Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riddarh.Sekret, uplyst att, enl. ankomne prot.Utdrag, Presteoch BondeStm bifallit Utsk:s ifrågav:de hemställan, men att BorgareSt:s i ämnet fattade beslut ännu icke blifvit li. o. Ad. meddeladt, yttrade: Hr Carlheim Gyllenskjöld: Då tvänne Stånd redan bifallit denna punkt, en sak som troligen det tredje Ståndet äfven kommer att göra, och då således R. o. Adis beslut, det må blifva hvilket sorn helst, icke kan medföra något praktiskt resultat, så vill jag icke framställa något yrkande med afs:de på denna punkt, utan inskränker mig tili det förklarande, att äfven jag anser denna lag vara orättvis. Hr Cederschiöld, Gustaf: Då det beslut R. o. Ad. i denna fråga går att fatta möjligen vid en kommande Riksdag kan blifva åberopadt såsom prejudikat, så får jag anhålla att R. o. Ad. ville, med ogillande af Utskis Utlåt., lägga detsamma till handlingarne. Frih. Creutz: Den lag som under namn af Sakramental lagen tillkom vid sednaste Riksdag, synes mig vara den strängaste lag som på sednare århundraden blifvit utgifven; ty den ingriper i aldra största grad i den kristliga friheten. Jag hade hoppats att vid innevide Riksdag denna barbariska lag skulle uphäfvas; ty man borde ej bibehålla en lag, som står i så uppenbar strid med Nya Testamentets anda. Tvänne Stånd hafva emellertid bifallit Utsk:s Betänk, och BorgareSt. lär väl komma att antingen ogilla eller återremittera detsamma. För den händelse att BorgareSt. återremitterade punkten och R. o. Ad. äfven beviljade en återremiss, så skulle 2 Stånd stanna mot 2, och jag anhåller att Utskis Ordfide behagade uplysa, hvad följden skulle blifva deraf. Då jag ser att Utsk:s Ordfide begärt ordet, anhåller jag att få vidare fortsätta mitt yttrande, sedan jag erhållit den begärda uplysuingen. Gr. Sparre:
I den näst föregående punkten af Utskits Betänk, upplyses man derom, att militie-boställskassan eger räntebärande fonder till belopp af omkring 336,000 rdr samt att den dessutom i statsanslag årligen uppbär omkring 27,000 rdr; jag känner icke, om detta anslag utgått, men jag är öfvertygad, att det gjort det under längre tid, jag vill antaga under 10 år. Således skulle militie-boställskassans tillgångar uppgå till ett sammanlagdt belopp af 600,000 rdr, hvilket betydliga kapital väl icke bör skrinläggas för att förräntas i Stats-Kont., utan användas till det dermed afsedda ändamål. Inom arméen vet man i allmänhet icke annat än genom hörsagor, huru stora de befintliga tillgångarne äro, men säkert är, att, då en sqvadronseller kompanichef anhåller, att hans boställe måtte förses med karaktershus, det svar alltid erhålles, att K. M:t icke har några medel att dertill anvisa. Då nu upplyst är, att militie-boställskassan verkligen eger högst betydliga fonder, torde det vara särdeles billigt, att förhöjning af hyresersättningen beviljas de sqvadronsoch kompanichefer, som sakna karaktershus å sina boställen, och jag skulle derföre önska, att från R. St:rs sida någon åtgärd härför vidtoges. Emedan jag icke har mig bekant hvilket beslut de öfriga Stånden kunna hafva fattat med afseende å denna punkt, är jag tvehågsen, hvilket yrkande jag bör framställa; jag vågar icke begära, att R. o. Ad. skall anslå Den 3 Mars f. m. 49 anslå en viss summa för ifrågav:de ändamål, och tror mig derföre göra rättast uti att yrka återremiss af denna punkt, ty derigenom kan (Jtsk:t komma i tillfälle att göra en förnyad framställning till R. St:r ang. denna för indelta arméen så vigtiga angelägenhet. Gr. Posse, Arvid: De skäl, Stats-Utsk:t åberopat för sitt afstyrkande af ifrågavide motion, synas mig vara så öfvertygande, att jag vill inskränka mig till att hänvisa till desamma.
