Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet delar den af Molionaircn yttrade åsigt, att de omgångar, gom. iakttagas innan odlings-understödet kan utbekommas, äro för nyhemraans upptagare betungande och att, då kostnaderne dels för sjelfva syningsförrättningen, dels för ansökningen derom m. m. afdragas, behållningen af odlings-understödet icke sällan torde blifva ringa eller ingen. Då i öfrigt Utskottet icke inser någon ovilkorlig nödvändighet af årliga besigtningar å de måhända vidt kringspridda nybyggeslägenheterne samt Kronans rätt i afseende på den span mål, som till nybyggare ullemnas är, i händelse af försumlighet å nybygges-åboens sida, förvarad genom hvad Motionairen föreslagit om borgens ställande, tillstyrker Utskottet: att Nybyggare, som styrker, det han verkställt den föreskrifne odlingen medelst företeende af bevis utaf vederhäftig person, hvilken tillika bör borga för understödets återbetalning, om annat förhållande finnes ega rum, må understödet utbekomma; att detta bevis med borgen må lill Kronofogden i orten få aflemnas, som tillika eger pröfva borgens-förbindelsens antaglighet; att å understödet må, sedan borgensskriften och beviset blifvit till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande insände, meddelas anordning och detsamma utlemnas vid de vanliga Uppbördsstämmorne; att, till control huruvida odlings-skyldigheten blifvit fullgjord, den syn må tjena till grund, hvilken Krono-Betjeningen är skyldig att hvart tredje år, utan åboens betungande, å Krononybygget förrätta; samt att, om dervid befinnes, det åboen försummat odlings-skyldigheten, odlings-understödet bör af honom återgäldas och, i händelse han deri brister, utaf borgensmannen ersättas. Stais-Utskottets Utlåtande N:o 12.J.
Denna förbindelse skall jag på heder och samvete, utan en» Bil, till Bivillnings-Utskottets Betänkande, N.o 12, 61 sidig afsigt och mannamon, redligen uppfylla; så sant mig Gud hjelpe till lif och själ!” Om skydd för Taxeringsman. §. 123. Som ledamöter af Taxeringssamt Pröfnings-Comité äro att anse såsom Rikets Ständers ombud, hvilka ega att icke allenast verkställa bestämda föreskrifter, utan ock med Rikets Ständers magt och myndighet afgöra och besluta uti frågor, der endast den enskilda kännedomen och öfvertygelsen om medborgares olika ställning ocb förhållande måste ligga till grund för pröfningen; alltså komma dessa ledamöter att, i och för utöfningen af deras kall, tillgodonjuta enahanda skydd och säkerhet, som uti lii §. Regerings-Formen och 77 §. Riksdags-Ordningen är åt Riksdagsmän försäkrad. Om ändrings sökande i Debiteringsoch Taxeringsmål, samt om be• svär öfver ådömde böter. §. 124. Vill skattskyldig söka ändring i den bevillning, som af debitering beror och, i den ordning 80 §. föreskrifver, blifvit påförd, anmäle och full följe sin talan hos Konungens Befallningshafvande, inom två månader från den dag, debet-sedein fått afhemtas, och vidfoge besvärsskriften vederbörligt betyg derå. Är den klagande missnöjd med Konungens Befallningsbafvandes utslag, ege han deröfver anföra besvär hos Kongl. Kammar-Rätten, inom Tretio dagar från deraf erhållen del. Besvär öfver Konungens Befallningshafvandes och Kongl. Kammar-Rättens beslut, i frågor rörande debitering, uppehälle ej uppbörden af hvad påfördt blifvit, hvilket ovägerligen bör gäldas, med rättighet likväl för den skattskyldige att, efter vunnen lindring, kostnadsfritt hos vederbörande, mot qvittens, återfå hvad för mycket blifvit erlagdt.
Utskottet, som har att bearbeta frågan, bör först göra reda derför i grundsattsen; sedan följer undersökning, huruvida anstalten kan åt RiksgäldsContoiret uppdragas, hvilket måste bero på StatsUtskoltets pröfning. Således får jag, äfven med afseende derpå, att ett annat förhållande kan förlänga Riksdagen, tillstyrka, det målet måtte remitteras endast till StatsUtskottet, då det i alla fall står delta Utskott fritt, alt, i händelse det deraf ser sig i behof, anmoda BancoUtskottet om biträde. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderderskapet och Adeln biföll, att Kongl. Maj:ts ifrågavarande Nådiga Skrifvelse måtte, tillika med de af åtskiliige Ledamöter i anledning deraf nu afgifne yttranden, till Statsoch BancoUtskotten remitteras. Ropades Ja och Nej. Herr Riben s Carl Wilhelm: Jag vill ej ingå i sjelfva ämnet, enär jag4 har både rättighet, och den i sanning ej afundsvärda pligt, att yttra mig deröfver i StatsUtskottet. Här har blifvit föreslagit, att Skrifvelsen borda remitteras både till Stats-och BancoUtskotten. När den motion i samma ämne inom PiiksStånden väcktes, som bär är känd under namn af Herr Lefrens motion, remitterade Ridderskapet och Adeln densamma till BancoUtskottet, emedan Mäk - i84 Den i a December f. in. lare-åtgärden af upplåning och utlåning i denna motion var öfvertemnad åt Banken; Regeringen föreslår åter att öfverlemna denna åtgärd åt Rik,sgäldsContoiret; och motionen har således undergått den nödtorftiga förbättring, att Banken blifvit befriad från alla omsorger i detta afseende. Vid slikt förhållande kan jag lika litet som Friherre Cederström och Grefve von Schwerin begripa, hvad BaneoUtskottet skulle göra med Skrifvelsen.
1 afseende på sättet för bevillnts utgörande, har jag icke varit af pluralitetens tanka, hvadan jag emot beslutet får mig reservera, och då ett af mig uppgjordt förslag till progressiva afgifter vann afd:s bifall, fast det sedermera underkändes i plenum, har jag ansett mig böra detsamma här intaga: ”Bevillning af embetsoch tjenstemän samt betjente, m. fl. Af alla löner, som öfverstiga: 200 r:dr, en afgift af 1 procent 2: — 300 , , , , , . 3: — 400 , , ii , , 4: — 500 ii ii , „ , 5: — 600 , , , , , 6: — /00 ii ii i, ii 1^ „ 8: 36. 800 „ „ „ „ 1| „ 12: — 900 „ „ , , 1-^ , 15: 36. 1,000 , , , , 2 , 20: 1,100 „ „ „ „ 2i „ . 24: 36. 1,200 „ „ „ 2| „ 30: — samt af alla löner derutöfver tre för hvarje fullt hundrade. Och vågar jag hoppas det H. Riks-St:n vid föredragning af bevilln:sbetänk. täcktes åt detta mitt förslag lemna behörigt afseende, helst detsamma afser någon lindring uti bevilln:s-afgifternas utgående af de ringare lönerne.” § 4. Hr Gr. o. Landtm, anmärkte att R. o. Ad. redan godkänt denna §. § o. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, alt, enligt förut fattadt beslut, med pröfningen af denna § borde anstå tills den 10 §:n blifvit afgjord, och att derföre sistnämnde § nu först komne att utgöra föremål för öfverläggningen. Hr Aminoff: Jag anhåller att den af Hr Fåhraeus afgifna reservation i afseende å 10 §:n måtte blifva uppläst.
Jag skulle derföre tillstyrka, att Commerce-coll. måtte befrias från all åtgärd med dessa ansökningar. Vid förra riksdagen befriades collegium frän ett likartadt bestyr. Då hade collegium nemi. rättighet alt emot 5 proc. af värdet bevilja införskrifning af sprit för tillverkning af eau de Cologne, men saknade merendels all ledning för bedömmaudet af del verkliga behofvet, hvaraf stora missbruk upkommo, som någon gång upkomma. Från denna vårt verkställbara pröfningsrält är collegium nu befriad, och en lika befrielse hoppas jag för den nu ifrågavar. Gr. Lewenhaupt: Hufvudsakligen förekommen af Frih. Raab, anhåller jag endast alt till min motion göra ett tillägg. Jag önskar nemi. att, då Commerce-coll. meddelar tillåtelse till anläggning af distilleringsapparater, pannerymden å dem icke må blifva inskränkt till den för bränvinsbränuing bestämde. Ty om raan skulle förutsätta, hvad jag anser mig ega all anledn. förmoda, att inom vårt land sprit blifver en bandels-exportvara, synnerligast ifrån de södra orterne, hvarest bränvinet i allmänhet är i lågt pris, så kan tillverkningen icke drifvas i någon större skala, med mindre än alt apparaterne kunna erhålla en större pannerymd, än den hvartill bränvinsbrännings-apparalen är inskränkt. Remitterades lill BevillmsUtsk. Föredrogs och remitterades till Bevilln.Ulsk. HrafDalströms, Gustaf Jacob, d. 30 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motion, ang:de nedsättning af postporto emellan Gottland och fasta landet. Föredrogs ett från StatsUtsk. inkommet mern. N:o 14, med återleranande af Lektor D. Söderbergs motion om undersökning rör:de anläggning af en fyrbåk på nordvestra udden af Gottska sandön; och ansåg R. o. Ad. denna motion tillhöra Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s behandling. Äfvenledes föredrogs SlatsUtsk:s mern.
Ståndens mångtalighet och dermed förenad vidlyftighet i målens handterande, har icke eller litet föranlåtit deras långfamma gång, jemte ofta uteblifvit beflut. Ett af Riksftåndens, åtminftone till en tid ägande mindre kännedom och ejpfarenhet i bety* deligare fåker, för att kunna med erforderlig Ikyndfamhet och kännedom oberoende vägleda fig fjelft, har likaledes bidragit där* till* äfven forn hvarje Stånds olika fatt att fe och betragta föremålen, deras begär att hvar för fig råda, i förening med ett enviffc förfvar af en gång fattade meningar, ej fällan haft på Rådstagens gång en både hinderlig och menlig värkan. Således har, i Hållet för det nyttiga och goda, forn borde vinnas af en på öfver, tygelfe grundad fkiljaktighe>, icke fällan handt, att befluten endaft haft till bevekelfe-grund hämdens och mötfägelfes - andans ingifvelfer. Tideböckren framvifa på detta förhållande, nattan beftändiga vedermälen. Sjelfva den få kallade frihetstiden, nemligen ifrån 1720 till 1772, innefattar en omväxlande kedja af Utoch Inlänfk inflytelfe: af Regenters fträfvande efter mera utvidgad makt,Wfamt af Ständernes beftändigt ombytta tänkefätt och grundfatfer. De hafva någon gång förenade, då alltid varit flärke, kraftfulle och rättvifej men delade och oenfe, forn merendels inträffat, fvage, vacklande och beroende. Rätta föremålet för deras värkningar, forn bordt vara Frihetens förfvar, Statens lugn och en befordrad allmän fällhet, hvilken endaft kan vinnas igenom Ordning och Lagbundna rättigheters forgfälliga vård, hafva minft kommit i beräkning. Egoismen och Sjelfvåldsandan har beklageligerv ftället få ofta fått beherrlka Sveriges Lagftiftare. Ett lika förhållande ha» äfven utmärkt våra närmafte tider.
Vidare stod i slutet af 16 §.: "innehållande U v. v. fint silfver." Detta utföres nu sålunda: "af den vigt och halt, som K. Förordn. om mvntfoten af d. 25 Juni i83o bestämmer.” Man ansåg det blifva klarare att åberopa sjelfva Förordn. Sedermera förekommer 18 §., som blifvit utesluten, sedan förslaget var hos Högsta Domstolen; den hade följande lydelse: "Statens inkomst genom allmänna bevillningen, sådan den "vid hvarje Riksdag fastställd blifvit, insättes på särskild de"positionsräkning, och förskjute Banken, i mån af behofvet, "på denna räkning en summa, svarande mot ett års bevill"ning; dock bör hvad för ett år förskjutet blifvit, vara till "ful - Den 8 Mars f. m. 89 fullo betäckt, innan nytt förskott får äga ruin. Denna §. torde H. R. o. Ad. finna icke innehålla något juridiskt. För öfrigt är i 19$. ordet oundgängligen uteslutet efter orden Bankens egna förbindelser det, samt har i 20 §. tiden för belåning å brukseffecter samt tackjern blifvit utsatt till 9 i stället för 6 månader, äfvensom i 2r efter orden ”discontrörelse på namn” blifvit tillagdt: ”och på publika papper.” Dessa äro alla de förändringar, som förslaget undergått , sedan Högsta Domstolen hördes. Jag förnyar, hvad jag förut yttrat, att jag icke kan inse, att någon våda uppstår af remiss å förslaget, då Stånden hafva sig förbehållet att öfver frågan besluta, och att jag icke skulle hafva något emot att förena mig med Hr Cederschjöld i begäran, att det finge hvila, tills redactionen af 72 §. blifver afgjord, med mindre jag ansåg, att man då skulle gå grundlagen lika så nära, som den värde ledamoten anser alternativerna hafva tillvägabragt. Frih. Boye:
Lösens erläggande till Krono-Fogdarne för påskrifter å Utmätnings-Resolutioner; 3:0 Yrkad ersättning för Bohus, Carlstads och Elfsborgs Läns Innevånares besvär och lidande under sista Fälttåget; och 4:0 Stats-Verkets inkomster och deras beräkning i Riks-Staten, ifrån nästkommande års början och påföljande år, intill nästa Riksdag, jemte några Ledamöters särskildta tanka. Efter uppläsande häraf, fann Hedervärda Bonde-Ståndet för godt att låta bero vid dessa Utskottets yttranden, och i afseende på sistberörde Utlåtande åberopa det Beslut, Ståndet förut i ämnet fattat. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Sedan Bonde-Ståndet redan bifallit Ek. peditions-Utskottets Förslag till underdånig Skrif-. veise Den 5 Juli. yelse till Kongl. Maj:t, rörande betalning för fångskjuts uti Stora Kopparbergs I.änansåg Bonde-Ståndet något afseende ej kunnat lemnäs å Hög vördiga Prest-Ståndets inbjudning uti Dess, angående berörde Förslag, den 2 dennes fattade beslut, Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Enligt ankommet oell nu uppläst Protocolls-Utdrag för denna dag, har, vid förnyad föredragning af Stats-Utslcottets Utlåtande, i anledning af gjorda Anmärkningar vid Dess : Betänkande om Bevillningen för Dannemora Bergslags Jern-tillverkning, Vällofl. Borgare-Ståndet, enär go §. Regerings-Formen blifvit pa detta ärende af Utskottet i Betänkandet tillämpad, ansett någon vidare åtgärd dervid icke äga rum, och följakteligen Utskottets Förslag, rörande målets öfverlemnande till Kongl. Majit, böra förfalla. Hedervärda Bonde-Ståndet fann sig endast böra åberopa sitt i förrberörde ämne fattade beslut. Ut supra.
Men jag hade trott, att i alla lagstiftningsfrågor, der grundlagen efter år 180g fordrar begge S iatsmakternes samverkan, förändring endast i sådan ordning kan ske, och att således inga sådana föreningar socknevis numera kunna lagligen af K. M. medgifvas, samt att domaren, som blefve anlitad att utdömma brandstod, oaktadt eli sådant medgifvande vore gifvet, svårligen kunde undgå att följa lagens stadgande om brandslods utgörande af häradet. Jag hade trott, att den oreda, som blifvit en följd af hittillsvarande förhållanden, nu ändtligen kunde komma att upphöra, och dertill hade denna motion kunnat bidraga, om Utsk:n bearbetat den så ändamålsenligt, som jag förmodar Utsk:ns skyldighet påkallat. Jag förnyar min anhållan om återremiss. Lagsamt Allm Besvärsoch Ekon.Utsklns betänk. ]V:o 8 bifölls. / Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga RiksSlm, nemi. från PresteSt. af den 1 a, i3, i5, 19 och 2a dennes; från BorgareSt., af den i5, 19 och 22 dennes; samt frun BondeSt. af den 5, 7, 8, ir, 13, 19 och 22 dennes. Lades till handlingarna. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 om aftonen. in fidem protocolli F. O. SilJver stolpe. Lördagen den 29 Augusti i84o. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 11 prot.utdr. för den 26 dennes e. m. 3g8 Deli 39 Augusti f. m. Justerades pleni-prol:n för den 11 dennes f. och e. m. Öppnades Hrr Electorers lista till val af ledamöter uti nedannämnda CJtsk.; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde, nemi. i C o n s t i t u t i o n s U t s o 11 e 11 N:o 22.48. Hr af Forsell, Garl, efter N:o 1117.
Dunraths till Utskottet ställda ansökning om bestämmande af en viss tid, efter hvars förlopp den, uti sökandens här i Stockholm belägna fasta egendom, Riksgälds-Contoiret beviljade inteckning, till säkerhet för meddelad förnyelse af en förkommen, af närande Contoir på Véxel-Banken utgifven Assignation, måtte till all kraft och verkan upphöra; 2:0 Angående åtskillige, genom Kongl . Maj;ts Nådiga Remisser till Rikets Ständer öfverlemnade, Svenske Medborgares reclamationer, i afseende på ersättning för lidna förluster genom skepp3 uppbringningar; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit den 30 sisth 8 Prat. Utdrag dtn 4 Maji igag. Januarii och den 5 sistiidne Mars e. m. a£ Bidderskapet och Adeln bifällne, Utskottets ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till handlingarne. Från Högvördige PresteStåndet* S. D. Vid förnyad föredragning Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 125, angående regleringen af Utgifteme under BiksStatens första Ilufvud-Titel saint dertill höran^ de Bilagor, nemligen: N:o' ia6, Utlåtande, angående uppförande på Stockholms Slotts — Stat af löner för en Ståthållare m. fl., och N:o 127, Utlåtande, angående anslag till reparationer i Strömsholms Kongl. Slott, blefvta desamma af PresteSlåndel bifallne. Från Välloflige BorgareStåndet. S. D. Sedan de den 2g sistiidne A-» pril, vid valen till Bikets Ständers JustitiaeOmbudsman och dess Suppleant haline Protocoll blifvit föredragne, beslöt Ståndet atl anmoda ExpcditionsUtskottet, att för Justitia - Trot. Utdrag den 4 Maji ig3). 9 Ombudsmannen och dess Suppleant uppsätta behörige förordnanden. S. D.
Om det funnes en enda menniska som jag kunde känna mig fri och ärlig emot, då – Axel Lundegård – då skulle jag skratta åt dig. Då skulle jag känna för dig hvad jag känner för Janne. Bah! Hvarför kan du inte vara ensam? Af det blir man stark. I ditt arbete ligger en möjlighet. Och då – Axel Lundegård – då skall du se hur jag skall få sol på mina taflor och hur du stryker bort som en skugga.93 D. 30de Nov. I går qväll var fru Agrell här. Hon låg väl kringbonad på min chäslong och hade det bra. Hon frågade mig hvarför jag är så hänsynslös emot Lundegård vid alla tillfällen; det är en så påtaglig ovänlighet att alla måste gifva akt derpå. Jag sade henne att detta just är min mening; jag sade henne också orsaken. Hon fann hans yttrande så barrockt och orimligt att jag borde ha gapskrattat åt det blott. Och hon hade rätt: han är så tillgjord att hans prat icke förtjenar den ringaste uppmärksamhet, det är ju endast löjligt. Javäl. Jag inser att hon har rätt i att han är en förkonstlad narr, som knappt har något i behåll af sig sjelf, men jag kan ändå inte skratta. Det lilla af honom sjelf som fins qvar kan jag icke låta bli att hålla af, derför har han kunnat såra mig. Tig Ernst! Du är sjelf en narr, eljest brydde du dig icke om honom. Edvard Brandes ryckte på axlarne och sade att han kunde icke begripa hvad han ville göra med gamla Final, G.B. ryckte på axlarne och sade att han var ju en alldeles omogen en, liksom Geijerstam, och Fru Agrell skrattar åt honom och härmar hans tillgjordheter. Jag ser det samma som dessa, men ändå Tig Ernst! Borchsenius sade att om Axel Lundegård inte vore bättre än sina teorier, så skulle han inte se så frisk och välmående ut. Bravo! Sqvallerbyttorna i Stockholm har kört omkring att jag skulle vara så intim vän med Stella Kleve och bjuda henne till mig hela veckor i stöten. ”Ja om hon är sådan som hon ser ut, så måtte det vara ett svin till qvinna,” sade fru A. när hon såg hennes porträtt.
Och at de öfrige Rikets Ständer kommit uri utöfningen af en dylik handtering, bewisar Lestomindre något i den wägen, för Stockholms och Götheborgs Städers Innebyggare, som, utom der de fleste öfyge StaVerne werkeligen hafwa mer och minore Åkerbruk, men icke Stockholm och Götheborg, de öfrige Städerne, wid Krono-Bränneriernes uphörande ar 1787 kommo uti utöfning af Bränwins-bränning, hwaremot, wid nyhnämnde tid, Götheborgs Stads Jnnewanare icke atogo sig Bränwins-bränning, utan Kongl. Maj:t och Kronan förty warit föranläten bibehålla och underhålla Krono-Bränneri derstädes; och hwad Stockholms Stad angar, sa synes mig wara desto ostridigare, at den Bräm wins-bränning, som i Stockholm erfordras, bör drifwas wid Kronans Brännerier och för detz räkning, som icke Stadens Jnnewanare i gemen, utan endast Bryggare-Societeten hegart rättigheten - 7*6 Den i; Mars. ren bertil, hwartil kommer at, för Stadens Betjening, i denne wäg, Kongl. Maj:t och Kronan i Staden äger flere kostsamma och i fullt stand waranve Brännerier, som, i händelse af en tilläten privat Bränwins-bränning, skulle, til en omäteftg förlust blifwa ogagnelige.
Men det står, pag. 5, i Utskottens senare Betänkande, ”att som verkan af Riksens Ständers Beslut vid 1815 års Riksdag icke kan vidtaga förr än från och med år 1816, anse Utskotten, att förhållandet den 3i December 1815, i hvad som angår RörelseCapitalet, 244 Den 6 Juni i f. m. rättare bör läggas till grund;” samt vidare, pag. 6, ”att Banken och RiksgäldsSedelstocken den 3i December 1817 öfversteg beloppet af samma Sedelstock den 3i December 1815 med 3,3oo,ooo R:dr Banco.” Afgjord är sanningen af den sats, som näst efter det först citerade stället Jagttages, att när Sedelstocken beräknas efter 1815 års slut, skall äfven Discontsedelstocken vid samma tid läggas till grund för räkningen; men af Bihanget till Protocollerne för 18r5 års Riksdag, 5 Del. 4 Afd., synes, att RiksStånden den 29 Julii, vid besvarande af BancoUlskottets Betänkande, i anledning af StatsUtskottets Förslag till reglering af åtskilliga omständigheter, som agde gemenskap med Rikets penningeväsende, ändrade BancoUtskottets förslag, att RiksgäldsSedelstocken ej skulle få ökas ”utöfver sitt nit varande belopp ” genom införande af orden ”utöfver dess den 1 Jan. i8i5 varande belopp." Hvad anledning har man då att taga Sedelstocken i slutet af 1815till norm.
Företogs till pröfning StatsUtsk:s den 9.2 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 45, i anleda, af R. St:s åren i835, 1837 och i83g församlade revisorers berättelser om granskningen af Piiksg.verket och den åt Riksg.contorets styrelse uppdragna utredning af Götha-canal-bolagsoch Malmö f. d. discont-inrättningar. I anseende till laga jäf emot undertecknad såsom fullmäktig i Riksg.cont. atti detta mål vara prot.förande, fördes öfver detsamma särskildt prot. af en af Ståndets för dagen tjenstgörande notarier, Häradshöfdingen Rudolph Cederschjöld. Sedan lindert, åter tillträdt prot., föredrogs Bevilln,- samt Allm. Besvärsoch Ekou.TJtsk:s den 22 och 20 dennes på bordet lagda betänk. N:o 1 , angtde Hr Cedercronas, Johan Ulrik, motion om årlig bevilln. af en hvar, som vill utöfva jagt och djurfångst, för beredande af medel till praemier för rofdjurs dödande. Hr Cedercrona, Joli. Ulrik: Jag har numera inhemtat, att PresleSt. äfvensom BondeSt. bifallit Utsk:s betänk:n utan discussion i PresteSt., men att BondeSt. discuterat deröfver ganska lifligt, och att flere af detta sednare Stånds ledamöter reserverat sig mot beslutet. Jag hoppades, när jag väckte denna motion, alt flere ledamöter af IJ. R. o. Ad. skulle understödja densamma, äfvensom de öfriga Stånden; och jag tror, att Utsk. skulle behandlat densamma på annat sätt, om Utsk. varit i tillfälle att se rofdjuren på nära håll, och som jag, varit i öppen strid med dem i 27 år. Hade detta varit händelsen, hade ärendet säkert blifvit behandladt på annat sätt. Som motionen nu blifvit af 2 Stånd afslagen, ser jag, att vid sådant förhållande för mig icke annat är alt göra, än att reservera mig mot beslutet. Hr Gripenstedt, Joh. Au g.:
Och vi behöfva inte vara rädda att träffa några bekanta, nu sedan alla sommargäster ha flyttat in.» »Ja, Drottningholm ... Där är vackert. I parken, vid svandammarne ...» De hade kommit in på en af de sidogångar, som föra till Molins fontän. Ett par små gatpojkar lågo på magen öfver bassinens stenkant och plaskade med händerna i vattnet; de disputerade om en dresserad fisk, som skulle finnas där och till hvilken den smutsigaste af dem påstod sig vara husbonde. Eljes var det tyst och ensamt i rundeln kring fontänen. De silfverbleka pilarne, hvilka sist af alla Kungsträdgårdens träd fälla sina sent och långsamt gulnande blad, tycktes böja de ännu sommarfriska kronorna samman till en sakta klagande krets om de åtta svarta svanorna af brons. »Ja, låt oss fara ut till Drottningholm.» Tomas och Märta stodo ensamma på Tessins öfverdäck. Sundet mellan Lofön och Kersön låg nästan lugnt, skyddadt mot vindarne af Kersöns höga, skogiga strand. Vattnets oroliga, fläckvis krusade och fläckvis blanka yta återgaf en darrande och bruten spegelbild af det underbart hvita sommarslottet, hvars midtparti med det höga och sirligt buktade koppartaket reste en stark kontur mot hösthimmelens blå, medan flyglarnes ärggröna kupoler likt trötta hufvuden sjönko tillbaka mot kuddar, stickade af rödt och gult bladverk. Trapporna ned mot sjön lågo hvita i solen som om de varit af marmor. På kajen satt en gammal slottstjänare och halfsof med ett metspö i handen, en gråhårsman med uppknäppt livré och tindrande blanka knappar i rocken. Tomas och Märta gingo upp till värdshuset för att äta frukost. De fingo ett stort, lågt rum med blommiga gardiner för de gammaldags, sextonrutiga fönsterna, hvilkas utsikt nästan helt och hållet var skymd af det röda vilda vin, som i cirklade och vridna rankor klängde upp utmed husets väggar. Midt i den breda soffan låg en stor, hvit katt och sof. Tomas stängde omsorgsfullt dörren efter jungfrun, som serverat dem.