Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Handelsbetjente, lika med dem i andra städer än Stockholm och Götheborg samt de af usta klassen, se ,§* /4- Pag. 18. Slutligen är, i afseende på den i oftaberörda 14 § förekommande rubriken utläiulningar, som resa omkring i landet och utbjuda eller sluta handel om utländska varor, inom Borgareståndet anmärkt: att den dessa ålagda bevillning vore skadlig för handeln och kunde föranleda lill reciprocitet i afseende på svenska medborgare, som i handelsangelägenheter besöka främmande länder; att stadgandet derom, som icke i något annat laud egde motsvarighet, mätte utgå; att de af Utskottet föreslagna nya kontroller, nemligen att afgiften borde erläggas till vederbörande uppbördsman för kronobevillningen, i stället att den förut betalats till landssekreteraren vid passets uppvisande samt att sedermera passet skulle i hvarje stad, innan någon affär finge uppgöras, hos vederbörande embetsmyndighet företes, gjorde beskattningen ännu mera betungande och alltså jemväl borde utgå; att det bötesbelopp, som blifvit föreslaget för den händelse, att någon försäljning egde rum innan afgiften blefve erlagd, vore för högt, och att detta icke bordt föreslås, utan i samråd med Lag-utskottet, hvars tanke fördenskull borde inhemtas; att svårighet mötte för en utlänning alt vinna kännedom om den uppbördsman, till hvilken afgiften skulle erläggas, och kunna hos magistraterne, hvilka i de mindre städerna mera sällan sammanträdde, uppvisa sitt pass; att skillnad borde göras emellan sådana utlänningar, som benämnas probenreuter och andra resande, hvilka sednare icke borde vara någon beskattning underkastade, samt att föreskriften, att den resande skulle för hvarje stads myndighet uppgifva den tid, han ville i staden sig uppehålla, vore af mindre granlaga natur.
Hvilka äro nu dessa amazoner?“ „Ers Durchlaucht, den ena är enka efter en af landets ädlingar, fru Catharina Boije, en qvinna, visserligen svensk till börd och hjerta, men alltför storsint för att vilja bevisa sin svenskhet genom några drängars anfall på några få kosacker, i en tid, då sådant endast är en löjlig demonstration. Den andra är hennes dotter, en ung flicka, vuxen upp under kriget, lik en af de milda blå blommorna, ni med så mycket välbehag anmärkte invid stenarne i det stridande vattnet derute i forsen vid Hallis, mild och oskuldsfull som de, och lika mycket som de deltagande i den rundtomkring dem pågående striden.“ Leende svarade Fursten: ,.Johan, jag tror dock den blomman förstått snärja dig. Hur gammal är din bekantskap med dessa personer, som du så noga känner?“ Johan rodnade lätt och svarade: „endast sedan denna resa, der jag var så lycklig att åtminstone kunna befria dem från vidare misshandling af de kosacker, hvilka hade plundrat och uppbrännt deras gård, ihjälslagit ett par af deras underhafvande och nu släpade dessa fruntimmer med sig, alldeles tunnt klädda i kölden.“ Efter några ytterligare frågor tillade Fursten: „jag vill se dessa fruntimmer genast. Äro de orättvist behandlade, så böra de ju förr dess hellre befrias från oro. Du, Johan, torde ej anse besvärligt att ledsaga dem till blåa rummet, der jag vill emottaga dem.“ För att bege sig till blåa rummet passerade Fursten en gång, der tvenne qvinnor väntade, hvilka af vakten lyckats erhålla tillstånd att der passa på att få tala vid Fursten. De framträdde nu båda med begäran, att „bli omdöpta och komma på ryska religion.“ „Hm, detta är en sak för den vördige Stephanus,“ sade Fursten, i det han vände sig till den honom åtföljande Fältsuperintendenten. „Bäst är att ers vördighet tar denna sak i betraktande.“ „Nå,“ frågade Superintendenten, „hafven J rätt betänkt saken, hvarföre viljen J öfverge er religion?“
