Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Räkenskapen, som utan anmärkning undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten och icke heller föranledt till någon erinran från Revisorernes sida, utvisar följande förhållande: Debet. Balans från år 1855: Uppbörd: — Ur Mariestads filialbank återlyftade - 4,100: Ateruppförde medel 15: 10. — S:r 6,837: 1. 4. Balans till år 1857: Credit. Utgifter: Stipendier åt veterinär-elever 357: Inventarier och böcker 250: 27. — I Mariestads filial-bank deponerade 4,100: Diverse utgifter 158: 7. — S:r 6,327: 7. 4. Balans till år 1857: Karantäns-inrättiiiiigariie. fl:o Moogl. Marmitans-kommissioiiesi i ^tuckhoinh Dess räkenskap, som i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskad utan anmärkning, redovisar inkomster och utgifter på följande sätt: Debet. Balans från år 1855: Uppbörd: Från Kongl. Balans till år 1857: Credit. Balans från år 1855: Utgifter: Karantäns-inrättningarnes underhåll Omkostnader för karantäns-bevakningen Aflöning och resekostnader Vid granskning af räkenskapen hafva Revisorerne funnit anmärkningsvärdt, att Stockholms station af Kongl. Maj:ts flotta icke afgifvit någon redogörelse för år 1856; och har, vid efterfrågan, den upplysning erhållits, att denna redogörelse inkommit först sedan Kommissionens hufvudbok för nämnde år blifvit afslutad och till Kongl. Kammarrätten insänd, hvadan redogörelsen icke heller kunnat deri intagas. 3:© Karanta ais-anst a lierne å 1‘ikcts vestra kust. •9 Då vid karantäns-anstalterne å rikets vestra kust några utgifter under revisionsåret icke förekommit, har den vid 1856 års ingång befintliga kontanta behållning, 1,500 R:dr 18 sk. 5 r:st., till oförändradt belopp i räkenskapen utbalanserats. 3:« Kongl. Karautäjts-komiiiissioueit i Malmö.
Vid alla tillfällen, der, med stöd af näst förestående 2tne §§, ändring vidtagas, skall sådan, jemte skälen, uti comite'ens prot. upptagas. § 49- fr. § 158 Bevis-förordn. Mom. 1. För skattskyldig, som allidit före den 1 Juli, äge bevillning efter irsta Art. för det året icke rum. Mom. 2. För gesäller och arbetsfolk, som aflidit före ofvannämnda dag, försvinne likaledes bevillning efter 3 Art. Mom. 3. För tjensteman, som aflidit eller afsked erhållit, påföres bevillning efter 2:dra Art., endast intill den dag, då lönen honom eller hans sterbhus frångått. § 5o. fr. § i5g Bevrs-förordn. Mom. l. Har skattskyldig sin egendom till borgenärer uppgifvit, skall, så vä! hans personella, som annan bevillning hvilken enligt denna stadga utgå bör, af concursmassan gäldas, utan att bevakande, utredning eller slut beliöfver alvaktas. Concursmassa inträde under sådant förhållande jemväl i ansvaret att fullgöra de åligganden, rörtde Den i Februari. i43 uppgifter till Beredningseller Taxer:s-comite', som föreskrifna uro. s 5V. Efter skattskyldig, som aflidit, inträde dess sterbhus uti ansvaret att fullgöra hvad den aflidne enl. denna Bevillntsstadga, med afseende å uppgifter till Beredningseller Taxertscomite', ålegat, och sådant intilldess att utredning af boet skett. § 52. fr. §§ 23, 25, 26, Bev:s-f. Emedan i jordeboken intagna grundskatter redan äro direct utgående utskylder, så äger en hvar det rörer att från den inkomst, som till bevillms-taxering uppgifves, afdraga hvad sålunda för året utgått af grundskatts-natur. Efter enahanda grund äga arrendatorer, som icke äro hänförlige till Art.
Preste-ståndet den 12 Borgare-ståndet den 12 Bonde-ståndet den i5 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående upplåtande åt Ultuna landtbruks-institut af kronoparken Lilla Djurgården. (Stats-utsk. Uti., JN:o 96,) S. A. K. I aflåten nådig proposition har E. K. M. beliagat gifva Rikets Ständer tillkänna, hurusom, i sammanhang med öfverlemnande af underdånigt förslag till stadgar för ett tillämnadt landtbruks-institut på Ultuna kungsladugård i Bondkyrkooch Danmarks socknar samt Ulleråkers och Waxala härader af Upsala län, kommitterade för organisationen af nämnda institut förmält det vara af vigt, att institutet finge åt sig upplåten kronoparken Lilla Djurgården, innehållande 101 tunneland, 25 kappeland och, enligt den senast år 1816 öfver Ultuna kungsladugård uppgjorda karlabeskrifning, inberäknad i kungsladugårdens areal samt till en del omsluten af densammas egor5 och skulle genom upplåtelse af berörda kronopark, hvilken i medeltal lemnat skogsplanteringskassan en årlig inkomst af endast 9 r:dr 9 sk. 10 r.st, institutets vedbehof, ulan kostnad, till en del kunna erhållas, undervisning å tjenliga tider der lemnäs i skogshushållning och trädplantering samt äfven bete vara att tillgå, hvilket förmodades blifva så mycket behöfligare, som det under arrende-åren medgifna betet å kronoparken Åsen sannolikt komme att efter arrendets slut upphöra. 84 Expedit io s-Utskolttl> Fö slag till and. Skrifvelse, N:o 5 f. E. K. M ., sorn öfver denna kommitterades underd. framställning inhemta t utlåtanden af t. f. chefen för skogsinstitutet, E. K.
Samlingarne finnes öfverflödigt, till det förhöjda pris, som erfarenheten redan, genom några af Akademien vidtagna dylika transaktioner, visat kunna påräknas, en så betydlig fond lätteligen skall bildas, att alla statsanslag för ändamålet blefvo öfverflödiga och de öfverskotter af antiqviteter, som nu förskingras eller nedsmältas, stadnade i andra samlingars gömmo. Riktig - — 325 — Riktigheten af hvad Rikets Ständers Revisorer sålunda fiamställt, i afseende på olågenheterna af ett hittills saknadt anslag till inlösen af jordfynd, och de skadliga följderna deraf, erkännes af Akademien så mj'cket hellre, som Akademien, uti sin den i/f Maj 183p lill Eders Kongl. Maj:t ingifna underdåniga framställning om behofvet af förökade statsanslag, bland andra skäl, åberopat äfven de af Revisorerne nu anförda. Sedan erfarenheten visat, att, efter utfärdandet af Eders Kongl Maj:ts Nådiga Förordning af den 17 April i8?.8 om forntida minnesmärkens fredande och bevarande, antalet och värdetaf årligen hembjudna jordfynd, uppgått till mångfaldigt högre belopp, än under något förutgående år, och Akademien, af sina enskilta, för andra ändamål bestämda medel, för att icke allt för ofta besvära Eders Kongl. Majit med begäran cm anslag af extra utgiflsmedlen, uppoffrat för Akademien högst betydliga summor på förökandet af Statens Samlingar; ansåg Akademien sig böra i underdånighet anmäla behofvet af ett särskilt statsanslag för detta ändamål, hvarvid Akademien, efter beräkning af de summor, som från i833 års början blifvit till Snmlingarnes förökande använda, underdånigst tillstyrkte ett årligt anslag af 1000 Rdr Blco, hvilket ock af Rikets Ständer vid sista Riksdag blifvit beviljad (-.
Dagen N:o 88 för år iS/jb — till Danska amiralitetet, lyder det på ett stalie sålunda: ”att de fartyg flottan äger, städse hållas i användbart ”skick och fullt försedda med alla förråder ; ’’all befäl och manskap ej må sakna öfning, förutan hvil”ken de aldrig kunna uppnå nödig grad af duglighet; ”att flottan förökes med i eller flera ångfartyg, och ”skärgårdsflottan hålles i godt stånd, genom nybyggande af "ändamålsenliga fartyg i stället för dem som slopas , hvarjemte äfven förråder må anskaffas till fortsättning af de "större krigsskeppens byggnad; "att titelns utgifter inskränkas till en million riksbanks"daler årligen, men alt det är Konungen angenämt om ytterligare besparing kan äga rum; ”alt byggnaden af de större krigsfartygen bör lämpas "inom vissa gränser, och fortgå så att målet uppnås så snart ”sorn möjligt. "För öfrigt bör planen äfven omfatta förslag å alla de "besparingar i personalen, som efterhand möjligen kunna "införas.” Den titelns utgifter inskränker sig till högst en million riksbanksdaler årligen. Del är i det närmaste samma summa, som här uppgifvits; men vid jemförelse!) har kosina - 568 Dan l3 Maj f. m. den för Svenska bålsmanshållet icke kommit i beräkning, — sådant torde dock åtminstone af hvarje båtsmans rotehållare anses böra ske — och om detta upptages, finner man, att skilnaden emellan Svenska och Danska budgeten är i motsatt förhållande mot hvad man här velat påstå. Man har äfven sagt, alt vi skulle äga 6 ä 7 linieskepp, som inom 6 veckor kunna gä till sjöss. Det är i sanning hardt att nödgas motsäga ett sådant påstående, men sakens vigt nödgar mig dertill, och jag åtager mig alt bevisa mina uppgifter, som grunda sig på documenter, hvilka icke kunna vara främmande för vederbör, auetoriteter. Samme talare har älven sagt, alt Ständerne icke böra begära någon plan för sjöförsvaret, då deremot Frih. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Dun 7 Maj f. m.
