Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. får jag vördsamt föreslå: 1:0 att alla särskilda apologistskolor och apologistclasser, så väl i Stockholm som i Rikets provinser, må indragas, och lönerna användas till inrättande af sexton, på tjenliga orter inom Riket förlagda, realskolor; ■44 Den 7 Mars f. m. 2:0 att hvarje realskola organiseras med fyra classer och fyra lärare, nemi.: en lärare lili mathematlken, med årlig lön 600 r:dr; en lärare uti mekanik, fysik och chemi, 600 r:dr; en lärare uti historia, geographi, moral och botanik, 600 r:dr; en lärare lili franska, tyska och engelska, (jo‘o r:dr; till underhåll af laboratorium, 100 r:dr — utgörande för hvarje skola a5oo r:dr, och för alla 16 skolorna 4o,ooo r:df årligen; (Huru stor del af detta belopp kan med de nu var. apologistskolornas inkomster ('vilas, ar för mig omöjligt att beräkna, men StatsUtsk.. torde dertill kunna bereda sig tillfälle genom vederbörande. Jag skulle tro, att mäste fyllas med ma anslag. Summan är, såsom beräknad för ett helt systeme af läroverk, förmodligen den minsta, sorn någon civiliserad stat, med lika stor folkmängd, bekostar för samma ändamål. De larda skolorna hos oss kosta årligen om' kring iä,ooo t:r spanmal, förutan penningelöner och pastorater; och, jemte universiteten, medföra de en årlig utgift af omkring 200,000 r:dr. För den stora massan af samhällets industriella och praktiska medlemmar synes ^ deraf ej vara för mycket.) d:o att alla läroämnena må uti realskolan, i anseende-till deras omfattning och grundlighet, komma att innehålla de anförda vettenskapern is elementer, uti deras vidsträckta bemärkelse, föredragas med särskildt afseende på praktisk användbarhet; samt att, till följe deraf, ingen lärjunge uti dessa skolor må antagas under 12 års ålder; 4:o att R. St. hos K.
I detsamma öppnades dörren, och alla kattorna, den ena efter den andra, kommo in, ströko sig emot hennes knän, och frågade hvarför hon var så ledsen. »Jo,» svarade den lilla, »jag må väl gråta och inte vara glad, min matmoder har befallt mig väfva en väf, och den väfven skall vara färdig tills i afton när sol går ned; men garnet är skört och ohålligt, så jag rädes det går illa med allt ihop.» ’Åh,’ sade kattorna, ’är det inte värre än det, så blir det väl någon råd. Du har alltid varit god emot oss, nu vilja vi tjena dig igen.’ Dermed sprungo de alla på en gång upp i väf-stolen, och begynte väfva så snällt, så snällt; den ena trådde, den andra skyttlade, den tredje slog till, den fjerde lagade, den femte spände, den sjette rullade upp, den sjunde redde skälet; men flickan sjelf satte sig till spol-rocken och spolade, allt som kattorna väfde. Det stod så icke länge om, förr än de hade väfven färdig, och den så utane tät och jemn och fin, att det aldrig kunnat vara bättre. Sedan sprungo kattorna sin väg, och den lilla gick gladeligen upp till sin matmoder. Men när käringen fick se väfven, vardt hon alldeles förundrad, och sporde som förut: »hvem har lärt dig det? Aldrig trodde jag du kunde så mycket.» Styf-dottern svarade likväl ingenting, utan teg; ty hon ville icke röja de beskedliga kattorna som hulpit henne. När nu året var till ända och den lilla tjenat ut sin tid, lagade hon sig att vända hem igen. Hon gick så inför sin matmoder, och beddes orlof. Käringen svarade att hon gerna det fick, ehuru nödigt de ville mista henne. »Likväl,» sade hon, »eftersom du varit mig till nöjes i allting, vill jag äfven gifva dig någon lön för din trogna tjenst. Gå derföre upp på loftet, der finner du flera skrin. Af dem får du taga hvilket du vill; men öppna det inte, förrän du har det der du vill hafva det.»
Tull-mjölqvarnar i städerna samt legooch salusågar, valk-och stampverk i städerne och på landet, som antingen hädanefter inrättas, utan att grundränta för dem bestämmes, eller, ehuru redan anlagde, ännu icke blifvit skattlagde, skola till bevillning anses till fem för hundrade af den behållna inkomst, de under nästföregående året åtnjutit. 100 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 9. §<j 31—32. 2:0 Från denea afgift frikallas likväl de mjölqvarnar, som innehafvas af tjenstemän eller andra, i hvilkas inkomst af lönen eller handteringen qvarnens afkastning blifvit upptagen och till bevillning räknad; de mjölqvarnar och sågar i städerne och på landet, som nyttjas endast till husbehof och ej för tuiltägt, vedergällning af främmande och grannar eller till afsalu; de för egna manufakluriers och fabrikers behof anlagda stampar och valk verk, samt slutligen de qvarnar och verk, som, under gårdens skattläggning begripne, i dess värde blifvit upptagne och till bevillningsafgift beräknade. § 31. Personer, som med qvarnar och sågar ega handtering eller sj^sselsättuing, erlägga: 1:0 Vid skattlagda mjölqvarnar af tre par stenar och derutöfver, betalas för mjölnare lika afgift med frälseinspektorer i den klass, taxeringsmännen bestämma, och vid sådana qvarnar af ett eller två par stenar, lika med rättare, såvida ifrågavarande qvarnar gå minst fyra månader af året. Enahanda förhållande ege rum vid sågar, som efter denna författning till serskild bevillning uppskattas, samt gå minst fyra månader om året; och bör vid sågar, der flere ramar nyttjas, en såg med en eller två ramar jemföras med en qvarn af ett eller två par skattlagda stenar, samt sågar med 3 ramar eller deröfver jemföras med qvarnar af 3 par stenar och deröfver.
Dervid antoge Kommitterade, att skyddsafgiften, afgifterna af all fast egendom sammanlagda, äfvensom den särskilda grundskatts-afgiften af frälse-egendomar, afgifterna af Dylta svafvelbruk, af dem som hafva kolnings-friheter, af tionde af testamenten, fidei-kommisser och arf samt af embetsoch tjenstemäns löner skulle uppgå till ungefär lika belopp som nu, samt att bevillningen för inkomst af kapital, rörelse, yrke eller enskild tjenstebefattning, till Bevillnings-Ulshotlels Betänkande JY! 20. 9 till c ii början eller under de första Arén, ehuru man i allmänhet påräknade högre afgifter än hittills af betydligare näringsidkare och större kapitalister, likväl, i anseende lill icke ringa nedsättning i bevillningen af nu genom minimi-afgifterna hårdt tryckte, fattigare näringsidkare, komme alt sammanlagd blifva mindre, än hvad som nu utginge för inkomst af rörelse. Nedsättningen i bevillningsprocenten och öfrige föreslagne åtgärder skulle snart nog uppbringa afgifterna af rörelsen å 1 procent till det belopp, som för närvarande utginge efter 2V2 procent. Såsom en öfvergångsåtgärd, intilldess man med säkerhet erfarit, huru mycket det nya beskattningssätlet af rörelsen komme att inbringa och till beredande af ersättning för den förlust procent-nedsättningen i förening med afskaffande af minimi-afgifterna möjligen skulle medföra, hade Kommitterade ansett sig nödsakade att föreslå en särskild afgift af hvar och en, som idkade yrke, till hvars utöfvande, enligt gällande Handelssamt Fabriksoch Handtverks ordning, erfordrades förutgående behörig anmälan.
En sådan delning af flottans officerskorps, som älven Stats-Utsk:ts Betänk, tyckes gifva anledning förvänta, vore nu så mycket vidunderligare, som K. M. i sin Nåd. Propos. hvarken härvidlag framlagt något bestämdt förslag eller ens ännu kan hafva fullt klart för sig, huru vår blifvande sjökrigsmateriel kan komma att se ut. Om åter å andra sidan det åsyftade ändamålet dermed skulle vara att uteslutande åt den sjögående flottans officerare söka vinna den stiirre tjenstbarhet och större duglighet, som alltid blir en följd af långväga expeditioner, så kan jag icke fatta att denna ökade erfarenhet skulle utgöra något hinder för dem att taga en noggrann kännedom om våra kuster och det inre försvaret; och således icke heller hvari fördelen af den åsyftade förändringen skulle bestå — så mycket mindre som man väl allmänt är ense derom, att ångan kommer att utgöra den nya materielens drilkraft. Man har slutligen sagt att ett bifall till K. M:s Propos. i nu föredragna punkt skulle utgöra ett förtroendevotum för den K. rådgifvare, som har sig detta Departement anförtrodt, och ingen skulle mera än jag önska att gifva honom ett sådant; men jag kan icke finna annat än att ett ännu större förtroende lemnäs honom, om hela anslaget odeladt ställes till K. M:s disposition; och detta torde vara så mycket klarare, som Hr Sjöministern då kunde afsätta så mycket han önskade för det inre sjöförsvaret eller de mindre fartyg, på hvilka vårt kustförsvar hufvudsakligen kommer att grunda sig. Sedan Hr Lilliehöök, så att säga, tagit tillbaka sin motion, får jag således för min del anhålla, att det anslag, som kommer att beviljas, odeladt måtte ställas till K. M:s disposition. Hr Brakel: Vid denna punkt inskränker jag mig att yrka, »att B. o. Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, måtte för sin del besluta, att det belopp, som K. St:r komma att anvisa till exercis af flottans bemanning, skall odeladt ställas till K. M:s disposition.»
Nsj:t i ljäder funnit uttagsndet derutöfver Kv8 Roteksllsroe vict Kelands Regemente, ak clet uti ^:de punkten sf 1728 ärs Kneekte-Lontrsct omkormälds serskildt» kidrag till 8olclsten8 keklädsnde sf Kem Osler Kopparmynt eller 26 sk. 8 r8t. Råneo urliven, vsrs stridande mot clen sf Kongl. lVlsj:t oek Rikets 8täncler kemslde Rotekällsre är 1818 gikna försäkran, oek stt 8smms kidrsg alltsä kör utkörs; vict kvilket körliällande Kongl, l^lajrt, i öfverensstämmelse me cl den sf samtlige ofver krägan korda Kmketsm^ndigketer yttrade åsigt, i lVsder prökvst rättvist att, me cl kifsil till okvaukemälde Riksdagskullmägtiges» ä RoteksIIsrnes vägnar, gjorda underdänigs sn källan, frän oek mecl innevsrsncle är 18^0 oek slit framgent, sä länge nuvarande kekisdnads-sätt oell clermecl förenade vilkor fortfsrs stt vsrs gällande, frikalla Rotekällarne vict Uplands Regemente krän erläggsndet sk clen uti /j:de punkten sk 1728 ärs Kneekte-Kontruet omförmälda serskilda ksklädnads-skgikt sk Kem Oster Kopparmynt eller 26 sin 8 rst. Råneo kör kvsrje rote.
Då likväl en utredning af ifrågavarande hemmansräntor äfvensom af arrendenas belopp, hvilken otvifvelaktig! förutsätter en föregående undersökning i orterna, icke kan af Utskottet med erforderlig fullständighet tillvägabringas, hvadan alltså Utskottet icke heller är i tillfälle att afgifva förslag angående de kontanta anslag, som i utbyte mot arrendena skola bland statsverkets utgifter uppföras, så och enär följaktligen merberörde hemmansräntor lära böra tills vidare i Riksstaten qvarstå, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständers uti förevarande punkt omförmälde beslut icfee må för närvarande medföra någon förändring uti indelningarnas förslagsvärde enligt nu gällande Riksstat eller uti den af Rikets Ständer vid innevarande Riksdag redan fastställda beräkning af de bland statsverkets ordinarie inkomster förekommande arrendemedel. Dock har Utskottet, i sammanhang härmed, trott sig böra hemställa, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underd. Begära, det 4 Slals-Utskottels Memorial, N:of330. täcktes Kongl. Majit låta uppgöra och, vid nästkommande Riksdag, till Rikets Ständers kännedom meddela en fullständig utredning ej mindre rörande beloppet af de indelda räntor, som för närvarande äro åsatte de utarrenderade statens egendomar, hvarom nu är fråga, än ock angående de arrenden, som för dessa egendomar erläggas. 4:o Att den så kallade bågskatten i Herjeådalen hvilken utgöres med 4 sk. af hvarje mansperson af allmogen, som betalar mantalspenningar, skall för framtiden upphöra, emot det att mantalspenningarna af allmogen derstädes erläggas med 6 sk. bauko af hvarje person, i stället för 4 sk., såsom hittills varit stadgadt.
Några härutöfver sträckta förskott lill Stats-Verket få icke beviljas, utan äro uti 4 §• af Ansvarighels-Lagen för Fullmägtige i Riksgälds-Contoret af den 1 Maji 1810 strängeligen förbjudne; så att, före den 1 Mars 1835, något icke får förskjutas uppå samma års anslag o. s. v. Hvarje år i April månad skall ordentlig liqvid emellan Stats-Verket och Riksgälds-Contoret upprättas för det nästföregående året, samt arne exemplar af denna liqvid utskrifvas, af hvilka det ena, försedt med Kongl. Stats-Contorets godkännande, återställes till Riksgälds-Contoret, för att, såsom verification, dess Ilufvud-Bok biläggas, och det andra med påtecknad approbation af Riksgälds-Verkets Styrelse, qvarslannar i SlatsContoret. §. i5* De vid denna Riksdag beviljade extra Statsanslag, nemligen: 1:0 för Försvars-Verket till Lands och Sjös Rrdr 55o,ooo. 2:0 till lättade vatten-communicationer och andra allmänna arbeten — 25o,ooo. Summa Rrdr 800,000. Hvilka anslag, efter Kongl. Stats-Contorets reqvisitioner, komma att från Riksgälds-Contoret utgå under fem års lid, med en femtedel hvarje år, ifrån och med år 1835 till och med år 1839. §• *6.
Vinner Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:o 4^7- 9 Vinner Nej j komma Disponenter, Grufve-, som af Grufve-egare äro antagne och för deras räkning drifva Grufve-arbetet att taxeras i fem Classer: Första Classen med 5o arbetare och derutöfver Andra Dito med 3o dito dito , 12 Tredje Dito med 20 dito dito , 8 Fjerde Dito med 10 dito dito „ 4 Femte Dito med under 10 arbetare ...» 2: Vid Voterings-Sedlarnes uppräknande hafva befunnits 4i Ja och 77 Nej; hvarförutan 1 dubbel lapp måst casseras. Och då Nej således vunnit; komma Disponenter, Grufve-, sorn af Grufve-egare äro antagne och för deras räkning drifva Grufve-arbetet, att taxeras i fem Classer: Första Classen med 5o arbetare och derutöfver Rdr 20: Andra Dito med 3o dito dito , 12: Tredje Dito med 20 dito dito , 8: Fjerde Dito med 10 dito dito , 4* Femte Dito med under 10 arbetare ...» 2: Tolfte Voteringen: Den, som gillar Utskottets förslag, alt Skålvestgöthar, och sådane Contingent-, äfvensom andra Borgare ifrån Städerne Borås och Ulricaehamn, som idka gårdfarihandel, så framt denna handel kommer att fortfara, taxeras i sex Classer: Första Classen Rdr 3o: Andra Dito ; »25: Tredje Fjerde Dito » >5: Femte Dito Sjette Dito , 5. ■ samt att de, som ega alt sjelfve eller genom ombud idka berörde handel, för hvarje person skola erlägga: Vid resor till Norrige R:dr 5, voterar Jaj Den det ej vill, voterar Nej. Bihang till R. St. IO Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:o 4^7"
En värd Ledamot liar redan visat , att jordbruket i Bayern icke betalar för publika lån mer än fyra procent årligen, då både ränta och capital-afbetalning äfven deruti är inberäknad ; och då man i utländska Tidningar läste, huruledes Jordbrukaren i England var i ett bedröfligt tillstånd , och att lån på spannemål föreslogos till dess afhjelpande, så gick likväl icke detta förslag igenom , emedan , sade man, ännu icke någon utmätning skett hös Jordbrukare för publika lån, och han utomdess kunde mot säkerhet få låna så mycket han ville af enskilta mot fyra procent. Må de, som här ej vilja behjerta Jordbrukarens tillstånd, utan blott trösta honom dermed , att dess tillstånd ej är bättre i England , jemföra det med den Engelska Landt. t mannens, och sedan dömma. T öfrigt betalar icke Banken Sjelf någon ränta för sina egna reverser , utan utlånar dem mot ränta , och kan således med fullt skäl åtnöja sig med mindre hög ränta än enskilte. Om icke ett sammanhängande Finance-förslag, bygdt på de grunder som här äro framställda , kan blifva resultatet af Riksens Ständers bemödande , skulle jag vilja föreslå, att fastighetslånen utsträckas till den vidd, att hvar och en, som årligen förskottsvis ville erlägga räntan i silfver, blefve berättigad att erhålla lån mot för öfrigt - Deri ig Julii e. m. 10 25 rigt vanlig säkerhet, och jag itererar då hvad jag vid förra Riksdagen i detta afseende hade äran föreslå, öfvertygad att den häraf permanenta tillökningen af rörelse capitalet icke skulle minska sedel myntets värde , utan snarare i längden kunna öka det. Man har sagt att Jordbrukarens förlägenhet skulle kunna hjelpa sig sjelf. Sådant är möjligt i länder, der ett rörelse capital i klingande mynt är till finnandes , som af öksd' produc. tion kan ökas, der närings frihet och fri as* signationsrätt aga rum, och der Jordbrukaren har lika stora förmoner som andra producenter: Mea (sådant är icke förhållandet här. Landtmannen är den enda producent i Sverige, sorn ej alla år får utföra sina producter , och icke alla år är gynnad af hög tull på likartade producter utifrån. Denna skillnad är för stor, för att ej visa att
B a g angar, Ullånings-Summan Discont-Contoirets i Stockholm (lassaBehållning , o i Götheborg Dito , Låne-Banco-Capital PS Discont-Utredningcns Räkning i Banken före aflevereringen, genom förra Discont-Directionen , insatte Af förra Directionen för mycket godtgjord ränta pa de i Län-Liqyider emottagne 3 proCents Reverser och Afskrifnings-Bevis Förre Kamererarens vid DiscontVerket Iggeströms Balance Inköpte Götha Canal-Actier . Fordran hos Malmö Discont för i Dan-Liqvid emottagne RiksgäldsContoircts Obligationer, utgifne till liqviderande af nästnämnde Discont-Verks Skulder Fordran hos Frii Wahlfelt född Tham Dito Commerce-Rådet, Lundgren Dito (Vigandt & Bruhn Dito Low, Smith & Comp. för protesterade Vexlar Förskott till LagsÖkningskostnader Dito till Contoirs-Expenscr, att redovisas af Kamercrarcn Dito till Dito, att redovisas af Utrednings - Contoiret i Götheborg Obligationer , utfärdade af Riksgälds-Contoiret till liqviderande af Discont - Verkets Skulder för upplån Vexel-Bankcns fordran hos Discont-U tredningen Bankens fordran för det begagnade Creditivet med beräknad ränta deri Banco Discont-Verkets dito . Discont - Utredningens utelöpande Assignationer på Banken Vexel-Bankens utelöpande Attester å derstädes insatte medel för Discont-Utredningens räkning Riksgälds-Contoirets DepositionsContoirs dito å insatte CreditSedlar, beräknade i Banco Af Utrednings-Contoiret i Götheborg förskjutne medel till Expenser Bankens innestående andel af 1S17 års Discont-Vinst 3 proCents Reverser med deri beräknad ränta Banco-Attester af lika egenskap med 3 proCents Reverserne Förra Discont-Directionens utelöpande Assignationer på Banken Allmänna Brandförsäkrings - Verkets fordran Kongl.
Han får kost vid dessa tillfällen efter 6 mil om dagen. Då får de under lotsning inte medtaga varken båt eller medhjälpare. § 69 Lotsar är skyldiga att förmedla order eller andra kronans bud inom deras lossningskrets när det kan ske sjövägen, de erhåller ingen annan betalning än en halv dagsportion torrföda för varje tysk mil. Artikel IV Om uppbördssättet av lotspengarna samt Lotsoch Båtinrättningsmedlen med kontrollen därå § 70 Lotspengar skall alltid betalas i reda pengar. Befälhavaren erhåller kvitto enligt formulär. Kan lotsen inte skriva utan endast underteckna med sitt bomärke, skall styrmannen eller annan trovärdig person ombord, bevittna underskriften § 71 Alla däckade fartyg som gå inrikes avlägger avgifterna vid tullkammaren dit de ankommer. Alla handelsfartyg till eller från utrikes orter betalar till tullkammaren där de lastar eller lossar. § 73 Vid de uthamnar och ställen, där båtar endast ankrar för storm och oväder, betalas lotsoch båtinrättnings avgiften till Kronan till tullbetjänt eller lotsålderman eller äldsta lots på stället. § 74 På ställen där lotsoch båtavgiften skall erläggas undertecknar befälhavaren en anteckning om båtens djupgående, som bevittnas av lotsåldermannen enligt formulär. § 75 Lotsen är ansvarig för att fartygets djupgående stämmer med lämnade uppgifter och skall därför anställa uppmätning med sådan skyndsamhet att inget uppehåll förorsakas. § 76 Uppgifterna skall införas i en journal enligt formulär. § 77 Alla journaler och uppgiftssedlar insändas till lotsdistriktschefen en gång om året. § 78 Stora fartyg skall mätas av edsvuren skeppsmätare med mästarbrev. Ändras fartyget skall ny mätning ske. § 80 Alla avgifter även den tiondepenning, som lotsarna skall betala Kronan och Oss upptas av tullkammaren. De erhåller 3 % av uppbörden för besväret. § 82 För det enskilda besvär lots och lotsålderman får genom att ta upp uppbörd får de 12 % till porto och skrivmaterial, vilka han vid leveransen till tullkammaren genast kan dra av. § 83 Skulle fartyg betalat för mycket eller för litet, rättas det till vid fartygets ankomst till bestämd svensk plats. § 84 Alla kronobetjänter åligger att lämna lotsarna den handräckning som de behöva.
