Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, i anledning af återremisser utaf Betänkandet, iV:o 178, öfver Herr TU. F. Dalmans motion, att häktande, pä grund af anklagelse för brott emot 5 Cap. 1 §. Missgernings-B alicen , ej måtte ega rum förr, än Konungen yttrat sig, huruvida saken skall nedläggas eller icke, samt Domaren derefter pröfvat, om skäl till häktande förefinnes. Omförmälda Betänkande har blifvit från samtlige Riks-Stånden återremitterad!, på grund af gjorde anmärkningar, hos Högtoflige Richlershapet och Adeln: af Herr Friherre L. Boije: att ehuru Herr Friherren ej delade den farhåga, som Molionairen i främsta rummet framställt såsom motiv för sin motion, nemligen att den af Rikets Ständer beslutade förändring af 5 Cap. 1 §. Missgernings-Balken, hvarigenom grader i straffet blifvit stadgade för gradalioner i brottet, och detta definieradt såsom beslående uti lasteligt yttrande om Konungens person eller gerningar, skulle kunna tvdas deihän, att äfven en granskning af Regeringsåtgärderna härunder innefattades, funne Herr Friherren likväl sig böra understödja motionen, såsom, i hans tanka, öfverensstämmande med rätta förståndet af 1777 års Kongl. Bref. Såsom' Herr Friherren förstod delta Kongl. Bref, hade Konungen i de anför da motiven sagt Sig vilja förekomma, att enfaldiga undersåter, för ullåtelser, som fällas i obetänksamhet eller okunnighet, skulle kunna inneslutas i fängelse, och derigenom blifva så utblottade, att förlust af heder, förmögenhet och helsa ofta vore deras straff, innan Konungen utlåtit Sig, huruvida åtal borde ega rum eller icke; och i sjelfva beslutet funne Herr Friherren ej något, som stod i strid med dessa motiv, eller ett enda ord, sorn berättigade actorer och domare, att handla emot de samma. Det en-i da skäl man för den strängare meningen kunde åberopa, vore det, att det Kongl. Brefvet slutas med de orden:
Vetenskaps-Academien för utgifter vid anställda Pendel-mätningar, enligt Dito den 21 December 1825 370: 38. 8. Kostnader för Utmarks-fördelningen på Öland, enligt Dito den ig April 1826 58:34- 6. Roterings - jemnknings - kostnader , enligt Dito den 21 October 1817, d. 20 April 1824 och d. 29 Augusti 1825 • 28,307:36. 1. År 1826 influten ersättning å de till tryckning af Krigs-Författnings-Sammandra get utbetald te Medel —. Dito för dito, börande till BergsCollegii befattning — Dito å kostnaderna vid H. K. H. Arf Furstens födelse — Dito å de till Monumentets uppföran de efter Högsalig H. K. H. Kongl. Maj.-t-s Nådiga Propos. N,-o 3. i N:o 3* KONGL. MAJ.TS Nådiga Proposition till Rikets Stander, angående Vacance-afgijts erläggande af Rustoch Rotehållare vid Båtsmanshållet, dä Båtsmän under krig afgå; Gifven Stockholms Slott den a g October 1828. Ilos Kongl. Maj:t har af Förvaltningen af Sjö-ärendéna fråga i underdånighet blifvit väckt, huruvida Rustoch Rotehållare vid Båtsmanshållet, hvilkas nummer under krig blifva vacante, höra intill krigets slut Båtsmans-vacance-afgift erlägga; anförande Förvaltningen härvid: dels att om ett krig tilläfventyrs flere år skulle fortfara, hvarunder möjligtvis hela ordinarie