Tidigare, än efter Tjugonde för sta dagen från kallelsens kungörande i Hufvudstadens kyrkor, må icke i något fall dag f ör Riksens Ständers återkomst utsättas. Hänvisning: Bihang till Riks-St:s Prot., III Sami. Konstit.- Utsk. Mern. Ridd. och Ad:s Prot. d. 21 Okt., 3 och 15 Nov. 1854. STOCKHOLM, tryckt hos isaac makccs, 1856. Konst itu tions-Utskottels Memorial M 3. 1 JV:« 3. Ank. till Exp.-Utsk. d. 18 Dec. 1856, kl. 12 m. Memorial lill Rikets Ständer, med ytterligare uppgift å hvilande förslag till ändringar i Grundlagarne. Sedan Rikets Ständer nu mera fått emottaga icke allenast Kongl. Maj:ts under den 25 sistlidne November aflåtna nådiga skrifvelse, med de på Kongl. Maj:ts nådiga befallning utarbetade förslag till den särskilda stadga och den särskilda Lag, hvilka, enligt hvad i Konstitutions-Utskoltets Memorial N:o 2 blifvit anfördt, äro åberopade uti de till grundlagsenlig behandling vid innevarande riksmöte hvilande förslag till ändring i 17 m. fl. §§ och tillägg i 28 § Regeringsformen, dels i afseende på behandlingen af en del Regeringsärenden och dels angående naturalisation af utländsk man, utan ock Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående ändringar i Riksakten, i frågor, hvilka stå i sammanhang med så väl den från sistförflutna riksmöte till det nuvarande hänskjutna nådiga Proposition af Kongl. Maj:t till ändrade Grundlags-stadganden angående riksstyrelsens förande i vissa fall, som äfven väckt och likaledes till denna riksdag hvilande förslag till ändrad lydelse af 2 och 9 §§ Successions-ordningen; så får Utskottet härhos till Rikets Ständer vördsamt aflemna i vanlig ordning inrättad uppgift, som utvisar lydelsen af omförmälda ännu hvilande förslag till grundlags-ändring. Stockholm den 18 December 1856. lith. till R. St.
Grefve von Platen, Balzar Bogislaus; Svårligen torde jag kunna påfinna några nya skäl för min mening, och får derföre till tidens vinnande förklara, att på de skäl H#rr Norseus, Friherre af Nordin och Hans Excellence Herr Grefä ve af Wetterstedt anfört, är jag af den tanka, att StatsUtskottets ifrågavarande förslag icke kan gillas, utan således bör återremitteras. Det torde dock tillåtas mig, att på grund af egen erfa^ renhet om en Redogörelses beskaffenhet få yttra några ord. Jag kan , i anledning af hvad jag sjelf under 13 år erlarit, ej begripa, att revision Iean ske å annat, än en afslutad bok. Väl vet jag, att Revisorer äfven kunna företaga en granskande öfversigt för att i allmänhet bilda sig ett omdöme öfver ställningen. Så tilIgår det äfven i en mindre gren , hvarmed jag har befattning, och hvilken i detta hänseende kunde citeras som exempel. Revisorerne besigtiga verket om sommaren, innan boken är afslutad ; men just derföre kunna de ej då afgifva något bestämdt yttrande om förvaltningen, hvilket först sker vid slutet af året. Det miste ock falla hvar oell en klart i ögonen, som äger ringaste erfarenhet 1 dessa ämnen, att de upplysningar man hämtar af en afslutad bok ofta blifva helt annorlunda, än Ben 29 October J. m. 509 de mari dessförinnan samlat. Jag instämmer allt* så i flen mening, att Revisionen endast kan stranius till den tidpunkt, för hvilken boken är afsluiad, och jäg kan ej finna annat, än att ordalagen i C8 §• Riksdagsordningen dermed står väl tillsammans. Hvad tryckningen af Revisorernes Berättelser angår, förenar jag mig med Friherre Cederström.
