Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prol. i SIS6 $ 1857. 6 Sami. / Afd. 22 Haft. 1 2 Jianko-Ulshotlels Utlåtande N:o d7. dringar som helst icke kunna beredas i de nuvarande Bank-husen, hvilkas beskaffenhet bland andra olägenheter, medförde nödvändigheten, att uti flera rum, belägna i särskilda våningar, bedrifva göromål, som med hvarandra hafva samband, hvilket verkade långsamhet vid expeditionen; och att dessa hinder ytterligare ökades derigenom, att flera af embetsrummen voro både trånga och mörka; hvarföre motionären föreslagit: l:o) att Rikets Ständer måtte vid denna Riksdag fatta beslut om anskaffande af en ny, ändamålsenlig byggnad för Rikets Ständers Bank; 2:o) att såsom bidrag till kostnaden härvid, måtte på särskild räkning i Banken afsättas den opåräknade vinst, som för Banken komme att uppstå vid de äldre sedelsorternas slutliga aflysning, hvarom särskild motion blifvit väckt; och 3:o) att åt Banko-fullmäktige må uppdragas, att, så fort sig göra låter, gå i författning om anskaffande af tjenlig lokal för en ny Bank-byggnad, eller att åtminstone öfverlägga om och förslagsvis utse dertill passande tomt; och har motionären, som beräknat vinsten på förkomna äldre banko-sedlar till 500,000 R:dr och värdet af de nuvarande Bank-husen, hvaraf det ena kunde användas till packhus för Stockholms stad, och det andra till någon annan publik inrättning, till åtminstone 300,000 R:dr, ansett denna tillgång af minst 800,000 R:dr, böra blifva så tillräcklig, att föga tillskott af Bankens medel derutöfver för ändamålet erfordrades; tilläggande motionären, att, enligt hans åsigt, någon mera passande plats till Banko-hus icke funnes, än den tomt vid Slottsbacken, hvarå Finska kyrkan och det så kallade Indebetouska huset äro uppförda, enär grunden der vore god och läget fritt samt nära intill Börsen och den större rörelsen midt uti staden.
Jag är som en sillsalat i hufvudet, men det har väl en öfvergång, efter jag bara är tillfällig inom journalistfacket. — Otroligt, hvad det finns mycket vackert att se på utställningen — bara utvändigt! Om jag begriper, hur människor kan hitta på så mycket konstigt och intressangt! Bäst Ruffen och jag gick och gapade, fick vi se en hel kö bildad framför ett hus med ett rödt och hvitt segel, utspändt för solen, och stora palmväxter på taket. » Hvad är det där för slag? » frågade jag ett af köfruntimren. » Turkiska kaffehuset, » sa hon. » Tänk, så utsökt godt kaffe de måtte servera där, » sa jag. » Jag hoppas jag ska få tid att titta in i Industrihallen på hemvägen », sa fruntimret. Så ställde Ruffen och jag oss i kön, vi med, och slapp in i tur, hvilket var tur, ty hade det dröjt bara en minut till, så hade det inte funnits något att släppa in, åtminstone inte af Lovisa Petterkvist, så upplöst af svett och trötthet var jag. Inne i kaffehuset var hettan nästan värre än bristen på luft, — men hvad lider man inte för en ärlig kopp kaffe! Gammalt 1897 Odalisker i långa byxben och utslaget hår skuttade upp och ned i trappan; vid kassan satt en grekisk Helena i guldband och skär tunika och såg trött ut. Kaffet hade en mycket fin och egen smak, när vi ändtligen fick det, hvilket dröjde en half timme minst. » Jag tycker det är utmärkt, » sa jag. » Alldeles utmärkt! &gt; » Utsökt, » sa Ruffen och grinade. » Finns det påtår, tror d u? » sa jag. » Ja vars, » sa Ruffen. Så drack vi vår delikata påtår, bespejade af minst 20 par afundsjuka ögon. » Aldrig har jag sett människor se så kaffehungriga ut förut, » sa jag. » De ser riktigt snåla u t! » sa Ruffen. » Bäst vi går, så vi inte tar upp någon plats, » sa jag, — » ty att känna sig både kväfd och ' uttittad ', är inte trefligt. » Så gick vi, det vill säga vi tänkte gå, och så fick vi!
Denna företeelse tyckes mig ytterligare bekräfta en af alla tiders erfarenhet bevittnad sanning, att när laster börja att inrota sig inom samhällets högre klasser, så tränga de sig småningom ned lill de lägre, och vi känna alla olyckligtvis allt för väl, huru åsigterna ang:de de begge könens förhållande till hvarandra å sednare tider blifvit till en högst förderflig grad fria. Det är, enl. min åsigt, högst tillfredsställande att erfara, att ledamölerna af della hus inom LagUtsk. ej med deras röster bidragit till detta Betänk., och jag är öfvertygad derom, alt de flesta af R. o. Ad:s ledamöter skola genom lära och föredömen allt framgent söka befordra, att äktenskapet, detta oundgängliga vilkor för nationens sedliga lif, inom landet fortfarande hålles i helgd och vördnad. Det kan icke vara önskvärd!, alt barn, födda utom äktenskapet, erhålla andra rättigheter än de rent menskliga, och genom vår nu gällande lag äro de i åtnjutandet af dessa rättigheter fullt betryggade. Att vilja försätta dessa foster af osedliga och olagliga förhållanden i fullkomlig jemlikhet med de inom lagliga äktenskap födda barn, måste på ett förstörande sätt inverka på familjen, som är samhällets kärna, och derföre skall jag alltid söka motverka alla bemödanden i en sådan förderflig riktning. Det är på denna grund som jag yrkar afslag å LagUtsk:s förevar:de Betänk. Utsk.-s Betänk, blef härefter, sedan propos. till bifall derå först blifvit frarastäld, men besvarad med Nej, af R. o. Ad. alsi aget. Föredrogs ånyo LagUtsk:S d. 5 och 8 dennes på bordet lagda Betänk. JVs 15, i ani. af väckt motion om förändrad! formulär lill vitlnes-ed. Den 12 April. 99 Frih. af Ugglas, Gurt Gustaf: I allmänhet måste man erkänna, alt hvarje lagförändring, den der icke i sig innefattar en förbättring, är onödig.
Kanhända det käns så, när man snart skall dö. Han undrar öfver hennes ansiktes exalterade uttryck. En aning stryker som dimma genom hans själ och lämnar efter sig en svag förnimmelse af ansvar. – Kanhända käns det så, när någonting skall till att lefva? hviskar han. Det är en fråga, men hon förstår den icke; och då hon ingenting svarar, förflyktigas ansvarsförnimmelsen, faller hans samvete till ro. Inokulationen har företagits under de gynnsammaste auspicier, och kopporna ha slagit ut. Sedan dess står drottningens bädd i det provisoriska sofgemaket orörd. Hon har icke unnat sig ett ögonblicks hvila och icke tillåtit Struensee att vika från sin sida. – Hennes Majestät har icke befallt; en ung mor har bönfallit med stora, fuktiga, blåa ögon, själfulla af spänningens smärta. Timmar och dagar ha de tillbringat i nästan oafbruten tête à tête, andats samma luft och följt sjukdomens gång med samma ängsliga uppmärksamhet. All denna lekamliga och andliga gemenskap har alstrat en ny art af förtrolighet dem emellan. Sjukrummet har sin egen etikett, här äro rollerna förbytta, enväldet ligger i läkarens händer och drottningen blir undersåte. Allt eftersom faran vuxit för hennes inbillning, har han blifvit större och större, och hans myndiga ton tycks henne så rättmätig, som om han varit född till purpur och krona i lifvets och hälsans konungadöme, höfding i kampen mot lidande och död. Ofta när hon sitter vaken om nätterna låter hon sina tankar leka med den föreställningen, att denne konung är hennes äkta make – i stället för den utsväfningarnas invalid, som sofver sött i sin säng, oberörd af alla bekymmer för sin afkomma. Hennes lagliga gemål och hennes barns far vakar vid hennes sida, delar hennes ångest och skall dela hennes glädje, om allt går väl. Och allt skall gå väl, ty han är en man, mäktig att skydda de sina i lif och död! Ett lyckligt leende lyser omkring hennes läppar, men slocknar så fort verkligheten tränger sig inpå henne. Hennes lagliga gemål är sannerligen kung Kristian VII af Danmark, men hon vill minnas att hon en gång, för länge, länge sedan, hvilat i den andres armar.