Jag liar förklarat, att genom en, en gång för alla, bestämd summa till ränta oell amortissement en fond skulle beredas, hvilken, i samma mån dess ränta och amortissement åter inginge från näringarna, skulle betänka äfven hvad staten utbetalt. IMågon förlust uppkommer ej, men ett stort capital produceras. Det vore lätt att citera exempel derpå, men jag anser det nu icke behöfligt och skall göra saken åskådligare vid framställningen af min detaillerade motion. Jag är för Öfrigt glad att vid detta tillfälle hafva vunnit deltagande för ämnet; äfven de, som varit mina motståndare, hafva gjort mig den rättvisan, att min motion förtjenar att öfvervägas. Jag tillstyrker bifall å StatsUt:sk:s nu föredragna utlåt, samt anhåller, att min »notion måtte få hvila på bordet. Hr von Hohenhausen: Jag hvarken kan eller vill förändra Frih. Cederströms anmärkning till motion, emedan det vore obehörigt af mig, att denna anmärkning såsom min enskilda motion upptaga; men jag har önskat, att lian sjelf ville förändra den till motion, och att både den och Frih. Ehrenborghs mätte blifva hvilande på bordet. Jag har förut tillstyrkt bifall å utlåt. Jag tror, att anslaget för institutet är af vigt och behof för Westergöthland, der jordbruket är vanvårdadt och påkallar Styrelsens omtanka för att väcka det ur sin slummer. Hvad Chalmerska inrättningen beträffar, så, enär Gr. von Rosen nämnt, att Konungen derå fästat sin uppmärksamhet, och g:de titeln nu blir ökad, är det all anledning att förmoda, att denna inrättning ej blir glömd. Det synes mig af Utsk. riktigt sagdt, alt enär den Chalmerska inrättningen grundar sig på en enskild mans testamentariska disposition, som för Utsk. är obekant, Utsk. ej bort annorlunda förhålla sig, än det gjort, helst då titeln blifvit ökad och derigenom medel funnes att för ändamålet disponera. Hvad användandet af titeln angår, undergår det granskning såväl af R. St. som Kammarrätten. Det synes således vara underkastadt vederbörliga controller.
Karmnar-Collegii åsigter i denna fråga, anse det deremot obestridligt, att Kronan aldrig egt någon eganderätt till allmänningarne, utan att de af ålder varit en Länets och Häradets tillhörighet, hvaröfver Kronan, med förbehåll af bärande träd och mast-träd samt ränta af uppodlingar, endast utöfvar ett domininm i förvaltande väg. Sådan har Kongl. Maj:t uti Dess Proposition till Rikets sistförsamlade Ständer förklarat vara Sin Nådiga mening. i8o5 års Skogs-Ordning börjar med de orden: ” Lands-allmänning måge de nyttja, som inom Länet, och Härads-allmänning de, som inom Häradet, bygga och bo.” — Detta allmänna stadgande i gen lin nes i alla föregående Skogs-Ordningar, i den af 1647» 1664, 1734 och 1793, endast med den skillnad, att den princip, sorn häruti uttalas, är uti de äldre Förfaltningarne ännu be - Lagsamt A. Besv.- och Oec.-Ulsk. Uti. N.o 22. 25 stämdare uttryckt, I 4 §• af 1647 års Förordning heter det: "Lands-, Häradsoch Söck7ie-allmänning måge alla de, som inom Länet „ Häradet eller Socknen boende äro, högre och lägre, nyttja till fä-bete, fiske, timmer och ved-brand , o. s. v. Sockneallmänningarne, som på 1780-talet blefvo öfveriemnade ut Socknarnes egen disposition, hafva således af ålder varit ställde i jemförlighet med Landsoch Härads-allmänningarne. I de förre hafva likväl samtlige Hemmans-egare, enligt nu gällande Författningar, del, hvaraf synes höra följa, att samma delnings-grund hör gälla för den större som för denmindre samfällighelen, enär båda före delningen varit ställde under lika förhållanden.
Får jag klippa af den här qvisten? Se här. (Hon ger honom en sax.) Det vore hel dag? Brukar din man ofta vara borta så här en VIOLA. NILS. Inte ofta, men ibland. Jag tycker inte om henne; hon ser ut som en hök. Alf tycker jag om. skall bli hans vän. Jag är glad, att din svärmor fick hufvudvärk. Han är lik dig. Jag kan glädja din mor? Tack, Nils. Fins det ingenting hvarmed jag NILS. VIOLA (räcker Nils handen). Henne gläder endast arbete. Jag har köpt henne en mössa med röda VIOLA. band i. Få se ändå om hon inte kommer att tycka om den. Ack, den som hade några penséer! Penséer voro mammas favoritblommor. Jag skall skaffa. NILS (stiger upp). VIOLA. Haga. Nåja, vi kunna ju fara dit och höra efter. venster 2. Nils tar upp blommorna och beundrar vid fönstret). Det torde bli svårt. Kanske möjligen vid Men tyst! nu gret Alf bestämdt. (Springer ut till dem, lägger dem sedan varligt tillbaka och ställer sig _________ Andra Scenen. NILS. REKTORSKAN. der! Att inte Oscar kommer! (Får se Nils.) Den Är han ännu qvar? REKTORSKAN (från höger). En idé! Nåja, det kunde ju vara en möjlighet. herr Sundin ensam? Alf gret. NILS. Har Viola lemnat REKTORSKAN (sätter sig bredvid Nils). bra söt tyrann, det måste man medge. Men tag då plats. (Nils sätter sig stel och rak på närmsta stol.) Viola har så ofta talat om sin barndomsherr Sundins bekantskap. Viola talar inte ofta. Ja, han är allt en liten tyrann, men en liten vän, att det var för mig ett rigtigt nöje att göra NILS (orörlig). min lilla sonhustru inte. Men deraf hjertat är Nej, det är sant. Till de pratsjuka hör då REKTORSKAN. fullt deraf talar munnen och Violas hjerta är uppfyldt af allt, som är förknippadt med hemmet. Violas gamla hem? Herr Sundins egendom ligger ju alldeles invid NILS (orörlig som förut). Jag har ingen egendom. Verkligen?
Inrättningen och bereda utwäg till en i mon deraf ökad Spannemäls upbandling; men wid saknad winst deraf, bwilken endast kunde erhällas genom SpannemälenS förädling till Bränwin och denna wabras försäljande till nägorlunda lönande pris, skulle en sädan in. komst egenie!igen blott nägot längre fördröja Inrättningens undergäng. Detta förhäilande med en Inrättning, hwars wäiendteliga inflytande pä Samhällets rväiständ Riksens Ständer ärkänt, har Stats. Beredningen ansett icke kunna afhjelpas, sä framt ej en och annan förändring i de sist der« vin faststälde Författningar och förwaltningS. grunder kunde äga rum och pä försök widtagaS: Hwilka förändringar skulle leda därhän, att Inrättningen erhölle nägon winst af sin egen rörelse, och säledes kunde bära fina egna om. kostnader, sä att Fonden, om den ej ökadeS, ätminstone icke ärligen förminskades; En sädan winst har Stats-Beredningen trott kunna förwäntas endast af BränwinS-bränningen och di. stileringen i Stockholm och Götheborg. Stats. Beredningen har nemligen förmodat att. oak. tadt LanvtmannenS fria försäljnings. rätt af Bränwin äfwen i dessa Städer, och den olikhet till h«nS förmon i tillwerkningS kostnaden, som Den z October. är obestridlig, skulle likwäl, genom en med nit och omtanka sorgfälligt werkstäld och noga Con. trvllerad Bränning och Distilering, samt efter LrLnwinets olika godhet afpaflade försäljnings, pris, med hivad mera, som till BränwinetS beqwäma och fördelaktiga afsättning inom före. nämde Städer borde iakttagas, kunna erhällas en winst, som troligen komme att smara emot större delen af Werkets aflöning och de dermed oundwikligen förenade omkostnader. Till win. nande af detta ändamäl, har dock Stats.Beredningen ansett följande omständigheter böra för. utsättas: 1:0 Att Magazins.