Palmstjernas motion, "för bestämmandet af lösningsoch levereringsförhållanden emellan räntegifvare och räntetagare,” är endast en modification af StatsUtsk:s i nämnde fråga afgifna betänk. Jag tror mig således icke kunna behandla den förra, utan att derjemte ingå i undersökningen af det sednare, och får, i följd deraf, hos R. o. Ad. vördsamt anhålla att i ett sammanhang få yttra min åsigt om båda, samt att detta mitt yttrande må få åtfölja den beviljade återremissen till Utsk, Ilufvudgrunderna, på hvilka StatsUtsk:s förslag hvilar, äro: 1:0 fastställandet hvarje år af ett medelmarkegångspris för io år, efter hvilket lösningen af såväl kronotionden och afradsspannmålen som öfriga räntepersedlar får äga rum, i vissa fall med tillägg af dilferencen mellan detta och årets vanliga markegångspris å nämnde räntespannmål;” 2:0 uppsägningsrättighetens bibehållande för räntegifvare, dess upphörande för räntetagare. Den förstnämnde af dessa grunder gillar jag fullkomligen, såsom ledande till ett jemnare fördelande åren emellan af grundskattens börda, och såsom görande denna mindre känbar de år, då missväxt inträffat och räntegifvaren minst förmår sin ränta utgöra. Men om jag gillar denna grund af en 10 års medelraarkegångssättning, efter hvilken lösnin - Den s Februari f. m. *7 gen fär ske, är det likväl endast med vilkor, att likhet skall få äga rum parterna emellan, och att uppsägningsrätten, som nu är ömsesidig, antingen måste bibehållas åt båda, eller ock fråntagas båda.
Ehuru det icke är öfverensstämmande med Stals-kontorets åliggande att förvalta kassor, så anser jag likväl alt detta förhållande, isynnerhet då det egt rum så lång tid förut, och då det är alt förvänta, att skogs-styrelsen snart blifver ordnad, må fortfara, till dess detta inträffat. Af denna orsak får jag hemställa, det R. o. Ad. måtte bifalla hvad Utsk:t här föreslagit. Frih. Gripenstedt: Mig synes detta Utsk:ts förslag vara fullkomligen välgrundadt, så mycket helldre, som det kan vara fråga om, huruvida det skulle vara lämpligt att öfverlemna den ifrågav:de kassan till skogs-styrelsen; — åtminstone hafva R. St:r sjelfva gifvit anledning till någon tvekan i delta hänseende, genom deras revisorers framställning, deruti blifvit yrkadt, såsom grundsats, att alla medel böra, på ett och samma ställe, eller Stats-kontoret, sammanföras. Man må emellertid hysa hvilken åsigt som hellst i detta fall, så synes vara klart, att, innan skogs-styrelsens verksamhet blir bestämd, hvilken, såsom beroende af den nya skogs-lagstiftningen, ännu ej kunnat fullständigt regleras, är Ulsk:ts framställning fullkomligt välgrundad, och anhåller jag derföre om bifall till Utsk:ts förslag. Hr Ros, Anders Emanuel: Jag anhåller att få förena mig med Gr. Mörner och att denna punkt mätte blifva återremitterad till Utsk:t. Det är mig bekant att inom Vällofl. Borgare-St. en motion blifvit väckt af Brukspatron Gahn, rörande förev:de fråga, och hvilken motion hufvudsakligen är grundad på 136 Den 14 Januari f. m. det organisationsförslag, skogsstyrelsen till K. M. afgifvit. Jag skulle tro att ifrågav:de punkt i detta Betänk, och Hr Gahns motion böra behandlas i sammanhang med 7:de hufvudtiteln, samt att, om så sker, de förlättnings-förslag, rörande skogsoch jagtväsende!, hvilka blifvit af skogs-styrelsen till K. M. afgifua och af enskild motionär upptagna, derförinnan hinna af R. St:r pröfvas.