Torplägenheter h vilke väl icke äro roterade eller rotefrihets-afgift erlägga , men ändock äro med särskild ränta till Kongl. Maj:t och Kronan belagde j efter bok - / Betänkanden. i85 bokstafven tolkades, skulle denna rättighet ej tillkomma sådane Torp och Lägenheter , hvilka finnas på Krono-Skogarne anlagde och uppodlade, men hvarå räntan genom lagliga åtgärder frångått Kongl. Maj:t och Kronan , och af enskild man innehai vas, trott sig böra tillstyrka följande föreslagne förtydligande, nemligen, att efter orden: ”belagde med särskild ränta till Kongl. Maj:t och Kronan," tillägges "ellar Dess rätts innehafvare" 2:0. Under åberopande af dess till Utskottets Betänkande fogade reservation, har vid 1 §. 3 Mom. en värd Ledamot af Vällofl. Borgare-Ståndet yrkat, att de Pannor som utöfver 90 Kannors rymd med särskildt Nådigt tillstånd till ej mindre än 45o Kannors innehåll, begagnas lill Brännvins-tillverkning, under föregifvande af behöflighet för Vinättike-tillredningen, måtte uttryckligen förbjudas, hvarförutan blifvit anmärkt, huruledes till förekommande af det på sina ställen sig inritade missbruk, att 2:ne Pannor blifvit fölen eldstad begagnade, utan att derföre utgått högre Bevillning, än för en enda, föreskrifvas borde, att för hvarje Panna, hvarunder eld omedelbarligen användes, skulle den faststälda Bevillningen utgå. I afseende åter på den först yttrade meningen, hvilken är med flere skäl understödd , har å andra sidan åtskillige omständigheter blifvit anförde till ådagaläggande af nyttan och nödvändigheten deraf, 12* Bevillnings-Ut skottets att silke vid Ättike-Bryggerierne nyttjade Pannor, från all afgift förskonas.
Sig vilja låta af Dess underhålls*surnma successivt iståndsätta berörde bristfälligheter, men deremot förväntade, att något årligt anslag till framtida underhållandet af nämnde Kungsgårds Byggnader blefve beviljadt; har Kongl, Maj:t genom Nådig Remiss den ax i denne månad täckts öfverlemna Handlingarne i detta ämne till Riksens Ständers Stats-Utskott, sorn förmodades icke underlåta, att, med afseende på det af Hennes Majit Enke-Drottningen gjorde åtagande, att, utan anslag, af Dess underhålls - summa iståndsätta devid Rosersbergs Lustslott varande Byggnadsbrister, hos Riksens Ständer föreslå någon lämplig anslags-summa till underhåll af de vid Lustslottet nu befintlige vidsträckte Byggnader, i likhet med hvad för de öfrige Lustslotten i sådant afseende tillförne blifvit bestämdt. Af Handlingarne i detta ämne har StatsUtskottet inhämtat, att, såsom ofvanberördt är, de å Rosersbergs Kungsgård varande Byggnader tarfva betydlige Reparations-kostnader samt alt ehuru Hennes Majit Enke - Drottningen i Nåder förklarat Sig vilja med Dess underhållssumma successivt bestrida ytgifterne härtill, en. serskild anslags - summa för framtida underhållandet desto häldre blifver nödig, sora denne Kungsgård är försedd med en mängd Byggnader, hvilka för deras bestånd fordra årlige kostnader, men Kungsgårdens afkastning med den noggrannaste hushållning icke förslår till bestridande af mer än åkerbrukets bedrifvande och arbetsfolkets aflöning, samt sjunda icke lemnar Stats-Utskottets Betänkande»^ 159 5 tillgång för ifrågavarande utgift, Och som detta af Högstsalig Konungen med dryg kostnad anlagde prydliga lustslott och dertill hörande vackra Byggnader, Trädgårdar och Parker synas icke böra lemnäs att förfalla samt Riksens Hoglofl. Ständer i fråga om Hennes Maj:t Enke - Hrotiningens underhålls - summa, på den grund, att detta Lustslott kunde såsom Enkesäte, af Hennes Maj:t begagnas, icke anslogo någre medel till det i sådant afseende förr bestämde Vadstena Slotts reparerande; sa lära, Riksens Höglofl.
Ett ord saknades i vårt språk, som behofvet nu har infört ifrån franskan. Delta var ”reparation”. Detta ordet bättra betyder detsamma. Uti conventionen emellan all - Den 30 September. 523 mogen och presterskapet på Gottland linnes anfördt ett annat ord, som talar närmare om denna sak. Der yttras det såsom här i afseende på alt bygga och ansenligen förbättra, att presterna icke böra besvära allmogen med ett ideligt byggande och bättrande. Genom ordet bättra kan icke annat än ordet reparation förstås, ty när ett hus är så bofälligt all jag nödgas rifva och åter uppbygga det, så bättrar jag det icke. Vill man nu göra någon ändring i den gamla författningen, så anser jag den vara fullständig, och intilldess den kan blifva det, och dertill är sannerligen icke mera lid under denna riksdag, så önskar jag ali icke någon sådan förändring må tillkomma som här blifvit föreslagen. Det gör mig derföre ondt att jag icke nu kan instämma med Gr:n derutinnan, att en återremiss bör ske, utan jag yrkar bifall till Ulskats betänk, som innehåller ett afslag. Gr. Sparre: Jag ämnar visserligen icke länge tvista med Hr Printzensköld i detta ämne, ty jag tilltror mig ingalunda att hvarken öfvertyga eller öfverbevisa honom, men jag ber, att för R. o. Ad. få uppläsa 34 § Riksd.Ordn. i anledning af hans yttrande, att jag såsom Utsk:s ledamot skulle hafva gatt för långt, der slår : ”ali Allm. Besv. o. Ekon.Ulsk., sammansatt af 48 medlemmar, skall enligt 53 och 89 §§ Reg.F., samt i anledn. af i Stånden väckta frågor, anmärka brister uti de allmänna hushållningsaDstallerna, och förändringar deruti föreslå”. Nu frågar jag om vi af motionerna egt anledn. ali anmärka brister i författningen, och föreslå en förändring. Annu en gång, vi hafva haft det så mycket mer, som motionen just går ut på alt befria socknarne från den ifrågavar:de underhållsskyldigheten.
Konstilutions-Utskottels, sedan den 4 i denna månad på Ståndets bord hvilande, nu ånyo föredragna Memorial N:o 53, med förslag till åtskilliga ändringar i Regerings-former och Riksdags-ordningen, angående Riksdags hållande hvarje år, blef af Ståndet antaget hvilande till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. Vid förnyad föredragning af ett från Höglofliga Ridderskapet och Adeln den 4 i denna månad ankommet Protokolls-utdrag N:o 379, innefattande inbjudning till Med-Stånden att förena sig uti åtskilliga, af förstnämnde Stånd fattade, beslut i fråga om Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 11, i anledning af väckta motioner om förändring i vissa delar af Kongl. Förordningen den 27 November 1857, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spiritosa drycker, blefvo öfrige framställde inbjudningar af Ståndet afslagne, utom hvad angick 3 mom. i § (35) ny 36, från hvilket moment Ståndet, i likhet med Höglofliga Ridderskapet och Adeln, beslöt att utesluta ordet ”ef/er”. S. D. Föredrogs från Höglofliga Ridderskapet och Adeln ankommet Protokolls-utdrag N:o 391, med inbjudning till Med-Stånden, att förena sig uti det beslut, som förstnämnda Riks-Stånd lättat vid behandting af Lag-Utskottets Betänkande N:o 41, i anledning af väckta motioner om upphälvande af bysättning, att nemligen de uti inledningen till författnings-förslaget förekommande orden: ”under förutsättning att förslaget till Konkurslag vinner bifall” skulle uteslutas. Nämnda inbjudning blef af Bonde-Ståndet afslagen.
Vid detta arendes föredragning hos Hedervärda Bonde-Ståndet är af Riksdags-fullmägtigen från Elfsborgs Län Anders Danielsson anmärkt, att det föreslagna stadgandet om det stulnas ersättande genom allmänt arbete skulle mota stora svårigheter i verkställigheten, enär Staten blefve föranlåten att öfver arbetet föra räkning med målseganden ; att Lagens föreskrifter, tillika med den hos alia rättsinnige naturliga böjelsen att vilja upptäcka och gripa brottslingar , i den delen äro tillräeklige och mera verkande, än allmänna belöningar, samt att bifall till Motionairens förslag dessutom svårligen kunde annorledes, än i sammanhang med fullständig omändring af brottmäls-lagarne, tillstyrkas; i hvilka anmärkningar samtliga Riksdags-fullmägtige från Vermlands Län , J. J. Rutberg från Norrbottens Län, Casper Wijkman från Upsala Län och Nils Månsson från Malmöhus Län instämt, med tillägg af den sistnämnde, 3tt en hvar, enligt Lag, är pligtig att tjufnad uppenbara, vid äfventyr att eljest anses delaktig i gerniagen, samt att den egna rättsoch heders - Lagutskottets Betänkande N.-o 77. 9 känslan i detta afseende är den kraftigaste och bästa uppmuntran. Hvad sålunda å ena och andra sidan blifvit anfördt är af Utskottet 1 öfvervägande taget. Och hvad angar Motionairens yrkande, att, till skärpning af straff för stöld , ovilkorlig skyldighet för tjuf att med penningar eller allmänt arbete ersätta målseganden det stulna godsets värde , må stadgas ; så enär a) en brottslings förpligtande, att gälda den skada, han genom sin förbrytelse vållat, är till natur och än-' damål vida skiljdt från straff och följaktligen ej kan, enligt Motionairens åsigt, såsom en straffbestämmelse stadgas ", och b) målsegandens rättmätiga fordran på ersättning för hvad honom blifvit frånstulet redan förut finnes erkand och, så vidt ske kan, försäkrad, genom stadgandet i 4 §. af 40 Cap.
