Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Val endast 12 ordinarie Ledamöter måtte utväljas, samt att cie fyra, hvilka dernäst de fleste rösterne erhöl* lo, kunde som Suppleanter anses. Friherre Cederström, Jacob: Jag får för min del hemställa, att Valet måtte anställas å så inånga Personer, som Electorernes och Söppleantenaes antal tillsammans utgör 3 ty skulle man rösta på färre, i förmodan att rösterne ändock blefvo delade, så kunde man af samma skäl uppföra endast en Persons namn på Listan. Om Ridderskapet och Adeln derföre behagar votera på 16 Personer, torde de 12, hvilka få det största 3ntal röster, böra blifva Electorer, samt de fyra, som dernäst erhålla fläste rösterne, vara Suppleanter. Herr Spaldencreutz, Arvid, förenade sig med Friherre Cederström. Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att Herr Grefvens och LaodtMarskalkeDs fram - Den ii April. 317 stallning grundat sig på det Valsätt Ridderskap pet och Adeln vid tillfälle af det förstärkta Stats-Utskottets väljande den 7 dennes iagttagitj men hemställde om Ridderskapet och A. deln behagade, på sätt Friherre Cederström nu föreslagit, å Vallistorne uppföra 16 Personer, hvaraf de 12, som erhöllo det största anta! röster, borde vara ordinarie Ledamöter och de fyra, hvilka dernäst fått de fleste rösterne, blifva Suppleanter. Bifölls.
Midt i natten sköt han sig. » — (L. torkade sig hastigt och, som han trodde, för mig omärkligt i ögonen.) — » Han hade inga anhöriga, utan R. och jag föranstaltade om begrafningen. » (Här följde en liten paus.) » Zam var en talang som ingen, en vän som få och oförstådd till och med af sig själf. J a g ber dig — gör inga reflexioner, det vore, som Zam brukade säga, » inte lämpligt! » Vi drucko långsamt ur vår likör och sutto sedan en lång stund tysta. Därefter började vi tala om gladare saker. — Kvinnorna höja sig öfver männen i moralisk storhet; det gifves ingen dygd, ingen uppoffring, ingen heroism, hvari de icke öfvergå männen; men när de en gång störta i afgrunden falla de hastigare och djupare än männen, och det af två skäl: de hafva mera lidelse och mindre hederskänsla. O. Feuillet. I DUN Husmoderns räkenskaper. Prisbel. svar å prisfrågan XLII. l|mlivarje husmoder borde anse det såsom sin plikt att föra räkenskaper öfver lefnadsomkostnaderna för året, i synnerhet om ej mannen alls befattar sig därmed. Huru skall annars en hustru, äfven om hon har reda på sin mans inkomster, kunna beräkna, hvad som inom hushållet t. ex. får åtgå i månaden, om hon ej för några räkenskaper öfver utgifterna? Den husmoder, som har sina bestämda hushållspengar, får ju någon aning därom, men låtom oss tänka på alla de, som gång efter annan erhålla en liten summa af sina män, hur litet eller intet veta de, till hvilka stora summor dessa små snart belöpa sig! Kanske får, bland de omtalade husmödrarna, en och annan höra mannen beklaga sig, att » det åtgår så mycket pengar », och dessa ville jag bedja: anse ej alltid denna klagan obefogad, utan pröfva, om det finnes någon grund härför! För att bäst kunna verkställa denna pröfning, måste man först lära känna mannens ekonomiska ställning (hvilken hvarje man genast borde göra klart för sin hustru) samt föra räkenskaper, så att man åtminstone någorlunda kan bedöma, om utgifterna stå i förhållande till inkomsterna.
Häradshövdingar och bergsmän kan erhålla papper på kredit om de anmäler hos landshövdingen. Hos alla försäljare skall en tryckt tariff sättas upp med upplysning vilken provisionen är. Har han inte större stämplar utan måste ta flera små erhåller han inte mer provision än vad hela avgiften kostar. Landshövdingen skall tidigt rekvirera stämplat papper till landskontoret, så att transporten kan ske med tjänlig lägenhet på landseller sjöväg och inte belasta kronans post. Råkar pappret på grund av misskrivning eller annan vådlig orsak bli odugligt skall det bytas ut med ett tillägg på 6 runstycken av den som bytet gör. Upptäcks förfalskning eller underslev med dessa papper döms de vid häradsrätten eller kämnärsrätten. Angivaren får 2 / 3 av böterna. För en säkrare kontroll skall dessa papper som till Chartae-Sigillatae fordras tillverkas med vissa tecken och årtal vid bankens pappersbruk. Det skall behandlas lika som bankens sedelpapper. Örebro slott den 27 september 1810. CARL. Kungörelse angående sättet och ordningen vid de årliga markegångstaxornas upprättande. Ständerna har anmält att markegångstaxorna skall fastställas av deputerade från alla stånden. Adeln har för sig skrivit följande. Ingen annan än i länet boende adelsman och som äger fast egendom där kan välja eller väljas till deputerade. Stadsegendom anses inte som fast egendom. Varje röstberättigad adelsman äger en röst. När landshövdingen bestämt dag för markegångstaxans upprättande skall det kungöras från predikstolen. Berättigade adelsmän skall inom 14 dagar insända skriftliga val av två adelsmän till landshövdingen med påskriften votum. Första söckendag öppnar landshövdingen de insända valsedlarna i närvaro av två adelsmän eller andra goda män. De berättigade som fått flest röster väljs. Har flera fått samma rösttal sker lottning. Med nästa post underrättar han de valda och meddelar tiden för sammanträdet. Landshövdingen är alltid ordförande, men får inte rösta. Han får säga sin mening, vilken införs i protokollet. Prästerskapet och borgerskapet väljer vardera 2 deputerade i varje län. Domkapitlet utser prästerna. Borgerskapet har ansett rätten att deltaga så, att förrättningarna hålls i städerna i turordning efter deras nummer, med början i residensstaden.
1 författningen förekomma visserligen åtskilliga Undantags-stadganden i religiöst afseende, då Judarne icke äga någon röst inom församlingen; men jag tror likväl icke, atf det är särdeles tjenlig!, att ett stort antal menniskor, eller större delen af en församling, skall äga en Jude lill husbonde. Jag tror att sådant aldrig varit hvarken grundlagens eller våra öfriga lagars mening, och jag betviflar verkligen med hvad rätt en sådan författning kunnat af högsta makten utfärdas. Jag förordar således syftningen af den förevar, motionen, oell om det icke kan på grund af denna motion vinnas, ätt Judarne ej må blifva al Iföl* stora godsägare, tror jag mig böra göra den motion, att de år t838 utgifna författningar, som i detta l5'2 Deli 12 Mars. afseende utvidga Judarnes rättigheter, mätte varda helt och hållet upphäfna. Vår gamla kyrkolag medger visserligen ufven Judar att inflytta i landet och bosätta sig i vissa städer, men med det uttryckliga villkor, att deras arfvingar skola uppfostras i den christna läran, såvida de skola äga rättighet att förvänta arf efter deras föräldrar och burskap. Det var således endast en personel rättighet, sorn medgafs, och icke meningen att den skulle sträcka sig till deras arfvingar, med mindre de blefvo christne. Denna grundsats anser jag vara riktig, och jag tror, att lagstadgandet derom i kvrkolagen icke någonstädes varit uttryckligen upphäfvet. Jag anhåller, att detta yttrande måtte få till Utsk. medfölja Iir Rosenqvists motion, och förbehåller mig rättigheten att framdeles såsom bestämd motion få utveckla hvad jag nu anfört. Iir Rosenqvist, Fredr. Leohli.: Med samma rättighet som denna motion vid 1815 år riksdag väcktes af en borgare vid namn Stabeck, har jag ansett mig nu kunna framställa den, synnerligen som ganska oroande förhållanden förekommit, hvilka visat att sympatier för Judarne funnits hos classen, som med dem icke bort sympatisera.
Då Ollola såg, att faran verkligen sväfvade öfver sonens hufvud, tog han raskt sitt parti. "Stilla", ropade han med dundrande stämma och höjde geväret. "Den förste, som vågar lägga sin hand på min son, får smaka denna kula. Rietu är ej förrädare, derpå sätter jag mitt hufvud i pant. Hvad hans kärlek till Pirrtiainens dotter anbelangar, så är det ju en sak, som inte rör någon af er. Framåt, kamrater! Till Pirrtis, till förrädarens bostad!" "Ja, ja, till Pirrtis!" ropade alla med en mun. Rietu var nu glömd; begäret efter hämd på Pekka höll allas hjertan fängslade. I samma ögonblick de hämdlystne bönderna och soldaterna försvunno i skogen på norra åstranden, ilade en ung flicka, som under öfverläggningen hållit sig dold bakom kyrkmuren och från detta gömställe hört allt, med skyndsamma steg ned på isen. Hon tvekade några ögonblick, om hon skulle vända om, eller icke, men slutligen tog hon mod till sig och fortsatte sin snabba gång mot åns mynning. "Gud låte mig ej komma för sent", flämtade hon och stannade en stund för att hemta andan. "Gud gifve mig styrka och krafter." Denna flicka var Elli. Målet för hennes färd gissar nog läsaren. "Far, far", ropade den unga flickan och störtade andfådd in i stugan, "fly för Guds skull. Bönderna..." "Hvad pratar du för dumheter", utbrast Pekka Pirrtiainen vresigt. "Lägg dig, jag vill sofva." "Men bönderna då", klagade Elli. "De skola mörda er, det har jag sjelf hört." "Hvad säger du?" sporde Pekka oroligt och reste sig till hälften upp i sängen. Elli omtalade i korthet hvad som förefallit vid kyrkan, och skälfvande lyssnade Pirrtiainen derpå, ty såsom alla lömska naturer var han feg och bar en djup förskräckelse för döden. Benen ville knappt bära honom; hela hans kropp skälfde, som om den varit behäftad med frossan. "Hvad säger du?" utbrast han ändtligen.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om statsanslag till bekostande af en uppfunnen machin till uträkning, sättning och tryckning af mathematiska tabeller. (U. A.) Sedan, under loppet af år 1844, auditören Georg Scheutz hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit om ett understöd af allmänna medel, till ett belopp af 10,000 r:dr banko, för konstruerandet af en utaf honom och hans son Edvard Scheutz uppfunnen räknemachin, grundad pä konstanta differenser af en viss ordning, och Kongl. Majit, efter det Vctenskaps-akademien blifvit i ämnet hörd och ifrågavarande underdåniga anhållan afstyrkt, emedan akademien endast fått kännedom om en ofullständig modell, som ej lemnade någon garanti att kunna utsträckas till erforderlig* omfång, samt akademien för öfrigt icke ansåg den fördel, man deraf i Sverige kunde hemta, motsvarande en så betydlig kostnad å statens sida, afslagit merberörde Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 29 f. 15 underdåniga anhållan; så hade bemälde auditör Scheutz, på anförde skäl, ingifvit förnyad underdånig ansökning derom, att honom måtte förunnas ett anslag af 3,333 r:dr 16 sk. banko, för att komma i tillfälle, dels att ombesörja en så fullständig modell af den utaf honom och sonen uppfunne förutnämnde machin att uträkna, sätta och trycka mathematiska tabeller, att den kunde tjena till ledning vid frambringandet af ifrågavarande slags apparater, till hvad omfång sora helst, dels ock att bestrida kostnadsrne för en utrikes resa för modellens förevisande, serdeles i de länder, hvarest instituter finnas för utgifvandet af årliga nautiska och astronomiska tabeller. Efter det
Ridderffapet och Adeln har wisierligen för mycket ädelmod at ej omfatta denna förändring, eller rättare, tilökning i representationen; och de öfrige respsctivs Ständen, kun41, 42 ' na 822 Den 1 Iunir. na ej undgä at med wälwilja och bewägenhet bemöta en sä billig begäran af egna Barn och Anförwanter. Allmänna winsten blir den, at flere tänkande menniffor, som til största delen njutit en god upfostran, och äro begäfwade med klokhet och kunffaper, skola wid kommande Riksdags-exoguer öka antalet pä Rikets Fäder och Wise, och med Patriotens wärmare känflor wara sorgfälligt för et älffadt Fosterland, med hwarS lycka eller olycka, deras egit beständ eller obeständ sä pätagligen är förenad. Stockholm den usta Junii 1L09. Larl /cäam Wrangel. Fullmagt in Llnnco, at i anledning deraf rvid nu pästäende Riksmöte i Stockholm anmäla och widare cietaillsiL wär underdåniga önffan och begäran, at wi och öfrige Rikets 0- frälse Ståndspersoner, som äga Jord, Bruk, Wattenwcrk eller hwad siags fast egendom som hälst, wid Riksmöten nu och hädanefter mäge sjelfwe eller genom Dexuteraäe blifwa röstägande. L leiZo k. lil. brinck, C^rl Anstrup, ^swerste-rieurensnk och Riddare Lagman och Bruksägare. samt Jordägare. 0. 8. I.. 8. Luci Laur, ?. berg, f. d. prov. icieä. icleö. v. och Riddare Kongl. Räntmästare och BrukFs «f Kongl. Wasa-Orden samt Jordägare. ägare. L-. 8. o. 8. L. Xar8tröm, Lbrist. brieä Aspelin, /Luäiteur och Jordägare. V. KronvrBcfaLningsman och Jordägare. I.. 8. L. 8. 6. Ler.
Jag anser öfverflödigt att något vidar® häröfver yttra, öfvertygäd , att Riksens Ständer inser löjligheten af sådane föreskrifter, merit jag tror inig böra fästa uppmärksamheten på »35^ Stats-Utskottets Betänkanden. vädan af, att lenina Revisorer, utan föregången granskning af deras yttranden, öfver förvaltningen af allmänna Verk och medel, rättigheten, att genom tryck allmän göra sina åsigter deraf, hvarigenom allmänhetens opinion, möjligen kan blifva missledd och derigenom förtroendet till Styrelsen å allmänna Verks förvaltning till betydlig skada för det allmänna rubbas.” Och skulle detta anförande, enligt Herr Friherrens begäran, uti Protocolls-Utdrag, åtfölja Utlåtandet till de Respective Riks - Stånden. Sorn ofvan. Ex Protocollo^ L. G. af Sillén^ N:r 237’ Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid dess yttrande om Stats - Regleringen under Andra HufvudTituln. Vit, Stats-Utskottets den 6 sisth April afgifne Utlåtande och Förslag, rörande Stats-Regleringen under Andra Hufvud-Tituln, hafva anmärkningar i de Respective Riks-Stånden blifvit gjorde, hvilka ansetts föranleda till åter-remiss i följande delar, nemligen: i:o
Memorial, med förslag till 3:ne §§ af det nya reglementet får Riksgdlds-kontoret. (R:gs-Afd.) Sedan den i Stats-Utskottets Memorial JVe 508 omförmälda motion, angående lindring i betalningsvilkoren för lånet till fullbordandet af den nya stiftskyrkan i Hernösand numera blifvit afgjord, får Utskottet, i öfverensstämmelse med dess i åberopade Memorial gjorda förbehåll, afgifva förslag till den § i reglementet för Riksgälds-kontoret, hvilken bör innefatta Rikets Ständers beslut rörande sättet för detta Iåns återbetalning; varande den härom nu föreslagna §, som, i händelse densamma af Rikets Ständer godkännes, kommer att blifva den 25:te i sagde reglemente, grundad på Rikets Ständers beslut, genom bifallandet af Utskott tets utlåtande JV2 521. Som Rikets Ständer likaledes, sedan Utskottet afgaf sitt förslag till föreskrifter i samma reglemente, angående de under denna riksdag till utbetalning från Riksgälds-kontoret anvisade statsutgifter, afgjort och bifallit gjorda framställningar om dels en anslagssumma af 5,555 R:dr 16 sk., för den af Auditören G. Scheutz och hans son E. Scheutz uppfunna räknemachin, och dels ett anslag af högst 12,000 R:dr, för inköpandet af Kanslirådet D. Krutmeijers samling af gravyrer, så får Utskottet jemväl föreslå, att nedanstående 2:ne §§, eller den 104:de och 109:de, hvilka innehålla de genom bifallandet af Utskottets ut låtande M 294 samt votering i förstärkta Stats-Utskottet, enligt dess Memorial JVs 557, meddelade beslut, jemväl måtte varda i sarpat reglemente intagna: § 25.
Ständer hemställa: att aflidne Rådmannen Jeremias IVennergrens arfvingar och Handlanden Chr■ Hegardt måtte förunnas eftergift af upplupne öfver-räntan å ifrågavarande af numera aflidne Grosshandlaren P. Jolnson Hegardt i Banco-Disconten upptagna lån, stort i,8oo R:dr, under vilkor, att samma låns capital-återstod, utgörande i,og3 Rdr 3_q sk. 8 rst. Banco, till Discontverket till fullo inbetalas sist inom a:ne månader från den dag, enkan "Wennergren af heslutet derom erhållit del. Ani. till Exp. Utsk. d. 22 Augusti 1844, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af Sterbhusdelegarnes efter aflidne Frä/se-Inspectoren Pehr Törnqvist ansökning, att åtskilliga å Daler Kopparmynt utgifna sedlar måtte få i Banken inlösas. Uti en till Banco Fullmägtige ingifven skrift af den 3o September 1842, hafva sterbhusdelegarne efter aflidne Frälse Inspectorn Pehr Törnqvist, Kamereraren i Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Collegium C. Törnqvist, aflidne Kammarförvandten JY. Törnqvists efterlemnade dotter, Charlotta Marg. Törnqvist, enkorna Christina C. Böök, född Elfström, och Eva C.
Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jag anser Ilr Hjärnes anmärkn. innefatta fullt skäl till återremiss, utan att man härvid må taga sista riksdagens StatsUtsk. och dess förfarande till måttstock för omdömet; ty då man vid denna riksdag utgått från en h u s h å 11 s-princip, lärer ingen jemnförelse kunna äga rum med sista riksdagen och dess slöseri-princip. Men efter den kännedom jag inhemtat om riksdagsärenders behandling, är det visserligen icke, i afseende på arbetets trägenhet, någon jemnförelse emellan den biträdande Statscommissarien och StatsUtsk:s-secret. Den förre behöfver endast tiilstädeskomma, då han påkallas för att lemna erforderliga upplysningar; den sednare tillkommer att åhöra discussionerna pcb uppsätta utlåtm. Detta gör lör Den 20 Octo b er c, m. honora icke blott nödigt att vara närvar, i alla Utskts plena, utan hans tid upptages deremellan med sammanfattning af de yttrade meningarna lill ett beit i de betänk:», sorn afgå tili RiksStm; oell detta arbete är ingalunda litet magtpäliggande. Jag är t. o. ra. öfvertygad, att återremiss mången gång ägt rum endast derföre, att Utsk:s mening icke blifvit uttryckt såsom den bort, hvilket äfven torde bevisa vigten af secret:s befattning, och att den är större, än man bär velat låta påskina. Deremot tror jag, att den biträdande Slatscommissarien, helst då han icke är hindrad att bestrida sin ordinarie tjenst och åtnjuta dess emoiumenter, bör vara väl belåten med en sådan gratification, som Hr Hjärne föreslagit, hvilken, efter min tanka, ändock är för hög, snarare än för lag. Hr Hjärne: Hvad förhållandet vid sista riksdagen beträffar, deltog jag då icke i Representationens förhandlingar och vet ej, om StatsUtsk:s arbeten voro lisa trägna i början och slutet af riksdagen; jag skulle likväl förmoda det i anledn. af det höga arfvode, som då bestämdes åt den biträdande Slatscommissarien.
Ehuru R. o. Ad., på Utsk:ts tillstyrkan, beslutat en underd. skrifvelse till K. M., kan jag icke finna att det vore en direkt följd af detta beslut, att mitt förslag till införande af kontroller skulle vara öfverflödigt. Detta beror derpå, om lt. o. Ad. icke anser det vara ett sådant periculuin in mora, att något bör åtgöras redan under nästa statsregleringsperiod. Jag hade först tänkt föreslå beviljande af medel till införande af en sådan kontroll, alt hvarje afgifven räknin gskulle särskildt granskas, så att man kunde vara förvissad, det icke någon blifvit påförd högre debet, än han verkligen bort betala; men nu, sedan en skrifvelse till K. M blifvit beslutad, anser jag lämpligast att dessa medel användas i något vidsträcktare riktning och ställas till K. M:s disposition, lör att under nästa statsregleringsperiod användas till afhjvlpande af de olägenheter, som i den underd. skrifvelsen blifvit antydda. Jag yrkar bifall till det förslag, jag redan under behandlingen af en föreg:de punkt tagit mig friheten framställa. 404 Den 16 Maj. Gr. Sparre: Jag kan icke föreställa mig att det vöre lämpligt, att, sedan R. o. Ad. beslut it en underd. skrifvelse till K. M. och deri öfverlåtit till K. iM:s bepröfvande att bestämma hvilka] åtgärder till landtmäteriets upphjelpande böra vidtagas, R. St:r skulle, utan kännedom om det belopp, som erfordrades, ställa en viss, bestämd summa till M. M:s disposition. Jag har aldrig hört att så förut förlärits, och tror icke att det. vid detta tillfälle är någon särdeles »perieulurn in mora», som borde föranleda en afvikelse härutinnan. Jag förmodar alt, när K. M. vid nästa riksdag aflåter Nåd. Propos. i ämnet, vi nog få tillfälle att använda våra penningar, utan att nu behöfva lemna 48,000 rdr i klump för att användas till ouppgifna ändamål.
Sådane förhållanden tilldraga sig ännu 'dagligen och torde således bäst bevisa, alt man ej har behof af de omnämnde Häradsoch Sockenstämmorne för att afgöra frågan, och för att nyttan deraf skulle erkännas. Det är en irring att tro, det Passevolance-afgiften endast användes till karlens föda under Regementsmöten, det är hela hans underhåll under alla vapenöfningarne, som dermed bestrides, och dertill höra en hel hop andra dermed gemenskap ägande och, enligt min öfvertygelse, alldeles oundviklige utgifter. Såsom sådane torde kunna nämnas: a~) Dagportion, äfven under Befälsoch Recriit-möten, för de Corporaler, Vice Corporaler, Soldater och Spel, som dit blifva commenderade; b) kokved och lägerhalm, så väl under bemälte möten som Regementsmöten och Öfningsläger; c) sjukhus, sjukhus-attirail, underhåll å sjukhus samt niedicamenter; cl) Förvaringshus och dessas underhåll, eller hyra för proviantens vård; e) arfvode för den person, som har Magazinseller Sjukhuspersedlarne om hand, samt förer rakenskaperne. i88 Den i3 Mars f. m. Då till Passevolancens bestridande 7 R:dr begäras, synes samman så nedsatt den kan blifva; uppkommer ett öfverskott, så öfverlygas ju, sedan revision är medgifven, Rikets Ständers Revisorer, att behållningen är alt disponera. Men om åter den anslagna summan för knappt tilltages, kunna ej vapenöfningarne ske efter tidens kraf en omständighet, på hvars vigt det är Styrelsens skyldighet att fästa Representationens uppmärksamhet, särdeles som fordringarne i detta afseende ej blott bero af oss sjelfve, utan i mycken hufvudsaklig mon af andra Arméers framsteg. Grefve Horn har yttrat sig om minskning af Indelta Arméen. Detta ämne torde ej här kunna afhandlas. i4 §. RegeringsFormen besvarar tillräckligt denna framställning.
med 74 röster , Boye, Fredrik, kammarherre 7? 76 77 Hr Ulfsparre, Georg, cancelliråd 17 76 77 „ Cederstråle, Johan Kasimir, hofrälts-råd 77 76 77 „ Tornerhjelm, Johan Abraham, öfverstelöjtnant 77 76 77 , Brakel, Gustaf Anlon, banko-kommissarie 77 76 Suppleanter: Frih. Bennet, Carl Steffan, kammarherre med 63 ruster genom lottning med Hr Wetterstedt, Niklas, cancelliråd 57 63 77 „ Möllersvärd, Carl Henrik, major 77 59 7> Hr Edenhjelm, Gillis: Sorn jag af enskilda affärer är nödsakad att lemna riksdagen på någon tid, så nödgas jag anhålla, att få afsäga mig det förtroende jag haft att vara Elector hos R. o. Ad., likväl med bibehållande af min riksdagsmannarätt, för den händelse att jag skulle få tillfälle att till riksdagen återvända. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke, i följd hvaraf H r Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Bänkman att sammanträda till val af en Elector i st. f. Hr Edenhjelm. Föredrogs ånyo BankoUtsk:s d. 19 och 22 sistl. April på bordet lagda utlåt. N:o 47, i anledn. af de inom RiksSt:n gjorde anmärkn:r vid Ulsk:s utlåt. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag har tillförene, när detta ämne förevarit, bestridt decimalsystemets införande, i st. f. det hos oss hittills brukliga 12-tals-systemet. Om man till alla andra nyheter, som för närvar, besvära Svenska folket, äfven skulle lägga den af ett nytt räknesätt, hvarigenom ingen nytta men väl bryderi för allmänheten är att förvänta, så skulle dermed missnöje åstadkommas. Jag afstyrker alldeles det af Utsk. framställda förslaget och hemställer, att R. o. Ad. ville förblifva vid det beslut, som Ståndet vid sistl. riksdag fattade. Hr Lefrén, Johan Pehr: