Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lagstiftarens åtgärd härutinnan kan således, efter Rikets Ständers tanka, nu icke sträcka sig längre, än att åt en på erfarenhetens väg säkrast vunnen öfvertygelse om hvad, som på hvarje ort må vara lämpligast, bereda tillfälle att genom frivilliga öfverenskommelser sig i detta ämne uttala, utur hvilken synpunkt denna vigtiga fråga jemväl blifvit af lagberedningen behandlad, då densamma såsom medel för uppnående af ett sådant mål, föreslagit, att grannar, om Je enhälligt så vilja, må tillåtas att sig emellan för alla sina egor, eller för en del deraf, öfverenskomma om afsägelse af stängsel-vitsord, med den verkan, att hvar och en ovilkorligt ansvarar för skada, den hans kreatur göra å annans under öfverensk omm elsen inbegripna egor, äfvensom att en dylik öfverenskommelse, när dervid blifvit iakttaget hvad efter lag iakttagas bör, skall ega bestånd, intilldess egarne af minst tvåtredjedelar af den jordrymd, den gäller, finna återgång till gamla stängsel-skyldigheten nyttig. Med instämmande för öfrigt uti detta förslag, hafva Rikets Ständer likväl ansett beräkning af delegares rätt, i fråga om återgång till stängsel-skyldighet, icke böra uteslutande grundas å större eller mindre delaktighet uti den jordrymd, som under föreningen inhegripes, utan att jemväl delegarnes antal bör såsom beräkningsgrund i detta hänseende antagas, helst det i annat fall, genom ensidigt yrkande af en större jordegare, kunde inträffa, att de öfrige dclegarne, hvilka, under förlitande på föreningens fortfarande bestånd, redan borttagit alla hägnader, blefvo tvungne att åter uppsätta stängsel, hvarigenom, oberäknad! den osäkerhet, som alltid häraf blefve en följd, ett stort men, synnerligen å de orter, der tillgång till stängsel-ämnen är mera knapp eller alldeles saknas, komme att den mindre jordegaren tillskyndas.
I I nder de senaste veckorna har Europas uppV " ^ märksamhet med stigande intresse varit fä- stad vid tilldragelserna i Orienten och telegrammen därifrån det första man sett efter i de dagliga tidningarna. Muhamedanernas framfart i Armenien och på Kreta har väckt de kristnes djupaste medkänsla och helt säkert kommit mer än en att erinra sig de från medeltiden välbekanta orden i litanian: » För turkarnes raseri bevare oss S y s t e r I-IUcl D a u g -. milde Herre Gud. » Sympatierna för Grekland och dess oförskräckta uppträdande i kampen för de förtryckta ha gifvit sig på mångfaldigt sätt tillkänna, och äfven från vårt land ha några behj artade unga män begifvit sig ut för att deltaga i striden, under det ytterligare andra stå beredda att följa dem. Det är emellertid en liten hjälptrupp af annan art, som i dessa dagar utgått till det af krigets sår blödande Grekland, då föreningen Koda korsets svenska gren på initiativ af vår för allt lidande ömmande drottning, utsändt två af sina sjuksköterskor till de sårades tjänst. Strax efter sin återkomst från Norge satte sig nämligen Sveriges drottning i direkt förbindelse med drottningen af Grekland med förfrågan, huruvida äfven främmande sjuksköterskor kunde anses af behofvet påkallade i Grekland, i hvilket fall Röda korsets sjuksköterskehem i Stockholm vore villigt att utsända ett par af sina tjänande systrar. Drottning Olgas svar kom genast F r ö Isen K l a r a Smitt. IDUN 130 Ett sätt att hjälpa är oss dock förunnadt, Om hvarje annat oss förvägradt är, Den hjälp, som Gud oss såsom plikt förkunnat, Att lindra nöden, där som mest den tär. — nandc sig åt språkstudier, hvilka göra henne särskildt lämplig för sitt nuvarande uppdrag, i det de sätta henne i stånd att obchindradt röra sig med de främmande tungomålen. Försedda med rekommendationsbref från den svenska drottningen, anträdde de båda unga, tjänande systrarna i onsdags resan till Grekland öfver Wien och Triest. Svenske konsuln i Pireus har särskildt uppdrag att taga dem om hand och att föreställa dem för drottning Olga.
