Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers Stats - Utskotts Betänkande, angående Assessoren Tinnerholvis underdåniga ansökning, om eftergift af en yppad och honom till ersättning ålagd brist tit i dess hafde Uppbörd af Charta? Sig i 11 atte Medel. Sedan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Jönköpings Län, på sätt dess bärhos i afskrift, sub Den 3 Juli. M3 suTj Litt. A., bilagde Utslag, af den 18 Maj 1814, innehåller, ålagt förre Lands-Kamereraren der i Uänet, nu Uands - Karnereraren på Gottland, Assessorn C. F, Tinnerholm, att ersätta en uti den af honom om händér hafde Chartae-Sigillatse-Medels Uppbörd för år 1811, yppad ballarice, star 300 B:dr K:co-; så har bexnälte Assessor och Uands - Kamererare, uti till Kongl. Majit ingifven och härhos, sub Litt. 3., bilagd, underdånig supplique, anhållit om Nådig eftergift och förskoning från den honom å* dömde ersättning af nämde balance ; och sedan. Kongl. Majus Befallningshafvande i Jönköpings Uän , på Nådigste Befallning häröfver afgifvit dess härhos, sub Litt. C. bilagde underdåniga Utlåtande, har Kongl. Majit, under den 31 sisth Maj , i Nåder öfverlemnat dessa handlingar till Biksens Ständers Stats-Utskott, att om den sökte eftergiften hos Biksens Ständer an-, mälan göra. Efter hvad handlingarne utmärka , skall Assessoren och Uautis-Kamereraren Tinnerholm, af sjukdom hindrad, icke sjelf förrättat BandsKamererare-tjensten den tid ifrågavarande balance tillkommit , och således dertill icke varit vållande.
Den utredning, som, efter hvad bemälda nådiga Skrifvelse utvisar, Förvaltningen af sjöärendena lemnat rörande roteringsbesväret vid indelta roterade infanteriet och roterade båtsmanshållet, ådagalägger jemväl, på sätt Kongl. Maj:t erinrat, att rotehållarne vid det förra, oansedt den vid sednaste riksdag dem beredda befrielse från allt bidrag till soldat-beklädnaden, ändock jemförelsevis ännu äro vida mer betungade än rotehållarne vid det sednare, derföre Kongl. Maj:t ej heller funnit skäl att föreslå Rikets Ständer beviljandet af någon eftergift i redan stadgade beklädnads-skyldighet för båtsmans-roteringen i allmänhet. Vid detta förhållande anser sig Utskottet böra hemställa, det motionen ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 19 Juni 1860. Sammansatta Statssamt Allm. liese.- oeh Ekon.-Ilskds \Jlåtande A.o IT. 3 JX:o 1? Ank. till Exp-Utsk. den 20 Juni 1860, kl. 6 e. m. Utlåtande, i anledning af erhållna äterremisser ä Betänkandet l\:o 3, i fråga om anläggande af en fyr å klippan Bonden, om anslag till fyrfartyg vid Sydostbrotten och vid liallegrundet, m. m. Utaf ofvanberörda Betänkande har lista punkten, deruti Utskottet förklarat sig för närvarande förhindradt att till anläggande af en fyr å klippan Bonden tillstyrka bifall, blifvit af Vällofl. Borgare-Ståndet återremitterad, men af de öfriga Stånden godkänd; 2:dra punkten, deruti Utskottet afstyrker bifall till utläg gandet af ett fyrfartyg vid s. k. Sydostbrotten, bar af Högloft. Ridderskapet och Adeln samt af Borgare-Ståndet blifvit återremitterad, men af de öfriga två Stånden gillad; och tredje punkten, deruti Utskottet förklarar sig förhindradt att tillstyrka bifall till förläggande af ett fyrskepp vid det s. k.
