Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Enligt det hos Borgare-ståndets herrar elektorer denna dag hållna och nu upplästa protokoll, voro valde till ledamöter uti Konstitutions-utskottet: Herr Brink, 'Rprcr „ Ekholm, „ Thorn, „ Billström j „ Sundler. Stats-utskottet: Herr Schartau, „ E. G. Lindström, 6 Prot.-utdrag den 29 November '184 Herr Waern, „ Walley, „ Kock, „ P. H. Lindström, „ Erikss on. „ Norin, „ Wedberg. Bevillnings-utsko ttet: Herr Westin, „ Bergvall, „ Murén, „ Sjöstedt, „ Embring, „ Tauson, „ Akesson. „ Gullström, „ Tjernberg, „ Fahlcrantz, „ Bjuhr, „ Rhodin. Banko-utskottet: Herr Gråå, „ Almgren, „ Bergman, „ Lagergren, „ Östberg. „ Palander, „ Gillberg, „ Hörnstein, „ Roth. Lag-utskottet: Herr Eklund, „ Agrell, Prot.-utdrag deri 29 November 7S47. 7 Herr Wahlund, „ Fagerberg. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet: Herr Gustafsson, „ Pettersson, „ Winge, „ Falhem, „ Bohnstedt, „ Palmeer, „ Indebetou, „ Malmstedt, „ Rengstrand, „ Wahlgren, „ Berglund, „ Wetterberg. Expedition s-utskottet: Herr Collén, „ Sienberg, „ Böök. Från Heder v. Bonde-ståndet. i S. D. Föredrogs och lades till: handlingarne Kongl.! Maj:ts nådiga skrifvelse af den 16 i denna månad, angående förordnande för Stats-rådet, kommendören af Kongl. Maj:ls nordstjei ne-orden friherre Otto Wilhelm Stael von Holstein att, under innevarande riksdag, utöfva den befattning med riksdags-ärenden, som, enligt ,16 och 42 §§. af riksdags-ordningen, en ledamot af Stats-rådet tillkommer.
För bestridande af kostnaden skulle utöfver rustoch rotehållarnes efter deras nuvarande skyldigheter beräknade bidrag erfordras i följd af dels de persedlars bättre beskaffenhet, som af Kronan komme att till båtsmännen utlemnas, och dels nödig ansedd tillökning i antalet af vissa bland de, särdeles vid indelningen, hittills bestådda småpersedlar ett årligt statsanslag, uppgående, enligt komitéens uträkning, till 49.835 R:dr 30 öre R:mt, hvilket komitéen dock ansett böra jernnäs till 50,000 R:dr och, med hänsyn till de betydliga kostnader, perBih. till. R St. 4 Sami, 1 Afd. 20 Höft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande J\S 52. sedlarnes första uppsättning måste föranleda, göras på en gång tillgängligt för de frenne första åren efter förändringens införande. Jemte tillkännagifvande att detta komitéens förslag, såsom fördelaktigt för såväl Staten som de rustningsock roteringsskvldige samt båtsmännen, af Kongl. Maj:t till hufvudsaklig del gillades, har Kongl. Maj:t tillika meddelat, att Kongl.
Då två eller flera exemplar af samma vexel utfärdas; gälle det andra (secunda), äfvensom hvart och ett af de följande, i vexel tagarens hand, såsom qvitto å erlagd betalning. 13 §. Hvar som, i egenskap af syssloman, vexel upphandlar, låte ställa vexeln å sin hufvudman eller den han förordnar. Låter han ställa vexeln på sig sjelf eller sina ordres; blifve då, sedan han densamma Lag-Utskottets Betänkande, N:o 67. öfverlåtit, derför till senare innehafvare lika ansvarig, som hade han den för egen räkning upphandlat och öfverlåtit. 14 $. Vexelgifvare åligge, sedan vexel är utfärdad, att med först afgående post derom underrätta den, å hvilken vexeln är dragen. Försummas det, och vållas derigenom vexelinnehafvaren hinder eller skada; vare vexelgifvaren derför i allo ansvarig, så framt ej uttryckligen i vexeln sagdt är, att advisbref ej följer. 3 Kap. Om öfverlåtelse af vexel 15 §. Den, sorn vexel öfverlåter, stånde för densammas behöriga betalning i ansvar till alla dem, som efter honom blifva deraf innehafvare. 16 §. Öfverlåtelse af vexel skall tecknas å vexelbrefvet eller å ett dervid fästadt blad (alonge). Ar afskrift af vexel tagen; må öfverlåtelscn ock derå kunna tecknas. 17 §. Öfverlåtelse skall innehålla: a) dag och år när den sker; b) den persons namn, till hvilken eller hvars ordres vexeln öfverlåtes; c) öfverlåtarens namnteckning. 18 §. Texel må ej af en person å annan öfverlåtas, med mindre rättighet dertill uttryckligen medgifven är. Sker det; håfve senare innehafvare ej vexelrätt.
Jag utbeder mig endast att få göra några få anmärkningar vid Utskottets Betänkande, och, att innan jag kommer dit, få yttra min tanka rörande åtskilliga meningar, som här blifvit framkastade. Jag har hört prisas våra förfäders råhets-tillstånd, i jemförelse med vårt. Jag delar ej å»igten om företrädet i detta afseende. Min tro är grundad på någon historisk kännedom. Jag tror att den yttersta luxe då tillhörde några Ders ‘j8 Junii t. i?», fä rike , men att de öfrige lefde i uselhet. Den nu varande generationen deremot lefver uti en mera allmän vällefnad; företrädet är således obestridligt. Hvad angår att man blott skulle inskränka sig till nyttjande af egne tillverkningar, så är det omöjligt. Om vi börja med att granska vår egen klädnad, så är det få af oss, som icke bär på sig någon artikel sorn är rakt förbuden till införsel, men sorn modet gör att man icke kan undandraga sig att nyttja. Nu är frågan att göra ett förbudssystem till ett Tull-tariffs-system, och att ge, norn undanrödjande af lurendrägeriet samt be-; stämmande af afpassade Tullafgifter, befordra lagarnes efterföljd och tillökning i Kronans inkomster. Jag tror att hela discussionen hade kunnat förkortas, om man mera bestämdt hållit sig vid Utskottets Betänkande, som blott innefattar en Tull-tariff, som bör upptaga alla möjliga handelsvahror, hvilka kunna komma i fråga. Jag tror att man blott bordt fästa sig vid den delen af Utskottets Betänkande, som upptager sjelfva Tull-tariffen, och jag tror att Utskottet misstagit sig, uti den bestämda förutsättning ali alla utländska vahror skola vara till införsel tillåtne; jag tror så mycket mera, att detta varit ett misstag, som jag hört Utskottets Ledamöter sjelfva erkänna det som sådant.
