Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid Riks-Statens Första Hufvud-Titul, innefattande Kongl. Hofoch Slotts-Staterne förekommer : ilo Det för Kongl. Slottets Police, Tysoch Renhållning varande anslag, hvilket, efter de 2.me senare arens erfarenhet, funnits otili. 736 Stats-TJtsiottets Setänftandert^ räckligt i så måtto, att för sistl. år yppat* éfi brist af 4)13 3 R;dr x6 sk., derunder dock be» läknatl en Summa af 1,56g R:dr 29 sk. 6 rist., sorn föregående år 1816 blifvit af 1817 års anslag förskottsvis godtgjord. Stats-Utskottet har, i anledning häraf, begå rt och från Riks-Marskalks Embetet erhållit den närmare upplysning oin orsaken till en sådan brist, att senare årens stegrade pris å en del articlar, nemi. Beklädnads - persedlarne åt Slotts-Knecktarne samt Olja, Tran och Talg till iLyshållningen jemte vidtagen förändring af Gatu-lycktorne på Norra sidan af Kongl. Slottet åt Nya Bron medfört den nuuppgifne större kostnaden för de arne sistförflutne åren, samt att er. förhöjning uti förra anslaget af 3000 Podr årligen erfordrades till förekommande af slik brist, som eljest af andre Stats-Verkets medel mäste fyllas. Och har Stats-Utskottet vid detta förhållande, som ådagalägger nödvändigheten af en sådan tillökning, skolat hemställa, att be. rörde belopp af 3000 R:dr måtte beviljas såsom en tillökning uti anslaget för Kongl. Slottets Poiice, Bysoch Renhållning och i sådant afseende å Stat uppföras. 2:0 Har Kongl. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Formulaire N:o i. Sammandrag ofver N. N, Sockens, enligt HusförhörsLängden, till ig • - ars Skattskrifning hörande Personer. Boningsscälle. Husbonde eller Husmoder. Fruar och Hustrur samt tjenande personer under scrskildte benämningar.
Komitén dessutom ansett sig böra göra underdåniga hemställanden i åtskilliga ämnen, hvilka, om än icke egande ett oskiljaktigt sammanhang med de egenteliga organisationsfrågorna, likväl hafva så fiärä beröring dermed, att de måste utöfva ett väsendtligt inflytande på utvecklingen af det hela, har Komitén, med afseende jemväl på skyldigheten att ej fördröja sina förhandlingars afslutande, funnit sig böra framlägga sina förslager i det skick och i den omfattning, som nu skett, under förhoppning, att desamma skola för den närmaste framtiden kunna utgöra en ledning för omdömet i afseende å införandet af de nu pågående eller snart förestående förändringar inom sjökrigsmaterielen, som kunna finnas tillämpliga på Sveriges sjöförsvar, dervid det, enligt Komiténs tanka, måste vara angeläget, att, å ena sidan, man icke utan en viss varsamhet förkastar hvad man eger i någon män användbart, på det större kostnader ej må föranledas än de för hufvudändamålets vinnande oundvikligen nödvändiga, på samma gång man dock, å andra sidan, icke får drifva en dylik varsamhet alltför långt och derigenom omöjliggöra att, så vidt tillgångarne det medgifva och en sorgfällig pröfning af förhållandena dertill föranleder, följa med den fortgående utvecklingen inom andra mariner, så att vår egen, när den behöfver användas, ej må, åtminstone i följd af en icke tidsenlig beskaffenhet, befinnas alltför underlägsen den fiendtliga. Komitén har slutligen trott sig böra uttala den öfvertygelse, att, så vigtigt det än måste vara att förse de egenteliga stridsfartygen så väl som de flytande batterierna med det bästa skydd, som kan åstadkommas, mot de skjutpjeser, hvilka kunna ifrågakomma att mot dem användas, är det dock af ännu större vigt, att den bestyckning, dessa fartyg föra, är af bästa beskaffenhet, och Komitén tror sig derföre böra underdånigst fästa Eders Kongl. Maj:ts