Hvad deremot anginge frågan om ersättningens lämpande efter tiden, under hvilken de begge Rikenas örlogsfartyg varit förenade tillsammans,så och emedan, enligt den bokstafliga lydelsen af Kongl, brefvet den 30 Juni 1832, den stadgade ersättningen tillkomme norrska statsverket för de tillfällen, då norrska fartyg deltaga med svenska i expeditioner till handelns skyddande, samt upplyst vore, att af de svenska fartygen tvenne ulevoro 13* månader och det tredje ll månader 25 dagar, men det norrska fartyget endast 4\ månader, hyste Departements-chefen ej någon tvekan om riktigheten af den åsigt, konvoy-kommisariatet i denna del uttalat. Att utsträcka ersättningen derhän, att den äfven komme att omfatta den lid, då expeditionen icke varit gemensam, eller det ena Rikets fartyg i expeditionen icke deltagit med det andras, vore ovedersägligen att ölverskrida den gräns, som författningen med ordet deltaga bestämde. Påtagligeu skulle ock en motsatt tillämpning leda till de orimligaste följder, enär de svenska fartygen, i stället för tiotal af månader, kunnat förlänga expeditionen tiotal af år, och ett årligt bidrag från kovov-kassan tili norrska stats o O «/ kassan då bordt ega rum under alla dessa år, oaktadt under nio af tio norrska marinen icke deltagit i expeditionen. Till de 4t månader, korvetten Örn varit med de svenska örlogsfartygen förenad, ansåg Departementschefen, dock, lika med konvoy-kommisariatet, böra läggas tvenne månader för utoch hemsegling, och alltså 6| månader bestämmas såsom den tid, för hvilken norrska stats-verket borde njuta ersättning. Beträffande beloppet af denna ersättning, tillstyrkte Departements-chefen i underdånighet, att, efter den af konvoy-kommisariatet vilkorligt uppgjorda beräkning, och enligt de nu af Departements-chefen uttalade grunder, en summa stor 21,571 r:dr 40 sk. mätte från handelsoch sjöfartsfonden till norrska stats-verket utanordnas. Kongl.
Hr af Harmens bar förmodat, att icke all den postföring af 138,029 mil, som i min motion finnes nämnd, verkställdes efter beting eller efter gästgifvare-skjutslega, utan att detta miltal vore summan af all postföring; men så är ingalunda förhållandet, ty poslföringen i Riket går sammanlagdt till omkring 300,000 mil, och jag har endast sammanräknat den postföring, som betalas med gästgifvare-skjutslega, såsom snällposter och andra ordinarie poster, eller efter beting, som rätta sig efter gästgifvare-skjutslegan. Hr af Harmens har vidare trott, att entreprenaderne icke skulle komma till verkställighet, förr än under loppet af nästa sommar. Så förhåller det sig likväl icke; Konungens Bef:h:de äga att hvilken dag som helst afsluta sådana, och circulärbrefvet innehåller, alt Konungens Bef:h:de skola inom Juni månads utgång nästa år anmäla med hvilka personer entreprenader blifvit slutna. Således är ingen termin föreskrifven, in« om hvilka sådana entreprenader skola ske, utan de kunna träffas när som helst. Om 25,000 r:dr skola afsättas till förbättringar i postväsendet, så frågar jag, om dertill skulle kunna användas mer än hälften af detta belopp, om endast hälften af den lega som nu betalas efter gästgifvareskjuts skulle komma att förhöjas med 8 sk. milen för hvarje häst? Jag vågar påstå, att fullt ut hälften af förutnämnde summa skulle åtgå till denna förhöjning i skjutslegan, och man skulle ej våga föreslå några förbättringar i postcommunicationerne, då man ej ägde säker tillgång på medel, emedan man måste tillse att statsbrist ej uppstode. Den 25 0 c t o b e r. alt ett förslagsanslag måtte på Riksg.cont. anvisas och har hemtat anledn. dertill af Ständernes beslut vid sisth riksdag, då ett sådant anslag anvisades i och för postlegans förhöjning, till hvilken förökade utgift man tviflade all postmedlen skulle lemna tillgäng.