Jo, det är julens hemlighet; julen, som jagar alla bittra o c h öfversittaraktiga tankar på flykten, julen, som kallar till lif i oss den naivitet, som glömt sig kvar från barnaåren, som manar oss att tro och ej kritiskt reflektera, och som sätter en viss egendomlig och rörande stämning i hvarje än så otymplig liten saga, blott den har till motto: frid på jorden, människorna en god vilja! Scmvola. Idun med Modetidning Sen till, att finnes h o s alla edra bekanta! Månadsrevy. ovember månad har gifvit oss kännbara påminnelser, att vi lefva i hyperboreernas landsändar. Solen var tagen ifrån oss och ville ej komma åter. Och dimma och mörker betäckte allt landet, såsom stode den stora fimbulvintern för dörren. Men dimman hade andra gäster i sitt följe ock, — gamla bekanta för hvar och en, om ock ej mycket kärare för det. Alla gamla sjukdomsfrön tycktes ha fått nytt lif, äfven de som slumrat i många år. Så kom det till sist ett litet stycke af en ärlig nordisk vinter med nytt lefnadsmod och jullik bjällerklang; men nu synes den redan åter på väg att gå bort igen. Skola vi så få den hyperboreiska dimman åter? — Men Nifelhems välde skall väl ej vara för evigt. Det blir väl vår ännu en gång igen. Det gick ej för sig att få något resultat af valtrasslet i Göteborg och Malmö den här gången. Valen äro fastställda i högsta domstolen båda två, och i then natten fick lagvrängeriet intet. Men hr Liss Olof L a i s f o n får hålla sitt högtidliga intåg i den kraschancrade första kammaren, sedan Vexjö landsting försonat hvad valmännen i Leksand förbrutit. Och potatistullen står fast. Missväxt å potatisen i följd af mycken väta dref varans pris upp till det orimliga, och den blef ej billigare genom tullen, som skulle skydda den inhemska produktionen. Så bad man kungl. maj:t att taga bort tullen, men det tyckte kungl. maj:t var öfverflödigt. Och nu tvistas det om, huruvida kungl. maj:t ens har någon rätt att sätta ned eller taga tullar, utan att ha inhemtat riksdagens samtycke.
Att i RiksgäldsContorets Kassor utvexling af befintliga förråder af dessa sedlar må fortfara till 6 veckor efter den dag j då Banken börjat utgifva sina nu föreslagna nja sedlar; 3:o Att, sedan utvexlingen af Riksgäldssedlarne upphört j Fullrnägtige uppdragas j att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om utfärdande af en allmän 232 Den i3 November e. in. Kungörelsej bestämmande enprescriptionstid af Tio (jo) år från Kungörelsens datum, inom hvars förlopp alla afRiksgäldsContoret utgifna Kreditsedlar böra derstädes till inlösen vara upprista, vid vite att eljest förklaras förlustige af all inlösningsrättj börande denna Kungörelse under prescriptionstiden milis t en gång om äret ifrån Predikstolarne uppläsas och i officiella Tidningen införas; 4:o Att till prescriptionstidens slut med dessa sedlars inlösen förf ares såsom hittills. Lades på bordet. Företogs till pröfning Statsoch BevillningsUtskottens den i7 sistlidne October under N:o 87 afgifne, och den 3o i samma månad e. m. på bordet lagde Betänkande, i anledning af så väl Kongl. Majrts Nådiga Proposition om Gurhus-afgiftens fortfarande, som åtskillige dervid afgifne yttranden samt i ämnet väckte motioner. Herr af Billbergh, Johan Petter: Det är väl emot mina vanliga grundsatser, alt vid de tillfällen, då jag anfört en skriftelig reservation, fästa särskild uppmärksamsamhet på ämnet; men som jag bar anledning förmoda, att många af Ridderskapets och Adelns Ledamöter ej fattat den egenteliga skilnaden emellan min åsigt och Utskottens, anhåller jag, alt få göra en kort Den i3 November e. m. 233 framställning deraf. Hela delta Betänkande grundar sig på en Konungens Nådiga proposition. I denna proposition är det bestämdt yttradt, att icke alla LänsLazaretter kunna bestå, utan att få bistånd från Länets innevånare.