Utom det att Konungen redan äger en sådan rättighet, att den ej af Ständerne behöfver medgifvas, får jag, lika med föregrde talare, förklara, det jag anser att sådant vore lill verklig skada för landet; ja, jag går så långt, att det icke allenast vore skadligt för jordbrukaren, utan äfven för den befolkning i landet, som man vill hjelpa, ty har man antagit, att deu fixa tullen var nyttig för befrämjande af spanmålsuppköp, och att samma slags tull blef en förmån för jordbrukaren eller spanmålsproducenten, så måste man erkänna, att Den 14 Januari f. m. 249 alt den stora arbetspersonal, sorn har sin förtjenst af jordbruket i allmänhet, är beroende af huruvida jordbrukaren blir utaf med sina varor oell sättes i tillfälle att lemna arbetsförtjenst, åt denna personal. Jag tror således icke, att man här skulle göra den delen af Sveriges befolkning någon verklig tjenst med ett sådant tillägg. Gr. Björnstjerna har omtalat, det man i England kommit derom öfverens, att den fixa tullen ieke vore ändamålsenlig; men jag tror ej alt exemplet är fullt tillämpligt på vårt land, då man ihågkommer, alt England i allmänhet behöfver införskrifva span mål, men Sverige är deremot i den lyckliga belägenhet att, det ena året räknadt med det andra, kunna exportera samma vara. Af sådan orsak förmenar jag, att de begge iänderne icke i detta hänseende kunna med hvarandra jeni tilo ras. I afseende på tullen 'af spanmål, tror jag icke att Frih, Palmsljernas förslag vore gagnelig!, i thv, alt, om det också icke af Konungen begagnades, tror jag alt det skulle hindra från spanmålshandel och afhålla speculanler att ingå i den markn&r den, hvarföre jag afstyrker berörde tillägg. Frih. Cederström: Hvad Gr. Frölich sagt om den 1 grundlagen nedlagda rättighet för Konungen att höja och sänka tullen, lior icke förundra någon och förundrar således icke mig på minsta sätt, men Frih. Raab har jemväl deruti instämt, och se — det förundrar mig litet mera.
Uti 51:sta punkten af detta utlåtande har Utskottet afgifvit yttrande i fråga om aflönings-anslagens definitiva eller provisoriska beskaffenhet; kommande för alla denna Hufvud-titel tillhörande embetsoch tjenstemän de vilkor att gälla, som Rikets Ständer, i afseende på löneregleringen för civila embetsverk och stater, genom bifall till hvad Stats-Utskottet föreslagit uti 3:dje punkten af sitt Utlåtande N:o 48, antagit och fastställt, Yid behandlingen af denna Hufvud-titel har Utskottet jemväl tagit i öfver. vägande de af åtskilliga Ledamöter inom Borgareoch Bonde-Stånden, i anledning af den Kongl. Propositionen om Stats-verkets tillstånd och behof, afgifna särskilda anföranden, såvidt desamma angå hithörande anslagsfrågor; varande de af hemälde Ledamöter gjorda anmärkningar här nedan omförmälda i de fall, der de påkallat särskildt yttrande från Utskottets sida. Bih. till R. St. Civil-Ikpartcincntct. Departementets Expedition. l:o) I öfverensstämmelse med hvad Utskottet föreslagit för motsvarande befattningar inom de Expeditioner af Kongl. Majt:s Kansli, hvilkas aflöningsförhållanden redan hafva till öfverläggning hos Rikets Ständer förekommit, får Utskottet hemställa a) att aflöningcn för Expeditions-Gliefen vid Civil-Departementets Expedition må bestämmas till 5,000 Ridr; b) att lör hvar och en af de derstädes anställde Expeditions-Sekreterare må uppföras en lön af 4,000 Kalr; c) att Kanslisternas aflöning bestämmes för hvar och en till 1,800 R:dr; samt d) att, på sätt Kongl. Maj:t föreslagit, två Kopister på aflöningsstatcn uppföras med 1,000 R:dr för hvardera, och ett belopp at 1,000 R:dr, motsvarande lönen för den Salje kopist-tjenstcn, som bör indragas, ställes till
Hvad slutligen vidkommer frågan om Jern-kontorets befriande från bevillning, så anser Utskottet till en början de i herr friherre Tersinedens motion anförda skäl och tre Stånds bifall utgöra tillräcklig anledning för Utskottet att, emot hedervärda Bonde-ståndets återremiss, fortfarande tillstyrka, att den för Jern-kontoret i 35 § 4 morn. nu stadgade bevillning., 3,000 r:dr banko, må upphöra. Men Utskottet har med sitt förslag afsett ej blott denna befrielse, utan äfven att Jern-kontoret för framtiden skulle vara fritaget från all bevillning, hvilket Utskottet trott sig kunna så mycket heldre föreslå, som bemälde kontor använder vida större belopp-, än hvartill en bevillning å dess samtlige vinstmedel skulle uppgå, för ändamål, hvilkas uppnående staten, om Jern-kontoret upphörde med sin omvårdnad, icke kunde undgå att sjelf bekosta. I öfverensstämmelse härmed har Utskottet ock affattat sitt förslag till 4 mom. i 145 §, dervid Utskottet med tillägget -så länge dess vinstmedel användas till allmännyttiga ändamål» velat antyda anledningen till den medgifna befrielsen' och med detsamma påpeka, att denna befrielse icke borde tillgodonjutas längre än kontoret fortfar med sin allmän-nyttiga verksamhet. Utskottet är fortfarande öfvertygadt, så väl att den ovilkorliga befrielse, Utskottet velat i 145 § 4 mom. meddela, är af rättvisa påkallad, som ock att ordalydelsen af det föreslagna stadgandet är ändamålsenlig och ingalunda ledande till den för Jern-kontoret menliga tolkning, man hos Eidderskapet och Adeln befarat; och som denna öfvertygelse jemväl vinner stöd af Presteoeh Bih. till R. St. Borgare-ståndens bifall, så får Utskottet, i enlighet med sitt förra förslag, hemställa, dels att Jern-kontoret må helt och hållet fritagas från bevillning; dels att Utskottets förut afgifna förslag till stadgande derom i 145 § 4 mora. må godkännas» § 39.
Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtskottets den 26 sisth Maji, under N:o 214 afgifne, samt den 6 dennes e. m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 29 sistl. Martii meddelade yttrande, i fråga om Löneförbättring för KronoBetjeningen på Gothland och i Bohus Län, samt angående tryckningskostnaden af Landshöfdingarnes Ämbets-Kungörelser. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsoch BancoUtskottens den 31 sistlidne Maji under N;o 231 afgifne samt den 11 dennes e. m. på bordet lagde Utlåtande, angående inlöste Dupletter och Tripletter af Malmö f. d. DiscontVerks på Banken dragne assignatiQ* ner, fann Ridderskapet och Adeln, att samma Utlåtande endast borde läggas tili handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsoch BancoUtskottens den 31 sistlidne Maji urt. der N:o 236 afgifne, samt den 11 dennes e. m. på bordet lagde Utlåtande, i anled Bihang till R. S.Frot. t):de Sami. 22 338 Prat, Vtdr. d. 18 Junii 1823. ning af väckt fråga, angående förre Handlanderne J. B. Kock och Jonas Ståhle, beviljad befrielse från Bysättning för skulder till f. d» Malmö Discont, blef samma Utlåtande, på grund af de utaf åtskilige Ledamöter dervid gjorde anmärkningar, till Statsoch BancoUtskotten återremitteradt, S. D. Föredrogos å nyo och återremitterades, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, följande från Lagutskottet inkomne samt den II dennes e. m. på bordet lagde Betänkanden: Af den 24 sistl. Maj: N:o 77, I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående förändring i 10 Cap. 1 och 10 §. §. Rättegångsbalken. N:o 80, I anledning af väckt fråga, om skyldighet för Kongl.