Vid mitt inträde rodnade hon som en skön ros, och bad mig, i det jag närmade mig bordet vid hvilket hon satt, dock icke göra narr af henne, för det hon, som nu synligt var, icke nöjt sig med betraktandet af R. de timmar han vore hos henne; hon var så obeskrifligt lycklig, att äfven deremellan kunna se honom, så hon omöjligt kunnat afstå ifrån sällheten att i lifliga drag återgifva hans bild åt papperet. Jag beundrade verkeligen den obegripliga konstfärdighet, hvarmed hon verkställt detta, och kunde ej uraktlåta lemna hennes talang det loford jag så sannt tyckte den förtjena. Sedan vi slutat att betrakta målningen, och Rosa under muntra infall bortstädat sin atteliér, satte vi oss vid den tilltagande skymningen, att i hennes soffa ännu vidare öfverlägga om morgondagen. Rosa höll just på att i tankarne granska sin tillärnade lysningsdrägt, då oförmodadt hennes kammardörr öppnades, och en ung, i kappa och bahyte, inhöljd varelse inträdde. Hon såg sig i början tveksam omkring, liksom hade hon väntat på tilltal, men, då hvarken Rosa eller jag, under afvaktan att hon skulle delgifva sitt åliggande, gaf någon invite härom, uttalade med en svag, melodisk röst, den främmande, en ödmjuk anhållan, att med Fröken Rosa B. kunna erhålla ett ögonblickligt enskildt samtal. Rosa, som bestämdt i henne trodde sig se en af de medellösa varelser, hvars ambition, ehuru orätt nog, neka dem en ouvert begäran af de arbeten hvarmed så många deras likar nödgas lifnära sig, och på hvilka hon sjelf, såsom en eclaterad brud kunde förmodas äga öfverflöd, bad mig nu med en skonsam blick, att i nästa rum aflägsna mig. Jag följde hennes vink och, nu störtade sig den främmande till Rosas fötter, besvor henne att säga, om hon verkeligen, på sätt rygtet påstod, till Häradshöfding R. stode i någon ömmare förbindelse, eller möjligen i ett nog olyckligt fall, med honom vore förlofvad, och således uppå hans hand gjorde ägtenskapliga anspråk?
“Ej må förslag lill ledig klockare-syssla upprällas i Hallandsoch Bohus län förr än kyrkoherden förut sökt att. i samråd med församlingen, å dertill minst fjorton dagar förut pälysl sockneeller gällstämma välja sig före samråds valdagen anmäld, tjenlig och skicklig person lill klockare, hvilken då må anses lagligen snid. — Kunna kyrkoherden och de fleste af församlingens vid samräds-klockare-valet närvarande rösleanlal sig icke förena om samma person, då skall kyrkoherden den lediga tjänsten kungöra låta i Posl-lidningen. såvida ett sådant kungörande förut ej skelt, och upprätta förslag, hvarå lian upplörer Irenne de mest ijenlige och i alla alseenden de skickligaste bland de sökande, hvilka föreslagna aflägga prof, och val anställas på sätt om prestval stadgadt är. Vid valet eger kyrkoherden endast en embets-röst, jemte den, som lör prestgård honom tillkomma kan. 1 Blekinge och Skane, der obelbrdrade presimän inom Stiftet från äldre lider tinder vissa vilkor egt ansökningsrält till lediga kloeknre-svsslor, skall, efter misslvckadt sannäds-val, jemte (vänne prestman alltid ett lika »nial lekmän, eller tillsammans lyra personer, uppföras på ett förslag. Är blott en prestman sökande, elier ock endast lekmän, dä skall förslag alltid upprällas pä Irenne sökande, om förslag iftägakomrner. ' I öfrigt skall för.urås såsom för Halland och Bohus län ofvan sagd t är.” Hvad sålunda förekommit, har, jemlikt 43 § Riksdags-ordningen, Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet i öfvervägande tagit; dervid Ulskoliel, af hvad ofvan är vordet anlördl, ansell det vara obestridligt att socknarne inom Skåne, Blekinge, Halland och Bohus län genom 1734 års resolution blifvit berättigade, all, i samråd nied kyrkoherden och under vissa angifna vilkor lill klockare välja den person, lill hvilken de halv» förtroende, ulan all förslags upprättande erfordrats.