Jag hade icke ämnat yttra mig, emedan så många andra redan gjort det i den syftning, som jag önskat; men här har blifvit ifrågasatt, huruvida formen skulle tillåta eller icke tillåta, att R. o. Ad., vid motionens läggande till handlingarna, skulle yttra ett ogillande deraf. Jag ber den varda ledamot, som sist talade, lemna uppmärksamhet deråt, att detta icke är ett allmänt riksdagsärende, utan ett ärende, som enskildt rör R. o. Ad., och då Ridd.Ordn. icke föreskrifver, huru R. o. Ad. i sådana fall bör gå tillväga för att iakttaga formerna, utan R. o. Ad. är fri att behandla sådana frågor endast efter ärans och hederns lagar, så tror jag, att detta fordrar ett skarpt ogillande, och får således förena mig med dem, som yrka ett sådant beslut. Gr. Horn: Jag tror att den värde ledamoten här midt emot, sorn ansett det stridande emot formen att ogilla detta ärende, har betydligen misstagit sig, enär både vid detta riksmöte och vid de föregående R. o. Ad. ogillat åtskilliga förslag, hvilket ogillande äfven vid många tillfallen blifvit D en 7 Juni. 77 bestämdt uttryckt. Så mycket mera anser jag detta böra nu äga rum, som en sådan känsla bär blifvit rent af påkallad. Jag har, i hvad på mig ankommit, sökt alt tillvägabringa den måtta oell det allvar i discussionen, hvarförutan jag verkligen anser Husets värdighet vara störd, men jag tror lik väl, att R. o. Ad. icke kan anse sig öfverskrida formerna, om, vid sådana uppträden sorn detta, R. o. Ad. temmeligen allmänt med någon värma uttiyeker ett starkt ogillande, när det nemi. synes verkligen vara afsigten att såra dess ära. Jag tror icke, att ett sådant försök, eller åtminstone en sådan tendens, bör annat än uppväcka R. o. Ad:s varma ogillande, och förenar mig således med dem, som anhållit, att, då denna motion blifver afslagen, det uttryck måtte begagnas, att det sker med R. o. Ad:s ogillande.
Nu mera, då efter Kongl. Majus Nådiga proposition, Arbetsoch Corrections - inrättningarna skola komma att betydligen utvidgas, blir det i samina mohn nödvändigare, att tillse, det desse inrättningar ej motvärka det ändamål, hvartill de rätteligen böra tjena. — När Police-magten fått rum för 800 nya fångar, blir vådan för personliga säkerheten ojemförligt större än förut; Och, om någonsin det stora syftemålet för Corrections-hus, betraktade såsom straffanstalter, skall kunna vinnas, är det nödigt att de ej uppfyllas af så kallade losdrifvare, under det den Xag utarbetas, efter hvilken de till straffinrättningar skola användas, ty äro de en gång uppfylda, så blir det ej lätt att åter uttöma dem,' Lag-Utskottets Betiinkanden. 307 emedan den, sorn ej kunnat visa bestämdt Näringsfång, innan han ditsattes, säkerligen är ur stånd, att sådant sig förskaffa under fängelsetiden, hvaraf följer att denna blir lika lång med lians lifstid. Jag yrkar derföre, att en sträng granskning af PoliGe-Författningarne i detta hänseende nu må företagas, och de samma bringas till noga öfverensstämmelse med Urund-Lagen och Rikets öfrige Lagar; Hvarjemte jag tar inig friheten föreslå, att den Police - Domare eller Befallningshafvande , som dömer någon till Krigstjenst, eller till Arbete eller Corrections-husen, genast bör insända Protocoll och Beslut till Justitite-Ombudsmannen, sona till Lag-Utskottet vid hvarje Riksdag aflämnar desse Handlingar jemte uppgift af den Embets-Handläggning han , i anledning deraf, vidtagit, på det Riksens Ständer derefter må kunna erfara af Utskottets utlåtande, huru denne angelägne del af Lagskipningen varder behörigen handhafd och controllerad. — Hemställandes för öfrigt till Höglofl.