De förra har Motionairen ansett vara berättigade till ersättning, i förhållande till den fördelaktiga local de kunna ega, men de senare, såsom varande för moraliteten af menlig egenskap, icke annorlunda böra ersättas, än för hus och byggnader. ”1 anledning af hvad Herr Hjerta i ”ofvanberörde måtto anfört, anse Utskol#, ten sig böra upplysa, att Egoskiften ingalunda, emot innehållet af 9 Cap. 3 §, kun’’na föranleda till flyttning af Bruk, Fabriker, Qvarnar eller andra Vattenverk. I ”afseende på flyttning af hemmans-åbygg”nader, med hvad derunder inbegripas kan, ”är stadgandet i förevarande § tydligt och ”bestämdt; äfvensom 12 Cap. 6 § innefat”tar föreskrift, huru förhållas bör med flytt”ningshjelpen för de deri nämnde serskilda ”lägenheter. Utskotten nödgas derföre öp’’pet förklara, att de icke rätt kunnat fatta 60 La”- samt Allm. Besv. o. Oec. Ulsk. Bet. N. o 8. ’’ora eller i hvilken del Herr Hjertås framställning åsyftar ändring eller rättelse i ”Skiftes-Stadgan, och således sakna anledning att med något förslag dertill framkomma, helst Skiftes-stadgan icke gifven ''anledning dertill, att, vid bestämmande ”af utflyttningshjelpens belopp, afseende ’’bör fästas vid en Inrättnings mer eller ”mindre moraliska syftning, utan endast, ’’alt åbyggnadens materiela beskaffenhet ”och kostnaden för dess flyttning dervid ’’bör komma i betraktande,’’ 7 §.
Tullfrihet är vidare yrkad: af Herr Grape för master, bogspröt och spiror, lill fartygs utrustning, samt af Herrar Brinck och Schwan för ved, alla slag, i hvilket hänseende Herr Schwan anfört, hurusom den allmänt uttalade faran för våra hvar dag dyrbarare skogars framtid i främsta .rummet kräfde iakttagande af den stats-ekonomiska klokheten, att, så mycket som möjligt, underlätta införseln af den ojemförligt mest skogsödande artikeln ved, hvilken, utom den derå stadgade tull-satsen och ganska betydliga fvrbåksoch lots-pénningar m. m. för fartygen, hvari införseln sker, tillika droge i handelsoch sjöfarts-afgifler och tolag en ganska betydlig tunga, uppgående, tillsammans med de nu nedsatta tullafgifterna, till icke mindre än omkring 30 sk. pr famn. Kongl. Maj:ts förslag innefattar, att införsels-tullen på ved ej borde utgöra mera, än för ekoch bok*8 sk., för björk12 sk. samt för andra slag 8 sk. pr famn, eller de genom Kongl. Kungörelsen den 13 December nästlidet år, till hälften af hvad tull-taxan innehåller, nedsatta belopp. Utskottet instämmer belt och hållet i de skäl, som, på sätt här ofvan förmäles, blifvit anförde för beviljande af tull-frihet vid införsel af alla nu i taxan från och med »Virke» till och med »Al träd» upptagne trävaru-artiklar, med undanlag af »Fanérskifvor», i afseende å hvilka Utskottet bär nedan vill särskildt sig yttra. Dessa artiklar, litet eller intet bearbetade, ifrågakomma icke till införsel annat än såsom dels behöfliga råämnen lör vissa näringar, dels så beskaffade nödvändighets-varor, att de icke böra utgöra föremål lör beskattning; och vill man genom tull-lagstiftningen åstadkomma besparing af landets egna skogar, så erbjuder sig dertill icke något lämpligare och mindre störande medel, än den tullfria införseln. Utskottet hemställer alltså, alt tullfrihet må beviljas för följande uti införsels-tariffen under hufvudrubriken »Trädvaror» upptagna artiklar, nemligen:
Minister-staten må vara ändamålsenligt i fråga örn de personer, som äro anställde och vistas på utländsk ort; men dä räkenskaperna utvisa, att äfven pensionerade och inom Sverige bosatte embetsoch tjenstemän samt deras enkor fått uppbära sina pensionsmedel med beräkning efter gällande vexelkurs, hvilket synes vara mindre formenligt, hafva Revisorerne trott sig böra fästa uppmärksamhet å detta förhållande, på det rättelse härutinnan må, om sådant pröfvas lämpligt, för framtiden kunna vidtagas. § 6. Häruti ingå dels nedannämnde, till vederbörande Departements-chefers disposition för af Kongl. Maj:t Milda behof, anordnade summor, nemligen: å 2:dra hufvudtiteln 1,466: 32. — » 5:te d:o % 2,248: » 7:de d:o 700: — -— dels ock följande belopp, som äfven varit ställda till Departements-chefernes disposition emot underdånig redovisning, nemligen: å 7:de hufvudtiteln, »till mindre nadegåfvor åt behöfvande» 666: 32. — » 8:dc d:o »till understöd åt åtskillige behöfvande personer» 166: 32. — samt »till arfvoden och gratifikationer åt vissa tjenstemän och vaktbetjente vid Ecklesiastik-departementets expedition, för af dem uästlidet år förrättad extra tjenst», 1,000: Beträffande sistnämnde belopp, har det fästat Revisorernes uppmärksamhet, att en så beskaffad utgift blifvit anordnad under denna form, då deremot de för extra tjenstgöring inom öfrige Stats-departementen anordnade summor äro på vanligt sätt redovisade och utgiften verificerad medelst räkenskaperna bilagde qvittenser af de tjenstemän, till hvilka arfvodesoch gratifikations-medlen blifvit anvisade. § 7. Af 6:te hufvudtitelns extra utgifts-anslag har, till följd af Kongl.
Uteblifva be änbocf, anmäle f>ait förbåttanbet f)oö Äonungettd SBefattningöl)afmanbe, t affeenbe på b Öfer ne, ocb toarbe SJlantalé* ocb 0fattffrifningen toerfjiällb enligt be upplpöningar, font funna erfjåttaö. § 44. l:o ®e toib SKantalö* ocb 0fattffrifningen mebbelabe uppgifter ont perfotterö namn od) ålber ffola titeb buöförbördbofen på ftättet noga jemföraä, få att ingen ffattffplbig förbigåö etter utefluteö från SKantalélängben; ocb när jiörre etter ntin 2:o 0fattffrifioare ffatt om be perfotter, forn af bonom böra antecfnad, ber 5:o bätter borgare fFall för fin perfott mantall od) ffattffrifmaé i bett fl a b, ber fjätt är ^Borgare, oty jemroäl ber tareraö till Semiönittg för bett bor 4:o ^tnar od) ett, font utan bttrffap författningöenligt ibfar fyittbel eder att* natt näring, uppföreö lifalcbeö t mantal oty erlägger ffatt för filt pcrfott i bett ort, ber fjätt eger fttt fjenttmfl eder är bofatt, famt tareraö för fjanbterittg oty rörelfe, ber batt benfatnma ibfar. 3:o ©årbfariljanblanbe ntatttalöffrifweö oty tareraö, båbe för filt perfott oty gårbfarifjanbelörörelfen, ber Ijatt är boettbe.
