Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan för detta ändamål Rikets sednast församlade Ständer beviljat 100,000 R:dr årligen under nuvarande statsreglerings-period, att användas till löneförbättring i första rummet åt Underbefäl och Subaltern-officerare jemte deras vederlikar, samt vidare, så framt tillgångarne medgåfve, jemväl åt Andre Kapitener och Regementsqvartermästare, dnck med förbehåll att en dylik förmån icke finge lillgodokomma deni af bemälde löntagare, som äro med boställen försedde; så har E. K. Majit nu, under åberopande af de förhållanden, som föranledde ifrågavarande anslag och hvilka E. R. Majit ansåge ännu fortfara, föreslagit att delta anslag måtte äfven för nästa stats - Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 146. 477 reglerings-period å Riks-staten bibehållas, för att, enligt redan meddelade föreskrifter, för ändamålet användas; och enär Rikets Ständer ej kunnat förbise, att löntagare vid Indelta Arméen, som ej hafva boställen, måste, intilldess en ändamålsenlig lönereglering för Indelta Arméen kommer till stånd, vara i samma behof af någon tillökning uti sina förut alltför otillräckliga aflöningsförmåner, som Statens öfrige embetsoch tjenstemän, hafva Rikets Ständer bifallit, att anslaget till löneförbättringar vid Indelta Arméen må äfven under nästkommande statsreglerings-period få utgå med oförändradt belopp och enligt förut meddelade föreskrifter. I0:o. Indelta Arméens vapenöfning ar. Uti det afRikets Ständer vid sednasle riksdag till bestridande af kostnaderna för Indelta Arméens vapenöfningar under förslagstitel beviljade anslag 596,000 R:dr, bar Fl K. Maj:t ej äskat någon förändring. Rikets Ständer, som anse förslagsanslag i allmänhet olämpliga för en väl ordnad statsförvaltning, der utgifterna böra inom visst fastslälldl belopp begränsas, hafva beslutit, att delta anslag under reservations-litel uppföra.
Circularire-Brefvet den 25) Julii 1818 blifvit sednare Arrendatorer beviljad, att nemligen utgöra Spannemåls-Arrendet endast i förhållande till det Tunnetal öppen Åkerjord, som vid vanligt Cirénlations-bruk, kan vid Egenbomen underhållas; samt Från Heder vjä r d a B 011 d e - S l å n d e t: 3:o Tvänne Memorialer af RiksdagsFullmiigtige Laré Andersson, från Skaraborgs Län och Pehr Pehrsson, från Stockholms Län, hvilka begge sökt ådagalägga obilligheten af nu gällande grunder för all Krono-Jords utarrendering och, i sammanhang hvarmed, är vordet yrkadt, af Lars Andersson, det en rättvis jemnkning i Arrende-vilkoren vid nuvarande Indelningshafvares afgång måtte tillvägabringas, samt, af Pehr Pehrsson, att alla ArrendeContractcr om Kungsgårdar och andre K rono-Lägenheter mätte, efter föregången undersökning om vilkorens billighet och möjligheten att dem fullgöra, "med ömsesidigt begifvande, antingen upphöra, eller ock till ett lämpligt belopp nedsättas. Vid gemensam öfverläggning i detta ämne hafva Utskotten funnit, att det St a l£-U t skottets Be länk a nelen.
Mea hvart skulle sådan fri - Logoch Bescärs-Utskottens Betänk anden. 347 het leda? Man hör ej lägga vigt pä det skälet, att sådant är stridande mot ägande rätt, sorn är helig; när man ej behöfyer mer än ett öga till att se, att just det man fnrclrar är detsamma. Ty när jag beröfvar min Medborgare hans Näring -— på hvilken han dock grundat sin hushållning, sitt inköp af Hus och sin ålderdoms bergning, så angriper jag hans Egendom. Må man besinna, att när men niskor trädde i Samhälle, så måste de uppoffra vissa delar af sin frihet. Thy förutan kan man ej tänka sig ett Samhälle, som förutsätter delning i Meborgare. Classer, så vida allmän ordning skall -bibehållas. I detta Samhälle bör alldrig någon hindras, att följa sina naturliga anlag i arbets-förmåga. Jag känner ock ingen Lag*! vårt I^and, som gör det. Men Samhället fordrar, att det sker i fastställd ordning. Några undantag för Urmakare, Målare, Snickare rn. fl. hvilka antingen i ungdomen blifvit hindrade att följa sina anlag, eller hvilkas naturs-anlag ej utvecklat sig förr än i 'mognare år, äga lika litet rättighet att stadga en allmän Lag för Näringsfrihet —*• som för Embetsmäns befordran, hvaruti visserligen ofta den skicklige, den till sysslan fallne får stå tillbaka för den oduglige. Att jordbrukets uppkomst genom Näringsfrihet skulle befrämjas, är visserligen en mycket förhastad calcul. Utom det först måste betänkas, att om magen stoppas för full, blifva de andra lemmarne oduglige till arbete: att genom fortsättning häraf magen förderfvas och öfverlastas med cruditeter, och att det slutligen blir hela kroppens öde att få en tidig upplös - 348 Lagoch Besviirs-Utshottens Betänkanden. ring; Så ber jag få veta, hvad Jordbruket skulle vinna med att äfven omfatta Handtverkerierna i sin påstådda vidd. Med den ringa kännedom jag har om Jordbruket, har jag fått den öfvertygelse!!, att det fordrar en hel Man.