Moreau Christophs nyligen i Svensk öfversättning utkomna ”framställning af Penilentiärsystcmet,” och D:r Hagdals förtjenstfulla arbete: ”Om Europeiska fängelser,” hvarigenom den argumentation, som Philadelphiasystcmets vedersakare velat hemta från detta systems menliga inverkan pä fängarnes pbysiska helsa, hell och hållet förfaller. Men, säger man, låt då vara, att fångens kroppsliga helsa inom ensamhetsfängelsel löper mindre fara, än inom hvarje annat, så återstår dock det ännu vigtigare inkaslet: ensambelsfängelset föranleder sinnesrubbning hos de dermed bestraffade; och man vill på detta förmenta förhållande grunda den absoluta förkastelsedoinen öfver delta staftsystem. Ar detta en sanning? — Pensylvaniasystemet, hemlande sitt väsendlligaste företräde framför hvarje annat straffoch fängelsesystem derifrån, att genom ensamheten brottslingens tankar måste riktas på hans föregående vandel och dymedelst hos honom ånger och allvarlig före - 220 Den 28 April. sats till bättring väckas, kan visserligen icke undgå att i månget fall lifligt afficiera den sålunda åt sina hjertfrätande betraktelser, ostördt öfverlemnade fången; och man har på förutsättningen att denna verkan af ensamheten lätt kunde stegras till vansinne, grundat påståendet, att ett länge fortsatt fängelsestraff af denna beskaffenhet, i större proportion än hvarje annat, hos fångarne framkallar sinnessvaghet. Men äfven här lala fada, och förhållandet visar sig då icke så farligt som det af systemets motståndare uppgifves.
Särskilda lärareanstalter af nämnde beskaffenhet voro således alldeles öfverflödiga, helst andra läroämnen, än de, som ingingo i den filosofiska graden, icke klefve föremål för seminarii-undervisningen, hvartill komme, att seminariikursen svårligen kunde undgå att, till mehn för de studerande, förlänga studiitiden, likasom den måste inverka störande på den frihet, som utgör ett af universitets-studiets förnämsta företräden. — Men det vore emedlertid icke bristen i gradual-bildningen — om sådan verkligen kunde befaras •— som företrädesvis behöfde fyllas. Af vida större vigt vore att, såsom Rikets senast församlade Ständer uti sin underdåniga skrifvelse jemväl antydt, lärarekandidaterne bereddes tillfälle att förskaffa sig nödig kännedom om grunderna för ynglingens ändamålsenliga uppfostran och ledande på kunskapens bana, i hvilket hänseende utan tvifvel i lärare-bildningen i allmänhet förefunnes en ganska stor brist, hvars inflytande på lärjungarne ofta gåfve sig tillkänna och hvars afbjelpande derföre vore högst önskvärd. Af dessa uti anförandet fullständigare utvecklade skäl har motionären, jemte hemställan att ifrågavarande nådiga Proposition icke måtte af Rikets Ständer bifallas tillika föreslagit att, i mera öfverensstämmelse med Rikets senast församlade Ständers i ämnet uttalade åsigter, vid universiteterna måtte upprättas lärostolar, i pedagogik, med syftemål, att under lärarekandidatens studiitid bibringa honom erforderlig kunskap om lagarne för undervisnings meddelande.
