Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Februarii, anfört, i afseende på önskad förhöjning i allmänhet af de så kallade Skottpenningar, som för Rofdjurs fångande och dödande bestås, få Rikets Ständer, med anledning af ytterligare i lika afseénde väckt fråga, underdånigst anhålla, det Eder Kongl. Maj:t täcktes meddela Nådig föreskrift, att Jagtmedels-Fonden i östergöthlands Län må företrädesvis användas till förhöjda prasmier åt dem, som till skade-djurens utrotande verksammast, bidraga. Rikets Ständer framhärda etc. 88 Exp. Utsi. Forsing till und. Shijv. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 13 Mars 1829. Preste-Ståndet d. 16 — •—• Borgare-Ståndet d. 16 — •— Bonde-Ståndet cL 16 —• —• Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j nied anhållanj att nödiga åtgärder måtte vidtagas för ett ändamålsenligt bedrifvande af Fiskerieme i Riket, S. A. K. Efter inhemtad kännedom af den underdåniga Relation, Professoren vid Lunds Universitet , S. Nilssonj under den t Mars sist!, år, afgifvit, om förloppet af de utaf honom, uppå Nådig befallning, verkställde undersökningar, rörande fiskerierne i Riket, hafva Rikets Ständer, enär fiskerierne utgöra en vigtig gren af Sven-* ska Statshushållningen och således höra drifvas, efter en plan, som med högsta afkastning och lättaste verkställighet förenar Största säkerhet för deras bestånd, och hvilken plan ar anvisad uti de af bemälte Professor i Relationen yttra-* de satser, dem Rikets Ständer anse, framför andra, sannolika, trott sig böra till Eder Kongl. Maj:t frambära den underdåniga Önskan, att fider Kongl. Maj:t täcktes, efter Nådig pröfning af Professoren Nilssons merberÖrde underdå-» niga Relation, vidtaga sådane åtgärder, som för ett JExpi Utsi. Förslag till und. Shrifv.
Carl Xll:s död härjade Ryska gallererne utan motstånd våra kuster, brände städer och byar, och det oaktadt en kombinerad flotta, bestående af 11 Svenska och 20 Engelska linieskepp, enkom lill detta ofogs hindrande var utrustad. Deraf stadgades lanken på behofvet af särskildta mindre fartyg för försvaret af Sveriges kuster. Den Ryska skärgårdsflottan, som nu för tiden består af ungefär samma slags fartyg, som den Svenska, icke allenast underhålles, utan förstärkes och öfvas, och man kan emotse att den skall, med en högst betydlig styrka, komma att en gång anfalla oss; och minst sagd t beklagansvärd! vore, om vi då, i följd af att icke hafva aktadt varningsropen, skulle befinnas oförmögne och oberedde till ett kraftigt och verksamt motstånd. Det är dock härvid en stor lycka för den svagare alt veta, att, om än striden ille på hafvet är beroende af den absoluta styrkan, Den 11 Mars e. m. 201 så är likväl striden inne uti skärgården att förlikna vid den uti ett kuperadt land, hvarest lokalerne af kloka, och i detta fall vid skärgårds-vapnets egenheter vande, anförare kunna så väljas och begagnas, alt fienden åtminstone icke på en gäng må kunna utbreda hela sin styrka. Men härtill erfordras likväl, att den försvarande (lottan ej är alltför otillräcklig, ty då kunna ej i öfrigt passande positioner användas; och som en skärgårdsflotta icke, såsom en armée i eget land, hvilken har hela befolkningen till hjelp, har någon att räkna på utom sig sjelf, så måste detta äfven vid en skärgårdsflottas organiserande tagas i öfvervägande.