Ständers skärskådande framställa de grunder, hvar - 10, R.cvilinings-Ulskottets Betänkänden. efter den blifvande Bevillningen skulle komma att utg§, qcI'1 önskade Utskottet dervid, att dess ittsigtecoell erfarenhet; motsvarat dess vilja och, nit, emedan i sådant, fall Utskottet kunde hysa deri öfvertygelsen, att det rätta vore funnet. Föranledt af samjna skäl, som förmådde. Riksens Möglofl. Ständer, att vid Riksdagen år 1812 åtaga sig en sedermera vid hvarje Riksdags fort. fa.rapde personel afgift, utan afseende på Stånd, vilkoreller förmögenhet, oellhvilka äfven blifvit, godkände af deni, sorn framstalt. ett annat heskattningssält å förmögenheten, eller den hvarje Medborgare åliggande skyldighet, att med en. \iss del arsin arbetsförmåga eiler deremot svarande värde i penningar bidraga tilk försvar och. upprätthållande af den Samhalls.ordning, sorn, oafsedt det olika sätt hvarpå hvar och en blifvit j tillfälle att använda sina krafter och förmögenheter, Jeremar alla ett lika skydd och säkerhet, Rar Utskottet ansett sig böra föreslå: det skall $n personel afgift erläggas af hvarfa, inom Sverige i mantalslängd skatlskrijven person, ' utan afseende på Ständ eller förmögenhet , alika för mans och olika för qvins-personer , jnen lika för personer af samina kön , att årligen utgå frän och med fylda 1 j till och. med fylda 6.0, års ålder, dä den upphör för alla dem gom icke af egendom, tjenst eller rörelse ego, en Inkomst af 5Q jR-dr eller sorn icke efter 2.a Art.. Utgöra bevillning af lön, egendom och rörelse, varvid Utskottet endast får tillägga, att det grundat deri, i afseende på åldern, då capitations algi (ten. hädanefter skulle vidtaga och upphöra, BtvilfningS:
H o n skall få lefva och fortsätta sitt välsignelserika lif, så hade solstrålarne hviskat, n ä r de på söndagsmorgonen den 3 juni lyste in i sjukrummet — men, när samma strålar sänktes mot väster, låg icke endast kvä 1- lens skuggor på den sjukas panna, döden hade där tryckt sin prägel. Och nu talas det så sakta i den stora korridoren, och en sorgklädd ungdom rör sig, där nyss stojet af glada barnröster genJ. Nordling. Utglf ningstid: hvarje helgfri fredag Muns Tryckeri Aktiebolag. 70 öre pr n o u p. - r a d. Hall. ljödo och färgrika d r ä k t e r vittnade om glädje och sommar. Matilda Hall föddes i Göteborg den 29 april 1833. H e n n e s far var affärsman och tillhörde en från England inflyttad köpmanssläkt. Tidigt framträdde hos Matilda de anlag, hvilka under föräldrarnas kärleksfulla vård först utvecklades och sedan i lifvets stora skola danade henne till den ädla personlighet, som nu står för vårt minne. Den vördnad för kyrkans auktoritet och fosterlandets lagar, hvilken u t m ä r k t e den fromma kvinnan, visade sig först i en sällspord lydnad för och kärlek till hennes föräldrar. » Tack för denna dagen, m a m m a lilla! » — så tog dottern god n a t t af sin mor, och sedan fadersoch modersögon för alltid slutits, blef hon stödet för den ganska stora syskonskaran. Ordning och plikttrohet, voro framträdande drag i Matilda ' Halls k a r a k t ä r, och den ömmaste vård skänkte hon allt lefvande. Till och med de små husdjuren vakade hon öfver, ja, på dem pröfvade hon kanske först sin uppfostrande förmåga. Ingen fick 1894 H v a d s o m tidigt blir inprägladt F. roffa från den andra, hvar och en skulle h a sitt, och äfven kycklingarna borde lära sig punktlighet och ordning. Med dessa anlag var det ej underligt, att hon redan tidigt kände sin kallelse, och a t t för henne liksom för skalden det hon en gång kom att förverkliga i skönare gestalter s t å t t för barndomsögat.