De vilkor, hvarunder affärsförbindelser blifvit inledda med den enskilda Bank i Hamburg samt de Bankirhus derstädes och i Berlin, hos hvilka Banken har depositioner, behagade Högloft. Utskottet inhemta af de hos Fullmäktige förda serskildta protokoll, och Fullmäktige anse sig böra här inskränka sitt meddelande i berörde hänseende dertill, att berörde vilkor äro för Banken mera fördelaktiga, än de förut gällande. Som kursen å £ Sterling ej lemnat tillfälle till köp af denna myntsort, har träffad öfverenskommelse med Bankirhus i London om depositioner för Bankens räkning på nämnde plats måst lemnäs obegagnad. Af berörde öfverenskommelse vill det synas, som skulle å behållningar derstädes kunna påräknas högre afkomst, än å dem i Hamburg och Berlin. I Malmö har för Bankens räkning hvarken köp eller försäljning af vexlar ifrågakommit. § 12- , De åtgärder, Fullmäktige vidtagit för att kunna uppehålla Bankens tillgäng af myntadt silfver äro omförmälda i Revisionsbcrättelserne, och torde således icke fordra ett upprepande. Ehuru under detta år, till och med den 11 dennes, myntadt silfver från Banken utvexlats till belopp i Rmt af 920,800, utgjorde likväl förrådet berörde dag: i 4 R:dr Rmt-stycken Rmt 2,199,600. t 2 46,800. il" ” ” ' 470,400. i 50 öre I I . : 238,800. i 25 d:o „ „ 548,400. i 10 d:o „ „ 71,400. R:dr Rmt 4,175,400. samt i 4 Hdr Silfver-Specie-stycken » » 81,000. Banko-Utskottets Memorial N:o 1. 15 Räkning för 3:dje qvartalet detta år öfver Bankens kos Kongl. Myntverket innestående behållning är till Banken insänd, derstädes granskad ock riktig befunnen. § 13- Till följd af Rikets
Så roligt det är att vänta sin man, då man är i d e t stolta medvetandet att en oklanderlig middag står på bordet, så oroligt kan det vara, då man har allt skäl i världen att förmoda, d e t middagen minst af allt är idealet af » dagens y p - persta njutning ». M e n u p p n u bara! Buljong o c h blandadt kött samt e n syltad ananas sen i förrgår. D e t låter j u inte så illa. Men vid spisen lät det inte uppmuntrande. Oaktadt elden — alldeles efter läroboken — var » svag m e n j ä m n », puttrade den på ett minst sagdt retsamt o c h oppositionellt sätt, o c h frun blef allt nervösare v i d d e ironiska sidoblickarne från Matilda — tjänsteanden — s o m, hur h o n vände sig, likväl tyckte hafva till sin speciella uppgift att hålla ett vaksamt öga på sin matmoder. H u r det n u blef — kl. i) var bordet dukadt m e d en extra uppsats b l o m m o r för att öfverskyla middagens skröplighet, o c h frun själf var så söt o c h rar, att man godt skulle kunnat äta u p p henne i stället för hennes kokboksmiddag. Pingeliping — n u ringde det, o c h hemmets manlige behärskare trädde in i helgedomen. Hans i anatomisalar o c h laboratoier tränade näsa kände genast doften af vidbrändt, m e n till hans berömmelse vill jag nämna, att han ej alls b r y d d e sig därom, utan hälsade sin lilla hustru m e d en hjärtlig kyss. Så satte de sig då till bordet, där Erik, s o m j u i alla fall var sig själf närmast, började beskrifva ett intressant sjukdomsfall — » och kan du tänka dig, Eva, att gumman blef så förtjust i mig, då j a g blåste bort lmfvudvärken, att j a g måste frukostera m e d henne.