Ett till Sessionsrum för RiddarhusUtskottet s;ne till läsrum för Ridder - 20 Den 5 April, skåpet och Adeln och till arbetsrum för de af Ridderskapets och Adelns Tjenstemän, hvilka under Riksdagen äro sysselsatte med Protocollernes uppsättande, samt ett till egentligt Canzlirum, hvarest alla öfrige i och för Riksdagen vid Ridderskapet och Adelns Canzli antagne personer, förrätta deras arbeten, och uti hvilket rum jemväl de Renskrifvare, hvilka dels verkställa Frotocollernes utskrifning till tryckning, och dels, efter särskild tillåtelse, biträda med afskrifters förfärdigande åt de Ridderkapets och Adelns Ledamöter, hvilka dem derom anmoda, måste i brist af annan lägenhet, inrymmasOch då således alla rummen äro så upptagne att tillträde derstädes för främmande personer icke kan utan betydliga olägenheter medgifvas, anser RiddarhusUtskottet ifrågavarande motion, sä vidt den åsyftar att Tidningsutgifvare skulle lemnäs tillgång, att på stället få afskrifva eller genomlä»a Ridderskapet och Adelns justerade Protocoller, icke kunna bifallas, men då Tryckfrihetslagen åt hvarje Svensk man förvarar rättigheten att i tryck utgifva alla handlingar hvilka röra allmänna ärender, dervid dock i afseende på RiksStåndens ProtOcoll det vilkor blifvit fästadt, att vederbörandes tillstånd dertill måste förut sökas och erhållas, och den authorité, som i ett så beskaffadt fall, som det nu ifrågavarande, skulle äga att berörde tillstånd meddela, icke kan vara någon annan än Högloflige Ridderskapet och Adeln, 6å, och till undvikande af den omväg och tidsutdrägt, sorn ett slikt tillstånds sökande / Den 5 April, 2> och beviljande skulle medföra i hvarje särskildt fall, då en Tidningsutgifvare önskade aft af ett Ridderskapet och Adelns Protocoll erhålla del, samt för att bereda den allmänna kännedom af Statens angelägenheter, som i ett Constitutionelt land aldrig bör saknas; får RiddarhusUtskottet i anledning af ofvanberörde motion, vördsamt hemställa, om ej Höglofl.
Förfrusna och hungriga irra många af dem omkring på gatorna, stundom med ett barn på armen, utan att veta, hvar de skola finna ett skydd mot nattens kyla, en bädd för sina trötta lemmar. Det finnes äfven många olyckliga hustrur, som, när mannen kommer rusig hem och misshandlar både henne och barnen, icka veta, hvar de skola finna ett tillfälligt skydd för Sig och dem undan hans vilda vrede. Och slutligen finns det orkeslösa gamla kvinnor, för hvilka de öfverfyllda fattighusen ej hafva plats, och som allt ibland blifvit vräkta, för det de ej såsom inneboende kunna betala hyran för den lilla vrå de innehaft — hvar skola alla dessa taga FÖRSLAG TILL MATORDNING FÖR VECKAN 14 — 21 APRIL. S ö n d a g: Fin köttsoppa med grönsaker; fårbringa med madeirasås; chokoladkräm. M å n d a g: Griljeradt oxkött med persilja; puré på ris. T i s d a g: Stufvade aborrar; hotchpotchsoppa. Onsdag: Kalffrikassé; snarkokt soppa. T o r s d a g: Fläskkorf med grönsaker; puré på potatis. F r e d a g: Stekt kungsflundra med lingon; puré på jordärtskockor (fiskbuljong användes till purén). L ö r d a g: Fläskpannkaka; mannagrynsvälling. vägen en kall vinternatt, om detta härbärge stänges? Och fråga är därom, ty bristen där är stor. Mången gång klappar man på dess dörr för små öfvergifna barn, hvilkas mor antingen i förtvinan tagit lifvet af sig — ett fall, som helt nyligen inträffat — eller som icke vet, hvar hon skall göra af dem, medan hon själf är ute på arbete för sitt knappa dagsbröd. Man har redan förut vädjat till allmänheten om bidrag vare sig af penningar, gamla kläder eller lämplig lektyr och fått i synnerhet en mängd nötta biblar och psalmböcker. Det är nu godt och v ä l; men med fru Lenngren kan man säga: » en slant, o kristen, mättar mer än lexor ur katekesen ».
