Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer jemväl StatsrUtskottcts Betänkanderil *471 nu bifallne tillökning uti Penninge-tillgångarne, för både Sjö-1 och Randt - Försvaret, som funnits kunna åstadkomrnmas; har Stats-Utskottet förehaft frågan om en förbättrad hushållning med Ekeskogarne i ett sammanhang med de till dess åtgärd remitterade ämnen, angående Recognitions och Krona-Skogarne i Allmänhet, Utskottet har funnit förevarande ämne eller hvad Ekeskogarne beträffar, särdeles vigtigt i afseende på deras vård och tillväxt för Flottornes vidmagthållande i Och då Utskottet funpit sig böra föreslå, att de medel sorn intill pasta Riksdag inflyta, genom försäljning till Skatte af Kronans disponible Skogar måga af Riksgälds - Contoiret hållas Kongl. Maj:t till handa, att disponeras för Flottornes behof, har ock Stats-Utskottet sökt bersda den ytterligare tillgång, som kan öara erforderlig och står att utfinna till Penninge-Utgifterne, föt den ifrågavarande bättre anstalten u.ch hushållningen med de Itihern&ke Ekeskogarne; Men någon vidare åtgärd vid detta på Kongl. Majus Nådiga bedömande egentligen heroende ärende, anser Stats - Utskottet vid Riksdagens nu annalkande slut icke kunna vidtagas än att Riksens Höglofl, Ständer hos Kongl. Maju anmäla den underdåniga önskan, att de mått och steg varda i Nåder vidtagne, sorn finnas närmast befordra ändamålet ojeh med tillgångarne stå att förena; Hvilket vördsamligen hemställes till Riksens Höglofl. Ständers bepröf^ande, > Stockholm den 30. Maji Stats-Utskottets Betänkandet^ N:r 254. Riksens Höglofl. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande y angående kostnads summans anstående till en Minnesvård öfver Högstsalig Kran-Prinsen C^rl August* jEfter det Riksens Höglofl.
RegeringsFormen icke kunna rubbas utan Konungs .och Ständers samfällta beslut; samt att de sålunda påbjudne pålagor blifvit, emot 73 §. samma Grundlag och allmänna lagens stadgande, påfordrade och uppburne; som jag yrkar ansvar å den eller dem af Konungens Rådgifvare, som varit genom sine Råd medverkande till desse lagstridiga mått och steg; samt att ConstitutionslJtskottet må vara betänkt uppå sättet, att tillvägabringa rättelse i åtgärder, och ersättning för de lidanden, hvilka af okunnighet, undergifvenhet eller enfaldighet låtit sig olagligen beskatta. Det bör icke eller undandragas Coust! tutionsUtskottets uppmärksamhet att, oaktadt Kongl. Maj:t under den 24 Februarii detta år afgifvit den förut åberopade Nådiga Skrifvelse!! till Rikets Ständer om den så; kallade MötesPassevolancen, hvars fortfarande upptagande, af Rust-och Rotehållare, StatsSecreterare och StatsRådet afstyrkt; hade likvist 3:ne dagar förut eller den 21 Februarii ett Nådigt Circulaire utgått, rö - 44 Den 17 Ju lii f. m. rande uppbörden af den MötesPassevolanc&- afgift, som Rustoch Rotehållare nu kunde vilja erlägga, oaktadt deras förut deremot anmäldte vägran. Uti detta flerfaldiga åberopande af Rustoch Rotehållares vägran, ligger ett tydligt medgifvande, attanmaningar eller fordringar föregått. Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hade inlemna t följande, som upplästes: Då jag anser mig icke sakna anledning till uppmärksamhet vid ConstitutionsUtskottets Memorial, rörande Grefve Horns anmärkningsanledning, i afseende på Mötespassevolancens fortsatta utgörande, inskränker jag mig till omdöme, blott om de deri omförmälte Irenne Kongl. CirculaireBrefvens skiljaktiga syftning och innehåll, samt ConstitutionsUtskottets icke dess mindre collectift derom meddeldte utlåtande. Den första af desse Kongl.