Till försvar för decimalsystemet och lill bevis på dess fördelar, är redan allt det sagdt, som torde kunna behöfvas sägas, äfvensom lill bevis på dess onytta, mera blifvit yltradt än som hade bort yttras. Jag tror således, att dermed icke någon ytterligare tid behöfver upptagas; men då jag förmodar, alt återremiss af betänk, kommer att äga rum, vill jag blott tillkännagifva, att jag instämmer i det system, som af Frill. Wrede blifvit föreslaget. Bevisen på dess fördelar hafva redan fullständigt blifvit utredda, såväl af motionären sjelf som af andra talare. En af dessa fördelar och i sanning ej den minsta, är den, att den af Frih. Wrede föreslagna myntenheten öfverensstämmcr med vårt gamla räknesätt, hvarefter våra skatter äro bestämda. Ofvcrgängen lill ett nytt system blifver således derigenom ganska lätt. Dessutom förekommer den omständigheten, att om denna enhet delas uti 100-delar, så uppkommer ett kändt mynt, som är styfvern, och man slipper då det mindre lämpliga namnet cent. Derigenom att ett dylikt mynt redan finnes pregladt, försvinner äfven de olägenheter, som Hr von Hartmansdorff befarat i afseende på den mindre handeln, ty hvar och en vet ju hvad en styfver är. Jag instämmer sålunda i den åsigten, alt myntenheten bör bestämmas lill 24 sk. r:gs, och anhåller för öfrigt om återremiss af betänk. BancoUtsk:s betänk, blef, uppå härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., af R. o. Ad. ålerremitteradt. Lades på bordet nedannämnda från Utskm inkomna betanien, utlåtrn och mern., nemi. från Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet:
Frälse-ränta, angående skyldighet för egare af sådan att mot lösen afstå dispositions-rätten till ekeskog: B. VII. 351; VIII. 9, A. 9; U. IX. 58. 110, A. 110. Främmande makter, angående Stats-Rådets hörande öfver afhandlingar och förbund med —: se Regeriugs-Formens ll:te och 12:te §§. — trosbekännare: se Trosbekännare. Fröman, Nils August, Advokat-Fiskal, förordnande för honom att vara Rikets Ständers Justitise-Ombudsmans Suppleant: IIL 274. E. 274- Fullmäktige i Banken och Riksgälds-Kontoret, angående val af: se Val. — i Direktionerna vid Låne-Kontoren i Götheborg, Malmö och Wisby, angående val af: se Val. Fullmägtigskap, angående ett tillägg till 15:de kapitlet 2:dra §:n Rättegångs-Balken, i fråga om —: B. XI. 337, 355, 359, A. 367, E. 380. Funck, Carl Oscar af, dess yttranden: V. 96; VI. 544. Furste af utländsk Stat, regerande, angående det tillägg till 12:te §:n Regerings-Formen, att Konungen icke må, utan Rikets Ständers samtycke, blifva —: se Regerings-Formens 12-'te §. Fyr å klippan Bonden utanför Umeå, om Stats-anslag för anläggande deraf, m. m„ samt om Lotsars förseende med däckade båtar på Kronans bekostnad; motion af Herr Sebastian Mathias Tham: se Motioner. 78 _ p _ Fyr, angående anslag till uppförande af en sådan vid inloppet till Warbergs hamn: B. III. 462, 594, 630. A. 630. Fyroch båk-afgifter jemte lotspenningar, angående dels nedsättning deraf, dels lotsarnes aflönande utaf Stats-medel: B. X. 24, 152, A. 152.
vägen dit är icke CMen om du, finner dar, utaf iJch salen där är af demanter tÅtt var, min doms fian land. en kväll fjäll. min håg slott jag — säkert såg. torn och tinnar sig mot skyn, af silfver för min syn, X) ch solen strödde öfverallt sitt gull. f^Log var den kungaborg eAr sagan sanning af skatter Som vägen fann, få fa väl, de flyga kring f) e heta styrka, hälsans skatter där en ros på tack för skatten, Säg, ff orc, då du Svcabarnen du ej räcka jag, med fjällets fiaf ' Vill full. då, kan äfven Så rika gåfvor från bekräftat sanningen däraf samt till fullo ådagalagt hvilodagens absoluta nödvändighet. Att söndagen är ett godt, äro vi således ense om. En annan sak är, om vi, hvar och en för sin personliga del, låtit den blifva ett godt för oss, om vi använda den på ett sätt, som motsvarar dess ändamål. Och inför den frågan måste vi till vår blygd erkänna, att vi ofta nog helt lättsinnigt förspilla detta goda, eller åtminstone att vi långt ifrån alltid hafva den behållning af våra söndagar, som vi borde hafva. Se vi oss sedan omkring, kunna vi rent af förskräckas för det missbruk af denna dag, som råder. Ingen dag i veckan blir så neddragen, så illa använd som hvilodagen, » Herrens dag »; detta kan sägas som gällande regel, om man undantager den lilla skara verkliga kristna, som kommit till insikt om, att söndagen är en dag, särskildt bestämd för den i oss inneboende evighetsvarelsens tillväxt och utveckling. Nore. dag? vind, kind. men jag vill ha mer — ger ditt fagra land, ock en broders hand? - Ii — " Pärlan bland dagar ". fåf vilodagens vara eller icke vara har mer än en gång varit under debatt. Och ej nog med det. Man har för att utröna, huruvida en sådan dag vore till verkligt gagn för människan och ej måhända fastmer verkade hindrande .och hämmande på förkofran och utveckling, gripit till än mer radikala medel — rätt och slätt låtit afskaffa hvilodagen.
Transport: 392,324: 11. — 16 — Transport: 392,324: 11. och 2:o öfverföringen till den särskilda redovisningen för de fonderade svenska statslånen af återstående kapitalbeloppen utaf 1855 års fonderade statslån 277,600: — samt 1861 års enahanda lån 2,970,000: — R:c[r 3.247,600: Tillsammans De fonderade låneskulderna oberäknade, utgjorde Riksgälds-kontorets räntebärande skulder vid 1862 års slut ett sammanlagdt belopp af R:dr 3,836,426: 66. nemligen: skulder med 6 procents årlig ränta 1,875: —• » med 5 dito dito 196,014: — » med dito dito 17,400: — » med 4 dito dito 3,621,137: 66. De å dessa skulder vid samma tid upplupna, obetalda räntor uppgingo till » 172,090: 70. De öfriga uti ifrågavarande års hufvudbok utbalanserade skulderna utgjordes af: a) under nedannämnde riksdagar beviljade och till utbetalning från Riksgälds-kontoret anvisade, men före 1863 års början ännu icke lyftade eller såsom besparingar ur räkenskaperna afförde anslag utan återbetalningsskyldighet: beviljade under 1840 och 1841 års riksdag 85,612: 95. dito under 1847 och 1848 dito
Llx krotocolio 8. L. Irätzärälal S. D. BondeStändet gillade LagUtskottets, d. r i innewarande mänad afgifne Betänkanden, angående willor wid afhandlingar om fast egendom samt rörande Domstol i fräga om de brott, som i Städerne garnizonerande Soldater, Artillerister och Ryttare begä ucom Caserner och Baragncr; Och skulle öfrige Resp. RiksStänden, genom ProtocollsUtdrag wördsamt och manligen härom underrättas. Ut supra. Lx krotocollc» 8. L. 1rä§ärä!r. S. D. Sedan Riksens Högloft. Ständers ConstitutionsUtskolts Betänkande af d. 2g i denne manad öfwer den wid zg Z uti föreflagne Riksdagsordningen gjorde anmärkning eller huru förhällaS borde, nar ivid omröstningar inom ett RiksStänd, rösterna ä bägge sidor sunnos lika, blifwit Uppläst, fant BondeStändet skälig*, Utskottets förslag till al - la delar gilla och samtycka; hwarom de öfrige Resp. Stan Dm 4 November. Ständen asmensom ConstitutionsUlstottet flulle wörds samt och manligen underrättas, Ut supra. kx krotocollo 8, L. IrLgärclk. S D. Till granskning har BondeStandet förehaft Allmänna Beswärsoch OeconomieUtflotteks, d. 9 i fhrra mänaden författade Betänkande, angäende bytes brister; och ar detta Betänkande af BondeStändet till alla delar gilladt; hworom de öfrige Resp. RiksStänden, skulle genom ProtocollsUtdrag mördsamt och manligen underrättas, Ut supra. klx krotocollo 8. L^rLggräb. S. D.