Kongl, resolutionen på allmogens besvär den 17 December 173-1, § 52 stadgar nemligen: ”De afgifter, som skett efter hemmantalen och derefter blifvit jemkade, böra utgå efter förmedlingen utom knektehållet, som ej får rubbas, samt vägodelningar, i hvilka förmedlade hemman böra behålla sin förra andel, till undvikande af ständiga ändringar och det besvär, som deraf förorsakas skulle.” 1 fråga om sistnämnde onus eller väghållnings-skyldigheten, har likväl, till följd af Kongl. Brefvet den 28 September 1790, som stadgar, att, ”då ny vägdelning kommer att anställas, förmedlade hemman skulle njuta deras förmedling tillgodo,” det förmedlade hemmantalet småningom blifvit grunden för utgörandet. Det är således numera endast sådane utskylder eller besvär, der nedsättning för ett eller annat hemman skulle åstadkomma rubbning i bestående institutioner, såsom roteringsverket, eller minskning i serskilda korporationers inkomster, t. ex. presterskapets, som enligt serskildt utfärdade Författningar det oförmedlade hemmantalet bibehållits till grund för utskylders utgörande; och såsom till dessa, till ecklesiastikverket utgående, afgifter närmast hänförlige hafva äfven likaledes enligt serskilde Författningar kyrkooch prestgårdssamt skolhus-byggnads-skyldigheten utgjorts efter oförmedlade hemmantalet, hvilket också, enär skyldigheter bora motsvaras af rättigheter, bibehållits såsom grund för röstberäkningen vid prestval. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 39. 3 Att, enligt 7 § i Kongl. Förordningen om Socknestämmor och Kyrko-råd den 26 Februari 1817, samma röstberäkning i allmänhet skolat följas vid socknestämmor, torde fä anses mindre säsom följd af pröfning af hvad rättvisan bjöde, än gammal häfd, för hvars bibehållande likväl skäl numera icke torde förefinnas.
Jord, Om dess afståendc för allmänt behof 19 och 41. Justitie-Ombudsman, Granskning af dess Embetsberättelse, diarier och registratur 4. K. Kanaler, Fridlysnings-stadga derför. , , * i s lionventiklar, Se: Andaktsöfningar. Kompromissarier i tvistemål Krigs-/!rtiklar, Om utfärdande af nya . « Kyrkolag, Om antagande af ny Kyrka, Om lekmans verksamhet i dess tjenst ... Kyrkomöten, Om stiftande af Lag derom » 0 L. Lagberedningen, Om antagande af dess Förslag till Civillag! . j 51. Svar på återremiss 23, Lagfart, Om vilkoren för vinnande deraf 18. Svar på återremiss 39. Expeditionen* nummer. Lekman, Om dess verksamhet i kyrkans tjenst 36. Lysning till ägtenskap. Se: Ågtcnskap. Lån, Om förmånsrätt för sådana, beviljade af allmänna medel för odlings-företag 61. förslag till saramarfjemkning 65. Löftesman, Se: borgen. M. Makar, Om ändring i gällande stadganden, angående den varning oenige makar böra undergå, innan de för verldslig rätt tilltalas 20. Svar på äterremiss 00. Myndighet stills tand, Om förlängning af mannens omyndighets-tillstånd 8. Om qyinmuis rätt att varda myndig . • • • 17. N. Norrland, Om bildande af en Hof-Ilätt derstädes <> « o . 31. 0. Odlingslån, Se: lån. Oenighet, Om makars. Se: makar. Oäkta barn, Se: barn. p Preskription af fordringar. Förändring i lagstiftningen derom 56. Prestmöten, Om ändring af hvad 25 kap. i Kyrkolagen derom innehåller i * 43. • • Q. (hinna, Om dess rätt att varda myndig 17. il. Religionsfrihet<, Betänkande derom 33. Svar på äterremiss ; 46. R evisions-skilling, k ' * C' ' Expedit ion en l# # nummer. Revisions-skillin g.