Maj:ts nådiga bepröfvande vågar jag äfven underställa, huruvida Rikets Ständers bifall må begäras till befälhafvarens för ingeniör-korpsen gjorda anhållan om upphörande af den föreskrifna redovisningen i särskilda liufvudböcker af ordinarie och extra anslagen till fästningsbyggnader, hvilken uppgifves försvåra såväl bokföringen som öfversigten öfver de för samma behof anvisade medel; och hemställer jag slutligen i underdånighet, att alla här ofvan af mig åberopade utredningar och förslag må, till närmare upplysning om de begärda anslagen, varda till Rikets Ständers Stats-utskott öf~ vnrlemnade.” Enligt Statsrådets öfriga ledamöters underdåniga tillstyrkande, täcktes Kongl. i\laj:t i nåder förklara, att då, genom besparingar å de för öfningsläger afsatta medel, erforderlig tillgång för detta ändamål ännu funnes, Kongl. Majit icke ville vid denna riksdag af Rikets Ständer dertill äska något särskildt anslag; äfvensom och då, hvad angick den ifrågasatta tillökningen å anslaget för Krigs-kollegii utrednings-afdelning, tillgångar för de uppgifna behofven vore att påräkna dels i följd af den redan beslutade nedsättningen af 17,000 Ridr å beklädnads-anslagen för lif-gardes regementena, dels ock, om, såsom departements-chefens underdåniga hemställan innehåller och Kongl. Majit jemväl vore sinnad i nåder föreslå, Rikets Ständer medgåfvo, ej mindre att öfverskotten å anslaget till lifmundering för indelda armeen äfven finge användas för anskaffning af andra beklädnads-förnödenheter för nämnde del af armeen, än ock att utgifter till underhåll af de kommenderingar utur indelda armeen, som beordras till vården och försvaret af rikets fästningar, kunde anvisas på de å anslaget för durclimarch-kostnader befintliga eller hädanefter uppkommande besparingar, hvarigenom utväg bereddes att för tillfälliga behof af beklädnadseller utrednings-persedlar äfven kunna använda den del af allmänna besparingarne å riks-statens 4:de liufvudtitel, hvarmed, i brist af andra tillgångar, utgifterna för berörda kommenderingar hittills måst bestridas; Kongl.
Förordningarne den 1 Augusti 1805. §§ 53—56, och den 2 Mars 1819 innehålla, det enskilde jordegare icke må, utan dertill af Konungens Befallningshafvande erhållet tillstånd, svedja utom åker, äng och rätter beteshage, å sådan mark, som består af sandmo eller är bergaktig och stenbunden, vid bot af Fem R:dr; men att å Allmänningar, Boställs-, Kronohemmans och annan kronojord allt svedjande, utom åker, äng och rätter beteshage är förbjudet, såvida ej Konungens Befallningshafvande gifver der lof till, vid bot. för svedjande å ^allmänning 10 R:dr, å kronojord, utom bergslag, 5 R:dr, men inom bergslag 33 R:dr 16 sk., der markan beslår af sandmo eller är bergaktig eller stenbunden, samt 5 R:dr der marken icke är af sådan beskaffenhet, utan för skogens återväxt tjenlig. För olofligt svedjande å Kronopark och Gehäg botes 66 R:dr 32 sk.; och är, på sätt redan blifvit anmärkt, den, som genom svedjande å sandmo eller bergaktig och stenbunden mark sig förbryter, tillika pligtig att den svedjade marken med försvarlig gärdesgård förse samt i åtta år inom sådan hägnad bålla, vid 3 R:dr 16 sk. böter för hvarje år han sådant försummar; äfvensom marken vid samma bot ej får till bete användas. Man torde, utan fara för öfverdrift, kunna påstå, att den förödelse, våra skogar varit underkastade, till en icke oväsendtlig del är att tillskrifva svedjebränningen, hvars menliga följder uppenbarat sig synnerligasl i skogrika landsorter, såsom i Norrland, der också, på sätt af Konungens Befallningsbafvandes embetsb erättelser 28 Lagsamt Allm. Best - och Ekonomi-Utskottens Betänkande, Jf* 29. inbemtas, största aftagandet i skogs-tillgäng varseblifves.