Hennes vackra, milda ögon fingo endast ett ännu mildare uttryck än förr, ett uttryck som bar vittne om, att det gamla trofasta hjärtat bevarade sin välvilja. »Jo,» sade hon. »Det var en mycket angenäm nyhet.» Och nu fanns det icke mera att hämta ur posten och åter kom det förtroliga samtalet i gång. Nils Wiede berättade om sin sista utrikesresa, förliden höst, då han under ett par månaders tid dagligen träffat sin barndomsvän och frände Eric Lindenow, som tjänstgjorde vid k. maj:ts beskickning i Rom. Han artade sig till att bli en god diplomat, Eric Lindenow — så otroligt det lät. Han hade redan lärt att dölja tankar och känslor, att behärska sin naturliga liflighet. Också hans unga frisinne hade fått en helt annat grundton. Han hade börjat räkna med realiteter i stället för med drömmar; med ett ord: han började bli en man. — Och från det närvarande gingo Nils Wiedes tankar tillbaka i tiden. Han talade om deras gemensamma barndomsoch uppväxtsår, om lifvet vid akademien, där bådas unga hänförelse sjungit sig hes på tidens melodier. De hade svärmat för ett abstrakt frihetsideal och blåst upp en vacker såpbubbla om Nordens enhet — en såpbubbla som nu snöpligen brustit, men för hvilken de båda åtminstone vågat sina lif den gången det gällde att inlösa gamla förbindelser. Han talade med en mild men en smula brådmogen öfverlägsenhet om dessa ungdomsdrömmar. Det var som ville han säga, att han för sin del redan lämnat dessa fantasterier långt bakom sig, men blickade tillbaka på dem med det goda samvetets lugna välvilja som på ett oundvikligt utvecklingsskede. — Och när det gällde Eric talade han med verklig beundran om detta lifliga sinnes flammande hänförelse för allt som var skönt och sant och rätt och stort. Medan hans tankar sysslade med dessa gamla tider, föll honom namnet Alfred Johnson mer än en gång på läpparna, och han nämnde det alltid med en aktning, som tog sig uttryck i själfva tonfallet, hvarmed han talade.
I anledning af väkt motion om Inqvartering*-Pennin gars anslående för befälet vid Indelte Båtsmans-Compagnierne. I fråga om utbyte af arne Indelningar vid Kongl. Lif-Regementet. I anledning af väckt Motion om Lönetillökning för 13 Subaltern Officerare vid Skånska Dragon-Regementet. I anledning af väckt motion om Inqvarteringspenningar till Varfs-Staterne vid Örlogsflottan i Carlskrona samt Arméen* Flottas Escadrer i Stockholm och Götheborg. I anledning af väckt motion om förbättring i aflöoingen för indelta Arméens Befäl och i synnerhet vid YVestgötha Regemente. I anledning af väckte motioner om Inqvarteringen för Vendes Artillerie-Regemente. I anledning om vackt motion, om reglering , till förbättring i löne-vilkoren för Befälet vid indelta Armeen. I anledning af Kongl. Maj;fs Nådiga Remiss rörande Indeldta Infanterie-Regementernas Beklädnad. r-^o Den 28 Junii e. m. N:o 254. Öfver Kongl. M»j:ts Nådiga Proposition angående Stats-Verkets tillstånd^ och hehof uti hvad sora rörer Riks-Statens Fjerde Hufvudtittel. I anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof i hvad deu angår Riks-Statens Femte Hufvudtittel. Angående Riks-Statens sjette Hufvudtittel. I anledning af Kongl. Maj:ts Nå* diga Proposition angående Stats-Verkets tillstånd och behof i hvad den rörer Riks-Statens Sjunde Hufvud-tittel. Angående Stats regleringen under Riks Statens Åttonde Hufvudtittel för allmänna och Extra utgifter. Angående Nionde Hufvudtittelns Anslagssumma. Angående reglering af Allmänna Indragnings-Staten. Med de rörande Statsregleringen affattsde Betänkanden jemte en Tabell öfver Statsverket, Den 28 Junii e, m. 73i Från BevillnivgsUtskottet: Af den 17 dennes:
E. 239. — N:o 5o3. i anledning af 2tne RiksStånds älerremisser å förslaget till ny lönereglering för Riksgäldscontorets tjenstemanna-personal och vaklbetjening. (Se utlåtandet N.o 449)- XXV. B. 86. A. 128. — N:o 507. med förslag till reglementariska föreskrifter, motsvarande 8;de afdelningen af 1835 års reglemente för Riksgäldscontoret. XXV. B. 162. — N:o 5o8. i anledning af Kongl. Maj.ts nådiga proposition, angående extra-statsanslag för den af Rikets Ständer begärda Lagberedning. XXV. B, 162. Å. 237. U. 479. XXVI. A. 17. E. .11. — N.o 5og. i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 453. XXV. B. 162. A. 238. U. 479. XXVI. A. 16. E. 62. U. 115. A. 125. Stats - ( 289 ) StatsUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 5io. i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 440. XXV. B. 162. A. 243. XXVI. E. 2.39. — N:o 51 i. med förslag till voterings-proposition i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut öfver N:o 487 i fråga om hufvudtitlarnes fördelning. XXV. B. 146. A i56. U. 415. A. 464. XXVI. E. 62. — N:o 512. i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 437, angående bankovinslens utdelning till Rikets samtliga län. XXV. B. 146. A. 156.
Man gick nu in och satte sig till middagsbordet, vid hvilket husbondfolket delade samma kost med sina tjenare, och der Suenonius, oaktadt sina torftiga omständigheter, alltid hade en plats öppen för fattiga vandrare. Efter måltiden läste pastorn det sist utkomna numret af ”Ordinarie Posttijdender”, som lagman Skytte tillsändt honom. Den intressantaste underrättelsen, som meddelades deruti, var, att man i den fromma staden Dresden för några månader sedan på en dag brännt elfva hexor. Då pastorn läste detta, suckade han för tusende gången öfver de svenska auktoriteternas försumlighet att anordna en allmän undersökning i trolleriväsendet. Natten kom, och Olof fick flytta sitt nattläger från drängstugan till Suenonii kammare, der han mycket riktigt blef bunden med rep till händer och fötter. Trygg i medvetandet af pastorns närvaro och repets styrka blef han denna natt icke oroad af sin inbillningskrafts skapelser. Men samma natt blefvo fru Suenonia och ladugårdspigan anfäktade af hjernspöken, och pastorn sjelf drömde så lifligt, att Ingrid på Tallmossen och Karin på Moen sökte bortföra honom på någon afgrundsridt, att han var osäker, huruvida det var dröm eller verklighet, då han, ångestfullt stönande och drypande af svett, vaknade framemot morgonen. Stellas död, Olofs berättelse och hans egen dröm bidrogo ej att afkyla den ifver, med hvilken han nu beredde sig att fortsätta sin verksamhet såsom inqvisitor. Han väntade otåligt på länsman Askelin, som slutligen infann sig, försedd med skrifmaterialier; och sedan de begge vännerna intagit en bastant frukost, begåfvo de sig åter ut på upptäcktsresor. Besöket gällde denna gång Karin i Moen. Framemot middagstiden anlände de till dennas ensliga, djupt inne i skogen belägna koja, med hvars eländiga skick kanske blott ett eller annat torps på nutidens bränvinsbrännande aristokraters egor kan uthärda jemförelse. Den usla dörren var tillbommad, och kring kojan herrskade den djupaste tystnad. Presten slog några slag på dörren, men intet tecken tillkännagaf, att någon lefvande varelse fanns derinne.