Jag hade trott det vara önskligt, att R. o. Ad. äfven fattat enahanda beslut. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till f 2 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Måndagen den 3 November i834. Plenum kl. 5 e. m. Justerades 2ine prot.utdr. för denna dag f. m. Hr Stuart, Carl Gust.: Mot R. o. Ad:s genom förmiddagens votering fattade beslut får jag anmäla min reservation, emedan jag anser detsamma i linancielt afseende vara det skadligaste, som Ståndet fattat. Vid sisth riksdag lemnades Fullmägtige i Riksg.cont. den föreskrift, att i händelse tillgångarna icke skulle blifva tillräckliga, Riksg.cont. ägde att fylla bristen genom lån. Denna föreskrift har förorsakat, att Ständerna vid deras ankomst till denna riksdag erhållit den underrättelse, att statsverket var skuldsatt till 2 millioner r:dr. Jag har under riksdagens lopp sökt fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på nödvändigheten att vårda Rikets credit. Det beslut, som blifvit fattadt, befarar jag kommer att menligt inverka på såväl denna credit som enskilda penningerörelsen inom landet. Jag begagnar derföre tillfället att i proh nedlägga min protest emot detsamma. Hr Stuart, Fredr. Christopher, instämde i den af dess broder afgifna protest. Fortsattes pröfningen af ej mindre StatsTJtsk:s utlåt. N:o 2o3 i anledn. af K. M:s nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof i hvad densamma afser ett extra statsanslag af tre millioner r:dr tilf försvarsverkets iståndsättande, allm. arbeten ra. m., än ock samma Utsk:s i anledn. af anmärkningar vid nyssnämnda utlåt, afgifna sednare utlåt. Den 3 No t ernber e. m. Försvarsverket till Lands. lista punkten. Frih. Silfverskjöld, Carl: Utsk. liemtar skäl för sitt afstyrkande af det utaf K.
Nej, kommer ifrågavarande anslag att anvisas, för att till de i Ja-propositionen omförmälde ändamål utgå såsom lån, under enahanda vilkor, som äro bestämde, i afseende å det till lika behof tor de nordligare Länen beviljade anslag, eller att lill Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning öfverlemnas att för hvarje serskildt föremål, i mon af den nytta, som deraf kan påräknas, bestämma, om Stadsbidraget skall utgå såsom anslag eller lån och, i denna senare händelse, huru med återbetalningen skall förhållas, samt om ränta bör erläggas eller ej. 21:o. Uti 5:te puncten under hufvud-rubriken Utdikningar och Valten-aftappningar, hade Utskottet tillstyrkt, att för Emm-åns upprensning måtte beviljas ett lån af 45>ooo R:dr. Ridderskapet och Adeln har bifallit detta, likväl med den förklaring, att till Kongl. MajU öfverlemnas att bestämma, huruvida ofvannämnde summa bör i sin helhet eller till större eller mindre del utgå såsom lån eller såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet; och hafva de öfriga Riks-Stånden blifvit inbjudna att i delta beslut sig förena. Preste-Ståndet har beviljat hela det ifrågavarande beloppet såsom anslag-, med vilkor, att slrandegare ansvara för företagets fullbordande. Borgare-Ståndet har beviljat den föreslagna summan på det sätt, att 35,000 R:dr skulle utgå såsom lån och 10,000 R:dr såsom Stats-anslag. Bonde-Ståndet, åter har bifallit hela summan såsom lån, under enahanda vilkor, som Ståndet, på sätt i föregående punct upplyses, stadgat, i afseende å det allmänna anslaget för utdikningar i och för odlings-förelag. Varande Ridderskapets och Adelns här förut omnämnde inbjudning af Presteoch Borgai e-Stånden afslagen, men af Bonde-Ståndet ännu ej afgjord. Vid betragtande af de skiljaktigheter, som sålunda för närvarande ega rum emellan samtlige Piiks-Ståndens beslut, anser Utskottet, att, enär ett
Mig har du också kär, men inte visar du alls sådan hänsynsfullhet mot mig! » » D u behöfver det inte, du är i alla fall lycklig. » » Jag önskar, jag vore olycklig, så att du kunde visa samma intresse för mig. Männens vänskapsförbindelser före äktenskapet äro ett sannskyldigt förderf för den husliga trefnaden. Frun behandlas som en docka, en leksak; hvad som är allvarsamt, derom talar man med vännen — är det inte så, Sigfrid? » Han omfamnade henne. » Och om det nu så vore, skulle du då inte gerna vara just deu ljusa sidan i mitt lif? » » Jag vill vara ditt allt, Sigfrid! » Sådana samtal voro icke sällsynta. Med rätta heter det i folkets mun: » Två älska hvar andra, tre strida. » V a r det den lilla fruns oresonlighet eller endast en slump — för det mesta stod Sigfrid på Klas ' sida emot henne. Till sist kom det ofta vid dessa strider till hårda ord, stingande som törnen, farligt skarpa; ord, dem man ej skulle ha tilltrott en sådan rosenmun. Derefter klagan och tårar. Det var en oupphörlig retsamhet öfver dumma, obetydliga saker, som endast genom det sätt, på hvilket det uppfattades, störde friden. En hvar sade sig sjelf i tysthet, att detta samlif icke var någon lycka, men ingen hade mod att uttala det. Klas hade flere gånger uteblifvit vid måltiderna. Sigfrid önskade emellertid, att hans Med Iduns expedition är förenad Iduns uträttnlngsbyrä, hvilken gratis verkställer alla uppköp åt Iduns abonnenter l landsorten samt för öfrlgt plats skulle stå till reds. Han hade sagt honom, att han derför ej behöfde känna något tvång; kom han, så skulle han alltid finna sitt kuvert. Detta var ett för en husfru obehagligt arrangement. Många gånger hade hon försökt att eröfra platsen, skaffa sig visshet. » Bankos vålnad är förskräcklig », sade hon. » Hvarför skall din vän ha alla rättigheterna, vi pligterna? » » Liksom han inte uppfylde sina pligter samvetgrannare än vi våra.