Om så förhåller sig , som den värde Ledamoten anmärkt , och Utskorten ej äro särdeles sysselsatta , så kunde Betänkandet återremitteras, för att dymedelst bereda Ridderskapet och Adeln tillfälle att, när Betänkandet återkommer, göra de jemkningar, som nu icke kunna verkställas. Missbruken i detta afseende äro så väl kände, att de ej behöfva vitsordas , eller vidare skäl anföras för bchofvet af ett starkare correctiv deremot. Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken förnyad proposition fann Ridderskapet och Adsln för godt att Utskottens Betänkan - Den 15 December f, m. 739 de, i anledning af Herr Ribbings ofvanberörd» anmärkning, till Utskotten återförvisa. Föredrogs å nyo Lag-Utskottets den 2» sistledne Julii under N:o 130. afgifne samt dea 29 i berörde månad eftermiddagen på bordet (agde, Betänkande, i anledning af väckte motioner dels om behörig Domstol för upptagande af åtal emot Hof-Rätter, Collegier, Nedre Justitis-Revisionen , Allmänna Ärendernes Beredning , Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och Allmänna Magazins-Directionen ; dels angående Embetsoch Tjenstemännens i Nedre Revisionen subordinerande under Konungens Högste Domstol. Grefve Hamilton^ Gustaf JVallder: Det torde til iåras mig, att anmärka en och annan omständighet , som torde verka på Ridderskapets och Adelns beslut i frågan. I 47. §. Regerings-Formen finnes redan föreskriivet, hvar* est Embetsfel af Hof-Rätter och Collegier bö* ra upptagas och afdömas, så att något vidare stadgande derom ej lärer erfordras. Bland de i Utlåtandet uppräknade Embets-verk, finnes äfven Rikets Allmänna Ärenders Beredning , hvars upphörande Ridderskapet och Adeln nyligen beslutat.
Det är nämligen vid en öppea koleld, som här kokas och stekes, och det är rätt eget att se, huru de stora köttstyckena upphängas på krokar och vändas och vridas öfver densamma, under det att det drypande fettet och köttsaften uppsamlas i en enkom därför afsedd panna. En ugn finnes dock i och för de många pastejernas och russinkakornas skull, och ehuru det hela förekommer oss obekvämt nog, kunna de konservativa engelska kokerskorna svårligen vänja sig vid något annat. D e regera för öfrigt egenmäktigt i husens nedre regioner, och få husfruar hafva mod att visa sig där nere eller trotsa dem i något afseende. Ännu färre lägga själfva någon hand vid matlagningen, utan gifva på morgonen sina önskningar tillkänna och vänta att se dem utförda utan vidare. I ordentliga hus genomgås hushållets räkenskaper en gång i veckan, och det som blifvit taget på bok hos olika handlande betalas. Att gå på torget och köpa kontant brukas ej, ty något torg finnes ej och icke heller saluhallar liknande dem man annars så ofta ser utrikes. Kokerskan rekvirerar helt enkelt å sin matmoders vägnar de erforderliga matvarorna hos speceri-, fiskoch grönsakshandlaren med flere, och deras sringpojkar hembära genast det begärda. Bagarens och slaktarens kärror stadna alla morgnar på visst klockslag utanför dörren. Från Iduns läsekrets. Några ord till Kata Dalström. (I anledning af hennes uppsats uti n:r 31 af Idun). Haf tack för eder maning till de svenska kvinnorna! Måtte den finna ett, eller rättare lusentals genljud i alla väderstreck i vårt gamla, kära Sverige, ty det är icke allenast vår rättighet, utan äfven plikt att vi arbeta för erhållande af rösträtt. Detta icke af egennytta, ej heller af ärelystnad och maktbegär, såsom det torde antagas utaf mången konservativ, utan af ren medkänsla för mänsklighetens lycka i framtiden. Det vill nu säga: att till en början få bort återstoden af de lagar, som i forntiden stadgades af den råa styrkans koryféer, utan hänsyn o c h utan rättvisa. Man har tillvitat kvinnorna många fel. många brister, tyvärr, icke utan giltiga skäl.