Valet gäller för om förmäl da Riksdag, samt sådan urtima, som under tiden mellan ofvannämnda och dernäst följande lagtima sammankallas och som ej i nästföljande moment omförmäles; 2:0 då urtima Riksdag blif vit sammankallad af anledning, som nämnes i Regerings-Lönnens 5o, 5i, 52 eller 53 Valet gäller för den Riksdag, till hvilken kallelsen är utfärdad; 3:o då redan vald Riksdagsman, antingen före den Riksdag, som pä hans val närmast föijer, eller när kallelse skett till annan Riksdag, som han i kraft af samma val bivista bort, eller under Riksdag är med döden af gängen, eller af laga förfall är urståndsatt, eller på laga skäl af säger sig, att det erhållna uppdraget fullgöra, eller i följd af valets ogillande eller valbarhets förlust uppdraget måst frånträda. Valet gäller för återstoden af den tid, hvarå den afgångnes full magt lydde. §11. Röstlängder öfver de i Släder eller större Köpingar va/berättigade böra i April månad det år, då lagtima Riksdag inträffår, uppgöras af de tjenstemän, som mantalsskrifning förrätta, och hvilka fur sådant ändamål skola vara försedde med Stadens eller Köpingens sista uppskattningslängd. Hvar och en i Stad eller Köping för sin person skattskrif ven och derstädes valberättigad skall, så framt han icke vid nästföregående mantalskrifning eller, derefter, sist inom Mars månads slut hos den tjensteman, sorn röstlängden uppgör, af sagt sig valrättens utöfning i Staden eller Köpingen, och öfver den afsägelse uttagit bevis, i Stadens eller Köpingens röstlängd antecknas för den rösträtt, han i Staden eller Köpingen eger. Vill han der, med stöd af 3 §, föi■ rösträttens utöfning räkna sig till godo annorstädes inne - imf vern de lius, tomt, jord, bergsbruk eller minan lägenhet, eller idkande yrke, skall han inom ofvan sagde tid den afsigt anmäla och sitt anspråk styrka. Vill någon, som icke är i Staden eller Köpingen för sin person skattskrifven, derstädes, med stöd af 3 rösträtt, som han enligt 1 och 2 morn.
Bidderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stals-Utskoltet: l:o Kongl. Maj:ts den 18 dennes ankomna och på bordet lagda Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående utbetalning af innehållen och till Statsverket indragen aflöning för de under krigsåren 1806—1810 fångne ogifte officerare och under-officerare med vederlikar; 2:o Dito dito, angående sinnessjuke Löjtnanten vid Westmanlands regemente, Laurentz Georg Nicolas Lindbergs uppförande till pension å Allmänna Indragnings-staten vid erhållande afsked; 3:o Dito dito, angående afsöndring af jord från ryttmästare-boslället vid Skånska Hussar-regementet, kungsgården Sandby, för att till ny kyrkogård för Sandby församling i Vestra Göinge härad af Christianstads län användas; 4:o Dito dito. angående afsöndring af jord från f. d. sergeants-bostället vid Westgölha-Dahls regemente Lerdals stom, för utvidgande af Lerdals församlings kyrkogård i Elfsborgs län; 5:o Dito dito, angående uppförandet af en hufvudsakligen för Postverket Prot.-Utdrag den 22 April 1857. 301 afsedd byggnad å Kongl. Maj-.ts och Kronans intill Kongl. Operahuset i Stockholm gränsande tomt; tillika med de i ämnet nu afgifne yttranden; 6:o Dito dito, angående inlösen till Kronan af Landshöfdinge-residenshuset i Hernösand och uppbyggande af Landtstats-embelshus derstädes; 7:o Dito dito, angående uppförande af en ny byggnad för Riks-arkivet; tillika med de i ämnet nu afgifne yttranden; 8:o Dito dito, angående erforderligt anslag för tillbyggnad af Vetenskaps akademiens hus; 9:o Dito dito, om beviljande af ytterligare anslag för uppförande af nybyggnad vid allmänna Institutet för döfstumma och blinda; 10:o
