Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Nionde IMttfvudliteln, innefattande Pensionsoch Indragningsstaterna, upptager i nuvarande riksstat de förra eller Pensionsstaterna till 495,495: 58. Under åberopande af de skäl, som finnas anförda i särskild nådig proposition, vill Kongl. Maj:t föreslå Rikets Ständer, att Kongl, theaterns och hofkapeliets pensionskassor måtte såsom ersättning för förlorade inkomster af anslaget till pensionsstaterna undfå hvardera ett årligt bidrag af 3,000 R:dr, och anslagssumman för dessa stater således förhöjas med motsvarande belopp 6,000: — eller till R:mt R:mt 501,495: 58. Beträffande Allmänna Indragning sstaten, hvars slutsumma i nu gällande riksstat utgör 673,4-24: 42. vill Kongl. Maj:t i nåder föreslå: a) att Rikets Ständer må, i likhet med hvad förut egt rum, då medlemmar af det Kongl, huset aflidit, jemväl nu bevilja pensioner åt sådane till framlidna Hennes Maj:t Enkedrottning
Jag tackar Hr Gr. för den öfvertygelse, han yttrat om BancoEltsk:s motiver för sitt handlingssätt, och jag får tillägga, att jag af Hr Gr:s förra yttrande icke hemtade anledning till förmodan om någon annan öfvertygelse hos Hr Gr.; men då man sett inom andra länder och kanske äfven någon gång hos oss, på hvad vägar man sökt komma lill sitt mål, torde mitt förra yttrande icke finnas så opassande. Hvad för öfrigt angar frågan om myntenhelen och dess afdelningar, vill jag ej vara vidlyftig, enär en återremiss icke lär kunna undvikas i anledning af det sammanhang, som detta betänk, äger med BancoUtsk:s betänk. Saken är dessutom så fullständigt utredd, att jag nu endast vill tillägga några ord. Man har mycket fästat sig vid kostnaden för de nya sedlarna, hvilka redan äro färdiga. Det är visserligen sannt, att någon förlust i afseende på dem skulle uppkomma; men denna är likväl mindre, än man tror, emedan det först är i dessa dagar, sorn man börjat färdiggöra några sedlar. Skulle deremot myntenheten blifva den, hvarom Ständerna vid förra; riksdagen öfyerenskommo, skulle kostnaden blifva mycket; Den 7 Maj. 3 09 större genom silfvermyntets omslående, och man finnér således, att samma hushållsprincip ligger till grund för antagandet af den enhet, som Utsk. föreslagit. Hvad det motstånd beträffar, som decimalsystemet rönt i de öfriga Stånden, tror jag, att nar betänk., som i Stånden icke blifvit afslaget, utan återiemitteradt, återkommer, de dervid framställda anmärkningarna skola finnas så upplysande, att detta beräkningssätt utan svårighet antages, åtminstone af detta Stånd. Hr af Ekenstam, Isr.: Då jag gjort det till en föresats att icke onödigtvis omsäga, hvad andra sagt, har jag ingenting att tillägga till hvad som blifvit yttradt 0111 fördelen af decimalsystemet, hvilket äfven jag hyllar, utan får blott anmärka en liten skiljaktighet hos dem, som velat vid myntregleringen använda samma system.
Ett sådant anförande finnes icke i Utskottets Förslag om sättet att upphandla Spanmål, men väl har Utskottet i fråga om undsättnings-spantnåls utdelande hemstält, ?tt till beliofvens utrönande en Landshöfdinge, om så nödigt pröfvas, må af vederbörande Pastorer erhålla nödige upplysningar, hvilken utväg äfven vid visse tillfällen hittills blifvit af ,jLandshöfdingarne begagnad. Vidare är i BorgareStåndet anmärkt, att "Utskottet föreslagit att Spannemåls-upphandlingarne böra öfverlemnas till Magazins-Direclioneris eg,en pröfning, då deremot häldre önskas, att bestämda föreskrifter kunde Directionen meddelas, åtminstone i så måtto, att aldrig någon upphandling verksfäldes på öppet pris, utan att den betingade hetalningen bestämdt borde utsättas; Och anses, i sammanhang härmed, bäst ,vara, a*t, vidj undsättnings-tillfällen, upphand-, lingarne verkställas genom Entreprenade-Auc^ tioner. Emot desse Anmärkningar hafva flere Ledamöter af Ståndet invändt, att, så vida Upphandlingarne, på sätt nyss nämndt blifvit, skulle verkställas å Auctioner, lemnades ej Allmogen tillfälle ^tt afyttra sin säd och hvarige-; StatéTJtskottets Betänlanden:
och hör på operan och när ni kommer till München, så ha vi museerna, du, och der är Rubens och Rafael, de der stora målarne som du vet Du har ju hört talas om München der kung Ludvig bodde kungen, vet jag, som blef vansinnig. Och så ska vi se hans slott han har slott ännu som äro inredda alldeles som i sagorna och derifrån är Alperna med snö på midt i sommarn och der året om inte långt till Schweiz med Alperna du tänk vexer det apelsiner och lagrar som äro gröna hela JEAN syns i högra kulissen, strykande sin rakknif på en rem, som han håller med tänderna och venstra handen; lyss förnöjd på samtalet och nickar bifall då och då. FRÖKEN tempo prestissimo. kassan, medan Jean står och tar emot de resande... går ut och handlar... skrifver bref Det blir ett lif må du tro så blåser tåget, så kommer Och der ta vi ett hotell och jag sitter vid omnibussen, så ringer det i våningen, så ringer det i restaurangen och så skrifver jag ut räknintro så blyga de resande är, när de ska betala räkgarne och jag kan salta dem jag... Du kan aldrig ningen! Och du du sitter som hofmästarinnan i köket. Du ska naturligtvis inte stå vid spisen sjelf och du får lof att gå fint och nätt klädd, när du ska visa dig för folk och du med ditt utseende ja jag smickrar dig inte du kan nog ser du det folket är så lätt att saktar af fånga och så blir vi rika och bygger oss en der men domnar af solen skall väl skina också knipa dig en man en vacker dag! en rik engelsman, villa vid Comosjön det regnar visserligen lite ibland någon gång fastän det ser mörkt ut och så annars kan vi ju resa hem igen annan stans och komma tillbaka paus hit eller någon KRISTIN. Hör nu! Tror fröken sjelf på det der? Om jag tror på det sjelf? Ja! FRÖKEN tillintetgjord. KRISTIN. FRÖKEN trött. Hon faller ner på bänken; lägger hufvet mellan armarne på bordet. Ingenting! Jag vet inte; jag tror inte på någonting mer. Ingenting alls! KRISTIN vänder sig åt höger der Jean står. Jaså, han tänkte rymma!
På enahanda sätt anse Comiterade böra förfaras i de fall, då befrielse ifrån räntors utgörande tillgodonjutes af orsak, alt hemmanen äro anslagne till Gästgifveri, Färjehåll, Brefföring m. m., samt dylika räntor hittills varit i Räkenskaperne debiterade och under anordningstitel afförde. tida^skauiä™1* Derest, enligt hvad Comiterade här förut i underdånighet föreslagit, ningar. 8 de nu utgående ordinarie räntorna komma att förändras, blifver äfven nödigt att, i sammanhang med beslutet derom, stadga, huru vid framdeles skeende skattläggningar, i afseende å räntornas bestämmande, bör tillgå. Då både rättvisa och billighet fordra, att dervid icke förfares efter andra grunder, än att sådana räntor, som framgent åsättas, öfverensstämma med dem, hvilka redan äro öfrige hemman ålagde och, derest förvandling ej skett, skulle hafva ifrågakommit, samt dessutom vid det förhållande, att nya skattläggningar i framtiden icke ofta kunna blifva af nöden, det ej synes vara af verkligt behof påkalladt att utarbeta nya skattläggningsmethoder, anse Comiterade lämpligast, att, då skattläggning framgent erfordras, räntan först uträknas efter ortens hittills gällande method och det sålunda bestämda beloppet sedermera förvandlas till ny ränta efter samma beräkningsgrund och medelpris, som för de äldre räntornas förvandling varder faststäld. Härvid borde dock, efter Comiterades åsigt, undantag göras för qvarnar. Dessa äro i sjelfva verket icke annat, än ett slag fabriksinrättningar, och någon tillförlitlig grund finnes så mycket mindre att derå beräkna en ständig ränta, som inkomsten helt och hållet är beroende ej allenast af deras beskaffenhet, utan ock af mäldetillgång, som af mångfaldiga orsaker kan högst betydligt omvexla. Af dessa skäl och då redan genom Kongl.
St:r eller båda Statsmakterne icke skulle egna mera upmärksamhet åt corpens inskränkta lönevilkor än som hittills skett. 62 Den 4 Januari e. m. Såsom jag redan nämnt, är tjenstgöringen vid corpsen under fredstid inskränkt icke ensamt till fästningsbyggnader, ty corpsen bar under sin vård och är ansvarig för användandet af de till fästningsbyggnader och andra allmänna militära etablissementer anslagna penningebelopp. Till uplysning härom får jag nämna, att följande äro de anslagssummor, som under de 4 sednaste åren varit lemnade under corpsens ansvar och vård, samt den arbetspersonal, som stått under dess befäl. "S MArbetskommendering o Sf\ Private arbeten EL ? Ingeniör-officeraren icke sökt att utbilda sig i sitt yrke, förvärfva insigter i mångfaldiga vetenskapliga frågor, oell följa de vetenskapliga framstegen i andra länder, så skulle ofelbart härigenom en mängd misstag komma alt begås såväl vid förslagers upgörande som vid arbetets utförande, hvilket naturligtvis skulle tillskynda Staten stora kostnader, när i farans stund arbetet icke befinnes motsvara dermed afsedda ändamålet. Det är alltså ett åliggande för Ingeniör-officeraren framför de fleste andre officerare inom samma grad, att förskaffa sig kännedom om framstegen i hans yrke inom andra länder, men för fullgörande häraf fordras icke blott inköp af böcker och dyrbara plancheverk utan äfven resor. Vidare måste man ihågkomma, att då Ingeniörofficerare begärt och erhållit dessa bidrag, för att vinna erfarenhet i sitt yrke, hvaraf landet hufvudsakligast hemtar fördel, dessa företagna resor hafva i de flesta fall skett med skuldsättning, ty vi känna alla, att det för denne corps lika litet som för öfrige arméen finnas anslag till resestipendier, och de, som kunna erhållas, äro allt för obetydliga för att ensamt dermed bestrida kostnaden för vistelse i främmande länder, hvaraf skuldsättning är den säkra följden, såvida icke individen sjelf är bemedlad.
I afseende å sedlarnes inlösning torde detta förslag vara ganska godt. men, på sätt här redan förut blifvit anmärkt, det är icke allenast sedlatne, som i denna fråga måste tagas i betraktande, utan äfven den ofantliga mängd af andra förbindelser, som äro ingångna på grund af 1830 års myntfot och icke kunna i Banken till inlösen presenteras. I afseende å dessa förbindelserfinnes ingen annan utväg än den, Frih. Raab föreslagit, eller utsättandet af en prjescriptionstid för desammas inlösen efter den gamla myntfoten, men jag hemställer lill livar och en, huru djupt ingripande i enskild mans rätt det är alt ptsescribera enskildta förbindelser. Hvar och en torde rätt inse, hvilken ytterlig försigtighet vid en sådan åtgärd måste iakttagas. Denna åtgärd lii-, om jag så får säga, så farlig, alt den ej utan den mest tvingande nöd bör tillgripas. Att bchofvet af myntfotens förändring ej är så stort, alt detsamma kan rättfärdiga vidtagandet af en så våldsam åtgärd, som enskildta förbindelsers prtescriberande, har jag redan tagit mig friheten söka ådagalägga. Det ändamål, hvars upnående framställes såsom ett stort behof, består, på sätt så ofta blifvit omnämndt, deruti, alt de tre Nordiska rikena skulle erhålla ett gemensamt, i dem alla gångbart mynt; men för detta ändamåls vinnande erfordras en formlig konvention, hvilken, på sätt den siste värde talaren redan visat, han insåg oberoende deraf, att någon olikhet emellan mynten förefinnes. Jag medgifver, att konventionens ingående genom en sådan olikhet försvåras, men den kan likväl komma till stånd, och ett ojäfaktigl bevis för möjligheten deraf finna vi i den kända omständigheten, att åtskilliga Tyska Stater afslutat en sådan myntkonvenlion, ehuru de hafva bibehållit hvar och en sitt mynt och endast fastställt en laglig kurs, hvarefter de olika Staternas mynt skall med hvarandra utvexlas. 538 Don 25 Februari f, m. En dylik bestämmelse kan träffas emellan Hamburg samt Sverige, Norrige och Danmark, ty otn blott kursskillnaden är fastställd, kan det ena landets mynt ganska väl blifva gångbart i det andra landet.
För afgörande af denna fråga föreslår Utskottet följande voterings-proposition: »Den, som anser, att, i enlighet med Utskottets, af Rorgare"och Bonde-Stånden godkända, förslag, det af Kongl. Majit äskade anslag till bestridande af utgifter för nykterhetens befrämjande icke bör beviljas, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Ne/; Vinner Nej, beviljas ett anslag af 3000 R:dr för nämnda ändamål, att under nästkommande tre år med j-:del årligen från Riksgälds-kontoret utgå.» 8:o. Sedan Utskottet uti 21 punkten af dess utlåtande N:o 160 funnit sig icke kunna tillstyrka Rikets Ständers bifall å väckt motion, att ett anslag af 1000 R:dr årligen måtte beviljas Råby Räddnings-Inslitut för vilseförda och moraliskt vanvårdade barn, men Utskottet derefter, i följd af trenne Riks-Stånds återremiss å betänkandet, uti sitt utlåtande N:o 241 frånträdt berörde yttrande och i så måtto tillstyrkt bifall å motionen, att ett anslag af 3000 R:dr för en gång beviljades nämnda Räddnings-Insti tut - Slats-Vtskottels Memorial, N:o 236. tut, att från Riksgälds-kontoret utgå, så hafva Borgareoch Bonde-Stånden godkänt delta förslag, samt Preste-Ståndet bifallit alt, i enlighet med motionens innehåll, ett anslag af 1000 R:dr årligen för nämnda ändamål anvisades, att under deh tid, för hvilken nästa Statsreglering Olifver gällande, från Riksgälds-kontoret utgå, dock med vilkor, »att minst 20 vanartige barn vid Institutet funnes intagne och inrättningen i öfrigt »fortfore i sin nuvarande gagnande verksamhet, samt att Staten genom ombud deltoge i »de årliga revisionerna af Institutets räkenskaper och' derjemte utöfvade tillsyn öfver »Inrättningen, likväl på det sätt, att dess Direktion finge behålla fria händer i den »speciela vården och ledningen af densamma;» — varande åter motionen af Ridderskapet och Adeln i allo alslagen.
Tustitiae Cantzleren och Riddaren Turdi fjells under den 13 nästlidne Januarii af Eders Kongl. Maj:t till Stats-Utskottet remitterade underdåniga hemställan om behofvet af tillökte nya Löner åt Nedre Justitie Revisionens Expeditionens Stat för anie Protokolls-Sekreterare, arne Kanslister och 1 Sekreterare hos Justitie-Kantzleren, har ho$ Riksens Ständer kommit 1 öfvervägande; och, ehuru Riksens Ständer uti de flere nu framställde frågor om nya Löners anslående funnit sig böra antaga såsom allmän grund, att Staten ej må ytterligare belastas med en sådan tillökning enär en allmän reglering af Civile Embetsoch Tjenstemanita-Gorp.serne är i fråga att med första utarbetas, hvarvid i ett sammanhang kan pröfvas genom hvilka indragningar i vissa delar må beredas möjlighet för tillökningar i andra, hafva likväl Riksens Ständer, med afseende på den större angelägenheten af tillökning i Tjenstemanna-Personalen vid Justitie-Revisionen, velat hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla att Eder Kongl. Majrt må i Nåder täckas af de på denna 2:dra HufvudTitel först blifvande Besparingsmedel låta anslå nya Löner på Justitie-Revisions Expeditionens Stat för 2:ne Protokolls-Sekreterare, j:ne Kanslister och x Sekreterare hos Justitie-Kantzleren. 18- Beträffande Landshöfdingens på Gottland Friherre Jacob Cedersiröms äfven i Nåde* remitterade underdåniga hemställan örn förbättrade löner för de till Lands-Staten derstädes hörande Tjenstemän, så finnas uti åtskilliga arfdra Underdånige Skrifvelserl 397 Län LandsStatsoch Krono - Betjeningen till större eller mindre del aflönad likasom på Gottland oindeldt eller i kontant samt äfven ringare an i de större Länen. Riksens Ständer anse icke någon jemkning till närmare öfverensstämmelse härutinnan eller påökning för en del Lands.
– Ja, afbröt grannfrun, hon passar bra att vara spansk drottning för en hop kacklande hönsbeläten, som väl alla få tiga ändå, när hon kacklar. – Så qvick du är ... Men nu skall jag fortsätta historien ... Min man gick en dag in till henne och sade att han betalte hvad som helst, om hon ville sälja oss ett par. Nej, gudbevars, det var radikalt omöjligt, men hon lofvade att vi skulle få spanska ägg, som en af våra egna hönor kunde ligga ut: det skulle vara ett och detsamma ... Nå, allt blef tillstäldt på bästa sätt. Hönan låg och låg och gjorde sin skyldighet, stackare, men inte blef det någonting af. Då föll det mig i sinnet (ty jag känner krutet) att undersöka äggen, och tänk nu en gång en sådan nedrighet och huru omöjligt det varit att någonsin bli ungar, om hönan än legat till domedag ... äggen voro kokta! – Jo, se det var en historia, som förslog och som på håret liknar den frun ... Men hvad gjorde ni då? – Min gubbe sprang ditöfver och talte ord och inga visor. Men det fräcka stycket gapskrattade och beklagade att ett sådant besatt misstag skulle ha blifvit begånget. Hon hade råkat taga felt om äggen – det var alltsammans. Hittills har jag tegat med spektaklet. Jag tyckte det var en skam att så ha låtit narra sig, men nu i förtroligheten slapp förtroendet fram. – Fick ni alls ingen ersättning? frågade värdinnan, för mycket grannlaga att låta förstå det historien längesedan cirkulerat hus från hus. – Den blef icke erbjuden och ej heller hade den blifvit mottagen. Jag begär ingenting annat än att aldrig mera få med den styggan att göra. Under det ofvanstående samspråk egde rum i en af granngårdarne, hörde fru Joachima, som nyss af den flämtande huspigan inhemtat hvem bjudningen gällde, sin mans steg nalkas sängkammardörren; och hur öfverdådigt uppretad hon än var, stäfjade hon sig för att åtminstone ge skenet af en förställd liknöjdhet. Carl var blåblek i ansigtet och kom skrattande emot sin hustru? – Hvilken koeffyr, min sköna?
Herr Grefven och Landt Mar Hålken förklarade, att då aflidne Grefve Posse varit en af Ridderskap-ts och Adelns Electorer och hans sistledne gårdag ganska hastigt och oförmodadt timade död ännu icke blifvit af den äldste bland Herrar Electofer hos Herr Landt-Marskalken officielt anmäld, af hvilken Pi ri io Junii J. ni. anledning Herr Grefven och LandtMärskalken ej eller ännu kunnat för Ridderskapet och Adela tillkännagifva dea bland Eleetorerne sålunda inträffade ledighet , ansåg Herr Grefven och Landt Mar/kalken för dess del, att om salig Grefve Posses namn u någon val-lista skulle finnas upptagit, densamma derföre icke kunde förklaras origtig; hvaruti Ridderskapet och Adela äfven hördes instämma Sedan 43, 44, 45 och 46 §.§. i RiddarhusOrdningen blifvit uppläste, börjades valet och (ortsättes sedermera, hvarunder Herr Grefven och Landt Mar [kaiken aflemnade Klubban tili Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus, samt bortgick. Efter valförrättningens slut och sedan valsedlarna blifvit öppnad, befunnos följande Herrar hafva blifvit utsedde till Ordinarie Ledamöter: K'-o 42. Grefve Gyllenborg, Johan Henning . ' . 108 röster. 46. G refve Piper, Carl Claes 108 dito* — 84. G refve Löwen, Fullmäg tig Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus . 18G d:o __ 53. Friherre Leijonskjöld, Full mägtig Herr Tham, Wollrath .177 d:0 187. Friherre Sture, Gustaf, 105 d:o __ 199. Friherre Wrangel, Hanning * 201 d:o 4^3 Bni j6 Juni i f. rn.
JM 13, redan fattat deras beslut i den frågan om ekonomiska besigtningars förrättande å skollärare-boställen, som uti det nu föredragna Betänk, blifvit behandlad, fann sig, lill följd af 53 och 75 §§:ne Riksd.-Ordn. förhindrad alt framställa propos. till bifall å detta Betänk. JM 64, samt vid sådant förhållande finge hemställa att detsamma matte få läggas till handlingarne; hvilket bifölls. Föredrogs Hr Roos’s, Axel, d. 18 dennes f. m. på bordet lagda motion om Nabo-börds-rättens uphörande. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han icke kunde finna, att denna efter motions-tidens sint väckta motion var föranledd af något sådant förhållande, sorn i 5Ö:te §:n Riksd.-Ordn. förutsättes, och derföre ansåg sig icke kunna derå framställa propos. till remiss, utan finge hemställa om R. o. Ad. behagade lägga motionen lill handlingarne. Ropades Ja. Föredrogs men bordlädes ånyo uppå derom af flere ledamöter gjord begäran Allm. Besv. o. Ekon.-Utsk:s nedannämnde d. 22 dennes e. m. första gången bordlagde Betänkm. JM 67, i anledn. af väckte motioner ang:de folk-undervisningen ; JM 68, i anledn. af väckt motion om rättighet för tjenstförrättande Kontrakts-prost, att under extra Nådår upbära hela inkomsten af de s. k. proste-tunnorna; JM 69, i anledn. af väckt motion i fråga om rättighet för Allmogen i Norra länen att afhemta tjäruved å kronans skogar; JM 70, i anledn. af väckt motion om vidtagande af åtgärder för åstadkommande af en allmän Stads-Ordning eller Ordnings-Stadga för Städerne. JM 71, i anledn. af väckt motion om ändring af Rese-Reglementet af d. 31 October 1851; JM 72, i anledn. af väckt motion om