R:dr per numer, uppbär till 173,978 k.dr; anseende Rrigs-Lollegium vid sädant färbällande det al Rikets 8täuder, säsom vederlag bärlor, frän 1841 är8 början uppå Riks-8taten uppforsa anslag 176,000 R:dr ieke blott lemna full ersättning för clen l?as86Volaneeslgift, 8om af de Rustoell Rotebällare, bvilka balla elfeetiv flottare eller 8oldat, intill 1840 är8 utgäng erlagd blifvit, utan oell innefatta ett öfverskott derutöfver af 2,022 k.dr; men, enär, pä sätt Rrigs-Oollegium jemväl erinrat, clet af Rikets 8tänder beviljade anslag ingalunda Olifver tillräekligt, sä framt clen lindring ät jordbruket, som, genom Nötes-passevolaneens ofverll^ttande frän clen skattskyldiga jorclen pä 8tatsverket, s^nes vara af Rikets 8tän<ler äs^ftad, jemväl skall utsträelias till säclane numer, bvilka för det närvaraucle kallas vaeante till serskilda ändamäl emot prestationer, vicl livilkas bestämmande beloppet af den arlida Nötes-passevolaneen blifvit i beräkning taget, samt dä en slik utsträckning, äfven till clessa nummer, sä mycket mera är af rättvisa oeb bebof pakallad, som, i annan bändelse, Hustoeb Rotebällare för dessa numer skulle, sä länge cle om vaeaueer slutade eontraet fortlöpa, blifva i saknacl af den linöring i onera, deraf deras vederlikar allmänt komma i Ltnjutancle, samt, efter berörde eontraets tillänclagaende, de personer eller cassör inom Regementena, till b vilkas atlönande eller undersiöcl vaeanee-afgiften är anslagen, skulle för framtiden komma att vidkännas en emot
Jag har härmed endast velat fästa Höglofliga Rikets Ständers uppmärksamhet derpå: att naturen har inom vårt kära fädernesland bildat denna ovärderliga hamn nästan fullfärdig, säkert mera värderad af utländningar än af oss, dervid dock så ringa återstår för konsten att uträtta, som jag ofvan dristat anföra, för att vara ett mästerstycke, utan like i våra nordiska farvatten, synnerligen behöflig, i händelse af krig emellan sjömagter derstädes. Om remiss häraf till vederbörande Utskott vågar jag vördsammast anhålla. Stockholm den 14 November 1865. F. G. Du Rietz. Af Herr Printzensköld, Axel Carlsson, om pension för e. o. Kanslisten Christian Möller Allesson. Om den, som sjelf vållat sin olycka, är beklagansvärd, huru mycket mera måste ej detta vara händelsen med den, som efter sina yttersta krafter sträfvat att från sig afvända elände och nöd, men till följd af sjukdom eller dylika omständigheter arbetat förgäfves och vid slutet af sin bana ser sig oförmögen att förskaffa sig äfven de aldra nödvändigaste medlen till lifvets uppehälle. För extra ordinarie Kanslisten Christian Möller Allesson, en man, stadd i denna sorgliga belägenhet, vågar jag ödmjukast påkalla Rikets Höglofliga Ständers ädelmod. Denne åldrige tjensteman är född den 2 September 179-3 och har, såsom i afskrift bifogade handlingar utvisa, sedan den 2 Oktober 1826 varit i Rikets tjenst anställd, derunder han tjenstgjort dels i Kongl Hofrätten öfver Skåne och Blekinge, dels äfven uti Kongl. Maj:ts Ju stitie-revisions-expedition och i Kongl. Kammar-rätten, hvars för Möller den 27 Maj 1864 utfärdade betyg utvisar anledningen till den gamle mannens motgångar på tjenstemannabanan. men derjemte att han under sin tjenstgöring ådagalagt synnerlig flit och ordentlighet i de göromål, som i anseende till honora åkommen svår döfhet kunnat inom sistnämnda embetsverk honom anförtros. Han har således icke sjelf varit orsaken dertill att han ej med sitt trägna arbete kunnat se sin ålderdom till - Motioner hos Bidderskapet och Adeln 1865.