SjömannasälLkapel, 0111 beviljande af eli anslag åt, till befordrande af de med sällskapet n(sedda ändamål. IL 5o5. XI. B. 188. XII. Å. .41. XIV. U. 346. XVII. A. 8. Sjöofficerare, angående forum för actioner emot. Se Forum. Skandinaviska naturforskare och läkare, om anslag för sammanträden af. VIII. B. 1483- A. 227. XXIII. E. iqo. Skaraborgs Län , angående enskiftet! derstädes. Se Enskiften. Skaraborgs Läns innevånare, om rättighet för dem, att lill knektestugors uppförande taga limmer på kronoparkei na Råda åsar och Ledsjömo m. fl. XXIII. B. 247. XXIV. A. 438. XXV. E. 28. Skattefi ifaetsdygnen vid masugnar, om tillökning uti. VI. B. 133. ( ) Skatteköp, om upphäfvande af Kongl. Brefvet derom af den 12 Juni i839. XXI. B. 581. XXIII. A. ttio. XXIV. Skaltläggningsmetod , om rättelse i förment oriktig tillämpning af den för Westerbotten gällande. XIII. Skeppsbvggerier, om afsättande af en fond för. XXV. B. 20. A. 84. Skeppsbyggnadsskolor. Se Navigalions-skolor. Skiftesstadgan, angående förändringar i. II. 342. R. 422- XII. Skinnarvrån, angående öfverlåtelse af kronoängen, såsom ersättning till kyrkoherdebostället i Vestra Tollstads socken, för en jord, sorn derifrån till kyrkogårdens utvidgande konime att upplåtas. II. 48 p HlR3o. VIII. B. 466. IX, 320. X. Å. 110. XIII. E. till. Skinskattebergs bergslags privilegier, 0111 upphörande af. XI. B. 188'. XII. 142. A. 282. XIV.
1849 att för oloflig bränvinsförsäljning böta 40 Ridr eller, i saknad af tillgång dertill, hållas 21 dagar i fängelse med arbete, dels ock den 29 i samma månad att för ett sår, tillfogadt annan med iifsfarljgt vapen, och våld mot Polisuppsyningsman i ena bot plikta 103 Ridr 16 sk. till treskiftes^ eller, i brist al böter, undergå 28 dagars fängelse vid vatten och bröd; samt den saklällde pa grund al dessa beslut, a länshäktet i Wenersborg blifvit afstrafläd från den 29 Nov. till och med den 27 December berörde år med fängelse vid vatten och bröd samt .idare irån sistnämnde dag till och med den 17 Januari 1850 med fängelse; så har jag, i anledning af K. Bfhdes i Elfsborgs län underlåtenhet att i Kongl. Göta Hofrätt begära — 11 — förvandling i ett sammanhang af omförmälte böter, hvarigenom den sakfällde emot innehållet af Kongl. Brefvet den 26 Maj 1827 och 11 punkten i Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, för brott som kunnat med böter försonas, i brist deraf, fått undergå bestraffning utöfver högsta kroppsplikt, förordnat åtal emot K. bemälte Bfhde, efter hvilket åtals utförande Kongl. Hofrätten genom utslag den 3 sistledne Februari, med förklarande, att då Landshöfdingen och Kommendören 1*. Sandelhjelm aflidit, åtalet, så vidt det honom rörde, kommer att förfalla, samt att den af vederbörande Landssekreterare gjorda hemställan om indragna Kämnersrättens i Wenersborg hörande i målet, såsom utan inflytande derå, ej kunde bifallas, sig hufvudsakligen utlåtit, att emedan upplyst och medgifvet vore, det K. Bfhde icke, på sätt ske bordt, då besluten rörande de ådömda böterna på en gång förekommit till verkställighet och den sakfällde till desamma saknat tillgång, hos Kongl.