Innan Utskottet går att till behandling företaga detta ämne, anser Utskottet sig böra vördsamt upplysa, att motioner af enahanda syftning med den nu ifrågavarande, vid 1840—1841 samt 1844—1845 årens riksdagar, blifvit väckta, "samt att Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet, till hvars handläggning desamma remitterats, uti ett den 25 Maj 1840 afgifvet, af samtliga Riks-stånden bifallet, Betänkande, dels hvad angår frågan om förpassnings meddelande för lumpsamlare, ansett några andra föreskrifter i detta afseende icke vara af behofvet påkallade, än alt Rikets Ständer hos Kongl. Majit framställde den underdåniga önskan, "att 1, 5 och 6 momenten i Kongl, brefvet den 20 Januari 1824, samt Kommerse-kollegii i anledning deraf utfärdade kungörelse af den 9 derpåföljde Februari, måtte i nåder sålunda förklaras, att inga andra personer må till lumpsamling användas och af Kongl. Majits befallningshafvande med pass förses, än sådane, hvilka äro hos pappersbruksidkaren mantalsoch skattskrifne och derstädes ega sin bostad; att dertill företrädesvis böra användas personer, hvilka till annat arbete äro mindre tjenliga, såsom afskedade krigsmän med flera; alt desse icke, under hvilken förevändning som helst, få medhafva hustrur och barn; samt att passet för hvarje gång icke må lyda å längre tid än högst 3:ne månader, eller gälla för flera än en enda person”; äfvensom att 7:de mom. måtte erhålla den förändrade lydelse, att, "om lumpsamlare, som med pass är försedd, besvärar allmänheten med tiggande eller idkar handel eller annan rörelse, än den, för hvilken han är utsänd, eller annars öfverträder ordning och sedlighet, skall han anses hafva förverkat rättigheten att vidare begagna sig af passet, och bör då genom Kongl. Maj:ts befallningshafvandes försorg försändas till sin hemort, på husbondens bekostnad, så vida han icke sjelf eger tillgångar att ersätta kostnaden för sitt hemförskaffande”; dels ock hvad vidkommer frågan om skyldighet så väl för socknarne sjelfve att utse lumpsamlare för pappersbruken, som för pappersbruksidkarne att inom vissa distrikt hålla kommissionärer till upphandling af lumpor, äfvensom det i sammanhang härmed väckta förslag, att blott ett visst antal personer, hvilka af Beredningsoch Taxerings-kommittéerne årligen borde utses, härtill finge begagnas, funnit att, enär hvarken socknarne eller Beredningsoch Taxerings-kommittéerne kunde eller borde åläggas ett dylikt bestyr,
Deremot tror jag, att dessa Hrr misstaga sig, då de anse tullförhöjningar såsom ett medel lill vinnande af den inskränkning i lefnadssättet och uti importen af öfverflödsvaror, som de till upprätthållande af sedelvaleuren och metalliska fonden åsyfta. Jag har redan vid ett annat tillfälle yttrat, huru jag betraktar detta, nemi. såsom alldeles fruktlöst; tilläggande nu, att hos dem som yrka dessa tullförhöjningar, motivet möjligtvis är sådant, att det icke förutsätter alt man dermed kan nå sin afsigt. Nej, egentligen åsyftar man endast att upprätthålla det numera likväl i allmänna opinionen sjunkande skyddssystemet för några af våra näringar. Härom aftonen, då dessa saker här förhandlades, var det ganska kuriöst att iakttaga, isynnerhet hos den man, som alltid och allestädes verkat för skyddssystemet, huru han icke kunde underlåta att komma fram dermed, när det egentligen blott var fråga om att med tull-lagstiftningen salivera banken. Hr von Hartmansdorff bade väl icke behöft, för ett så lofvärdt ändamål som bankens 2 II. 19 140 Den 4 September f. m. skyddande, att påkalla en ny bevekelsegrund till förhöjda tullafgifter; men lian kunde ändock icke underlåta att på samma gång nämna, att äfven näringarna borde skyddas. Det är således alltid två sammanflätade motiver, hvilka synas vara i den värde talarens tro och öfvertygelse så combinerade, att de omöjligen kunna åtskiljas frän hvarandra. Jag vill visst icke säga, att bemälde ledamot, som mest framstår i denna mening, icke gjort sig reda för skillnaden mellan dessa två moliver. Jag vet äfven, alt det linnes personer, som blott för alt sauvera penningeväsendet, yrka tullafgifternes förhöjande, och att de således icke äro inne på den allmännare förvillelsen, att lägga två skilda motiver till grund för hvad de föreslå.