— Mot denna kalkyl kan anmärkas, alt deri upptagits myckel, som fortfarande kommer alt gå sjöledes; men delta molväges tillfullo: dals deraf, all Upsala stad är i jemt tilltagande, så all folkmängden, som är 1840 var (i,219, nu är omkring 9,000, samt enskildas egendomar, år 1840 för bevillning värderade till 1,082,008 R:dr 10 sk., sistlidet är upp>kallals till 2,074,047 R;dr 4 sk. Banko; dels deraf, all, sedan jernvägen fullbordats, trafiken mellan Upsala och Stockholm, enligt hvad erfarenheten efter jernvägars byggande annorstädes bekräftat, kommer att betydligt ökas, och slutligen mångdubblas; dels oek deraI, all denna tillvext *) Under denna kalksI Önnes följande anmärkning: »Allmogen mod egna oell andras särskildt legda dragare fraktar trö, säd, laggkärl odi snickeri-arbelen» (mest lill Stockholm) »köprnnnnavaror liela vintern saint egna husbehofsvaror» (från Slockholm). 74 Bil. till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 62. skiill iin vidare betydligt tilltaga genom jernvägens utsträckning ål norr eller vester, då på Upsala-Slockholuis-vägeu kommer ytterligare en mängd passagerare och varor från Gefle eller Sala, Dalarne och liela Norrland. All sådan förökning i trafiken skall på banan mellan Slockholm och Upsala inträffa, är desto säkrare, sorn en mängd föräldrar, anhörige och målsmän lill de vid Upsala universitet och större skolor studerande säkerligen komma ali der göra tätare, flir ynglingarnes sedliga värd nyttiga, besök, samt de studerande skola oftare vistas hemma under ferierna.
Gr. von Rosen, Axel August Gustaf. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af två ledamöter i Allm. Besv.- och Ekon.Utskit, efter N:o 99, Gr. Wrangel, fullm. Hr Nordenfelt, Enar, och N:o 1955, Hr von Oelreich, Sten Alarik; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 120, Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik; „ 9, Hr Ulfsparre, Sigge Bogislaus. Föredrogs och företogs punktvis till afgörande Bevi!ln.Utsk:ts den 12 dennes bordlagde Mern. N:o 39, med förslag till voter.- propos;r i ani. af RiksSt:ns olika beslut i afs:de å förändrade föreskrifter om allm. bevillningens utgörande, samt ang;de mantalsoch skattskrifningarnes förrättande. H. X. 11 162 Den 15 September f. m. l:o Förslaget till Bevilln.Stadga. Utsk:ts yttrande rörtde ingressen till stadgan. Lades till handlingarne. § 2. Utsk:ts förslag till voter.-propos. N:o 1. Hr Printzensköld, Carl: För min del tror jag att Bevilln Utsk:t i detta afs:de icke iakttagit grundlagens bestämda föreskrift, då det framställt en voter.-propos. sådan som den ifrågav:de. Det har nemi. gjort det omöjligt för R. St:r att fatta sitt beslut till en del i öfverensstämmelse med BorgareSt:ts och till en del med R. o. Ad:ns samt Presteoch BondeStms mening. Dessa sednare 3:ne Stånd hafva beslutat att bevillning för fast egendom skall utgå för jordbruksfastighet med tre öre för hvarje fulla Etthundra rdr af upskattningsvardet och för all annan fastighet med fern öre för hvarje falla Etthundra rdr af samma värde. BorgareSt:t deremot har bestämt bevillningen till fyra öre för all slags fastighet för hvarje fulla Etthundra rdr af upskattningsvardet.
Man kan nemi. tänka sig, att, inom en så mångtalig Styrelse, tankarne kunde blifva olika i stora politiska frågor jemväl emellan de Svenska ledamöterna. Vi känna huru det vanligtvis tillgår makteVna emellan, och huruledes de hafva sina ömsesidiga ombud, som behandla de ärenden, söm röra Staternas förhållanden till hvarandra. Vi veta att en främmande Minister har tillträde antingen till Konungens person, eller till Hans Utrikesminister, och denne sednare har då alltid lätt alt öppna en underhandling med den förre. Han känner sin Herres tänkesätt och kan derföre lätt för desamma ansvara, hvarigenom hans ord har betydelse. Men han befinner sig i en helt annan ställning, om han sitter i ett tjugumannaråd. oller i en styrelse, om ock blott af 8 personer; han representerar då blott en tjugondedel eller en åttondedel af Regeringen, och hans ord hafva ej mera samma vigt hos den främmande maktens ombud. Tron J väl, mine Hrr, att. vid sådana tillfällen som dem vi nyligen uplefvat, Kabinetterna i Petersburg, London, Paris. Köpenhamn eller Wien skulle vilja hafva att göra med en Regering, sammansatt på detta sätt? Hade vi kunnat komma till stånd med någonting, om vi hade haft en Regering, som varit så talrik, och i spetsen för hvilken icke stålt en Regent? Jag tror det icke! Tron J väl, ali man under dylika förhållanden, med en sådan cerberiskt månghöfdad Styrelse, hade kunnat möta de stora hinder, som upstodo vid erkännandet af vår neutral itets-förklaring, elier häfda den ställning, som vår Regering då intog, så framt vi icke haft en Konung i spetsen för styrelsen? Tron J likaledes, mine Hrr, att vi under en dylik Regering hade kunnat tillvägabringa en sådan traktat, som den vår Konung i November 1855 ansåg sig böra sluta till tryggande af tvenne nationers framtida sjelfständighet och lugn? Jag tror således, att man måste erkänna, att det är bäst, då man kan undvika en sådan Regering.