St. att hos K. M. i 11 nd^ anhålla, att för hvarje sådant arbetsföretag, der det icke är bestämdt att ortens innevånare böra lemna något bestämdt bidrag, K. M. i alla fall täcktes bestämma det efter sig företeende omständigheter. Således, i händelse orten kan billiglvis komma att gifva mera än Sloramirals-embetets 3:dje afdelning vitsordat, så lärer, enl. R. St:s rind. hemställan, K. M. icke underlåta att bestämma det. Hr von Hartmansdorff: Om det tillåles mig besvara hvad sorn anföres emot min mening, så får jag för R. o. Ad. förklara, det jag befarar, att derest icke R. St. antaga något minimum såsom det yttersta villkoret, hvarunder sådana bidrag beviljas; så kan det komma derhän, att hvarje ort förklarar sig så fa t tig och eländig, att hon ingalunda kan något lill företaget bidraga, om icke kanske med några dagsverken på röken, såsom här är uppgifvet. Efter någon jemkning i conlra-propos:us lydelse, förenade R. o. Ad. sig om att godkänna följande voter:s-proposition: 12 II. 33 a58 Den aa Mars c. ro. Den som oförändradt l>iFaIler StatsUlskts förslag i ^;de punkten af afdelningen ang:de vattencommunicalioner uti StalsUtskts utlåt. N:o 435 lit!. C., voterar )a; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, bifalles detta förslag, med villkor, att ortens innevånare, till fullbordande af ifrågavar. upprensningsarbete, bidraga med en tredjedel af kostnaden, vare sig genom arbete eller i penningar. Efter voteringens slut, befunnos röslerne Lafva utfallit, som följer: Ja — 2^. Nej — 36. 8:de punkten. Denna punkt Lief af R. o. Ad. bifallen. 9: d e punkten. Hr von Hartmansdorff:
Län torde väl ganska sällan inträffa ; men örn ett medium taues af de qvantiteter UndsäuningsSpanmål , som tillförene blifvit i Länet utlemnade , synes det ständige UndsättningsLagret böra blifva omkring 8,000 Tunnor Spanmål , hvartill ock Ma gazins-utrymrne bör vara att tillgå. Emedan Gefle Magazin ligger i ena ändan på Länet , har Directionen alltid mäst hafva serskildte upplag i Hudiksvall och Söderhamn. Till dessa upplag hafva dels hyrda Lägenheter , dels Allmogens i Norra och Södra Helsingland egne Magazin måst begagnas , under serskilde Extra Redogörares vård. Alla nu upprepade orsaker hafva förmodligen vallat, att flere Riksdagsmän under nu pågående Riksdag gjort motioner om Magaziners anläggande i Gefleborgs Län; Och om förenämnde Allmogen tillhörige Magaziner , hvaraf det i Söderhamn , för Södra Helsingland anlagde, kan efter uppgift inrymma 800 Tunnor Oriad , eller 1,000 Tunnor Riad Säd , och det å Håsta Udde vid Vestra ändan af HudiksvallsFjerden belägne, för Norra Helsingland anlagde, skall intaga 694 Tunnor Oriad, eller 1,044 Tunnor Riad Spanmål, få, såsom hittills medgifvits , begagnas Transport 30,000 *,00G 12,000 144,300 Nu befinteligt Magazins-utrymme. Summa Magazins-utrymme. För Oriad Säd. För Riad el. torkad Säd, För Oriad Säd. För Riad el. torkad Säd. Transport Tunnor. Tunnor. V ■ ' ■ » Westerbottens Län . Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHAM TILL SAMTLIGA RIKS STÅNDENS PROTOKOLL VID LAGTIMA RIKSDAGEN i STOCKHOLM ÅREN 1865 OCH 1866. FJERDE SAMLINGEN. IsiL Afdelningen: Stats-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betänkaoden. ANDEA BANDET. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. 1 NiO 66.
Anckarsvärds förslag till en allmän militairupfostran, äger Den 2 Mars f. m. 69 visserligen en stor förtjenst och skulle mycket bidraga att lätt och på kort tid sedermera kunna dana en till Beväringsåren hunnen yngling; om man till en början endast kunde upmuntra målskjutning ibland allmogen, såsom det sker i Hanover, der hvarje by, på viss tid och vissa dagar om sommaren, skjuter till måls på taflor, sorn sedermera, sönderskjutna, uppsättas såsom prydnader på deras hus, vore det redan af väsendtlig nytta. Jag bör icke förbigå, att i största korthet nämna något om det så kallade Centralförsvaret och Yanäs beprisade fästning. Det borde visserligen vara tillräckligt att häruti förena sig med Friherre Anckarsvärd, som, efter mitt begrepp, med en så riktig militairisk blick genomskådat detta mililairiska irrbloss; men jag måste utbedja mig, att få tillägga några ord rörande det förstnämda, eller det så kallade Centralförsvaret, denna höglärda benämning, som jag nästan ingenstädes finner vara använd, såsom här till ett helt rike, utan endast lokalt till det landskap eller den provins, hvaruti arméen står och skall agera emot fienden. Det blifver en märkelig skilnad i resultat, emellan att vilja använda detta försvar till förra eller senare fallet. I det senare, nemligen, då fråga är om en provins, lemnäs endast en liten landsträcka i fiendens händer, och som, efter en enda vun - 7Q Den 2 M a r s f. m. nen batalj, vore återtagen, I förra fallet deremot, och i synnerhet det här ifrågavarande, lemnäs flere och de bördigaste provinser i fiendens våld, hvilka kunna kosta oss io vunna bataljer för att åter-eröfra, och som säkerligen lemnades oss, härjade och utplundrade till den grad, att det fördrades flere sekler, innan de kunde åter re* pa sig; ty sådant sker icke så lätt i Sverige efter ett dylikt krig.