— N:o 192. i anledning afj erhållne återremisser å Betänkandet N:o 148. angående reglering af utgifterna under itiks-statens Åttonde Hufvud-Titel. X. U. 363, 366. XI. U. 4, 5. A. 6. U. 85. A. 115. U. 120, 129. E. 356. -— N:o 193- angående väckt fråga om ersättning till Majoren G. M. Stjernsvärd, i anledning af ett honom meddeladt, men sedermera återkalladt uppdrag att utgifva en samling gällande författningar rörande krigsmakten till lands. XI. B. 4, 5, 7. A. 8. — N:o 194. i anledning af väckt fråga om skattläggning och rotering af bergs-frälse-jorden i Stora Kopparbergs län. XI. B. 4 5. A. 8. — N:o 195. i anledning af väckt fråga om försäljning eller utarrendering af alla åt tjenstemän anslagna boställen. XI. B. 4, 5. A. 8. N:o 196- i anledning af väckt fråga om utverkande af nådig befallning till vederbörande embetsverk att meddela Stats-Utskottet generalförslag öfver Arméens och Flottans samtliga förråder. XI. B. 4. A. 5.
M. framställa en un derd. anhållan: att K. M., med undantag af Stockholm och Götheborg, i Nåder ville lala revidera Städernes Byggnadsoch Brandordn:r, samt infordra plan-kartor öfver städerne och förslag till deras framtida tomt-reglering; och att K. 51. derefter, äfvensom för att befrämja, det hus i allmänhet, der några större hinder icke möta, måtte upföras af sten i stället för af trä, nådigst ville utfärda lämpliga och ändamålsenliga föreskrifter till förekommande af större eldskador, samt i de delar deraf, der sådant erfordras, för kommande St:r, i ämnet afgifva Nåd. Propos. Då denna motion är föranledd af de större eldsvådor, som inträffat under Riksdagens förlopp, hoppas jag, att i följd af 56 § Riksd. Ordn., intet hinder möter för dess uptagande och remitterande till vederbörligt Utsk., hvarom jag vördsammast får anhålla. Begärdes på bordet. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtsk:s d. 5 och 8 dennes på hordet lagda Utlåt. JYs 68, ang:de regleringen af utgifterne under RiksStatens Tredje Hufvudtitel. Föredrogs ånyo LagUtsk:s d. 5 och 8 dennes på bordet lagda Betänk. JVs 14, i anledn. af väckte motioner om arfsrätt för oäkta barn. Hr Adlercreutz, Axel: Uti ifrågavar:de Betänk, har LagUlsk. föreslagit ett lagstadgande, som haltar åt tvenne håll, enär den rätt, som derigenom skulle oäkta barn inrymmas, hvarken är arfsrätt eller testamentsrätt. Den rätt till afliden moders qvarlåten - 94 skap, som enl. förslaget skulle tillkomma oäkta barn, skiljer si;g från arfsrätt i den hufvudsakliga omständighet, att oäkta barn skulle vara uteslutna från en del af modrens egendom, nemi. arfvejorden f hvilken enl. nu gällande lag icke på något sätt kan den lagliga arfvingen fråntagas.
S. D. Upplästes och lades till liandlingarne Kongl, Majds Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående ett af serskilda i Naclér förordnade Corn i terade uppgjord t förslag till ändringar peli jenjkningar i na gällande Tull Taxa, - Den 24 Maji i334< I fr å n H ö f>' 1 o fl. Riddkuskapbt e c li Adeli*. ö S. D. Remitterades till B evilla'ng iUt skottet Kongl. Majds den st dennes på bordet lagde Nådiga Skrifvelse, angående ett af serskilde i Nåder förordnade Comiterade uppgjord t förslag lill ändringar och jemkningar i 1111 gällande TullTaxa. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 31 dennes på bordet lagde Betänkande N:o 53, i anledning al väckt fråga om förändring uti Indelta Armeens organisation och om niilitaire-undervisningens införande vid Rikets Allmänna Läroverk, i öfverensstämmelse med »lidan af CenscriptionsSyslemet, Lief samma Betänkande af Ridderskapet och Adeln bifallet. S. D. Då nu å nyo föredrogs Vällofl. BorgareSlåndets den 21 dennes på bordet lagde ProtccallsUtdrag, af den 1 ti i denna månad, innehållande jtibjhdning lill de öfrige RiksSlånden, att förena sig uti det af BorgareStåndet fattade beslut, att valen till Justitieombudsman och hans Suppleant, JV©?. Vtåt. d. 24 Maji 1824.
Detta sista stadgande är för ordningen skull. 2:0 Låntagare eige, att när som helst det uttagna lånet inlösa, eller att derå göra af betalningar i jemna 100 R:dr, dock bör hela lånet sednast frenne månader från lånedagen vara infriadt. Detta hindrar ej låntagaren, att taga nytt lån så snart det gamla är infriadt; men om belåningsbeloppet kominer att bestämmas endast tvänne gångor om året, bör den förändring i denna punkt äga rum, att Deri ^5 November f. m. den längsta betalningsterminen utsattes till 6 månader i stället för 3:ne. 3:o Ränta erlägges vid hvarje liqvid, till upplupet belopp, dock för fulla veckor, så att en redan börjad vecka anses för full. I fall frågan cm räntan afgöres i sammanhang med frågan om sjelfva lånebeloppet, torde i denna punkt kunna intagas, att räntan bestämmes till 4 procent. 4:o Å samma pant må nytt lån, efter då gällande belåningsvärde, utgifvas sålunda, alt det i liqvid af det gamla användes. Detta stadgande åsyftar att befria låntagare från besväret, att skaffa penningar till de gamla lånens inbetalning, innan nya kunna erhållas, och att göra inbetalningen till en enkel omsättning. 5:o Dessa lån må utgifvas så väl i Stockholm, som vid LåneContoiret i Götheborg. Hvad slutligen 6 punkten beträffar, så frånträder jag, såsom jag förut nämnt, mitt förslag i den delen, oell instämmer med Herr Hjerta. Herr Ribbing: Så vidt jag kunnat fatta de siste värde talarnes förslag, går det derpå ut, att skaffa Banken större vinst genom förhöjning af räntan på de ifrågavarande lånen mot lånerättens utsträckning till | af pantens värde, i stället för jsom Utskottet föreslagit.
Angående anställandet af extra inventeringar i landt-Ränterien. (1841 års Revisions-berättelse sid. i5). I sammanhang med anmälandet af den balance, sedermera afl. LandtRäntmästaren i Wester-Norrlands Län, £ G. Harlin sig åsamkat, hafva Revisorerne anmärkt, att Förslaget för April månad 1841 från nämnde LänsRänteri, oaktadt derom till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande aflåtna skrifvelser, icke till Riksgälds-Contoret inkommit förr, än den 26 derpåföljde Juli, då balancen redan var upptäckt. Häraf hafva Resvisorerne hemtat anledning tillstyrka Fullmägtige att, vid de tillfällen, då Ränteri-förslag, oansedt derom gjord erinran, ickeblifvit till Riksgälds-Contoret insändt inom slutet af månaden efter den, för hvilken det bordt afgifvas, sådant hos Kongl. StatsContoret anmäla, med begäran, att, i ^öfverensstämmelse med Kongl. Majrts Nådiga Bref af den 2 Juni 1814> anstallt måtte ofördröjligen varda fogad, om Stats-U(skottets Utlåtande, N.-o 21. 3 anställandet af extra inventering uli det Ränteri, hvars månads-förslag utebli fv i t. Enligt hvad Utskottet af Fullmägtiges protocoll inhemtat, hafva Fullmägtige likväl ansett mindre ändamålsenligt att på förhand bestämdt förklara, det Fullmägtige, vid alla de fall, då det af Revisorerne förutsatta förhållande kunde inträffa, skulle ovillkorligen anlita den af dem uppgifna utväg för extra ränte-inventeringars tillvägabringande. Fullmägtige hafva alltså trott sig icke behöfva eller böra fatta ett så beskaffadt allmänt beslut, som Revisorerne tillstyrkt, utan hafva deremot förklarat sig, jemväl vid sådane tillfällen, vilja fortfarande förfara med hänsigt till förekommande serskilda omständigheter och förhållanden.
Hvad d ervid först vidkommer de väckta förslagen om vägbållnings-skyldighetens skiljande från jorden, om densammas upplåtande på entreprenad samt om stadgande af vissa afgifter för de trafikerande, så hafva Rikets Ständer, i anledning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets betänkande N:o 48, redan fattat sitt beslut i detta ämne, och något yttrande öfver dessa frågor torde i följd häraf icke erfordras. Beträffande åter en del motionärers yrkande, att bruk, qvarnar, sågar, med flere sådane skattlagde verk och inrättningar måtte uti väghållningen taga del; så ehuru Utskotten inhemtat, att förslag af enahanda syftning, som de nu framställda, vid föregående riksdagar och sednast vid sisthållna riksmöte utgjort föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, utan alt då kunna tillvinna sig Rikets Ständers bifall, hafva Utskotten likväl ansett sig böra åt de ifrågavarande framställningarne egna all den uppmärksamhet, frågans vigt påkallar. Om cb t varit rättsenligt, att skyldigheten att undethålla vägar och broar lill en början ensamt fördelats på jorden, läier det dock, efter Utskottens tanka, icke kunna bestridas, att, sedan med en framskridande odling andra näringar uppkommit, för hvilka en lätt och beqväm transport är af lika mycken vigt som för jordbruket, äfven dessa böra deltaga uti en dylik under hälls-skyldighet , helst det måste medgifvas, att den, som har behofvet och njuter fördelarne af en inrättning, äfven bör vidkännas den kostnad och tanga, som dermed åtföljer.
N:o 5, afgifna förslag, ang:de soeker och sirap, egentligen icke afser förändring i nu bestående eller normala förhållanden, bör det serskildt föredragas ecb afgöras, och derefter betänk. N:o 10, hvilket afser en vilkorlig förändring i dessa förhållanden, serskildt pröfvas. Hr vnn Hartmansdorff: Det är ingenting, som hindrar Ståndet* alt serskildt besluta öfver framställningen, ronde det normala förhållandet i betänk. N:o 5, och serskildt öfver det förhållande, hvilket såsom ett undantag förekommer i betänk. Men jag anser likväl rättast, att Utsk:s i dessa båda belänkm afgifna yttranden, i fråga om socker och sirap* först upläsas* innan R. o. Ad. fattar sitt beslut öfver någon af nämnde artiklar. Sedan härefter såväl Utsk:s i betänk. N:o 5, afgifna förslag ronde artikeln sirap, som mern. lN:o 10 blifvit upläste, yttrade Hr von Hartmansdorff: I öfverensstämmelse roed hvad jag redan yttrat, ang:de tulltaxan i allmänhet, tillstyrker jag, dels att R. o. Ad. ville för socker och sirap bibehålla nu gällande fullafgifter v afseende på det förhållande, som Hr Fåhraeus kallade det normala, dels ock, att R. o. Ad. behagade i fråga om det i betänk. N:o 10 förekommande undantag, med hänsyn till Norrige, godkänna Utsk:s förslag, innefattande tre serskildta alternativ. Då Utsk. vill åt Konungen öfverlemna, att bland dem välja det Han för Sverige tjenligast finnér, så synes mig Ståndet hafva genom bifall dertill lemnat Konungen nödigt utrymme att betrygga oss mot förluster i delta hänseende. rfir Fåh r*us: Lika med den siste talaren önskar jag, att de allmänna tullsalserne måtte bibehållas i nu gällande tulltaxa, Den 13 Juni. 5 hvilket äfven öfverensstämmer med Bevilln.Utskis förslag. Här är likväl en serskild fråga om tallen å råsocker från och med den tid, då tull-lindringarna uphöra.