Derföre lades också särskild vigt uppå, att de tjenstemän, som hade med upbörden att skaffa, skulle, i händelse af vårdslöshet, näpsas eller suspenderas. Att likväl Landsb:ns magt var utsträckt till Kronobetjeningen i allmänhet synes af §:n 24, som innehåller: »Blifvande hos K. M. och B. St:r Landsten ansvarig, om, igenom dess efterlåtenhet och förvållande, något blefve försummadt till K. M:ts och Kronans saknad och skada, hvaremot vederbörande Kronobeljente i hela länet, som stå under Landhms inseende och befallning, äro pligtige honom lyda och försina embetsförvaltningar tillbörligen redogöra. » Att LandsSekret:n räknades till Kronobetjeningen är tydligt af K. Brefvet d. 15 Jan. 1698, der det heter: »att som VVår Nåd. Förordning är, att LandsBokhållarne skola njuta rangen framför LandsSekret:ne, så måste sådant jemväl lända desse Betjente till hörsam rättelse.» I afseende på Landsh:gs rätt att förelägga domare vitén, har redan förut blifvit uplvst, att detta stadgande ingalunda är nytt, men då Hr Dalman undrat om Lan.dsh. också skulle äga rätt att uttaga dessa vitén, får jag hänvisa till K. Brefvet d. 1 Mars 1782, der det heter: »att som Lands!), åligger, såsom Wår Befb:de i orten, att till verkställighet befordra Wära bud och befallningar, de. måga komma ifrån oss omedelbarligen eller genom Wäre och Rikets Colleg:r; och HofR:ne genom Universaler för detta antydt underdomare på landet, att i rällan tid ingifva förteckningar på saköresmedien, alltså är utom all fråga, det, enär underdomare åsidosätta deras skyldigheter häruti, Landshm ju äger makt, att genom böters föreläggande cch uttagande hålla dera dertill.» 154 Den i April e. m.
Länets innebyggare som lidit af missväxten, den allmänna välgörenheten anropad om bistånd, och sedan Finnallmogen erfarit att sådant icke skedt förgäfves, fann mången sig bättre vid att utvandra och klaga sin nöd, samt af medlidandet taga rundeligen hvad de bebofde, än att hemma arbeta sig till ett knappt bröd; och att menniskor sorn snart sagt lefva för dagen, skulle afse fördelen som åtminstone mossdikningsarbetet i en framtid kunde för dem sjelfve medföra, var icke att begära. Således, oagtadt de mäns kloka och nitiska bemödanden ör ändamålet, åt hvilka jag uppdragit att ordna och leda ifrågavarande arbeten, fortgick det icke mycket under 1831 års sommar, hvarken med vägarbetet eller mossdikningarne; men dessa arbeten fortsattes under påföljande åren 1832 och 1833, så att vägen emellan Norra och Södra Finnskoga-Capellerne till en längd af nära 3 mil nu mera är fullbordad, äfvensom några och femtio odlingsbara mossar, hvaraf en del långt tillförene varit genom liänets Hushållnings-Sällskaps föranstaltande nndersökté blifvit med diken försedde. Om äfven ägarne af dessa mossar icke på lång tid förmå att odla dem, skall likväl vattnets afledande från de sidländta trakterne, verba förmånligt skördand å närbelägne åkrar, och med tiden blifver Mossjorden väl ock nyttig, Tjärubränningen har deremot icke haft någon framgång, hvartill möjligen någon ofullkomlighet i tillyerkningssättet torde vara egentliga or» saken. På Grums och Näs Häraders gemensamma bekostnad har omläggning af ett vägstycke skedt å allmänna Landsvägen emellan Carlstad och linål' hvarigenom en högst besvärlig backe, Slottsbrobacken kallad, undvikits; och ehuru vägstycket var beläget helt och hållit inom Grums Härad, som bygg' nadsskyldigheten alltså ålåg, hafva dock Näs Häradsboer för att befrämja ett gagnelig! oell för det ena Häradet allt för mycket betungande företag! frivilligt åtagit sig att utgöra halfva kostnaden till omläggningen.