Man må kalla dessa tänkesätt för revolutionära, men ds äro just inotsattsen, och våldför-’ blifver alltid, hvad det är. De, som lida derigenom, måtte i ett fritt samhälle åtminstone äga rättighet att omtala det, och beklaga sig, Hvad framtiden beträffar synes det icke vara fruktansvärdt, att Bolaget kan tillvälla sig något utöfver hvad Kongl. Maj;t och Riksens Ständer, såsom samhällets högsta myndighet, beviljat. Men i händelse Bolaget skulle kunna göra sina anspråk gällande inför Domstol frågar jag, om det vore Riksens Ständer värdigt, att nu på den 582. Veu 15 Octoler f. m. förhand vilja aftvinga Bolaget ett löfte, att icke inför Domstol yrka sia lagliga rätt* Jag frågar ock hvartill ett sådant löfte skulle tjena. Ty om Bolaget ej kan uppfylla sitt åtagande: hvad skola val Riksens Stander göra? Skola de utmäta den Egendom Bolagets ledamöter personligen kunna äga? och lämna Canalen ofullbordad? Hvad vunne Riket på dessa våldsamma åtgärder? Jag tror således att då Riksens Ständer hafva sig öppet att granska de anslagna medlens behöriga förvaltning, äga de den säkerhet, som på förhand kan begäras. Hvad slutligen redactionen beträffar instämmer jag med Herr von Hohenhausen deruti, att anslaget bör kallas lönebidrag. Herr Hjerta: Jag har begärt ordet, i anledning af den redäctionsförändring Herr von Hohenhausen föreslagit. Det namn Utskotten hafva ansett böra gifvas åt bidraget, är en product af den öfvertygelse, sorn intill denna dag varit inonf alla Stånden rådande, att nemligen Götha Canal icke kan directe ärsätta de på den samma använda kostnader. Deremot har det ej undfallit Utskottens uppmärksamhet, att företaget indirecte kan återgällda de summor, som dertill åtgått, genom betydliga fördelar för allmänna rörelsen i en framtid ; och Utskotten hafva derföre tillstyrkt Riksens Ständer vid denna Riksdag, att, i stället för lån från Banken, göra anslag till Canalens fullbordande. Jag ber att få fästa uppmärksamheten på skilnaden emelian, då man har hopp, att få en utgift contant ärsatt, och då Den 15 Octoher f m '.