Län blifvit öfverlemnadt, innehållande hemställan, att, med afseende å de sädesfattiga Härad rna omkring Borås, hvilka årligen behöfva köpa flera looode Tunnor Spannmål, ifrån serskildta och ofta aflägsna orter,' och hvarvid Allmogen ej är i stånd att om hösten begagna det lindrigaste sädespriset, utan skall nödgas frampå sommaren köpa spannmålen af Köpmännerna i Borås, hvilka då sälja den med vinst ofta till dubbla beloppet, med säkerhet att vinna åtminstone några Riksdaler på Tunnan, en underdånig anhållan måtte hos Kongl. Maj:t framföras, att ett Magazin Jinge inrättas i Borås, der Kronan redan skall äga en härtill användbar byggnad. Vid handläggningen af detta Memoria! har Utskottet ansett det innefatta ett enskildt på undersökning beroende mål; Och enär Utskottet omöjligen kan vara i tillfälle att in - io8 -Bera. och Ekon. Utsk. Eetankanäcii. hemta alla de upplysningar, rörande localförhållanden och andra omstäsdigheter, sorn till ett närmare utredande af denna fråga äro högst nödiga5 så finner Utskottet sig ej nu ku nna härmed taga någon annan befattning än att till Riksens Höglofl. Ständers egen profning öfverlemna detta vördsamma yttrande. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUcskotts Betänkande i anledning af väckt fråga om upphäfvande af Kongliga Förbudet emot bruk och nyttjande af arbetadt silfver utöfver 10 lods vigt. H öglofl. Ridderskapet och Adeln har till Utskottets handläggning remitterat ett Memorial i detta ämne af GeneralMajoren m. m. Herr Grefve Lantingshausen, deruti Herr Grefven anförer, att lagar och författningar, hvilkas verkställighet icke handhafves, utan tvertom uppenbart och opåtaldt öfverträdas*. hafva den skadliga verkan, att bereda förakt för Regeringens bud och befallningar, hvilket förr eller sednare mäste medföra vådliga följder för samhället.
Jag hade derföre önskat, att Ekonomiutskottet, som af de uti Utlåtandet åberopade handlingar kände frågans behandling ifrån den lägsta till den högsta instantien, velat fästa mera afseende på de motiver, som legat till grund för Kongl. Maj:ts här ofvan omnämde Nådiga beslut, än på Motionairernes lösa upgifter, att hushållningen vid Hyttorne beror på deras godtfinnande, och hyttelagens frivilliga öfverenskommelse!’, samt att Utskottet tillika tagit i öfvervägande de vådliga följder, som skulle upkomma, om detta föregifvande vore grundadt. För den, som vet, att tackjernets tillverkning beror på en vetenskaplig behandling, att Hyttelagen i Bergslagerne bestå af en stor personal, att vid dessa blåsningar begagnas en mängd sins emellan skiljaktiga och olikartade malmer, hvilka med upmärksamhet måste sorteras och rostas, innan de på masugnen upsättas; för den, som tillika känner, huru svårt det är, att, under de härigenom ofta upkommande malmförändringar, kunna bibehålla masugnsgången i vederbörligt skick, så att en duglig produkt åstadkommes, och så att den, hvars rede upsättes, icke må bortskämma Masugnsgången för dess efterträdare, och ofta så försämra ugnen, att den sedan icke kan bringas i ordning; för den, med ett ord, som bar någon kännedom om förhållandet Den ig Februarii f. m. i43 vid våra Bergsmanshyttor, för honom synas så beskaffade reglementariska föreskrifter icke allenast nödige, utan rent af nödvändige, emedan, dem förutan, någon så kallad Bergsmanna-blåsning icke vore tänkbar eller möjlig att bedrifva. Också äro de nu öfverklagade åtgärder, icke något nytt påfund, utan blott modificationer af förut gällande föreskrifter, endast mera lämpade efter närvarande tids fordringar och de framsteg vetenskaperne gjort. Kongl.