FörmvndareRegeringen 1635 nödsakad nedsätta licenten till 1 Orlsltiksdaler, jemte det allt Salt förklarades tullfritt. Ungefär samma skaplynne, som under den nästföreg:de tiden, utmärkte för öfrigt handelsoch tull-lagstiftningen äfven under nyssnämnde FörmvndareRegering, likasom under Drottning Christinas egen styrelse. Deri reglementerades fullständigare än förr med nödige ansedde kontrollföreskrifter. Genom 1636 års Förordn. om städernas seglation förbjöds främmande att segla med något gods till rter norr om Stockholm och Åbo; ej heller skulle städerne norr Deri 16 September f. m. 267 om de nyssnämnde vidare få segla med deras skepp och gods utrikes, Gefle stads borgare dock i sednare hänseendet undantagne, med förbehåll att de såväl vid utsom inseglandet borde anlöpa Stockholm och der tull k larera. Förnyade Tulltaxor, eller s. k. TullOrdn.r för inländske och främmande uti sjöstäderne, utfärdades år 16117, tvenne gånger 1638, vidare 1640, 1643, 1643 och 1648; hvarförutan särskilda stadganden rörande detta ämne meddelades genom Instrukt:r och llesolul:r för General.TullFörvaltaren och Inspektorerne öfver gränstullarne. Enl. 1637 års Förordn. skulle vid varu-utförsel med främmande skepp i allmänhet betalas full tillI, men med inhemska skepp J:del mindre. För allt gods som infördes å utländska skepp skulle i tul| gifvas 3 Ungerska Dukater, och för det som infördes å Svenska skepp halfannan Ungersk Dukat af 100 Svenska Dalers värde. Det förra åliggandet, att gifva vexel på tullen hade funnits besvärligt och blef tills vidare uphäfdt. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 17 Martii. 7gi öka deras intresse för Statens väl och fästa deras förtroende till verkställande och lagstiftande rpagternes sorgfälliga omsorg om Statens vård och Nationens allmännare förädling.
Löjtnanten A. Törnsten i Norrköping inrättad läro-anstalt måtte godkännas såsom högre elementar läroverk och vissa lärare derstädes erhålla rätt till tjensteårs-beräkning; N:o 114, i fråga om rättighet för skolorna inom Lunds stift alt dimittera elever till universiteten; samt| N:o 115, i anledning af väckt motion om utsträckt fraktnings-rätt öfver Kalmar sund för personer, boende emellan färjeplatserna Röhälla och Fröbygårda på Olands vestra kust. S. D. Föredrogs och bifölls Herr Cederschiölds. Gustaf, den 3 dennes på bordet lagda Förslag, att samtlige Riks-Stånden måtte sammanträda till gemensamma öfverläggningar rörande Lag-Utskottets Betänkande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proportion om utvidgad religions-frihet. Frän Högv. Preste-Slåndet. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Bevillnings-UIskottets Memorial N:o 25, angående ytterligare förändringar i föreskrifterna om stämplade pappers-afgiftens utgörande, biföll Ståndet hvad Utskottet i detta Memorial hemställt och föreslagit. Frän Vällofl. Borgare-Sländet. S. D. Förekom ånyo Herr Lallerstedls Hemställan om Riks-Slåndens gemensamma öfverläggningar i religionsfrihets-frågan; och beslöt Borgare-Ståndet, i anledning häraf, för sin del, det sådana gemensamma öfverläggningar i berörde fråga skola emellan Riks-Stånden ega rum. Prot.-Utdrag den 7 Oktober 1857. 567 S. I).
Denna vid sista riksdag af R. St. framställda anhållan har undergått den nogaste granskning både hos KammarColkm och K. M., på sätt äfven Utsk:n i deras betänk., ehuru icke fullständigt, omförmäla. Jag anhåller derföre att få uppläsa K. M:s i enlighet med KammarCollegii tillstyrkande meddelta beslut öfver R. St:s berörde anhållan, och hvilket innefattar fullständigt svar på alla af Riksd.fullmägtige anförda skal i frågan. Det lyder sålunda: ”K. M. har af de i förevar, ämne företedda handlingar och meddelta uppgifter i nåder inhemtat, att Öland, enligt K. ordningen och stadgan om jagter, djurfång och fogelskjutande, af d. 29 Aug. 1664, blifvit upptagen såsom enkannerligen varande en K. M:s djurgård och frikallad park, dermed jemväl K. placatet emot olofligt skjutande och djurs fallande å Öland d. 3i Oct. 1689, K. brefven d. 6 Sept. 1692 o. d. 7
Men nu lärer oss dagliga erfarenheten, att t. ex. af 10 individer, som upplaga lån, känhända 4 använda de upplånade medlen endast till ökad flärd och fåfänga, och sålunda ganska hastigt rusa till undergång. Af de öfriga torde andra 4 väl öka sin production, men derjemte öka sin consumtion i ännu större mån, så att de lik - uS Den 5 Jani f. m. väl producera sig fattiga och med långsamma steg sluta sin bana i fattigförsörjningens sköte. Endast de sista a äro lyckliga nog att se sina uträkningar kronås med framgång och kloka nog att icke öka sin consumtion , utan upplägga öfverskottet till fyllande af oförutsedda behof. Behofven hafva vi redan sett, nemi. nödvändigheten att bistå och slutligen underhålla de öfriga 8. Detta är i korthet det öde, som skulle vänta oss på statslånsbanan. Ofantliga rikedomar skulle hopas hos några fa individer, under det att massorna sjönke allt djupare och djupare i fattigdom och elände. I den bifogade tableauen antager motionären, ilo att 100,000 r:dr kunna af gide hufvudtiteln årligen göras fruktbärande genom utlåning till jordbruk och näringar emot ränta och amortering af tillsammans 6 proc., och att 2:0 titeln kan genom Riksg.cont. årligen upptaga ett lån af 100,000 ridr för att användas tilt industriella företag af improductiv natur, t. ex. canaler, hamnar o. d.; ty de 6000 ridr, som dertill åtginge, återfinges genom räntorna på titelns fordringar. Sålunda skulle 3io, med antagande af 5 procls ränta och 1 procls amortering, titeln hafva efter 37 års förlopp, disponerat dubbelt så mycket som eljest, nemi. 7,400,000 ridr, hvaraf hälften eller 3,700,000 ridr utgjorde räntebärande obligationer, circulerande i landet; och slutligen skulle 4^o det 3yide. året skulden börja minskas med det första årets skuld, samt titelns behållning derutöfver vara 3,700,000 ridr i accumulerade fordringar.
Uti saknad af medel till en 592 StatsUtskottets Betänk anden < nödtorftig bergning; tilläggande Herr Hagmar)- nen nu, att de Häradshöfdingar, sorn hvatkeri hafva .Boställen eller negon slags indelningsförmåh, syntes, efter åberopade'beslut vid 1815 års Riksdag, .vara lika berättigade till Lön-tillöknings som Hagrnännen, hvilka deraf kommit i åtnjutande; och skulle detta Herr Hagmannens yttrande, enligt dess önskan, åtfölja Utskottens utlåtande till Rikets Höglofl. Ständer* N:r IJ52. Riksens Höglofl. Ständers Stats Utskotts yttrande öfver gjorde Anmärkningar vid dess Utlåtande och Förslag, angående Arfvoden och Traktamenten för RiksStåndens och deras Utskotts Secreterare, Cantzlier och Wakt betje-> ning. Wid StatsUtskottets den 21 sisth Februari i afgifne Förslag och yttrande i fråga om Arfvoden och Tradamenten för RiksStåndens och deras Utskotts Secreterare, Cantzlier och Waktbetjening, hafva Anmärkningar blifvit gjorde hos samtlige RiksStånden, som derföre återremitterat Ärendet till Utskottets vidare åtgärd. Härvid förekomma egentligen till besvarande följande hufvudsak lige puncter, nemligen; i:o Den hos Höglofl.
E*1' Grefve brahes Memorial, angående Bevillning for Pannemora bergslags, Jern-tillverkning , ej sä vöre bestämdt, att Hufvud? betänkandet derigenom kunde anses antingen bifallet eller afslaget, beslöt bick] och Adeln att instämma i de t vänne Ståndens, mening, som samtypkt, att mälet mätte till Hans Kg!. Maj-t i underdånighet hänskjutas, att dervid taga den a'gärd Hans, Maj:( i Nåder lärer profva nödig. Ut supra. Ex ProtocoHo 4- G. Silverstolpe, Den i 6 Juli. 1367 S. D. Föredrogs Utdrag af Högvördiga PrestStåndets Protocoli af den 11 dennes, med fram» stallning huruledes, då Rikets Academier hafva deras egna Jurisdictioner , och Taxeringar af alla under dem lydande personer alltid blifvit förrättade under deras Rectorers anförande , PrestStåndet icke kunnat antaga Bevillnings Utskottets förslag till 4 Art. 4 §. 4 Morn. af BevillningsStadgan, utan önskat, att Stadgandet uti 18X2 års Bevillnings Föroidnings 5 Art 4 §. 7 Morn., angående Acaderniska Taxeringar, må i stället för ofvanberörde 4. Morn. införas, med inbjudning till de öfriga Respectiva Stånden, att uti denna anmärkning instämma; och fann Ridd. och Adeln skäligt att dertill sitt bifall lemna. Ut supra. Ex Protocollo A. GSilverstolpe. Utdrag af Frotocollet, hållet hos Högrör diga Yvest-Ståndct, den 16 Juli 181 5- S. D. Föredrogos å nyo och biföllos nedanskrifne ifrån XJtskotten inkomna Memorial och ■Betänkanden , nemi.: ifrån CanSlitutionsUtskottet:
I samma stund en lag af Konung och Ständer upphäfven är, inträder också beslutande rätten om hvad som följa skall, och hela det begärda tillägget innefattar ingenting annat, än ungefär den hotelse, hvarmed en mor eller far tilltalar ett barn, att nemi., om du sliter sönder dina byxor, pojke! så får du sedan gå utan. Barnet sliter ånyo sönder sina byxor, men får dock andra i stället. Hr von Rosen: Jag är förekommen af Frih. Cederström i hvad jag ville säga, och får blott svara Hr Lefre'n, som yttrat, att då Konung och Ständer stiftat lagar, så böra de följas, att Konung och Ständer äfven kunna upphäfva dessa lagar; och skulle den händelse inträffa, att hela landsorter, hela menigheter gingo utan byxor, derföre alt en bank vore fallid, hvad skulle då Konung och R. St. göra? Hr Aminoff: Jag anser mig skyldig lemna R. o. Ad. en upplysning, att nemi. inom MedStånden väcktes fråga just om det tillägg, sorn Hr Lefre'n vill hafva infördt i lagen, men att dessa Stånd icke funno nämnda tillägg behöflig!, och resonerade man så, att när det icke är i lagen sagdt att Ständerne skola ansvara för privatbankerna, så följer af sig sjelft, att bolagen sjelfva få ansvara för sina tillgöranden, och att, om någon olycka inträffar, den barmhertighet måtte finnas hos Regeringen och R. St. att taga nationen under armarna, och ansågo derföre något förbud icke vara lämpligt. Jag hörde någon yttra, att man ej bör väcka den björn, som sofvel-: ehuru jag vill hafva de strängaste controller, så kan jag likväl icke neka, att jag ser svårighet uti att införa ett stadgande, som möjligtvis kan komma att brytas, och när icke i lag står att privatbanker hafva lätt till understöd, så hafva de icke heller någon rättighet dertill. Hr von Hartmansdorff: Frih. Cederströms yttrande bör gifva Ståndet ett nytt skäl att bifalla Hr Lefre'ns önskan.