Lägges nu härtill att ibland förenämnda 59 personer finnes en, som genom arf kommit i besittning af sin egendom, att en annan är ett fruntimmer, som är född svensk undersåte och nu enka, ehuru hon till följd af sitt giftermål med en engelsman uptagits såsom utlänning; att några synas hafva kommit i besittning af deras innehafvande egendom före den tid, då, såsom ett vilkor för besittningsrätten, är vordet föreskrifvet att man dertill skulle hafva K. M:s Nåd. tillstånd; samt ändtligen att andra ännu sakna ett sådant tillstånd, så torde lätteligen inses att saken ej hittills på långt när tagit någon för samhället vådlig utsträckning, lika litet som något sådant inträffat under de förflutna århundraden, under hvilka ingen kontroll häråt egnats och inga hinder emot fastighets-försäljningar till utlänningar varit upställde, men landet deremot af utlänningars inflyttning och deras kapitalers användning inom landet skördat obestridliga fördelar för utvecklingen af såväl bergsbruk som andra näringar, likasom det genom detta åt nämnde utlänningar lemnade fria tillträde till vårt fria land lyckats tillegna sig mången för insigter och duglighet utmärkt personlighet, hvilken sedermera, genom den nytta han gjort sitt nya fädernesland, och den glans, som han genom ett berömdt namn sökt i sin mån öfver detsamma sprida, återgäldat den tacksamhetsskuld, hvaruti han kommit, derigenom att han blifvit inom landet emottagen. Anmärkningen i 3:dje punkten afser det förhållande att, såsom orden lyda, StatsEådet tillstyrkt K. M. att, utan E Stms hörande, förordna att en jordrymd af tillsammans 8 Tunnland 13| Kappland finge från en kronopark tills vidare uplåtas till disposition för en angränsande, otillräcklig mötesplats. För att motivera anmärkningen i denna punkt har Utsk. åberopat ej endast 77:de §:n Keg:sF:n, utan äfven hvad E. St:r i underd. skrifvelse d. 20 Dec. 1823 yttrat i afs. på kronoparkernas vård och skötsel.
Enligt denna plan, som uti det den nådiga propositionen bifogade stalsråds-protokoll öfver Sjöförsvars-ärenden af den 13 November förlidet år finnes närmare utvecklad, erfordra dessa arbeten, förnämligast afseende fullbordandet af under byggnad varande krigsfartyg, förändring af 3 linieskepp till fregatter, anskaffande af 12 ångbogseringsfartyg samt 6 bombkanonslupar jemte diverse andra mindre nybyggnader och kompletteringar, en kostnad af 2,308,407 r:dr, äfvensom förseendet af dessa och de krigsfartyg som fortfarande skulle bibehållas, med fullständiga krigsförruder <&c. ytterligare kräfva en summa af 1,536,730 r:dr 6 sk. eller tillsammans 3,845,137 r:dr 6 sk. Berörde, under närvarande förhållanden för krigsmaterielens iståudsättande i främsta rummet, oundgängliga arbeten och kostnader har Kongl. Maj:t ansett böra fördelas på 15 år, dock så att fartygen och någon del af förråderne redan under de första 10 åren blifva kompletterade; varande i öfverensstämmelse härmed omförmälde plan uppgjord och enligt hvilken behöfves en summa för år, att genom extra anslag anvisas, af 272,645 r:dr; hvadan ock Kongl. Maj:t äskat af Rikets Ständer, att för detta ändamål måtte, utöfver det Bih. till R. St. Fröt. 1S50 §r 1851. 4 Sami., 1 A/d., 2 B., 11 Hält. 1 % Slals-Ulskotleis LH låtande, xV.-o 162. anslag, som på ordinarie slat beviljas, anvisas ett belopp af 272,000 r:dr årligen, att i 3:ne år utgå med tillsammans 816,000 r:dr. Ordnandet af Sveriges sjöförsvar på ett med landets läge och tillgångar öfverensstämmande sätt har länge utgjort föremål för så väl Kongl. Maj:ts som Piikets Ständers uppmärksamhet.
