. 120,818: 26. nu utgå till de i och för belåningen af guld och silfver särskildt anställde tjenstemän och betjente, nemligen: 1 Kommissarie med lön 1,600: — Anm.
Här utföres lägre Kommissarie-lön, emedan det såsom tillfällighet måste anses, att Kommissarie med högre lön för närvarande innehar ifrågavarande befattning.
Ljuspenningar 53: 16. 1 Bokhållare, med lön och arfvode 900: — Ljuspenningar 20: — 2 Kontorsskrifvare med d:o 900: — Ljuspenningar ä 13: 16 26: 32.
Transport 3,500: — Éanko-Utskoltels Betänkande, 61. 55 Transport 3,500: —• samt 1 Silfvervägare med d:o 320: — Ljuspenningar 16: 32.
Sg7 3,836: 32. enär nämnde belåning, enligt Rikets Ständers vid denna Riksdag fattade beslut* kommer att upphöra.
Tillgången skulle sålunda rätteligen utgöra 120,818 R:dr 26 sk.
Banko; härvid likväl icke taget i beräkning, att från Bankens till Diskont-verkets stat kommer att öfverflyttas en Kassör och en Kassaskrifvare.