Casseuren vid Riksgälds-Contoirets Credit Sedel Verk'^e^Besvär". J. Zengerlein. 2:0 t. f. Kamereraren vid General Åssistance Contoiret Dahlgren. 3:o 2:ne tillsvidare tillförordnade samt ålskillige Extra Kammardrängar vid Riksgälds-Conloiret, gemensamt; Och hafva Revisorerne desse Besvär pröfvat och, efter beskaffenheten, afgjort. Slutligen och som vid Herrar Fullmäktiges Förvaltning någon anDecharge märkning icke blifvit af Revisorerne gjord, så hafva Revisorerne ansett-/^ Sjoböra tillstyrka, att Herrar Fullmäktige meddelas frikallelse från all säMs-Con tmret. ansvarighet för deras af Revisorerne granskade förvaltning. Stockholm den i4 December i832. På Höglofl. Ridderskapets och Adelns vägnar C. O. Palmstjerna. Kantzow. P. Lagerhjelm. P. G. Cederschjöld. C. J. v. Schantz. W. IUsinger. På Högvördige Preste-Ståndets vägnar M. Hasselrot. H. O. Holmström. P. G. Svedelius. C. J. Heurlin. J. A. Engeström. J. C. Billingdahl. På Vällofl. Borgare-Ståndets vägnar C. Korman. ■ Carl Vallej. A. H. Frick. Gust. Lindeberg. And. Wedberg. Jac. Linström. På Hedervärda Bonde-Ståndets vägnar JV. Håkanson. Lars Persson. Joh. Svensson. Botvid Jonsson. Bengt Nilsson. O. Olsson. C. Sylvain - / 21 Reservationer. Af Herr Assessoren Lagerhjelm: Jag anser mig skyldig, att ej alReservation lenast fästa Rikets Ständers serskilda upmärksamhet på det betydliga ner. belopp, som till kostnader för sistlidne Riksdag åtgått, utan äfven framställa till närmare pröfning de åtgärder, hvilka synas mig verkställbar^’ och lämpliga för vinnande af detta ändamål, hvars vigt ökas deraf att
lag skulle derföre tro, det böra uppdragas StatsUtskottet föreslå mått och steg, ledande derhän, att Norrska Stor-Tinget, som i Februarii månad nästa år sammanträder, måtte anmodas för Norriges andel bidraga till de nu ifrågavarande kostnaderna, och Svenska Stats-Verket försäkras 0111 erhållandet af denna andel, i händelse den, såsom man bör förmoda, utfaller. «58 Deri 5 Martii, Jag anser oek Norrska Rikets bidrag icke böra inskränka sig till rese-kostnaderna allena, utan äfven omfatta utgifterna för KronPrinsessans liitresa och biläger, -emedan Norrmännen, i händelse Kongl. Maj:t funnit för godt låta det ske i Norrige, visserligen icke skulle hafva underlåtit, och med skäl, att fordra Sveriges deltagande i de dertill erforderlige utgifter. Herr Cederschjöld: I anledning af den anmärkning jag gjort vid ifrågavarande motion ; får jag hemställa, om ej Herr Grefven och LandtMarskalken skulle täckas genom proposition utröna, antingen Ridderskapet och Adeln vill att Utskottet i officiel väg begär uppgift på resekostnadens belopp, eller ock sjelf dertill föreslår en rund summa; helst jag fruktar, att Utskottet eljest kan komma i någon förlägenhet, hvilkens mening det skall följa, motionairens , eller anmärkarens. Friherre Anckarsvärd: Utaf hvad Grefve von Platen nyss yttrade tyckte jag mig fatta , det han uti min framställning sage den gifna följd, att propositionen skulle blifva hvilande och saken ej komma till någon verkställighet. Så var dock ingalunda min mening, och jag vet icke huru man möjligen af mina anmärkningar skulle kunna draga ett sådant resultat. De syfta ju endast derpå, att Norriges tredjedel måtte ingå i beräkningen af den äskade gärden; och i grund deraf har jag ansett förslaget om denna gärd böra väckas genom en Kongl. Proposition , för att på enahanda sätt kunna Den 5 Martil, Norrska Stor-Tinget föreläggas.