Näl ingarne framför al k uppmuntras, och deremot hågen genom lämpliga anstalter ledes från handelsyrket, uti hvilket Judiska Nationen hittils här i Biket förnämligast deltagit, förenämnde vilkor synes nu i afseende på de Judar, som hädanefter hit inflytta, böra så litet, sorn möjligt är, göras betungande för personer, hvilka sig anmäla om tillstånd att idka Manufacturer, handtverk och slöjder, samt följaktligen storleken af det capital, som en inflyttad Jude bör visa sig äga, bestämmas efter beskaffenheten af den rörelse han åstundar utöfva, så att summans belopp blif-ver störst för dem, som vilja drifva handel, mindre för dem, som anlägga Fabriker, och mindst för de personer, som upprätta egna verkstäder till handtverkeriers bedrifvande, och hvilka, då de äga pröfvad skicklighet i sin slöjd, ofta kunna, äfven utan förmögenhet, blifva af stor nytta för det allmänna; äfvensom Utskottet ansett den Jude, hvilken i egenskap af handlande eller Fabriksidkare sig här etablerar, ej böra förmenas att Den 8 Juni. 265 att derifrån kunna på flera händer spridas; ocii sorn i religiéust afseende någon betänklighet ej synes förekomma emot upphäfvandet af detta förbud, hvilket ej står att förena, hvarken med tidehvarfvets upplysning eller med Rikets oeconomiska fördelar, så anser Utskottet anledning vara att härutinnan tillstyrka den ändring, att skiljaktighet i antagna Lärosatser ej må medföra hinder för personer af den ena eller andra Trosbekännelsen att med hvarannan hygga ägtenskap, enär dervid fästes det vilkor, att de Barn, som af sådana föräldrar födas, böra uppfostras i den Evangeliska Lutherska Religionen, oell hvarigenom en slik tillåtelse skulle leda till gagneliga följder för både Kyrkan och Staten. Under tillämpning af dessa grunder får Utskottet vördsamt tillstyrka Riksens Höglofl. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Constilutions-UlsliOUets Memorial, N\o 38.
Dessa nya prof på den qvicke anekdotberättarens lätt löpande penna, i handskrift befintliga i universitetsbiblioteket i Helsingfors, äro intagna i det i dessa dagar utkommande nya bandet af Svenska hofvets och aristokratiens lif.j egendomliga. forhållandet att en dynasti, som sjelf då så nyligen utgått ur skötet af den obemärktaste samhällsklass, lät sig angeläget vara att begagna den nya telningen till medel att, om möjligt, hos undersåtarne injaga en slafvisk vördnad för royautén och dess emblemer. Tydligen var ceremonielet uppgjordt af Karl Johan sjelf, som på detta falt visade sig nära nog såsom Gustaf lll: s öfverman. Ur bestämmelserna vid h. k. h. hertigens af Östergötland, n. v. konung Oskar II: s dop utplocka vi några punkter som torde intressera våra läsare. Till faddrar bjöd hans maj: t märkvärdigt nog, rikets då församlade ständer en gros, om hvilken utmärkelse dessa blefvo underrättade genom tvänne öfverste kammarjunkare, som begåfvo sig till ståndens plena i en med sex hästar bespänd kongl. vagn. Döpelseprocessionen, anförd af pager med hvita vaxljus, upptog icke mindre än 31 särskilda grupper. Den 12: te i ordningen bestod af det kungliga balnet, buret på ett hyende af drottningen, understödd af tvänne excellenser, grefve Curt von Stedingk och grefve Mathias Rosenblad, samt uppvaktad af grefvinnan Aurora Brahe, hvarjemte grefvinnan Sofia Adelsvärd, grefvinnan Ebba Piper, grefvinnan Jaquette Gyldenstolpe, grefvinnan Sofia Lewenhaupt, grefvinnan Augusta Mörner och friherrinnan Ulrika Lager-bjelke uppburo ändan af hennes maj: ts släp. Det kungl. barnet uppvaktades af hofmästarinnan Christina Taube, och släpet af barnkläderna uppbars af kronprinsessans kammarfröken grefvinnan Mariana Lewenhaupt och hoffröknarna friherrinnan Mariana Ruuth och fröken Karen Anker.