På enhällig och motiverad framställning af Provins-rådets Ständiga Utskott må Guvernören suspendera eller afsätta Rådmännen, hvilka dock böra derförinnan höras. Suspensionen kan ej öfverstiga 5 månader. LVU. Ansökan om afsked från befattning såsom ledamot i Kommunal-rådet göres skriftligen hos Rådet. Borgmästares eller Rådmans afskeds-ansökan ställes till konungen, men delgifves Kommunal-rådet. Skulle ledamot förneka det han begärt afsked eger han utföra sin talan hos Provins-rådets Ständiga Utskott, som bör, i anledning deraf, sitt beslut meddela, sist under loppet af månaden, då talan derom gjordes anhängig. Borgmästare eller Rådman, som vill blifva entledigad från ledamotskapet i Kommunal-rådet, kan icke hos Rådet göra ansökan derom, innan han erhållit konungens afsked från Borgmästareeller Rådmans-befattningen. Den medlem af Kommunal-rådet, som förlorar någon af de för valbarhet erforderliga egenskaper, upphör att tillhöra Rådet. LVIII. Medlemmar af Kommunal-rådet, hvilka antingen afgå vid det hvart tredje år skeende ombytet, eller på begäran erhålla afsked, qvarstå i sina befattningar till dess deras efter trädares fullmakter blifvit granskade och godkände. När en plats inom Kommunal-rådet blifvit ledig, skall den vid valmännens nästa sammanträde återbesättas. Borgmästare, Rådman eller Ledamot, som utnämnes eller väljes i stället för en som erhållit afsked, blifver i nämnde befattning intill slutet af företrädarens lagliga tjenstgöringstid. Om Kommunal-rådets sammankomster och öfverläggningar. Ledamöter, valde vid det treåriga ombytet, tillträda sina befattningar den 1 Januari. De som väljas vid extra val intaga sin plats, så snart valet blifvit erkändt såsom giltigt. Sfi Bilaga till Allm. Besv.- och Ekon. flsk:s Bet. Rådmän och ledamöter skola, innan de tillträda sina befattningar, inför Borgmästaren, eller den i hans ställe är, i offentlig session aflägga denna ed: »Jag svär Konungen trohet; konstitutionen och Belgiska folkets lagar lydnad».
Dalman anfört, är förhållandet så mycket mindre sådant, som de i härvar. utredningsförråd ganska väl förvaras emot dylik skada; och på det att någon sådan* det oaktadt, icke må äga rum, är den åtgärden anbefalld, att, så snart persedel - antalet blifvit fullt, omsättning tillvägabringas genom inläggande i reServförrådet af de qvantiteter yllepersedlar, som förde årliga behofven böra upphandlas, emot det att lika qvantiteter af de äldsta behållningarna uttagas. Besinnar nian dessutom, att de medel, Hr Dalman nu vill frånrycka ett bestämdt och gifvet ändamål, ovilkorligen äro afsedda att complettera det antal munderingar, för hvilkas anskaffande medlen blefvo af R. St. anvisade, synes tydligen, att man med de requisita öch persedlar, som nu i reservupplagen finnas att tillgå, så mycket mindre skulle kunna prestera en enda fullständig mundering, som vissa persedlar, såsom tschacots, knappar, läderränslar m. m. ännu återstå att anskaffa, och de för förarbetandet nödiga medel äfven finnas inberäknade i de summor, RrigsGollim anim har innestående. Att således, sedan man beredt medel för bildandet af étt för krig beräknadt oundgängligen nödigt antal persedlar, använda dem för andra ändamål än dem, till hvilka de äro afsedda, vore så mycket mindre lämpligt, som man vid krigets utbrott icke allenast skulle hafva ganska svårt att få persedlar, utan äfven nödgas betala dem oändligen mycket dyrare, än då de under freden med omtanka anskaffas; och då sådant skulle visa Cn verklig planlöshet samt vacklande i principer, hvilket framför allt annat måste leda till oreda och till skada för Riket, kan jag ej i något afseende lemna min röst till bifall af den ofvannämnda motionen, sorn innefattar upphäfvandet af ett laga kraftvunnet R. St:s beslut, utan måste således på det högsta afstyrka deösamtna. Ex. Hr Gr. Brahe, tilläde muntligen: