Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De för dessa fängelser nödige befunne arbeten för underhåll af tak, eldstäder, ^ängselplank m. m. hafva under året blifvit verkställde i enlighet med derför nådigst a*tställde byggnadsförslag. — 148 — d) Straffoch »rbotsfångelserna Utom de för berörde fängelser erforderliga reparationer, hafva större byggnadsarbeten utförts: i Landskrona, der, i stället för den nedbrända fabriksbyggnaden,-början gjorts för uppförande af en ny dylik byggnad. Detta arbete hade vid årets slut^ så fortskridit, att byggnaden kommit under tak och inredningen tili en del blifvit påbörjad; å Långholmen, hvarest den nya kasernbyggnaden för derstädes förlagde militärkommendering förseddes med den för inflyttning nödiga inredning, och återstod för denna bygg' nads förfärdigande endast den yttre afrappningen; samt i Götheborg, der, utom betydliga reparationsarbeten, arbetshuset för qvinnor undergått förändrad inredning i afseende a logementer m. m., hvarjemte ett nytt hus uppförts med sex celler, afsedt att begagnas för bestraffningar. På grund af 1859 års hufvudbok, få Revisorerne här^ nedan meddela uppgift å statens för cellfängelsers uppförande intill slutet af berörde år utgifne kostnader, särskildt för länsfängelset häradshäkten och fängelser i städerna: Länsoch straff-fängelser. Antal Beräknade Verkliga kost J * celler. kostnader. nader aren Fullbordade: 1842—1859. Norrmalm (inredning) 24. 5,550: 4,194: hö - lcke fullbordade: Häradshäkten: i Carlshamn, Eskilstuna, Kongsbacka, Norrtelje samt vid Södra Möre tingställe 78.855: Stadshåkten: i Carlshamn, Eskilstuna, Kongsbacka, Norrtelje och Sköfde 47,903: 5. Statens utgifter för fångars vård och underhåll under åren 1850—1859, oberäknadt kostnaderna för cellfängelsebyggnaderna, för hvilket ändamål extra statsanslag varit anvisade, hafva utgjort: ar 1850 1.003,786: 93.
JRusth3.ll samina grund som andra Köpebref; men för Öfverlåtelser eller TransportBref å Kronohemman med hälften mindre än' vanliga Köpe. bref; och för oskattlagde Nybyggen med fjerdedelen. 6:0 Skuldebref, hvaribland äfven Län till Officerares Accorder, Löpande Sedlar, godkände, eller accepterade Räkningar, godkände eller pro? testerade Assignutioner, de må innehafvas af enskilde Personer eller publique Verk, böra,' då de för Domare och Executorer uppvisas, förses med stämpladt papper i följande pro* gression : Erån och med S'5 till och med 50 H:dr, 6 sk; Deröfver för hvarje fulla 25 R:dr 3 sk Hvarifrån undantagas likväl: Skuldebref under 25 B:dr, som äro franf Stämpladt papper frie, och Ofvananförde Förskrifningar, Döpande Sedlar m. ra. när de böra i Coneourser upptes, ej besväras med högre stämpladt papper än för vanlige Bilagor. Andre Räkningar i som ej äro accepteradeJ tillika med enskilde personers Bref i handel och vandel, samt undfångne Qyittenser öfver erlagd betalning, förses med Charta, då de till Executorer och Domstolar ingifvas såsom Bilagor, efter hvad derom ofvan stadgadt är. 7:0 PrimaVexlar skrifvas på stämpladt pap-: per efter nedanstående Tirif; Bevillnings-TJtskotiett Betänkandtn. In c M cro f> t * 3 3- 5V O © C n tu ra r+. • w S* P S-25 C X ?r </» • CU </> 3 CtQ >*1 Si 3 n Svenskt Banco. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Uppå derefter af Hans Excellence framställd proposition godkände Ridd. och Adeln ifrågavarande ProtokollsUtdrag, med iakttagande af de af Friherre Åkerhjelm föreslagne redactions-förändringar. Upplästes och lades på bordet nedan - Den i Februari i e. m. 127 nämnde från Utskotten inkomne Utlåtanden och Memorial: Frän Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Af den 19 sistlidne Januarii: N:o 118. I anledning af erhållna återremisser å Betänkandet N:o 94, angående jemkning i den Provinsen Skåne ålagda Ordinarie Rotering. Af den 21 sistlidne Januarii: N:o 119. Öfver gjorda anmärkningar i frågan om UppbördsProvision till Städernes Magistrater m. m. Af den 23 sistlidne Januarii: N:o 120. I anledning af erhållna återremisser å Betänkandet N:o 98', angående en jemnare fördelning af Roteringsbesväret vid Westerbottens Regemente. Frän Bevillnings-Utskottet : Af den 28 sistlidne Januarii: N:o 66. I anledning af anmärkningar vid Betänkandet N:o 67, med förslag lill fördelning af allmänna Bevillningen, samt till en blifvande Bevillnings-Förordning. Frän Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Af den 24 sistlidne Januarii: N:o 3i. I anledning af anmärkningar Den i F c b r n a r i i e. ni. viel Betänkandet N:o 21, rörande Taket-, Postoell Forvagns-Inrättning. I anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet N:o 22, angående åtskilliga motioner 0111 Postinrättningen i Piiket. Från Banco-Utskotten: Af den 19 sistlidne Januarii: N:o 102.
D c a 19 Augusti f. m. i55 Tnnan svar liiirå hann ankomma, öfversände Coinmercecollun, af det en och annan af Konungens Cef:h:de framställt behofvet för sig att erhålla del af motiverna för Commrrce-collegii tillstyrkanden i denna fråga, i skrifvelse den 1 1 Oclober samma år, ett ytterligare transumt af sitt unil. betänk., hvilket transumt äfvenledes ö'fverlemnades till magistraten, och af magistraten lill borgerskapets äldste. Desse ansågo sig dock af de erhållna Iransnmterna ej äga tillräcklig ledning för deras omdöme i frågan, utan önskade bekomma en fullständig afskrift af liela Comineicecollegii und. betänk.; i följd hvaraf Öfverslåth.embete!, pä anmodan af magistraten, i skrifvelse den 1 Nov. samina år till Gömmel ce-collim, begärde att erhålla afskrift alden del af betänk., som ej blifvit upptagen i de med collegii skrifvelse!' den 12 September och 1 1 Oclober föl ja k t i ya transnmter. Till svar härå meddelade Cornmerce-colllm i skrifvelse den 6 i ofvannämnde November månad, alt, då K. M. i nåder förordnat, det frågan bort med skyndsamhet behandlas, collini, till undvikande af den tidsutdrägt, som vid afskrifvandet af ifrågavar. vidlyftiga betänk, blefve oundviklig, underrättat secreteraren hos borgerskapets äldste, alt collegii betänk, vore att tillgå för borgerskapets äldste då sådant erfordrades.
Cederström har redan antydt huru osäkert det är för en hvar som i detta land nedlägger sina kapital i fabriksrörelse, då han ej kan beräkna att tulltaxan gäller längre än 3 är, och knappt så länge; hvarigenom han ofta ej hinner att få sina byggnader färdiga, förr än nian förändrar den tulltaxa, hvarefter han beräknat sitt företag. Han har sålunda förspillt sin möda och sin förmögenhet. På detta sätt uppmuntras ingen att våga något i denna väg; tvertom, förhoppningarne nedslås. Jag anhåller således att R. o. Ad. måtte bibehålla 1845 års taxa. Gr. Gyldenstolpe: Jag har redan hemställt att R. o. Ad. 330 Den 3 Juni f. m. mätte bifalla (Jtsk:s förslag grundadt på K. M:s propos., och jag hemtar mitt skäl deraf, att jag anser garn egentligen vara ett råämne, hvaraf åtskilliga fabrikater förfärdigas; och att man sålunda ej bör fördyra detta råämne för dem, som sysselsätta sig med itrågavande tillverkning. Lika rätt till skydd, lika rätt till minskning i utgifterna bör äfven den hafva, som begagnar garn till sin fabrikation; således bör man ej till skydd för garnfabrikanten ensam, fördyra garnet för dem som redan begagna detsamma för sin tillverkning. Jag tror dessutom att den här föreslagna tullen alldeles icke är så låg, att icke fabrikanten derigenom har tillräckligt skydd. Hr von Hartmansdorff: Det förhåller sig med garn såsom råämne för väfnad, som det förhåller sig med stångjern såsom råämne för mindre jernarbeten. På samma sätt som stångjernssmidet är en varuförädling, hvilken underhåller en myckenhet arbetare och bruksegare, likaså försörja spinnerierna och tvinnerierna en mängd arbetare och fabriksegare. Det är för att upprätthålla dessa sednare jemte väfverierna, som jag vid detta tillfälle tillstyrker bibehållande af 1845 års taxa. Gr. Lagerbjelke: Om fabrikanternas, här så mycket omtalade, vinst ej skedde på andras bekostnad, så vore den dem gerna unnadt; och den missunsamhet mot fabrikerna, hvaröfver Hr Printzensköld så mycket talat, tror jag för min del visserligen ej eger rum.
Presteståndets beslut, s. 229. bif. af Borgareståndet, s. 232. af Bondeståndet, s. 235. Ytterligare Utlåtande, till en del afsl. af Adeln, s. 383. bif. af Presteståndet, s. 385. lagdt till Handlingarne af Borgareståndet, s. 39e>*- Fisken, angående Kronans; StatsUtskottets betänkande, bif. af Presteståndet, s. 52,4. af Adelil, s. 532. återrem. af Bondeståndet, s. 552. bif. af Borgareståndet, s. 566. Ytterligare Utlåtande lagdt till Handlingarne af A. deln, s. 1122. Flyinge, Se Allmogens Dagsverksskyldighet. Fond, om anvisande af en till Pensioner åt StatsRådets Ledamöter; StatsUtskottets betänkande, bif. Tredje B:d. 7 50 $f Presteståndet, s. 715* af Borgareståndet, -s. -722» af Bondeståndet, s. 734. Fordringsegare, om rättighet för, att sjelfve välja utmätningsman; LagUtskottets betänkande bif. af Bondeståndet, s. 335* af Adeln, s. 341» af Borgareståndet, s. 355- af Presteståndet, s. 372» Fresk, om anstånd för Fabriks.IdkarPn, med inbetal, ning af ett Lån i Mann factu r-f) isson (.Fonden» StatsUtskottets betänkande, bif. af Pr f st est åndet, 8. 9S5. af Bondeståndet, s. 9B8. af Borgareståndet, s. 999. af Adeln, s. 100B. Fribrefs-Rättighet, om en ytterligare, Per Sfä Jernes Magistrater. Bev.Utskoftets utlåtande, återrem. af Adeln, -s. 213.
— D. v. 8. du har samlat anstuckna fjärilslarver? Men hur kan du känna igen en anstucken fjärilslarv? — Jo, ser du, det kan jag mycket väl göra. Du kan väl förstå att han ser ledsen ut (då han har så många parasiter på sig). Bland andra lustiga anekdoter från Spetsbergsfärden har dr Nyström berättat oss, huruledes han en afton råkade att få sig ett iskallt bad, genom att falla från ångarens däck. Ensam som han var, lyckades han efter stora ansträngningar arbeta sig fram till fall repstrappan och kom sedan drypande våt in i den hytt, som innehades af lektor H. och numera professor Lemström i i Helsingfors. » Helsning från sjöbotten! » — » Ah f-n var det du! Vi hörde nog ett flåsande, men vi trodde, att det var en hvalross. » — Detta var det enda ¿ympatitecken den räddade erhöll. Ännu tjugo år efteråt, då H. tillfälligtvis mötte dr N., gjorde H. geraa några flåsningar och armrörelser till påminnelse om episoden. * En gång kom H. till ett säteri i södra Sverige för att studera och gifva råd mot ollonborrarnes häijningar. En fin, liten pudel hade f&amp;tt följa med H. ut i markerna för att motionera sig och H. kunde då iakttaga, hurusom » den der lille stackarn, som bara brukade äta sockerskorpor ur sin matmors handskklädda hand, åt ollonborrelarver, ’ fettr pölsor *, som ett litet svin. » — Under en af sina entomologiska vandringar fick H. sigte på någon flugart i ett dike och lade sig framstupa på marken för att samla exemplar till undersökning. I detsamma kom en herre åkande på landsvägen. Förvånad öfver H: s egendomliga ställning, höll han in hästen och sporde: » hvad gör herrn för slag? » — » Jag ser flugor », svarade H. och tilläde: » hvad gör herrn då? » — » Jag bara super ännu », blef svaret. * * En af de sista gångerna utgifvaren af Dag. Kr.
Det k an j ag fälle göre. ( S j u n g e r . ) Och bonden gick ut uppå Wermelands skog; Hujfallerall a å hejfallerej! Han tog ett par oxar och spände för plog. Hoppsan falleralla å hejsan f allerej! Och bonden han satte plogen i mull, Hujfallerall a Så plöjde han hela den skogen omkull. Hoppsan falleralla Se'n drog han en fåra från norr och till sö'r; Der rinner nu Klarelfven fram, som ni hör. Och bonden han satte plogen på sned, Så vände h an bergena opp och ned. Och bonden han plöjde en fåra så stor; Det gick så djupt som Hin Onde han bor. "Och kära du bonde, f örstör ej mi tt bo, Så vill jag väl l emna di n säd uti ro." Och bonden han sådde båd' haf ra och råg ; Det v äxte, så aldrig dess make ni såg. Sven. Lisa. 23 Och bonden han brygg de sej bränvin och log, Han drack och var lustig och glömde sin plog . Men då fick den Onde mak t med hans jord; Hujfallerall a å hejfallerej! Se'n f eltes det bröd u ppå bondens bord. Hoppsan falleralla å hejsan f allerej! Jo, se tåcke kan duge, det! Så skulle du med sjunge, Erik ; då kund' det vare nånting te höre på. Kära mor, jag ville visst så gerna vara glad; men alltse'n j ag öfvergaf studeringen har det sett ut, som om mina föräldrar vändt ifrån mej all sin kärlek. Ja, nock kosta' det på oss, det kan inte nekes; men allt ska bli godt i gen emella oss, bare du är lite mindre eg envillig, och ter dej te oss lite mer. Så är det, Erik. Du går säkert med nånting på hjerte, men du har inte förtroende för far och mor. Förtroende! Herre Gud, om j ag finge, om jag tordes v ara riktigt förtrol ig med er, då skulle jag vara bra lycklig. Det der låter på ett vis, som jag just inte rätt förstår. Men du har l äst och är lärd, gosse.
Mitt yttrande har varit grundadt på GeneralBefälhafvarens upgifter, hvilka finnas intagna i KrigsVetenskapsAkademiens Tidskrift. Om nu GeneralBefälhafvaren eller Hr Hjärne har rätt, lemnar jag derhän. Tills vidare håller jag mig vid officiella upgifterna. Gr. Björnstjerna har sagt, att jag tror, det man efter 12 dagars exercis har en fullt exercerad soldat. Något sådant har jag icke yttrat men väl att man efter en sådan exercistid kan insätta beväringsynglingen i stammens leder, men för att få honom fullt krigsvan, dertill fordras kriget. Tror man, att man bildar soldaten under freden, så bedrager man sig. Samme talare har äfven ordat om folkbeväpning och sagt, att den icke upfyllt sin bestämmelse, dervid han åberopade 1809 års landtvärn. Orsakerna till deras många olyckor kunna vara flerfaldiga, hvilka här icke äro lämpliga att omnämna, men det vill jag dock hafva sagt, att den fördes såsom en serskild Corps, och att de bildade militärerne vid den stående arméen ansågo sig för goda att tjena vid en landtvärnstrupp, och under sådana förhållanden lärer man icke kunna med en sådan trupp uträtta serdeles mycket. Gr:n har citerat länder, der man försökt folkbeväpning, men misslyckats. Gr:n glömde likväl att omnämna de länder, hvarest dylika försök åter lyckats, t. ex. Schweitz, som försvarade sig mot Österrike under Edsförbundets tider, Holland, som försvarade sig mot Hertigen af Alba, hvars trupper voro de förnämsta i Europa, flera andra exempel att förtiga. Att en trupp, om den skall göra någon nytta, måste exerceras, är naturligt, men man må väl icke föreställa sig, att ett krig skall komma öfver oss såsom tjufven om natten, utan vi få väl alltid någon tid på oss att före krigets utbrott öfva våra trupper. Härmed må nu vara huru som helst. Säkert är, att den nu föreslagna förändringen icke är tillräcklig.