Majit, uti nådigt Bref den 5 Mars 1858, funnit anmärkningen om delegarnes underlåtenhet att inbetala hela tecknings-summan icke föranleda till någon åtgärd, men deremot förklarat utfärdandet af ofvanberörde räntebärande obligationer vara främmande för Filial-bankens i reglementet bestämda rörelse, i följd hvaraf ock samtlige af Filialbanken utgifna så beskaffade obligationer sedermera under året blifvit inlöste och dylika obligationer ej vidare från Filial-banken utlemnats, samt att Fullmägtige, vid det förhållande att Rikets Ständer icke stadgat något särskildt äfventyr för öfverassignering å Filial-banks kreditiv i Riks-banken, inskränkt sin åtgärd i följd af den begångna öfver-assigneringen till en allvarlig varning till Direktionen öfver Filialbanken i Sundsvall att hädanefter låta komma sig till last hvad i sådant afseende anmärkt blifvit. I anledning häraf anser Utskottet sig nu endast böra tillkännagifva, att Utskottet, vid granskning af de i Ranko-reglementet meddelade föreskrifter, angående förteckningar till Filial-banker, icke skall underlåta att taga i betraktande om och lianko Utskottets Berättelse M 6- 21 hvilka ändringar eller tillägg i berörde föreskrifter, med afseende ä här ofvan förekomne förhållanden, må kunna vara af omständigheterna påkallade. § 2». (1859 års Rev.-ber. § 75 och Fullm. förlil. sid. 191.) Revisorerna hafva här anmärkt, att, ehuru i mom. c. af Banko-reglementets Ersättning 181 § finnes föreskrifvet, att för hvarje l,000:de sedlar af valörerna under 50 rfkrrjf^g Riksdaler, utöfver det belopp, hvars expedierande kan medhinnas af vederbörande i Sedel-kontoret, må såsom ersättning för kommissarie-underskriften och kontrasignation utgå tillsammans 4 Riksdaler, ersättning likväl för alla under revisions-årel skrifna sedlar af valörerna under 50 R:dr från Banken utbetalts.
Tjenstemän och diverse personer 1\ äring ar och Yrken: Jordbrukande utom Bonde-Ståndet . „ „ inom Bonde-Ståndet Bergsbruksidkande utom Bonde-Ståndet „ „ inom Bonde-Ståndet Fabriksidkande Handlande Handtverkare och andre borgare Tjenstemän, Ecclesiastike, Militäre och Civile Diverse Eller: Antal. Summa. Antal. Sammandrag öfver de till Götheborgs Låne-Contoir för Utlåning, dels under Omsättnings-ratt, dels på Publika Papper, upplåtne bönder, hvardera rörelsens afkastning för åren i835 och i836, och huru Låne-Contoiret densamma användt. (Fortsättning från i835 års Revisions-Berättelse.) l:o Allmänna Disconten eller Utlåning' med omsättnings-rätt. Skuld: Till Depositions-Afdelningen (Vexel-Banken) för be gagnadt Creditiv „ Lane-Afdelningen, för balancerad vinst . Tillgång: Cassabebå Ilning Utestående Lån Osäkra ansedda Lån, serskildt balancerade . Behallna Expence-Medel bos Ombudsmannen . Fordran bos lagsökte Gäldenärer för de Contoiret å bragta kostnader Förskottsfordran för utgifter i samband med Små Sedelväxlingen , • . Fordran för uppkommen skillnad i vigt å invexladt utländskt mynt Den på lagsökning beroende Lån-Summan vid årets slut (med inberäkning af de på serskildt blad balancerade Lånen') Vid Revisions-tiden A id årets slut obegagnadt af Creditivet R:dr 2,000,000 Inkomst: Förskotts-Räntor Öfver-Räntor och Straff-Räntor ! Copital-betalningar å de inora Linien förde osäkre fordringar Utgift: Förvaltnings-kostnader enligt Specification *) Vinst Sorn blifvit använd: ■d. Till godtgörande af de, efter Revisorers pröfning, ^såsom osäkre, å serskildt blad, balancerade Lån B. Återstoden, å serskildt Conto afsatt, för att till Banken i stadgad ordning lefvereras**) Den 3 1 December *) Specification.
Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets N:o 28j Om Köping i Fryxände Socken af Vermelands Län, N:o 60 Om Kohlskrindor och Kolmätare. Om värfning till Extra Roteringen och beklädnaden åt Manskapet. Om yrkad befrielse för Gottlands Hemmansegare, att in natura aflemna skattetjära m. m. S. D. Sedan Kongl. Majrts nu ankomna nådiga skrifvelse af den 23, i anledning af 192 Prot. Ut är ä. £,5 April Riksens Ständers underdåniga svar den 11 dennes med deras beslut, angående H. K. KronPrinsen Joseph Prans Oscars utnämnande, att t vissa fall föra ördet uti Regeringen, blifvit uppläsf, så fann BorgareStåndet att detsamma skulle meddelas ExpeditionsUtskottet med anmodan, att låta nyssnämnde Beslut blifva i Riksdagsbeslutet intaget. * , S. D. Föredrogos de sedan sistl. Riksdag hVilande Förslag till ändringar uti Riksdagsordningen, i fråga om en förbättrad National-Representation, med hvilkas afgörande, Borgare-Ståndet den 22 dennes låtit anstcåj och fattade Ståndet, i afseende på dessa förslag, följande beslut: §. 11 Förkastades. §. 13. Första Afdelningen, förkastades. Andra Afdelningen, förkastades. §. C2 Ferra och Sednare Puncterne, förkastades. Derjemte beslöt Borgare-Ståndet, att Constitutions - Utskottet skulle anmodas, till RiksStånden ofördröjligen inkomma med Redaction af de Giundlagsändringar, som samtliga RiksStånden vid denna Riksdag antagit. Frän Fröt. t/tär. ä. 30 April iQ23. 193 Från Hederv. BondeStåndet. S. D. Lät BondeStåndet bero vid Stats-Utskottets utlåtande N:o 107, innefattande svar å de inom Ståndet gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående Talmännens representationskostnad; hvilket förut blifvit af öfrige resp.
Slutligen beslöts, att denna Adress, såsom för Riksens Ständer gemensam, skulle af det tillkommande ExpeditionsUtskottet författas och Riksens ^tänder till justering underkastas. Ut supra. Anmältes och infördes en Deputation från det Hedervärda BondeStåndet, anförd af Riksdagsmannen från Gefleborgs Län ffohan Olsson Longberg, hvilken uppläste ett ProtocollsUtdrag af denna dag, innehållande BondeStåndets inbjudning till sina MedStänder att instämma i det beslut, att Riksens Ständer hos Hans Maj:t i underdånighet måtte bönfalla, att Storhertigliga Badenska Hofvet måtte för. Den 1 Mars. 43 mås till en tydlig declaration om sina afsigter, i anledning af hvad i utländska tidningsblad varit förmält angående t. d Prins Gustaf, och att i händelse förklaringen ej funnes nöjaktig, Kongl. Majit täcktes i Nåder med sequester belägga ej allenast all den arfsrätt, som kan tillfalla f. d. Prins Gustaf eker Högstsalig Hennes Majit EnkeDrottningen , utan ock den pension, som honom hittills af Riket varit tilldelad Derjemte anmälte Ordföranden, att BondeStåndet förenade sig i en TacksägelseAdress af enahanda beskaffenhet med den, som hos Ridderskapet och Adeln denna dag blifvit på Gretve Mörners motion besluten. Sedan Deputationen blifvit utbeledsagad, uppropades och afgick, under anförande af Friherre Cederström , Rudolph , Ridderskapets och Adelns Deputation, som skulle medföra de uti ofvan justerade ProtocollsUtdrag innefattade beslut. I afseende på det val till Bänkman, som härefter skulle företagas, upplästes 43, 44» 45 och 46 §. §. af RiddarhusOrdningen, innefattande stadganden om val och voteringar.