Hon var född med en diktarsjäls djupa kraf på utveckling, växelverkan med beslägtade naturer, sympati, rika, skiftande intryck, rörelse, med ett ord lif i stora former – och hon nödgades tillbringa nästan hela sitt lif i »småsinnets skrubb», inklämd i trånga hvardagsförhållanden i en svensk landsort. Hon var genomglödgad af frihetskärlek, och hon stötte hela sitt lif pannan mot fördomar och tvång; hon älskade sanningen och tvangs från barndomen in i förställning. Hon var en spontan natur, som uppfostran nödgade att stelna och tystna; hon var en för helhet anlagd natur och nästan hvarje hennes lifsförhållande vardt ett splittradt. Hennes ideal af lycka var kärleken i äktenskapet – och äktenskapet blef för henne ett, kärleken ett annat; det kroppsliga moderskapet ett, hjärtats moderlighet ett annat. Hon var en rörlig friluftsvarelse, en driftig handlingsmänniska, och hon bands i åratal vid sjukbädden, för lifvet vid ett par kryckor. Hon hade en våldsam arbetshåg och arbetskraften svek henne; hon ville dana fulländade skapelser, men hon nådde aldrig sitt eget mått, och hennes käraste diktartankar vordo fragment. Hon hade konstnärslynnets håg för omedelbar, generös lifsnjutning, för att kring sig sprida trefnad och glädje, och hon var pinad af små näringsbekymmer, af fruktan att ej kunna trygga sitt lifsuppehälle. Hon var danad att beherska omständigheterna och de blefvo henne öfvermäktiga. Hon älskade lifvet med en djup, sund kärlek och slutade det i obotlig lifströtthet. Hon fasade för dödens kval och gaf sig själf en kvalfull död. Orsaken till detta slut ligger delvis i slitningen mellan alla dessa oförsonliga motsatser. En läkare hade en gång styrka nog att stund efter stund till vetenskapens gagn anteckna förloppet af sin själfvållade död. Ernst Ahlgren sökte göra något liknande. Men kraften svek henne och af den började skildringen finnes blott några rader. I dem yttrar en man, att hela hans föregående lif endast syntes honom som en förberedelse till det slut för egen hand, som nu skulle komma.
Annu mera, huru är det möjligt i Bagare-bodarne, bland en mängd köpare, urskilja sådane, som ensamme äro berättigade att för nedsatt pris erhålla sin brödföda. Man vet, att Kronans Manskap ofra häldre taga penningar, iin sitt bröd från Krono-Bagerierne, och finna bättre sin räkning att hos Bagare tillhandla sig bröd, för vida bättre köp; af samma förmån vilja äfven andra, sotn dertill finna tillfälle, sig begagna; och det är en ren omöjlighet, att hindra, det icke Krogar och Näringsställen fourrteras till det mästa af sådane brödsorter, till. vinst för värdarne, men ingen förmån för gästerne, och således bristande tillgång uppstå för den fattige, som derigenom ser sig sviken i sin billiga förhoppning. Af hvad jag således haft äran vidlyftigt anföra, täcktes Höglofl. Utskottet finna, det ett fortfarande af de nu vidtagne anstalter i detta ämne vore utan allt ändamål, och att allt användande af Publique Medel dertill vore både obilligt, till afsigten icke ^dragande, och kanske äfven svårt att åstadkomma. Men, som Riksens Ständer tvifvelsutan önska, ätt, så mycket möjligt är, gå Kongl. Maj ts Nådiga afsigter till mötes, till lättnad i den fatti - iogg Stat i Stats-och BesvärsUt skatt etts Betänkanden. 1099 gare klassens bekymmer om sin lifsbergning, vagar jag, såsom ett medel dertill vördsamt föreslå och tillstyrka, det alla, så väl Stadsboer, som i synnerhet Landtman, hvilka dertill kunde äga tillfälle, ullstaddes och uppmuntrades, att baka och på Torgen utsprida samt försälja sådane gröfre brödsorter, utan alt bindas af taxor och andre föreskrifter.