Ej blott stadens innevånare, främst de, hvilka önskade en vidsträcktare undervisning för sina barn, och före nämnda tid nödgats sända dem till längre bort liggande högre läroverk, af hvilka Örebro, redan innan den lättade samfärdseln medelst jernväg, upptog större delen, kunde nu på stället erhålla en ändamålsenligare undervisning för sina söner under deras första skolår; äfven de föräldrar i kringliggande orter, som eljest varit nödsakade att sända sina söner direkte till de högre läroverken, insågo med afseende på den alltför stora öfverbefolkning, som råder inom de lägre klasserna af nämnda läroverk, fördelen för deras barn af Arboga läroverks utvidgning med jemnare och måttligt fördeladt antal lärjungar i de olika klasserna. Till följd häraf ökades ock lärjungarnes antal för hvarje år. Men dertill har äfven bidragit en annan omständighet af stor vigt, ej mindre för nu nämnda föräldrar än äfven för alla dem, som blott mägtat, hålla sina barn i skola tills deras konfirmationstid. Redan, némligen innan skolan trädde i verksamhet såsom elementarläroverk, och medan lärjungarne ännu ej voro så många, afgingo lärjungar till femte klassen af högre läroverk, och detta förhållande fortfor äfven sedermera genom lärarnes nit; men då naturligtvis, vid det årligen tillvexande 32 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. N:o 20. stora antalet af lärjungar, arbetet vid en så utsträckt undervisning skulle blifva alltför betungande för lärarne, gjordes år 1863, och, sedan medel till aflöning åt en fjerde lärare på enskild väg blifvit beredda, hos Kongl. Majit underdånig framställning i ämnet, på hvilken framställning Kongl. Majit ock, ”med afseende derå, att staden af egna medel bekostade lön för en fjerde lärare vid läroverket” fann för godt i nåder bifalla att undervisningen vid Arboga läroverk finge utsträckas äfven till fjerde klassens läroämnen. Att detta var ett allmännare behof och ej endast till stadsboernas nytta, visade sig snart.
U/sk:s Betänkande N:o 20. 17 en .betydande inverkan på stängselskyldigheten. Den, sorn i år med J hemman möter ett helt, kan nästa år få en granne, som endast eger f, eller sjelf öka sitt hemman till ett halft o. s. v. Skulle stängseln då ånyo fördelas? ett dylikt vacklande, ehuru skadligt, vore dock oundvikligt, så vida icke all conseqvens skulle åsidosättas. Egaren till ^ hemmanet skulle nödgas hålla -f af den stängsel, hvari han förut deltagit till i; hans större eller mindre deltagnings skyldighet skulle ställas i fullkomligt beroende af grannens godtycke. Icke utan skäl klagade han öfver orättvisa, men egentliga orsaken härtill ligger i den orättmätiga fördel den mindre jordegaren alltid får tillgodonjuta på den störres bekostnad, så länge mantal utgör delningsgrund. Då det, vid bestämmande af en allmän regel för delningsgrund, måste såsom säkert antagas, att fördelen af in-egors frånskiljande från grannens lika beskaffade egor, i allmänhet motsvarar kostnaderne för halfva stängseln deromkring, och då stängsel i rågångs linea, der skogseller betesmark mötas, jemväl i allmänhet måste antagas medföra nytta samt för den händelse, att fördelen icke skulle motsvara hägnadsbesväret, lindring deri, vida större än den som, enligt 1302 års Förordning, eger rum, finnes uti 5 §. föreslagen; anser jag icke betänkligt, att, med jemväl fästadt afseende å det afgjorda företräde af enkelhet och bestämdhet, som den i Författningsförslaget angifne delningsgrund framför alla öfriga eger, tillstyrka Rikets Ständer: att antaga samma delningsgrund, så att, der egor af enahanda beskaffenhet mäta hvarandra, böra delegare till hälften hvarå ra stängsel upprätta.
Således anser jag att — ehvad en reglering må verkställas genom sportlernas borttagande eller icke — det blir ett oundgängligt behof från Statens sida, att anslå medel lill aflöning för Länsnotarierne, och dä här icke är fråga om ett bestämdt anslag, utan blott att till K. M:s disposition lemna en summa för de nödvändigaste behofven intill dess en reglering kan af R. St. i denna del beslutas, så tillstyrker jag på det högsta att vid en återremiss StatsUtsk. måtte anse sig skyldigt och pligligt att ånyo behandla denna fråga och leda den till det mål, som af flere talare här blifvit yrkadt. Gr. Sparre: Jag tror att Regeringen, såsom stående i spetsen för ärenderna, är den rätta personen att bedöma huruvida embetsman kunna fullgöra sina åligganden eller huruvida behofvet verkligen kräfver aflönande af flera. Frih. Den 24 April. Frih. Cederström har hemställt om jag blifvit en jaherre åt Regeringen. Jag tror att man bör bifalla en Regerings önskan om dertill finnes skäl; men jag bifaller icke hvad enskilde motionärer yrkat, om de icke framställt skäl. Ar det här Regeringen, som framställt denna propos. Nej det är en Landssekrel, Redan denna omständighet gör att jag skulle vilja hafva stöd i verkliga facta och npgifter, fotade på säkra kalkyler, innan jag kan tillstyrka bifall till motionen. Här har man stödt sig på motionärens upgifter; men dessa äro icke tillfyllestgörande för att öfvertyga om nödvändigheten af det begärda anslaget. Jag erkänner att genom förändring i föreskrifterna för lagsökningsärender o. s. v., Landssekrel ines löner i somliga län hafva minskats.