Vid val af personer nyttjas skrifna sedlar , som skola vara enkle, slutne, ihoprullade, omärkte och lrie från all tvetydighet eller origtighet, i anseende till personernes namn eller antal; börande om valsedlars rätta beskaffenhet alltid före valet skriftelig och fullständig underrättelse anslås på lika sätt, som i anseende till Den 7 Julli. *39 voterings propositioner är stadgadt; äfven skola alla val dagen förut, till Ridderskapets och Adelns underrättelse genom anslag kungöras. Vid voteringar nyttjas tryckta sedlar med Ja och Nej, sorn uti RiddarhusCancdliet skola vara att tillgå, så väl sorn på ett innanföre dörren i stora Riddarhus-salen framstäldt bord, hvadan alla sådane skrifna såsom olaglige anses. Till undvikande af paria vota, skall vid hvarje votering, förr än sedlarne uppräknas, Ordföranden en bland dem uttaga, och genast förseglad aflägga. Befinnes vid uppsummerandet af de öfrige, rösterne lika delade , må denna sedel öppnas och gifva utslaget. Är pluralitet redan vunnen, bör den aflagde sed? len genast ouppbruten förstöras. §• 46. Sedan voteringseller vsl-nppropen äro slutade, öppnas sedlarne af Ordföranden ,• samt granskas af honom, och af dem som vid bordet sitta, ibland hvilka fyra föra hvardera särskilt Protocoll, som efter fulländad votering eller val collationeras; derefter upprättas ett omröstningseller val-protocoll, hvilket underskrifves af alla dem, som vid borclet sitta, och genast uppläses. §■ 47- Vid hvarje Riksdag, vare sig Lagtima el* lien 7 Julli. ler Urtima, välje Ridderskapef och Adelil, på sätt föregående^. stadga, 3me Fullmägtige uti Riksens Ständers Banque, lika antal fullmägtige uti Riksens Ständers RiksgäldsContoir, samt 6 Revisorer, att emellan Riksdagarna öfverse och granska StatsVerkets, Bankens och RiksgäldsContoirets tillstånd, styrelse och förvaltning.
Prot.-Utdrag, den >g Oclober 1844• 229 S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottens betänkande, N:o 4, i anledning af väckt motion, angående förtydligande af Författningarne om snöplogning, ldef samma betänkande, i följd af dervid gjorda anmärkningar till nämnde Utskott återremitterad t. S. D. Föredrogos ånyo oell UiFöllos Lagsamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottens belänkanden; N:o 1, i anledning af väckt motion om förbud för beväringsskyldig att genom lega befria sig från krigstjenst; N:o 2, i anledning af väckt motion, att böter, förvandlade lill fän gelse vid valten oell bröd, malte i vissa tall lå alljenas i häradsfängelserna; samt N:o 3, i anledning af väekt motion, att ålderstigne skeppare ej allenast måtte i de städer, der serskild Afdelning af Rådslufvu-rätten handlägger sjö-rättsoch tullmai, blifva ledamöter i denna Afdelning, än ock anses ega företrädesrätt till fyrmästare-, lols-åldermansoch lots-löjtnantstjensler. Den 19 October. Från Högloft. Pudderskapet och Adeln, S. D. Återremitterades, lill följd af gjorde anmärkningar, Expeditions-U(skottets nedannämnde, dea 17 dennes 1. m, på bordet lagda förslag lill Rikets Ständers underdåniga skrifvelse!’ till Kongl. Maj:t, nemligen: Nm 10, i anledning af Kongl. Maj.-ts Nådiga Proposition om upphörande af Dess tvänne röster i Högste Domstolen; samt N:o 11, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om upphäfvande af hvad nu stadgadt är, rörande lagförklaringars utfärdande af Högste Domstolen. Herr von Hartmansdorff', August: ’’§ 81 Kegerings-Formen säger:
Då Kongl. Maj:t af de underdåniga rapporter, dem Landsböfdingarne äfvenledes blifvit anbefallde att afgifva om helsotillståndet inom Länen, med bekymmer erfarit de flerestädes under nästförflutna år gångbara sjukdomar; har Kongl. Maj:t låtit genom vederbörande deremot skyndsamt vidtaga de kraftigaste anstalter. Af samma anledning har Kongl. Majit fästat en synnerlig uppmärksamhet å sundhets-förhållandet inom hufvudstaden, och sedan serskilda provisoriska sjuk-anstalter blifvit anbefallda, förordnat en Comité, att un - 28 Kongl. Maj ds Nådiga Bepätt. N.-o t. dersöka beskaffenheten och bristerna af sta-» dens närvarande Sjukvårdsinrättningar, samt afgifva förslag till hehöfiiga ändringar och förbättringar, i följd hvaraf Kongl. Maj:t ock låtit utfärda förnyade Instructioner för stadens Läkare och fattig-medici, samt för-, ordnatXom de lmfvudsakligaste åtgärder tili anläggande af en allmän, eino t behofvets varande, Sjukhus-inrättning, äfvensom Kongl* Maj:t för detta ändamål upplåtit en på Södermalm belägen Kronans egendom. Med anledning af Rikets Ständers år i8a3 vidtagna beslut om förändringar i afseende på medicinal-fonden och SundhetsCollegii stat, har Kongl. Maj:t, till vederbörandes iakttagande, föreskrifvit de åtgärder, sorn sålunda uti raedicinak-väsendet,komma att ega rum. Genom de af SundhetsCollegium de senare åren aflåtna redogörelser och hemstälianden, har Kongl. Majit likväl inbemtat, att förnämligast det från 8,000 tili 6,000 R:dr minskade årliga anslag, till kostnader vid farsoters och smittosamma sjukdomars hämmande, varit högst otillräckligt, så att den häruti uppkomna brist åtskilliga gånger måst betäckas af andra medel. Kongl. Majit ser Sig således nödsakad, att vid nu ingående Riksdag ytterligare fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å detta angelägna ämne. Kongl■ Maj.-is Ka eliga Serätt.
Jag delar denna åsigt: äfven jag tror, att den tid skall inträda, då ett uthildadt bevär:s-systeme i vårt land skall göra indelta armeen alldeles öfverflödig. Jag bekänner, att jag anser systemet af den indelta armeen vara alldeles oförenligt med en conscriplion, sådan som den bör utföras; men alt med nuvar. bevär:s-lag, och under nuvar. förhållanden, den indelta armeen anses behöflig, det vet jag. Jag har äfven hört, att en talare velat utbilda bevär:ssystemet med bibehållande af hela indelta arméen såsom stam. Om denna åsigt skulle vara riktig, hvilket jag högligen bet vidar; så förutsätter den likväl så stora ansträngningar och så mycket medel till aflöningar för detta dubbla mililär-sysleme, att jag betviflar att den skattdragande och tillika skaltbeviljande allmänheten dertill är villig. Jag tror således, att det vore väl betänkt, att någon gång öfvergå till ett riktigt systeme, det nemi., att erkänna bevärts-systemet såsom Rikets hufvudstyrka; jag vet icke heller hvad det är för en trollkraft man väntar af indelta armeen eller på hvad grund man gifver densamma en så uteslutande vigt. Vår krigshistoria bevittnar, att de största bragderna och de för Sverige nyttigaste bedrifter blifvit utförda före den indelta armeens uppkomst. Ingalunda vill jag derföre säga, att ett sådant utskrifnings-systeme, som före denna armees inrättande ägde rum, vore något bättre än den nuvar. allmänna conscriptionen. Den förra utskrifningen hade den stora bristen, att den endast tryckte en folkclass inom landet och ej omfattade den bildade folkclass, hvarigenom vi nu hafva ett så ypperligt tillfälle att öka vårt befäl, i händelse behof deraf skulle uppkomma. Till stöd för mina åsigter om indelningsverkets oförenlighet med bevärts-systemet i sin sanna utveckling, ber jag att få anföra en fräjdad militärisk författares yttrande derom; lian säger: "Uti en constitulionel stat bör försvaret vara nationelt och ej grundas på värfniugsoch besoldnings-sysleme.” Vidare:
Utskottet, som alltså finner de af motionärerna anförda skäl icke föranleda till den af dem föreslagna lagförändring, hvarigenom nämnden erhölle ett större inflytande på domsluten, bör likväl också erinra om följden af en sådan förändring, ökad magt medför ökadt ansvar, och om nämnden erhölle rösträtt med domaren, så kunde ej heller nuvarande stadgande i 23 Kap. Lag-Utskottets Betänkande N:o 15. 9 Kap. 2 § Rättegångs-Balken, enligt hvilket Nämnden svarar för domen endast då den öfverröstat Häradshöfdingen, förblifva oförändradt, ulan Nämnden måsle dela ansvaret för domen, äfven då den delat Häradshöfdingens mening. Ginge man så långt som Sven Hansson föreslagit och gåfve hvarje nämndeman en röst och Häradshöfdingen tre, kunde ej omröstning till doms enligt 23 Kap. 3—6 §§ Rättegångs-Balken undvikas, och uppenbart är, att lagskipningens gång skulle derigenom i hög grad försenas. Hvarje steg, som åsyftar att gifva Nämnden ett ökadt inflytande inom Häradsrätten, måste också slutligen leda till dessa domstolars försättande på kollegial fot; men i denna händelse fordrades att bisittarne vöre lagfarna, och dermed försvunne för alltid ur lagskipningen det folkelement, som för närvarande utgör Häradsrätternas ena beståndsdel. Förslagen om en förändring af Nämndens ställning inom Häradsrätten antyda en origtig uppfattning af densammas betydelse inom lagskipningen, och Utskottet, som för sin del skulle beklaga om ett dylikt missförstånd kunde i någon mån förminska de helsosamma verkningarne af denna nationela institution eller försvaga intresset för densamma, vill härvid i minnet återkalla Lagkomitéens tänkvärda yttrande om förhållandet emellan domare och nämnd: »Den nämnd, som här är i fråga», yttrar Lagkomitéen, »svarar ej mot hvad man i andra länder kallar jury, utan betecknar blott vissa ledamöter af den ständiga domstolen under en kollektiv benämning och med kollektiv rösträttighet.
Doktorer, Medicina-, eller Läkare, för inkomst af praktik utom tjensten, två procent, dock ej under R:dr R:mt 7: 50. Fruntimmer, som idka klädsöm, med en eller flera medlijelperskor, erlägga hälften emot Handtverkare, § 9, och deras medlijelperskor hälften emot Gesäller, enligt nästföregående Mom. Hyrkuskar, lika med Handtverkare, § 9. Informatorer hos enskilde, lika med Tjenstemän, § 2. Inköpare för de Kongl. Hofven jemföras med Handlande, § 9. Licentiater, Medicinal, med praktik utom tjensten* se* Doktorer. Läkare, se Doktorer. Mjölnare, se Qvarnar, § 50. Modekrämare och Modekr amer skor af alla slag* lika med Handlande, § 9. Nipperhandlare och Nipperhandlerskor, lika med Handlande, § 9. Skeppare, Coopvaerdie, äfvensom Sjökapitener med burskap, och Befälhafvare ä Ångfartyg, med tillämpning af föreskriften uti 45 § 3 morn., lika med Handtverkare i den stad, dit fartyget hörer, § 9. Skutoch Båtskeppare, se Mom. 1. Skol-lärare, som antingen hafva egna Skolor, eller biträda vid sudane inrättningar, lika med Tjensteman, § 2. Spanmuls-handlande, som icke äro borgare, taxeras efter deras rörelse, lika med Städernas öfrige Handlande, § 9. Stadstjenare eller P elisbet jente, se Städernes betjente, § 2. Tidningsskrifvare, hvarunder förstås, sä väl förläggare, som redaktörer och deras biträden, taxeras till Bevillning efter Iva och en half procent af den inkomst, de njuta. Timmeroch Brädhandlande, se Handlande, § 9, Ut tändning ar, som i Städerne drifva handel och rörelse, anses i mån deraf till alD deles lika afgift med Handlande i samma Städer.
Första delen af 23:dje punkten, innehållande tillstyrkande, att Rikets Ständer måtte för sin del besluta, det alla till allmänna verk och inrättningar samt kyrkor och fromma stiftelser indelda anslag varda till statsverket indragna, är af Ridderskapet och Adeln afslagen; i följd hvaraf den öfriga delen af samma punkt ansetts ej erfordra annan åtgärd än att, såsom förfallen, läggas till handlingarna. Preste-ståndet har likaledes afslagit ofVannämnde tillstyrkande, i följd hvaraf Utskottets i öfrigt i samma punkt framställde förslag, beträffande verkställigheten af tillstyrkandet, förfölle. Borgareoch Bonde-stånden hafva bifallit punkten i dess helhet. För afgörande af denna, på statens reglerande otvifvelaktig! inverkande, fråga får Utskottet föreslå följande voteringsproposition; 12:o.
På grund häraf och enär Kronan vid det skedda utbytet afstod ett purt kronohemman, af hvilket såsom Kapellans-boställe någon ränta hvarken Kronan tillkom eller rotering derför utgjordes, men till Kapellans-boställe öfverlemnades ett från nämnde skyldigheter befriadt rå- och rörshemman, har motionären föreslagit, att hemmanet Rannäs Holstagården måtte för framtiden från grundränta och rotering befrias samt dess ränta och natur öfverflyttas på det nya Kapellans-bostället Hafrida Ågården, hvars rå- och rörsnatur förstnämnde hemman i stället skulle iklädas. Redan förut, eller vid 1840—1841 och 1844—1845 årens riksdagar hafva motioner blifvit framställda, åsyftande Rannäs Holstagårdens befrielse från grundränta och rotering, men af Rikets Ständer afslagna hufvudsakligen på den grund att Kongl. Majit, då hemmansbytet medgafs, förklarat att Hafrida Ågården borde, äfven såsom boställe, bibehålla sin rå- och rörsnatur; att genom eftergift af räntan för Rannäs Holstagården detsamma skulle förlora sin kronoskattenatur och ett nytt frälsehemman deraf bildas till förminskning af Kronans rätt och till förfång för de skattskyldige; samt att egaren af detta hemman bordt vid emottagandet hafva varit beredd att underkasta sig den ränta och öfriga onera, hvilka detsamma genom skattenaturen borde vidkännas. Då härtill kommer att Kongl. Majit genom Nådig resolution den 22 Januari 1839 tillåtit att Rannäs Holstagården, hvilket blifvit påfördt rotering för 1 mantal, finge, med afseende å dess utrönta svaga beskaffenhet, i rotering beräknas för endast l mantal eller TV mantal till erläggande af vakans-afgift, samt skatte-köpeskillingen för hemmanet äfven blifvit till Bredaryds församling återställd, får Utskottet hemställa, att den nu väckta motionen icke må af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 2 Oktober 1857.