Sandhamns fyrar, Korsö och Grönskär, belägna i en ingående vinkel af Svenska kusten, med, i O. t. S. och S.S.V.-rigtningar långt utskjutande klippor och undervattensgrund, samt, på sidorna om dem, åt vester: den farliga kusten förbi Hufvudskär åt Landsort; och åt Ost och N.O. den ännu farligare skärkusten förbi Svenska Högarne, Svenska Stenarne och Svenska Björn; Svenska Högarne, belägna ostvart om, och utanför Sandhamnsfyrarnes synvidd, endast försedda med några hvitmenade stenkummel såsom dagmärken *), men med i Ost och O. t. N. hela 6 Engelska mil, uteliggande farliga undervattensgrund, såsom ”Köpmangryndan” och ”Åbärun-grundet”; *) En på Svenska Högarne år 1855 uppförd, högre, rödmålad känningsbåk af trä har dock ej här blifvit omnämnd. Motionärens anni. Bill. till 11. Bogskären, ett par små, låga klippor (deri största och ostligaste försedd med ett dagmärke, bestående af en omkring 30 fot hög, ganska smal, ursprungligen rödmålad, men numera urblekt bälö, belägna ungefär midt emellan Svenska Högarne och Finska Utön, samt omkring 30 Engelska mil O. t. N. från de förra; och Finska Utön, stillastående fyr i sydvestra hörnet af skärgården utanför Abo. För öfrigt äro kusterna på båda sidor utan angöringsmärken, svårkända, ovänliga och farliga för seglaren att nalkas. De Svenska sjökort, som för närvarande begagnas öfver dessa farvatten och öfver farvattnen genom Ålands haf och södra Qvarken, äro: N:o 7) Norra delen af Östersjön. Litt. H) Stockholms skärgård. Litt.
Jag skulle äfven önska, att den gamle Konungen genom en sådan åtgärd blefve i tillfälle att återskänka åt nationen ren och oförfalskad den tryckfrihet, som 8(5 §:n Reg F:n erkänner, och som år 1812 för hans skull inskränktes. Derigenom tror jag, alt den enthusiasm för denne Konung, som under de sednare åren tyckes hafva varit mindre än den var i början af hans regering, skulle helt och hållet återkomma; och jag skulle önska, att den gamle Konungen finge nedstiga uti grafven lika älskad af nationen, som Han uppsteg på Sveriges thron. Frill. Klingspor, Mauritz Philip: Några an märkntr emot mitt skriftliga anförande i sista plenum hafva åter uppkallat mig på bänken. En ädel Grefve har ansett sig böra ingå uti motiverad! försvar af 1812 år politik. Jag anser mig försl böra göra Hr Grefven uppmärksam på, alt jag föga vidrört den saken. Till bevis derpå anser jag mig böra uppläsa en liten strof af milt betänkande; den lyder sålunda: ”Här är icke tillfället att politiskt bedomina densamma, jag inskränker mig till det yttrande, att den varit mindre olycklig och tadelvärd i sjelfva saken, änden blifvit genom följderna, samt nödvändigheten och sältet att försvara densamma. Detta är allt hvad jag yttrat i saken, och jag hade väntat, att icke detta ömtåliga ämne skulle återigen upprifvas. Efter jag är den som först vidrört detsamma, och Hr Grefven utkastat stridshandsken ; så anser jag mig skyldig att upptaga den, ehuru det kan synas egenkärt att ingå uti en politisk discussion med en person, hvars diplomatiska skicklighet är allmänt erkänd, och hvilken äfven jag haft tillfälle alt inse och värdera under en se'jour i Paris straxt efter sisla Juli-revolutionen. Hvad nu 1812 års politik beträffar, så bör man betrakta den under tvänne synpunkter, nemi. saken och stipulationerna. Hvad sjelfva saken vidkommer, så antager Grefven, alt vi på sätt och vis voro tvungna att antaga denna politik, för att icke löpa fara att blifva förvandlade till en Fransysk prsefectur.