Då Rikets nu församlade Ständer fästat hufvudsaklig vigt dervid, rftt, genom ordnanrle på lämpligt sätt af Riksgälds-Contorets angelägenheter, stadga Statens Credit och ur detta skäl funnit sig nödsakade afslå utgifter af angelägen art, då tillgång dertill icke annorlunda än i låneväg kunnat beve - *4 StatsUtskottets Utlåtande N'.o 4°4' das, så kan Utskottet icke heller nu tillstyrka det af Motionairen framställde första alternativet, eller alt, för Trollhätte Canals och Slussverks bringande till lika dimensioner med Götha Canal, ett ränlefritt lån af En million R:dr må Bolaget förunnas. Men då ingen lärer kunna neka, att företaget är af stort nationelt interesse i afseende på befrämjandet af Sveriges handel och sjöfart, tror Utskottet sig äfven höra uppgifva det sätt, som, i Utskottets tanka, är det lämpligaste för Statens mellankomst i detta fall. Uti Betänkandet N:o 3p5 har Utskottet i afseende på dispositionen af den, efter uppgjorda calculer, behofven överskjutande årliga behållningen af de hittills under benämningen af Convoymedel utaf Svenska handeln utgående afgifter, hemställt, att detta öfverskott må, efter Kongl. CommerceCollegii samt Handels-Societeternas i Rikets större Sjö- och Handelsstäder hörande, användas för Svenska handelns och sjöfartens utvidgande och befrämjande så väl utom som inom Riket.
Ständer funnit de omförmälda förslagen icke till annan åtgärd föranleda, än att för inrättande och underhåll af en med seminarium för bildande af lärarinnor förenad normalskola för flickor anvisas ett årligt anslag af 5,000 Riksdaler. Pedagogierna. 51 :o 1 afseende å Pedagogierna har E. K. Majit i Dess nådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof, äskat en förhöjning af 8,000 R:dr i det till dessa läroanstalter för närvarande utgående anslaget. På de skäl, som i Statsråds-protokollet omförmälas, och då på ifrågavarande anslag några besparingar icke vore att påräkna, men tillgång för oförutsedda behof borde finnas, å ena sidan till arfvodesfyllnad åt vikarier, der ordinarie lärarne, till följd af sjukdom eller annat giltigt förfall, åtnjöte tjenstledighet, och å den andra till löneförhöjning, åt lärare vid de pedagogien, der undervisningen väl icke hittills vunnit, men möjligen under den närmaste framtiden kunde erhålla någon betydligare utveckling, hade Stats-Rådet hemställt, det E. K. Majit täcktes i nåder föreslå Rikets Ständer, att dels för bestridande af löneförhöjning för de lärare, som blefve berättigade att uppflyttas i högre lönegrad, dels till arfvoden åt öfningslärare, och dels för andra oförutsedda behof en tillökning af 8,000 Ridr i anslaget till pedagogier och folkskolor måtte beviljas utöfver det belopp, som redan under innevarande statsregleringsperiod enligt fastställda grunder fordrats, vid bestämmandet af hvilket belopp vissa å berörda anslag af ålder uppförda skolor vid sistlidne riksdag synts icke hafva blifvit tagna i beräkning. Med afseende å den förädlande inverkan, sång utöfvar på ungdomen, och å gymnastikens förmåga att utveckla de fysiska krafterna och gifva kroppen spänstighet, hafva Rikets Ständer lika med E. K.
Hvad man likväl med säkerhet vet, är, att flere stora tjufvar den tiden blef vo hängde, hvilka icke begått något mord, och för min del tror jag att den frän Fästnin gen förrymde tjufven, sorn å nyo stjäl, lika litet agtar människo-lif för att försvara sin egen frihet, antingen han har art vänta dödsstraffet eller liistids-fängelset utan hopp att vidare kunna rymma; jag säger, utan hopp att kunna rymma, ty detta hopp, hvilket ej kan äga rum, utan på bekostnad af allmänna säkerheten, måtte väl alldeles betagas brottslingen, om icke Staten skall alltför mycket vanvårda sin skyldighet-, och det torde vara en stor svaghet, om han tror sig nödsakad att hos tjufven nära hoppet att kunna undkomma utur lifstidsfängelset, för att derigenom söka förmå honom att icke blifva mördare. Det torde dessutom vara en stor skillnad uti sjelfva caracteren hos mördaren och tjufven. Den förres ogärning är oftast endast utbrottet af ett vildsint lynne och otyglade passioner. Tjufven deiemot använder icke styrkan, endast illistighet och bakslughet. Det öppna våldet ligger ej i caracteren af hans brott: Det uppkommer endast då han för egit försvar ser sig nödsakad dertill, och i en sådan ställning tror jag ej att mycket afseende gores på skillnaden i bestraffnmgen. Det skulle således synas mig, 9tt någon väsendtlig grund icke finnes att be. fara det tjufnads-brott oftare än hitintills skeds* 58 Den i April, skulle förvandlas till mord, om Lagförslaget antages. Tvärtom tror jag för min del, att rymmandet ifrån Fästningarne derigenom skall tili det hufvudsakligaste för^kommas och den säkerhet, som man genom lifstids-fängelset åsyftat, bättre än hitintills vinnas.
I orsak, och den minssning i General LandtmaterieI Contoirels göromäl, som deraf uppkommit, -me InI geI Den 9 Zulii i2?z geneurer derstädes kunde indragas, dock hcmstalles, att den ena könen kunde anstäs stor en Canzlist, hwaraf Contoiret synes wara i behof, men Landtmäteri - Fiscals - SiMn mä förblifwa indragen och göromälen bestridas af Kammar-Collegii AdvocatFiscals - Embete; Att Collegii vice Advccac-Fiscal, som hittills warit lönad med 102 R:dr, mätte bekomma lika lön med Kammar-Förwandterne i Collegii Province-Contoirs: Att, i anseende till BvtcS och Reductions-Contoirets Betjening, Collcaium ffulle i underdänighel yttra sig, sedan Kongl. MajuL Nådiga utlätande öfwer de om Botes-Merkel yppade frägor till Collegii underdåniga efterrättelse ankommit; Och att, i anseende till Tull - och LicentContoiret, nägon ändring dermed för närwarande icke kunde tillstyrkas, samt, i anseende lill framtiden berodde af Kongl. Majus Nädiga Förordnande, angäende Tullwerkets Styrelse: Akt wid Myntet den pä Extra Ordinarie Scal uppförde Mynt-Klipparen wore oumbärlig och således borde pä Ordinarie Stat förflyttas: Men att deremot wid Charta SigillatäContoiret r Rewisor, r Kammar - Skrifware och Stämpel - Mästaren med r Stämpel-Dräng kunde wid timande afgäng indragas, såsom öfwerflödige efter den förändrade ställning detta Werk, enligt Riksens Ständers Beslut, nu erhållit.
Vid beräkning häraf finner jag att i K. M:s Nådiga Propos. ang:de Statsverkets tillstånd och behof beräknas ett öfverskott af en million; likaledes lemnar bränvinsskatten öfverskott af en million; allmänna bevillriingen en million, och möjligen skulle man erhålla 2 rnilkr, om man på tullväg ökade beskattningen på tobak och vin m. fl. lyx artiklar. Detta blefve då 5 milhr om året eller på 3 år 15 mill. Denna summa är ungefärligen den, som vi kunna anslå till jernvägarne, då vi icke 164 Den 10 Juni e. m. vilja taga utländska lån. Sedan vi nu disponerat 11 millir för jernvägen mellan Götheborg och Orebro, återstår egentligen icke mer än 4 å 5 milbr att disponera. Mera kunna vi icke disponera till denna jernväg, såvida vi icke komma öfverens om att uptaga lån, men det lär väl ej löna sig, när frågan blott är om ett så litet tillskott. Vi måste derföre inskränka oss. till de millioner, som vi kunna anse oss hafva i öfverskott. Det är med anledn. deraf, som jag icke vill anslå för den södra vägen mer än 4 millrr, och instämmer i Hr Mannerskantz’ förslag. Här för man talet alltför långt om det fattiga Småland. Jag måste hänvisa de värde talarne till statistiken. Ensamt Calmar län, såväl till folkmängd som export, är det fjerde länet i Riket. Hvad sägs om det fattiga Småland, som är Sveriges mest roterade provins, och på samma gång dess mest producerande? I sanning tyckes den förtjena sin jernväg. Hvad angår sträckningen af en jernväg genom Småland, så är det ännu oafgjordt, hvilken riktning jernvägen bör taga från Finja sjön, antingen den bör gå åt öster tili Wexiö, eller efter det Kongl, förslaget rakt på Jönköping. Detta är också en anledn. hvarföre man icke nu bör anslå någon större summa åt denna jernväg. Jag hörde Gr. Posse för en stund sedan tala om huru trefligt det skulle vara att på jernväg komma ett långt stycke upp i Småland, och att få jernvägen färdig några mil längre än som är föreslaget.