Memorialmed förslag till voteringsproposition, i anledning af Riks-Ståndcns skiljaktiga beslut, i fråga om anvisande af medel för Sveriges deltagande uti en allman exposition i Paris år 1867. (1. A) Uti 65:te punkten af Stats-Utskottcts Utlåtande N:o GO, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Sjette Hufvudtitel, hemställde Utskottet, att Kongl. Maj:ts nådiga framställning att de nödiga kostnaderna för Sveriges deltagande uti en allmän exposition af åkerbruks-, industrioch konstalster, som år 1867 komme att i Paris ega rum, finge på förskottstilel anordnas, måtte på det sätt bifallas, att Rikets Ständer för ifrågavarande ändamål till Kongl. Maj:ts disposition för en gång anvisade ett belopp af 120,000 R:dr att från Riksgälds-kontoret utgå. Denna hemställan blcf af Ridderskapet och Adeln bifallen, hvaremot Presteoch Bonde-Stånden beslöto, att heloppet skulle till 100,000 R:dr nedsättas. Borgare-Ståndet biföll till en början Kongl. Maj:ts i ämnet gjorda nådiga framställning; men då Irenne Riks-Stånd vore ense derom, alt berörda kostnader icke borde å försko!tstitel anordnas, utan bestämdt anslag dertill anvisas, hemställde Utskottet uti 4:de punkten af sitt under N:o 81 afgifna Memorial, att Borgare-Ståndet måtte beträffande anslagets belopp fatta beslut; och har BorgareStåndet i anledning deraf beslutat att, med bifall till Utskottets förstnämnda hemställan, för berörda ändamål anvisa ett belopp af 120,000 R:dr att från Riksgälds-kontoret utgå. Bih. till R. St.
En embetsresa har under innevarande år blifvit verkställd genom Stockholms, Södermanlands, Nerikes, Skaraborgs, Elfsborgs, Göteborgs och Bohus, Hallands, Kronobergs och Jönköpings län; hvaröfver särskild dagbok på vanligt sätt är författad och bland handlingarna förvarad. Hos några domstolar har dervid blifvit anmärkt ovanlig långsamhet i utförda måls afgörande-, och deraf, så väl som af en och annan i öfrigt yppad försummelse äro föranledda åtal, hvilkas utgång kommer att i framtida berättelser visa sig. I allmänhet har förhållandet funnits vara klanderfritt och af enahanda beskaffenhet med det, som förut i samma och andra orter blifvit iakttaget. På denna resa har jag besökt tre cellfängelser; och deras tillstånd har icke lemnat bekräftelse åt den ogynnsamma tanka, som påstås hafva börjat gripa omkring sig, rörande fördelarna af detta slags fängelser. Det är fåfängt att förneka, hvad de uträtta, ej allenast till lättnad i brottmålsransakningar och afböjande af den eljest oundgängliga vexelundervisningen imellan fångar i konsten att dölja sanningen, utan ock till brottslingars verkliga förbättrande och minskning i antalet af de mindre brottsligas återfall. Erfarenheten strider emot den förnedrande föreställningen, om menniskonaturen, att brottslingar, som dock ingen ting annat äro än menniskor, icke , skulle kunna förbättras. Man sage, hvad man vill; från de ensliga fängelserna utgå ganska många förbättrade, med brottet missnöjde och intagne af full föresatts att öfvergifva det. Om endast få af dem kunna hålla denna föresats; så är orsaken dertill helt annan, än att de icke vilja det. Orsaken är, att verldens skick, att tänkesätten hos deras ostraffade likar och beskaffenheten af samhällets inrättningar ej tillåta dem att fullborda den goda föresatsen. Man slösar barmhertighet på uslingar, hvilkas armod härrörer fran lättja och vanart; och man glömmer, att den näring, man dermed lanar åt dessa egenskaper, är just den, sorn ^ bereder uslingens öfvergång lill brottet.