En europeisk brytning kan i hvarje ögonblick inträffa; jag frågar Hr Hjerta om han eller någon annan på detta rum kunde förutse att år 1854 en sådan opinion här i landet skulle uttala sig, som villo drifva regeringen till att oförberedt börja krig med grannen i öster. I hvilken ställning befann sig väl då regeringen? Det var för densamma omöjligt att i rättan tid uttala sig mot Ryssland, och skulle den ändock hafva gjort det, hade Sverige i och med detsamma risquerat sin hufvudstad. — Vi böra derföre vara tacksamma mot Frih. Sprengtporten som genom denna motion sökt att försätta Sverige i en mera fri och oberoende ställning vis-å-vis den östra grannen. Måhända borde jag icke, men kan dock ej underlåta att göra anmärkning mot StatsUtsIcs Betänk., genom hvilken anmärkning jag äfven får tillfälle att ådagalägga Stockholms militära vigt, hvilken efter min öfvertygelse, lika stor ant. Stockholm är befäst eller icke, likasom Åreskutan t. ex. är af lika Ulen militärisk vigt i hvilketdera fallet. Hela skillnaden är att så länge Stockholm kan försvaras, så länge lutar dess militära vigt lill fördel för försvararen, men att deremot ju förr det lian upgifvas, ju mera lutar den till förmån för de anfallande. Det har blifvit sagöt att en större befästning skulle uptaga allt för stor del *f den activa arméen.
Svenskt sjöfolks understöd och hemförskaffande, dels ock det genom Kongl, brefven den 14 September 1843 och den 6 Augusti 1858 å Handelsoch Sjöfarts-fonden till Kongl. Kommerse-kollegii disposition anvisade årliga anslag af 2,000 Riksdaler, att användas till ersättande af sådana bevisliga utgifter för Svenskar, hvartill Konsulerne, antingen i anseende till utgifternas beskaffenhet eller svårigheten at.t derå anskaffa fullständiga verifikationer, ej äro, enligt förut gällande föreskrifter, berättigade till godtgörelse af allmänna medel; varande dessa räkenskaper, af hvilka särskilda utdrag härhos bifogas, äfvenledes i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning. Vid revisions-årets slut utgjorde behållningen å forstberörda anslag 5,772 R:dr 29 öre, hvaraf likväl 5,698 R:dr 38 öre voro förskottsvis till Konsuler utbetalde, om hvilka medels indrifvande från vederbörande rederier Kongl. Kommerse-kollegii Advokatfiskals-embete fått sig uppdraget att besörja. Behållningen åter å det sednare anslaget uppgick vid samma tidpunkt till 135 R:dr 45 öre, sedan, på grund af Kongl, brefvet den 21 Januari 1859, af Handelsoch Sjöfarts-fondens medel blifvit till Kongl. Kommerse-kollegium utbetaldt ett belopp af 850 R:dr 80 öre, hvarmed Konsulernes år 1858 bestridda utgifter för Svenske undersåter öfverstigit det för samma år anvisade anslag. Revisorerne, som funnit räkenskaperna öfver samtlige ofvannämnde fonder och medel vara ordentligt och med redighet förda, hafva vid granskningen deraf icke funnit anledning till någon anmärkning; och äro uppgifterna rörande de i Rikets Ständers Bank vid revisions-årets slut innestående behållningar genom vederbörliga attester styrkta. Säkerhetghandlingarne för de utur fonderna meddelade lån hafva, vid af Revisorerne anställd inventering, befunnits ordnade med synnerlig omsorg och säkert förvarade.