Och hwarförutau ärligen bestäs till nödige insdicamentspenningar för hwarje Nummer r6 si., som för 814 man, gör tillsammans 271 Till Communion-Win och Oölarer för hela Staben med Öfweroch UnderOsficerare, Profosier, Trumslagare, Artillerister och Tyg-Stat, bestäs, enligt Kongl. Maj:ts Bref den 29 Januarii 1798, i^ si« för hwarde ra ärligen eller för 942 Personer tillsammans 29 Pasievolance-penningar bestäs för Underoch Lär - Fyrverkare, Under och LarMineurer, Underoch Lar-Sappeurer, Constaplar och Lar Constaplar, samt Artillerister, Profosier och Trumstagare, hwaremot Manstapet stall altid hällas complette, och belöper för 814 Man a i R:d. 32 si. hwar om äret . 1356 S:r 2694 T:r Sp-l ai^R.-d. 3592: P-mingar 5:^ 4Z6 Den 12 Zebruarii. Till Underwisnings - werkst wid Regementet bestäs enligt Kongl. Majus Bref den 35 Maj 1798, ärligen Till flrifmaterialer för detta Regemente bestäs enligt Kongl. — Än för commenderande Artilleri-Chefen - 4 -' L: — Skrifmaterialier för zme Tyg-Contoir a 4 R:d. t - Till hyra för i Regements och 10 Compagnie Rust-kamrar a 12 R.d. derast tillgång dertill ej gifwes i Kronans Hus Summa pä denna Stat 2694 Tunnor Spanmäl a R:d. 3592: Stat för Officers och.Under-Officers Löner frän Sweaborgs och Äbo Escadrerne, Lotsar, Coopvardie-Bäksman samr 620 man Sjö - ArtillerieManskap, jemte 75 Skepps - Göstar frän Sweaborgs Escadren. Zran Sweaborgs Escadren.
Lagmanskan hade tillslutit dörrn till «spökkammarn» med en liten rigel, och Leonna erfor nu af henne, att bilderna föreställde fruns svärfar, och en hans syster som dött i unga åren. Det ena väckte det andra, och Leonna frågade, huru nära slägt lagmanskan var med fru von Riebnitz: Med en axelryckning började den andra halfhögt: «Min svärfar reste en åtta eller nie år före sin död till Liffland, och var dåraktig nog att der, ehuru en gammal man redan, gifta sig med enkan efter en sin ungdomsvän, vid namn von Riebnitz, som endast lemnat efter sig fattigdom, och en son, den tiden 16 års gammal. Denne yngling kostade gubben rätt hederligt, ty först studerade han ett par år i Åbo, sedan betalte han en accordsumma för honom till fändrik vid flottan. Efter tvenne års äktenskap var svärfar åter enkling. Naturligtvis hade unga Riebnitz intet anspråk på arf, när min svärfar dog, och vi som trodde honom vara på Sveaborg under några år, som vi icke hörde af honom, fingo sedan oförmodadt höra, att han tagit afsked och rest som kofferdikapten. Som sådan anlände han ett par gånger till Åbo, och var då hos oss, någon gång. För några år sedan gifte han sig med en förmögen köpmansdotter i Reval. Hon tog en bjudning, utan mening, för kontant, och är nu här. Hon har fått en gentil uppfostran, mycket för grann för en borgardotter.» «Bästa tant,» inföll Leonna, «om, (det jag likväl icke förstår), hennes uppfostran varit öfver hennes härkomst, så vore den enlig med hennes villkor nu, och alltid en förmån och en prydnad i hennes närvarande förhållande.» «Nej min lilla vän! Det gör henne bara anspråksfull, och utomdess — hvad är en kofferdifarare? «Men han är ju adelsman, och kan gå in igen vid militären.» «Åh, han sätter för mycket värde på penningen och handeln, för att taga ett så klokt beslut, och om så skedde, glömmer man ej hvem hon varit.»