N.o 26. 27 del af de Allmänna bidragen, enär ett slikt beslut skulle nästan innebära, att det öfriga landet må lemnäs åt sitt öde, sedan Hufvudstaden och dess närmaste omgifning, för sina behofs fyllande , uti ifrågavarande afseende medtagit den betydliga Summan af öfver 200,000 R:dr Banco; utan vi taga oss friheten med denna serskilda Reservation ödmjukast fasta Rikets Högloft. Ständers uppmärksamhet derpå, att, om än ej lika betydliga , dock tillräckliga medel måste beredas för fortsättning uti orterne, efter en gång antagen plan, af de större Corrections-inrättningarnes fullbordande, till vinnande i möjligaste måtto af det för hela Landet dermed afsedda gemensamma goda ändamål. Och det måste dock i alla fall medgifvas, att, om än de betydligaste förbättringsanstalter ej kunna annat än efterhand tillvägabringas, böra dock de nödvändigaste ej å något ställe uppskjutas, och minst serskilde fonder, en gång tillhörande serskilde orters Inrättningar, dragas ifrån dem till Hufvudstadens , hvilket dock här är fallet, enär, enligt hvad den Kongl. Propositionen uppgifver, till de 2tne nya Corrections-inrättningars i Hufvudstaden bekostande användts, utom öfverskottet å anslaget till f* d. Stockholms Correctionshus a£ R:dr 39,700, samt hela behållningen af Arbetshusfonden, R:dr 7,459: 34. 3., som är en gemensam fond för alla Rikets Arbetshus, 28 Slatssamt Allm. Besv.o. Oec. Utsk. Uti.N:o 26. serskildt den behållning, som funnits 5 anslagen för Götheborgs och Norrköpings Spinnhus, uppkommen under en tid, då fångantalet derstädes var mindre betydligt, utgörande R:dr 11,201; och hvilket förhållande väl mest möjligen torde rättfärdiga så väl vår motion, sorn denna Reservation, hvilken vi sluta med den ödmjuka hemställan , att Rikets Högloft.
Denna princip har grundats pä den erfarenhet, att krig ej göreS för att mörda menniskor, utan man dödar mcnniskor under krig, för att intaga Landet, och, att tala som Militär, för att winna fältet. Utskottet har i sikt förslag, till anskaffande af del utgående FörstärkningSmanffapek, sökt bibehålla samma princip, och endast i nödfall föreslagit lottning. Man kan ej med andra stal wederlägga besia sanningar, än genom päkEande af nödwändigheten och behofwct af andra utwägar, än de hittills nyttjade, och af besia, olyckligtw!S, nu mera oemotsägliga stäk,'mäste jag äfwen medgifwa, att uti wart fattiga Land, en utskrifning, i kvädans stund ej kan undwikaS. Men dä märt Land är sä folkfattigt, är det sä mycket mera nödigt, att pä allt möjligt sätt, söka förekomma de uvpoffringar af folk, som undre ett krig, alltid äro osiikjaktige frän sam - Dsn 13 April. 44 d sammandragande och anwändandc af stora oöfmade folkmasior. Der ar wida bättre akt minsta utskrifningen till 30,000 nian, och täta densamma ärligen exercera corn, pagnie-wis, i4 dagar, och derunder, af landets inncwänare underhallas, samt nyttja egna kläder. Hwarje erfaren Militär lärer medgifwa, att en sädan förstärkning af Armäen, ar mer att påräkna, an 20,000 ruan, som ej kunna föra gewärer, eller kanna det minsta af fälttjensten. En campagnes utgäng beror ofta pä sörsta krigs-operation. Fär fienden i början fram, gäng och fast fot i landet, sa ar der en högst olycklig tid för öfningen af de Utstrifne, dä fienden begagnar sina fördelar, hwilka ej utan större förluster honom kunna fräntagas. Deremot om sörsta anfallet kraftigt kan rustas och afflns, sä får fienden widkannas nämde stvä, tigheter, och krigstheatern kunde med fördel flyttas i desi egit land.