Jag anser det således bäst, att man öfverlemnar ut nästa Riksdag att se till, hvad som då behöfves, och nu uplånar det. belopp, som anses nödigt för arbetena under innevale statsreglerings-period, och hvilket man tyckes vara temligen ense om att bestämma till 25 millioner. Frågan blir då, om någon och huru stor del häraf bör uplånas inom landet. Man har som en säker tillgång anvisat Bankens deltagande i lånet med 5 å C mill. af dess ränteviust. Hufvudsakligen instämmer jag med de åsigter, Hr Lefrén härom yttrat, ehuru jag icke vill gå så långt, som han, och fordra, att hela beloppet må lemnäs Banken i vexlar för inköpande af consols. Ej eller böra endast Svenska statspapper upköpas för de medel, som till realisationens betryggande nu kunna anses. Banken, likasom alla andra försigtig» affärsmän, bör icke sätta allt på ett kort. Om det t. ex. blefve fråga om en Statsbankrutt, så vore det ytterst farligt utt hafva för mycket sammanblandat Bankens affärer med Stats verkets. Att åter, såsom Hr Lefrén yrkat, Banken skulle för hela beloppet få Engelska consols, torde också icke wira rätt försigtigt, ty äfven dessa papper bör man, oaktadt deras stora soliditet, icke alltför mycket och uteslutande lita på. De gulde t. ex. 1737, 107 proc.; 1745 efter uproret 76 proc., år 1749 åter 100, år 1782 vid slutet af Amerikanska kriget 54, år 1792 gälde de 96 och föllo d. 20 Sept. 1797 ända till 473/s procent. Afven om man tager 25 på hvarandra följande lugna år, t. ex. 1822—1847, så finner man dock att eonsols varierat, betydligt, så att den, som köper dem, måste se väl upp, för att icke förlora.
– Åh, han ä’ hvarken en skråe eller så inbillsk som du säger – svarade Gunnar fermt – utan han ä’ en rasande galanter, kloker och dugtig karl, fast han har tagit sig vatten öfver hufve’t, och har för stort bruk, så han hinner ej med det han ska. – Ja ja, derför ä’ han just en skråe, och derför får han göra slotterhjelp se’n alla andra mejat utaf sin råg – vidhöll Lena halfskrattande. – Ack ja! bara hans slotteröl blef utaf! – utropade Elin glad och klappade med händerne. – Jag har aldrig i min tid varit i slotteröl. Det fick jag aldrig för mor, och se den tiden kunde jag alls intet röra mig med rifva 1 i hand. Men se nu! Ack hvad det vore roligt! Elin hade ej sagt ordet ut förr än en ung gosse om fjorton år stod inne i stugan och «helsade så flitigt frå’ far», och bad att «allihop» skulle vara så goda och komma morgonen derpå på slotterhjelp. Elin hoppade och gjorde allahanda befängda miner mot Abraham, som äfven tog ett par af sina «galtasprång» – Lenas vanliga benämning på hans lunsiga skutt. Lena skrattade och slog uti en full sup åt gossen, som tömde den i ett drag, samt gick sedan vidare för att bjuda flera och supa mera. – Hva’ va’ de’ ja’ sa’! – utropade Lena innan gossen knappt stängt dörren. – Jo jag visste’t just präsis, att bara vädret såg ut att litet lättna opp, skulle vi prumpt dit för att hjelpa den skråen, i stället för att göra sitt eget arbete, som ligger så på. – Du kan ju bli hemma – sade Gunnar kallt. – Jo, det tycker jag just! – svarade Lena förargad. – Och du, och Elin, och Abra’m och kanske svärmora med, skulle gå sta’! Nej tack! Nog följer jag med, fast det förargar mig alltihop. Hur dags ska’ en gå sta’ till morres betti? Det blir väl midt i natta, det?
Anvisningar utfärdade af Rikets Ständers Bank P Låne-Kontoret i Götheborg j» d:o i Malmö » d:o i Wisby » Stockholms Enskilda Bank jj. Summa utfärdade anvisningar V Anvisningar infriade , Rikets Ständers Banks å Låne-Kontorets i Götheborg • >> d:o i Malmö >' d:0 i Wisby ■v Stockholms Enskilda Banks ■ • • ■ -j» Summa infriade anvisningar Summa utelöpande d:o P Assignationer utfärdade af Wisby Låne-Kontor R:dr 7,200, infriade il* Rikets Ständers Bank „ 4,700, utelöpande P^ Från Låne-Afdelningen för rörelsens bedrifvande anordnade, oliqvide rade förskott Summa sk^‘ Fordran hos Stockholms Enskilda Bank den 31 December 1860 ■ , Kassa-behållningar samma dag Summa tillgå 35 32. Grelsen till förekommande af penninge-försändningar med posterne, få Re - Bikets Ständers Bank. Götheborgs Låne-Kontor.