Jag före. nar mig således med de Ledamöter, hvilka tillstyrkt gdlande af Herr von Törnes Föisiag. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: En värd Ledamot har, genom tillkännagitvande af sin stora förundran öfver de idé r, som jag framställt, låtit förstå att de synts ho 0111 serdeles oväntade. Någon gång Isar det väl ock handt m.ig, att förundra mig öfver Idéer, sorn jag hört yttras; men jag har icke tillåtit nrg att högt tillkännagifva min förundran, jag har befarat att den rätt så ofta kunde vittna mot den, som undrar, som mot der, som är dess föremål. Jag ber likväl att få anföra några facta , som styrka mitt påstående, att Bevillning lätt kan öfvergå till naturen af Grundskatt. Före Gustaf I s tid var , hvad sorn nu heter Jordens Grundskatt en Bevillning, sorn för hvarje år beräknades efter Inkomster. Efter som skörden var, bestämdes afgifterna. Man fann denna methode besvärlig, fixergde Skatten, och den blef Grundskatt. Enahanda var förhållandet med Landtulls - afgiften , införd under Gustaf II Adolphs tid; den var temporair Bevillning och blef permanent Skatt*. Beträffande Styrelsens åtgärder vid beräkningen af rSi2 års Bevillningsgrunder, så påstår jag ännu att de voro inconstitutionella. Bevillningen skulle utgöras efter öfverenskomn* 3*4 Ben 24 Martil, /. Och fastställda grim ’er. Det var p5 förhand bestämdt, huru med öfverskotten förhållas skulle, i tall Bevillningen lemnade utöfver det beräknade anslaget. Gnorn en sänkning af vissa procent ändrades b räkningen för Bevdiningens utgörande, som var grundad uppå hvad Fastig; heterne gällde i köp. jag får anföra hvad som hände mig. 1S14 uppgaf jag värdet af mitt Foställe till lika Summa, sorn året förut.
Huruvida klädes-fabrikernes ytterligare utvidgning är att emotse eller ej, beror troligen nästan ensamt på rikets tilltagande folkmängd, och denna folkmängds möjligen minskade bruk af vadmal oell ökade förbrukning af kläde. Hela tillverkningen beror af inrikes försäljning; ty export låter sig under närvarande förhållanden ej påtänka, emedan alla Europeiska län - 53 ders tullförfattningar lägga oöfvervinnei liga hinder för en årlig afsättning dit, och export till andre verldsdelar hindras af våra alltför inskränkta handelsförbindelser, äfvensom af bristande förlags-kapitaler. Klädes-fabrikantens inhemska afsättning erfordrar redan ett årligt förlag, motsvarande nära nog den färdiggjorda varans dubbla värde, utan att då taga i beräkning det fasta förlag, som ligger lili hus och byggnader och machinerier. — Vattenkraften är grunden till stadens välmakt, men samlade kapitaler, fortfarande verksamhet, drift och sparsamhet, äro vilkoren för dess bibehållande och förökande. 2 Mekaniska verkstäder äro här anlagde, äfvensom en hammare finnes, egentligen beräknade för stadens och fabrikernas behof. Mekaniska verkstäders sysselsatte likväl redan år 1837, då den ena af dem nyss var påbegynd, 68 st. arbetare, och var tillverkningsvärdet då 19,000 R;dr Banko. Den nya verkstaden har sedermera betydligt utvidgat sin tillverkning. 2 Sockerbruk finnas med tämligen ansenlig rörelse, hvars omfång lätteligen kan bedömas deraf, att årliga införseln af råsocker för deras förbrukning uppgått öfverhufvud lill omkring 700,000 U., förutom år 1836 då ombyte af en ägare skedde. Tillverkningen år 1837 är uppgifven till vid pass 550,000 U.. Snus-fabrik finnes 1 med tillverkning af vid pass 160,000 U. årligen. 1 Kardus-Tobaksfabrik finnes äfven med uppgifven tillverkning år 1837 af 15,500 U.. — Tullspecialerne visa en införsel af tobaksblad och stjelkar, af vid pass 200,000 U. årligen, förutan Cigarrer.