Jag anser motionen vara högst opåkallad, likasom obefogadt, att motionären uppträder som målsman för alla sockenmagasiner i riket. De olika förhållanden, som i Sverige ega rum inom de särskilda länen, och hvilka kunna göra det lämpligt för några och mindre lämpligt för an - Den 11 Februari e. m. 365 dra att undvara sockenmagasiner, måste också medföra att det vore olämpligt att stifta en lag, som påpekade dessa magasiners upplösning öfver allt. I de norra orterna finnas flere socknar, hvilkas magasiner blifvit bildade på det sätt, att när socknarne erhållit undsättnings-spanmål af staten, de dermed upprättat magasiner; och är jag öfvertygad om, att dessa församlingar icke vilja blifva af med sina magasiner, såsom mycket nyttiga i missväxtår, hvilket dock lätt kunde inträffa genom öfverröstning på kommunalstämman. Jag anhåller om afslag å Utsk:ts Betänk. Många ledamöter hördes ropa på propos. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Samma förhållande eger rum med detta Betänk., som med det föregående. Enligt ankomna prot.-utdrag är det af 2 Stånd bifallet; att äfven det 3:dje Ståndet så gjort, kan jag upplysa. Väl inseende tidens värde, skall jag således blott för ett ögonblick anhålla om R. o. Ad:s uppmärksamhet. Sockenmagasinen voro möjligen nyttiga, när de för ungefär 100 år sedan inrättades; nu är deras tid förbi, jordbrukaren behöfver lyckligtvis ej längre anstalter, der han nödgas betala 25 proc. för hvad han lånar, och skulle, mot förmodan, dylikt procenteri någorstädes anses välgörande, lärer väl kommunalstämman der icke begära magasinets upphörande. Må den som så önskar behålla dem, men må man äfven tillåta de socknar, hvilka ingen fördel deraf hafva, att göra sig af med inrättningar, som sällan torde anlitas och således endast förorsaka trassel och utgifter.
E n sådan institution ä r Stockholms Enskilda Banks Notariatafdeliing (LiCla N y g a t a n R 7, expeditionstid 70-4), soiil under garanti af Stocklioliris. Eliskildn Hank fitager sig vård och förvaltning af enskilda personers och kassors värdepapper. Om en person hos Notariatafdelningen deponerar obligationer, inkasserar Notarintafdelningen vid förfallotiderna kupon: ger och tillhaiidah %ller deponenten influtna medel. Vidare efterser Notariatafdelningen utlottningar af obligationer och underrättar deponenten i god tid, ifall en denne tillhörig obligation blifvit utlottad, samt l#mnar förslag till ny plnceriiig af det ledigblifna kapitalet. Om inteckningar deponeras hos. Notariatafdeliiingen imderrattar Notariatafdeliiingeii gäldenären därom att räntorna B inteckningariia skola till afdelningen inbetalas, Iivarefter de medel, som inflyta, till deponenten redovisas. Vidare tillser Notariatafcleliiiiigeii att inteckiiingarne blifva i vederbörlig tid förnyade. Om en hos afdeliiingen deponerad inteckning genom underlåten förnyelse skulle förfalla, ersätter Stockliolins Enskilda Bunk därigenom uppkominen skada. Förvaringsafgift: 50 öre för hr pr 1,000 kronor af ' depositionens värde, dock ej under två kronor. Annonser. för D A Q N Y upptagas af. (etablerad 18.60) Försal jiiiiigslokaler:. n e d r a Ziotten, en, tvd och t.i * e tr. iipp STOCKHOLM. Största lager i Norden Kulörta o, Svar ta Yllelrladningstyger Kulörta och Svarta Sidentyger '; U, Schalar och Kapptyger m, m,. i I 0. l. Observera!