Donation af den ig Maji 1666, som den 10 Maji 1684 är stadfästad, bastås de Fattige 10 Tunnor Tullmjöl af Ostuna Qvarn, hvaraf f, Tunner skola vara anslagne till Hospitalet och 5 till Stadsens Fattighus» och underhålles på hvarthera stället i stycken Fattige. På Hospitalets inkomster för år I754 är af Hospitals - Räkningen ett Utdrag af Landsbihang till Riks-St. Brot. hit •un. StatsUtskottets Betänk and en! Contoiret verificeradt ingifvit , oell innehållet t, T:r Tull mjöl &och 3' T;a Spannemål äf en bortarreriderad Aker och Penningar: SakÖres-Medel * 12: 16. Interesse-Medel - ■« - .6: Frivilliga Gåfvor .18: 6. Arrende för Kai gårdstomt - . - 2: 2. Tillsammans 8 T:r 4 fj:r Spannemål, utom de Fem Tunnor, som Staden till sitt eget Fattighus undfår, samt 38 Dtr 8 öre Snut i Penningar. Hospitalets behallne Medel äro 145 X> sr 15 öre, hvaraf 107 I>:r äro på Interesse ullante. i9:o Fahlu Hospital.' Detta Hospitals Föreståndare göra följande Berättelse: Ätt Konung CARL IX lät ar 1607 inrätta Bergslagens Hospital vid Kopparberget, för dein, sorn vid Grufvan och Hyttorne blifvit förlamade, och för Faderoch Moderlösa Ba rn.
Lön på Stat, -Regements-Chefen ville sådant iakttaga i afseende på, ej mindre en då nyligen utnämnd Cornette, än de Ynglingar, som framdeles till sunumeraire Cornetter anmäldes, dervid Utskottet, efter vunnen upplysning att Konungens åberopade beslut icke fattats, hvarken i StatsRådet eller i Commando-väg, funnit det ligga StatsSecreteraren till last, att han, likmätigt 38 §. Regerings-Formen, sjelf Constitutions-Utskottets Betänkanden. 167 ansvarig för befallningens öfverensstämmelse med Protocollet, underlåtit att i StatsRådet anmäla detta, i sjelfva verket till befordrings-ärenden hörande mått och steg och från ett ordentligt Protocoll hemta grund för Expeditionen. Att ändteligen, vid föredragning den <26 Junii 1821, af Förvaltningens af Sjö-Ärendena förfrågan, rörande Contracts afslutande med enskild man, om en succesif lefverans, under fyra år, af Furuoch Granvirke samt Bräder för Örlogsflottane behof, till ett värde af omkring 100,000 R. Banco, StatsSecreteraren, oansedt dylika upphandlingar för Kronans räkning vanligen och tättast verkställas genom offentlig Auction eller förseglade anbuds ingifvande, och dessutom andre personer erbjudit sig att till lindrigare pris leverera enahanda virke, likväl, med kännedom af förhållandet och tillgångarna, understödt antagandet af ett både enskildt och högre anbud, hvilket ock, enligt i officiel väg bekomna underrättelser, i följden ledt dertill att leveransen kunnat på annor man öfverlåta contractet i vissa delar, med sig sjelf betingad vinst af 18 procent å betalnings summan. e:o Mot Herr StatsSecreteraren för l68 ConstitutionsUtskottets Betänkandeft. Kammar-Ärenden, Friherre Ehrenborg, att sedan under sista Riksdag, dels Riksens Ständer, dels Fullmägtige för Bonde-Ståndet från Konga och Upvidinge Härad af Kronobergs
När åter ett annat förhållande eger rum och tillfälle icke erbjuder sig tili obligationernas infriande under hand, synes den årliga amorteringen höra verkställas medelst uppsägning samt de uppsagda obligationernas inlösande vid den stadgade förfallotidens utgång; och torde, vid sådan uppsägning, en viss serieoch nummerföljd böra iakttagas. Genom Rikets Ständers, med bifall till Banko-Utskottets hemställan i 36:te punkten af dess Utlåtande JVs 34, redan fattade beslut, angående det å Ranken för Riksgälds-kontorets utgifter anvisade kreditiv, är Stals-Utskottet förhindradt att tillstyrka de, med afseende å sistnämnde verks blifvande lånerörelse, af Professoren Selander föreslagna förändringar, hittills stadgade vilkor för samma kreditivs begagnande. Under åberopande af allt hvad här ofvan blifvit anfördt och i öfverensstämmelse med Utskottets redan uttalade åsigter, får Utskottet nu i ett sammanhang tillstyrka och föreslå Rikets Ständer, att i fråga om erforderliga medels anskaffande för jernvägs-anläggningar jemte andra större, allmänt gagnande, företag meddela följande beslut och stadganden: l:o. Genom upplåning för Statens räkning, enligt det här nedan angifna inhemska fondsystem, anskaffas de medel, som utöfver befintliga och disponibla tillgångar erfordras för bekostande eller understödjande af de jcrnvägs-anläggningar eller andra rikets framtida gagn företrädesvis afseende större företag, som af Rikets Ständer blifvit eller blifva beslutade, äfvensom de medel, hvilka för inlösen af dylika anläggningar, om sådan pröfvas böra ske, äro erforderliga. Slals-Ulskoltels Betänkande, M 272. 2:o. Denna upplåning sker genom fonderade, inom riket utgifna, räntebärande obligationer, lydande å Svenskt mynt och utfärdade, på Rikets Ständers vägnar, af deras Riksgälds-kontor. 5:o. Obligationerna ställas på innehafvaren, men äro å dennes sida icke uppsägbara. Deremot eger Riksgälds-kontoret att dem uppsäga till inlösen efter Sex månaders förlopp.
Vid granskning af säkerhetshandlingarne , har befunnits , att de vid 184* års slut, emot Armeens Ackordsamorteringsfonds Obligationer, otlånta 5o,ooo R:dr sedermera influtit samt blifvit, emot inteckning i fast egendom, åter utlånta, äfvensom att Fondens behållning i Rikets Ständers Bank, den i3 Oktober innevarande år, utgjorde 2 1,335 R:dr s 1 sk., på sätt den vid Berättelsen om 1829 års Mötespassevolansfond intagna uppgift innehåller. Norrbottens Mås(jagare>§qvadroiti$ Pond»' bildad i och för uppsättande vid Rikets Norra gräns af en nödig ansedd Kavalleritrupp, har, på grund af Kongl. Brefven den 6 Juni och den 10 Augusti 1826, tillkommit genom 115 stycken till Westerbottens Fältjägare-Regemente hörande rotars vakansafgift, å 7 Tunnor riadt, afradsgildt Korn årligen per rote; hvilken afgift vederbörande Rotehållare, enligt med dem afslutade Kontrakter af den 20 Augusti 1824 och den 7 Juli 1826, förbundit sig att erlägga under en tid af 20 år, räknad från 1825 års början för 90 Nummer samt från och med 1827 års ingång för de öfriga a5; varande derjemte stadgadt, att lösningssumman för spanmålen, efter markegångspris uträknad , borde insättas ■uti Norrbottens Läns Landtränteri samt utgöra fond för den blifvande Skvadronens organisation och underhåll. Som emedlertid tillgångar saknades för uppsättande af ifrågavarande Hästjägare-Sq vadron vid 25 — 194 — Westerbottens Regemente, förklarades genom nådigt Bref den 2 Februari 1833, att den redan under några år, genom ofvanberörde vakansafgift, samlade (onden skulle användas till bildande af en Artilleristyrka i Norrbottens Län; hvarefter Kongl. Maj:t, under den 3o November 1840, i nåder anbefallt Kongl.
Exemplet af ett bolag, som, utan något enskildt syfte och utau ringaste bidrag å Statens sida, anlagt och för allmänna trafiken öppnat en jernbana af fem mils längd, med en kostnad af lika många millioner Riksdaler, stole utan like inom vårt laud; och då det nu visat sig, att denna jernväg medfört det gagn för produktionen och den allmänna rörelsen, att godstrafiken å densamma på några år fördubblats, borde ett sådant företag icke vara oförtjent af landets sympathier; och de tilldragelser, som vållat den financiela förlägenhet, med hvilken bolaget under flera år haft att kämpa, borde, då bolagets missöde icke varit sjelfförvålladt, icke heller minska dessa sympathier. — Då representationen villigt gått till mötes likartade önskningar, framställda från annat håll, der så talande skäl eller någon sådan kalamitet, som här, icke funnits att åberopa, hoppades motionärerne, att deras framställning skulle lyckas tillvinna sig representationens bifall. För att söka ådagalägga, att den tillökning i trafik, som genom jernvägens utsträckning till Köping kunde antagas blifva statsbanorna tillförd, skulle lemna ej blott ränta på det sökta anslaget, utan äfven, inom en ej lång tid, återgälda sjelfva kapitalet, har till Utskottet blifvit inlemnad en, med ledning af Trafikstyrelsens berättelse för år 1864, uppgjord beräkning af den trafik, som från Köping—Hult-banan redan tillflyter Statens jernvägar och från dessa går in på den förra.
Detta Intubikaffe säljes i hvarje välordnad specerioch diversehandel i paketer å 25 och ä 10 öre, men bör m a n akta sig för alla värdelösa efterapningar, som gå under n a m n a f äkta, p r i m a eller andra benämningar, hvarför m a n bör efterse att å hvarje paket är tryckt firmans n a m n, Stockholms Kaffe-Aktiebolag, samt dess fabriksmärke med ordet » Patent », t y endast dessa äro verkligt äkta och garanterade a t t innehålla den hälsosammaste och bästa kaffe tillsättning. T. Stockholm. — Billigaste förstklassiga kurort i Sverige. — LÄKARE: Docenten i praktisk medicin vid Lunds universitet med. d:r KARL PETRÉN. Specialitet: NERVSJUKDOMAR. r y i Broderier m. m. och b l i som n y a e Högt och vackert läge i skogrik trakt å det Småländska höglandet. Öppen 1 Juni — 1 September. Läkare D:r Olof Sundeli, Hvetlanda. Begär prospekt från Kamrerarekontoret, adr. Lannaskedebrunn. (G. 79153) B C n igen. Billiga priser. (G. 79478) a n kemiskt tvättas eller fårgas alla slags 1 5 juni till början af september. Finfint Santos af nya skörden, mycket godt å 0: 70 0: 75 o. 0: 85 pr k g. Extra l:ma D:o högsta kvalité, med fin arom och f u l l styrka 0: 90 pr k g. Prima Campinos 0: 95 ». Extra l:ma COSTA RICA ... 1: 00. Verkligt god Liberia 1: 02 ». Finaste PLANTAGE-KAFFE, kraftigt och välsmakande 1:05 p r k g. Utsökt god PORTORICOART 1: 10 » » Fin-fin ljus Java, mycket godt 1:15 » &gt; Extra l:ma GUATEMALA, särdeles omtyckt 1: 20 p r k g. Finare kaffesorter till högre priser finnas äfven å lager. A l l t pr säck o m cirka 60 kg.
Det behöfver icke betala eller beräkna ränta på sin fasta egendom och inventarier: det har Banken och Staten till en säker afnämare till en betydlig del af sina tillverkningar, för hvilka Bruket sjelf bestämmer priset och det får tillika räntefritt disponera ett rörelsecapital af 36 å 40,000 R:dr B:co årligen. 95 8:0 Men skulle Tumba ändå oaktadt allt detta icke kunna förvaltas utan förlust, så återstår att taga i öfvervägande om det ej kan bortarrenderas, med vilkor att arrendatorn, under behöriga conlroller och till bestämda priser, tillverkar alla de papperssorler, som Banken och Staten behöfver till Sedlar, Charta-Sigillata, Tullduksstämplar, Korlconvoluter m. m. samt åtager sig att på Tumba underhålla de ombud, som af vederbörande ditsändas, när sådan tillverkning skall försiggå. Formarna till dylikt papper böra naturligtvis i Embets-Verken förvaras; och om den ymniga småsedelslillverkningen upphör, såsom Revisorerne föreslagit, blir derigenom Bankens behof af sedelpapper ganska betydligen minskadt. Alski 1 ligt af hvad här blifvit yttradt och föreslagit kan visserligen finnas mindre lämpligt och verkställbart, men det vissa synes mig dock vara, först och främst att om förvaltningen af dylik rörelse allestädes måste vara lika kostsam som den nu är på Tumba, skulle hvarken pappersbruk eller jordbruk kunna finnas i vårt land; och dernäst är jag lika öfvertygad, att om rörelsen kunde så bedrifvas, alt brukets vinst blefve förvaltarens vinst och brukets förlust förvaltarens förlust skulle helt andra resultater erhållas. Jag har varit mycket villrådig huruvida jag skulle afgifva detta mitt serskilda anförande eller icke, kanske hade det varit klokast att undertrycka mina betraktelser både öfver detta och andra ämnen, för atl icke anses för kittslig och klandersjuk både i tid och otid. Men å andra sidan synes mig en Revisors pligt vara, att anmärka allt som förekommer honom anmärkningsvärdt. Att lian häruti kan gå för långt är ganska möjligt, och att mycket af hvad här blifvit yttradt genom förklaringar skall berigtigas och framställas uti en fördelaktigare dager, derom är jag på förhand förvissad.
Med afseende å svårigheten för vederbörande tulladministrationer att tillförlitligen urskilja de äkta och oäkta slagen af broderade guldeller silfverabeten, och då det vida mer vore det derå nedlagda arbete, än sjelfva ämnet, som bör utgöra föremål för tullbeskattningen, torde någon betänklighet icke möta för bägge slagens sammanfattande under gemensam tullbestämmelse, och införselsafgiften, som nu utgör å de äkta 32 och å de oäkta 20 sk. lodet, men af Tullkommitteen varit föreslagen till 20 sk. å de förra och 13 sk. 4 r:st. å de senare, få antagas till ungefärliga medeltalet deraf eller 16 sk. lodet. Brodérduk, marle och tlramalj. Brundier. Brännvin och sprit. 28 Kungl. MajUs Nåd. Skrifvelse, N:o 40. För andra slag, som nu förtullas med 53 Va procent af värdet, svnes, i öfverensstämmelse med hvad Tullkommitteen hemställt, enahanda tull böra äga rum, som för det tyg, hvarå broderiet är anbragt, med tillägg af 20 procent. I likhet jemväl med Tullkommitteens förslag och förhållandet i Norrige torde brodérduk, marle och stramalj, som nu är upptagen till särskilt tullbehandling efter de olika ämnen, hvaraf den består, lämpligen böra inbegripas under väfnader, och hänvisning derom i noten meddelas. Likaledes föreslås att brundier måtte på enahanda sätt hänföras till plommon.