St.s afgörande, skall behandla dem med det allvar, den sjelfständighet samt det lugna begrundande, som fäderneslandets framtida väl ovillkorligen påkallar, och som icke eller — R. o. Ad. är derom öfvertygadt — skola saknas inom det af upplyste, crfarne och rättsinnige män sammansatta Yällofl. BorgareSt. 14 Den 15 Juli f. m. Justerades 3 prot.utdr., innehållande i gårdagens plenum fattade beslut. Ankom och emoltogs på vanligt sätt en Deputation från Högvörd. PresteSt., anförd af Biskopen i Westerås Stift, Doctorn och C. af K. N. Orden Gust. Nibelius, som helsade R. o. Ad. med följande tal: Till H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, samt II. R. o. Ad. frambär PresteSt. genom oss, vid delta riksmötes början, sin vördsamma helsning. Sedan Svenska folkets ombud sist åtskildes, har en för detta folk lika märklig som sorglig händelse inträffat. Den Furste, som under mer än ett fjerdedels århundrade betryggat vårt lands oberoende, främjat dess välstånd, upprätthållit dess ära, har slutat sin bragdrika lefnad. Försynen, som gaf honom åt det folk, hvars sällhet blef enda föremålet för hans omsorger, skall äfven vaka deröfver att frukterne af hans verk icke skola gå förlorade. Under hans ätt skola, vi hoppas det, de samfundsförhållanden, för hvilka han nitälskade, emedan han deri fann villkoret för samhällets både trygghet och utveckling, — om än efter tidens behof ändrade — i grunden blifva beståndande, och förändringarne blifva ändamålsenliga, då de förberedas och utföras med den klokhet, som bestämmes af en från samhällets beskaffenhet hemtad, af erfarenheten pröfvad regel; då de hafva sin rot i eli fosterländskt sinne, för hvilket det förflutnas minnen och det kommandes förhoppningar stå i oupplösligt sammanhang.
Räntan för sådana lån har Irån långa tider tillbaka varit 5 proc., men nu skall den förhöjas till G proc., som äfven skola i förväg afdragns för Vi: år. Att lånen i alla fall blifva begärliga, såsom Utsk-.t säger, är val att förmoda, emedan lånebehofvet är stort »under en allmän penningeförlägenhet, särdeles ibland allmogen. Men icke kan det vara nyttigt för landet och dess näringar, ej heller är det nödigt för Riksbanken, att. vara den som upstegrar den allmännapenningeräntan; ty det är just Riksbanken, som ensamt eger förmåga att i någon mån motverka en alltför hög ränta, hvilket ock hr dess åliggande, enl. stiftelseurkunden af år 1-66S(se nu gällande Bankoreglemente, sid. 44): Härvidtorde ock böra tagas i betraktande hvilka åtgärder vidsista riksdag blefvo vidtagne i afs:de på räntans bestämmande, så vidt den skall inbetalas till Riksbanken, och dess fastställelse för en lång följd af år. Man beviljade nemi. då, såsom bekant är, åt alla Filialbanker, som ville bilda sig, en försträckning frånRiksbanken af 9 milhr rdr eriiot högst 3- proc. ränta, utan att likväl på förhand afdragas, hvilka banker, genom ett klokt begagnande af sin krediti vrätt på Riksbanken, vanligen nedsätta sin verkliga räntebetalning tillblött 2l/3 proc. på hela det kapital förlag, som hålles dem tillhanda; under det de sjelfva kunna ut låna penuingarne emot G proc. ränta, som i förväg afdrages, och dessutom för den kredit i vrätt, som de bevilja ät andra, fordra tproc. ; oell dessa fördelaktiga vilkor komma att fortfarande åtnjutas, utan att någonförminskning eller den ringaste kapitalafbetalning,- utom i yttersta nödfall, kan komma i fråga under hela deras 10- åriga oktrojtid.