Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I enlighet med de åsigter, jag har om theorien af straff i allmänhet, anser jag, alt man måste vara säker på den verkan straffen göra på folkets opinioner, och således huruvida det anser för ett straff att blifva insatt i ett straff-fängelse; ty om folket anser att straff-fängelser ej utgöra något straff, utan tvertou) anser det ej vara något ondt att der blifva insatt, så vore ju detta en ganska betänklig omständighet. Jag framkastar detta blott derföre, att jag anser det man först måste äga en bestämd erfarenhet om huru det förhåller sig, innan man går till beslutet om antagande af en ny lagstiftning i delta fall. Efter de åsigter jag nu yttrat, tillstår jag, att jag ej kan annat än högligen yrka, att ett anslag vid denna riksdag göres för detta ändamål, så att Regeringen har medel i händerna att kunna uppbygga ett straff-fängelse och iakttaga verkningarna deraf, på det att man deraf må kunna få en bestämd erfarenhet. Det är visserligen sanni, att möjligen icke hela det anslag, man nu vill lemna, skulle komma alt användas; men vöre det verkligen något ondt deruti? Nu finnas medel alt anslå, men vi kunna ej veta, huru förhållandet dermed vid nästa riksdag kan vara. Alla de summor, sorn man nu äger att disponera, skulle eljest till andra ändamål användas; och om man sedermera vid nästa riksdag finner behof af en stor tillgång, för att verkställa detta systeme, så skall man kanske då nödgas pålägga skatter, för att vinna medel lill uppbyggande af de fängelser, som torde erfordras för att kunva verkställa vår nya brottmålslagstiftning. Då är det väl bättre att nu använda de medel, som finnas, och anslå härtill så rikliga medel, som man möjligen kan disponera; ty om det också skulle blifva några hundratusen r:dr oanvända till nästkommande riksdag, så vore dermed intet ondt gjordt, utan tvertom hade man då fördelen alt hafva något Den i5 Januari. reserveradt för kommande tider, och jag föreställer mig att Regeringen ej mätte så misshushålla, att den blott, för att göra ända på penningarna, skulle företaga uppförandet af byggnader, som ej vore af behofvet verkligen påkallade.
Detta är ett inkast, som af mig icke kan antagas, ty när vi hafva väntat så länge, så kunde vi ganska tryggt hafva väntat intill dess ett förslag till grundlagsförändring i denna del äfven från K. M. utgått, då det är K. M:s rättighet att afgifva dylika propos:r; men, mine Hrr! här uppstår verkligen ett annat förhållande, hvarpå jag äfven vågar fästa StatsUtsk:s synnerliga uppmärksamhet, nemi. att sjelfva lönerna för de der föredragande commerce-råden och hvad de heta, äro föreslagna till vida högre lönebelopp, än våra nuvar. hofrälts-råder, assessorer och krigsråder uppbära; och min öfvertygelse är likväl, mine Hrr! att dessa nya tjenstemän icke få så mycket att göra, som säkerligen hofrätternes ledamöter. Jag minnes nu ingalunda huru förhållandet är, men jag påminner mig att vid 1827 års revision hafva sett huru få göromål vid åtskilliga af dessa verk förekommit, och sedan den tiden vill jag minnas att många mål blifvit från deras handläggning skiljda. Bifallas nu dessa löner för ifrågavar. nya embets-verk, l)en 30 November f. m. 87 sä komma straxt efter, och det med rälta, fordringar fran alia andra, som stå i parité med dem, och de skola säga: hvarföre skola icke vi också få lika stor lön, som hafva mer att göra; och jag tror att H. Ex. Hr Just.Statsministern skall dela min åsigt i det afseende!, att ett hofrätts-råd säkerligen har mer att göra och mera ansvarsfulla göromål än de föredragande eller biträdande råden i de nu ifrågavar. verken. Jag anhåller att dessa mina anmärknir måtte få åtfölja remissen af den K. propos:n till StalsUtsk. De ofvan åberopade Statistiska beräkningar, voro af följande innehåll: Beräkning öfver Kronoskatte-hemmanet ett Mantal Berga i Sorunda socken’, inkomster och oncra för år 1840. — För egendom efter 2 Art. Väghållnings d:o för Pihlkrogsvägen . 7: Snöplognings d:o å d:o 1: 20.
Jag har föreställt mig, att femton kannors tillökning för de högre värden i första classen och tio för de i den andra, kunde vara tillräckligt, och genom rättelsen i beräkningen inom 3;dje classen, genom 5 kannors paförande för hvarje 1000 E:d, i stället för frenne, torde i det närmaste dea motsvarande förhöjningen för de högre värden inom denria dass vara beredd; äfvensom förhöjning sedermera ej torde böra äga rum, utan pannrymden alltid förhälla sig efter värdet. På följande sätt skulle således, efter detta förslag, pannrymden beräknas för hemmansvärdet.' Första Classen, 50 kannors rymd. Andra Den 8 Juni. 'Andra Classen, Sjuttiofem kannor. Till och med Gooo _ 55 k:r Ti° k:rs förbjning ge-, "■ norn uppilyttning 1 nasta 7000 — 60 — clas s > 8000 — 65 — 9000 70 — 80. Tredje Classen, Nittio kannor. 11.000 — 80 — 12.000 — 85 — 13.000 — 90 — För hvarje Tusen R:d utöfver sist upptagna värde foitfar tillökningen på samina sätt med 3 kannor. I afseende på mätningen af pannor, torde stadgandet härom i 1812 års Tränvins - Förordning på det sättet böra rättas, att mätningen alltid förrättas frän bottnen till halsens början, hurudan redskapen är beskaffad. Försegling af Pannorna torde icke vara af Hoden, då bränvinsbränningen utan inskränkning gagnas 8 månader. Denna förrättning medför i allmänhet så mycken svårighet, både för KronoBetjeningen och Allmogen, att det vore en stor sak, om den kunde upphöra; dock anser jag vid det fall, då på förenämnde sätt någon inskränkning i denna bränningstid förordnas, förseglingen böra äga rum, Bran - Den 8 Juni. Bränvins-Bevilloingen bör, efter min tanke,' upphöra. Det stöler sunda förnuftet, att man mäste betala till Staten, då man vill använda sä« den till en viss dryck, men icke till en annan.
Nen han har ett slags - f&amp;r jag sBga - gudomlig oform8ga att fora till torgs, att puffs sig och sitt, som icke %r att Mandras - ord, som i viss man erinra om Hoidenstams betonnnde af svenskarnes reserverade, aristokratiska lynne. Bid hemkomsten strax darpB f i r hon elnellertid intet gladt intryck af forhkllandena i Sverige, som hon nnser i lif och franzBtskridande ej ens l c ~ ~ n n tiifla a nled Danmark och Norge. Kunde Sverige bibehUla eller utveckla en stark och storartad individualitet, skild frBn andra folkslags, sB onskar hon intet hogre: ngarna slrulle jag se det sofva under snomanteln som Vnlan, ovilligt att vakna, blott det vid uppvaknandet kunde sjunga ett nytt Volospa~. Men hon finner den gamla ingifvelsen borta. NBgot tringt och sjiilfviskt, forsoffadt i dngens nod eller njntning 1Bg lrvafvande ofver hufvud.staden, och hon kiinde det sviirt att uthSirda hemma. Tio Br senare, vid hemkomsten frdn resorna i. G a d s viirlden, vnr intrycket ett nnnat, troligen icke blott p i grnnd af Sveriges rika. inre utveckling under 50-tdet, utan sakert afven dafor, att h o ~ ofta kannt sig besviken i sina forvantningar p5 friimmande landerHon hade sett betydligh mera nu, tin dB hon i ungdomlig entl~siasrn skildrade den uppspirande amerikanska republiken, pb hvilken man dB annu knnde tillknpa Turgenjews traffande ord om ungdomen, att hemligheten af dess tjusning icke ligger i dess formiiga att utfora allting, utan i dess formBga att t ~ sig o kunna gora det. Af Schweiz hade hon fAtt samma intryck af kalkborgerlighet som moderna reseslcildrare.
Dä den säkerhet, som wid LontraUers ingående ä ömse sidor cffyftas, stulle, i synnerhet enär, såsom merändels händer, fräga är om särjkilldta jwilkor och beting, icke rätteligen knnna willnäs, sa wida icke LoutraU^rna författas sknfteligen och i wittnens närwaro understrifwas; lärer Lagstiftarens första omsorg nu böra fästa sig wid at genom et uttryckelig! stadgande förekomma ^e i denna del hittils sä ofta förefallna misibruk, chon: i allmänhet ej mindre för Jordägare än Jordbrukare medfört de äsiventyrligaste följder; men i synnerhet för Allmogen warit utaf en wädelig beskaffenhet. Jag hemställer fördenskull til Utskottets öfverläggande, om icke först och främst wid före varande fräga denna omständighet ma gsgöras och Utffottet förestå Riksens Höglofliga Ständer, at antingen såsom en tilläggning i i. 16. Cay. JordaBalken eller genom särskilldt stadgande, förskrifva jordägande den owilkorliga skyldighet at, dä han will sit Hemman til Landtbo »plata, det bör ske skrifteligen i twänne wittnens närwaro och tydeligen innehålla alla de wilkor och omständigheter, hwarom ined Landtbo öfverenskomnres. Utom' det sakens natur fordrar et sadant förhållande, sa ses af Kongl. Majrts Nädiga kropolition at, jämte det den i allmänhet asyftar et närmare bestämmande af rättigheter och skyldigheter Jordägare och Landtbo emellan, innehaller den afven, det förslag, at LontraÄcrua böra wid Härads -.Rätten intecknas; hwilket förutsätter såsom en oundwikelig nödwändighet at de böra wara skrifteligen författade och lagligen bewittnade.
Skrifvelse, N:o 76. 3 B) Landtmäteristaten i länen. 3:o. Sedan, enligt den af Rikets Ständer gjorda beräkning af Statsverkets inkomster, de indelta räntor till värde af 1,304 Ridr 99 öre, hvilka förut ingått i den för förste Landtmätaren i Westmanlands län å denna Hufvudtitels anslag till Landtmäteriet uppförda lön, numera blifvit, enligt Kongl. Brefvet den 19 Februari 1864, till Statsverket indragna, har Eders Kongl. Majit till iakttagande föreslagit, att berörda räntor måtte från utgiftsstaten uteslutas, emot upptagande, såsom kontant anslag, af skilnaden emellan nuvarande tjensteinnehafvarens lön, 1,800 R:dr, och företrädarens i kontant utgående aflöning, 495 R:dr 1 öre, med 1,304 R:dr 99 öre; och hafva Rikets Ständer bifallit hvad Eders Kongl. Majit i förevarande hänseende behagat föreslå. 4:o. Vidare har Eders Kongl. Majit, i afseende å Landtmäteristaten i länen, föreslagit, att till bestridande af nödiga skrifoch ritmaterialiers inköp för Landtmät eri-kontorens behof, äfvensom af kostnaden för eldning och städning af Landtmäteri-kontorens rum måtte anvisas ett årligt anslag att utgå till förste Landmätarne i länen med 200 Ridr till dem hvardera, eller tillhopa 4,800 Ridr.
Förekommer, nar längden Öfver valmännens rösträttighet efter dessa grunder före riksdagsmannavalet uppgöres, annat brutet tal, an en eller flera tiondedelar, blifve öfver skott et Öfver full tiondedel uteslutet. Valet sker genom enkla, slutna och omurkta sedlar, af hvilka en lemnäs för hvarje tiotal, hvarje hel, eller hvarje tiondedels röst , för hvilka valman rösta äger. Sedlar, sorn lemnäs för lika röstvärde, skola särskildt samlas och räknas. Om, vid sammanräkningen lotten ut visar, riksdagsman. § 22. Öfver valförrättningen upptagas och afgöras. § 2i. För den, som till riksdagsman i förslå kammaren blifvit vald, så lydande fullmakt: "Undertecknade, valförrättare och valmän i N. N. vnl "district af N. N. län, fStockholms slad,J gore ve t te r I ig t " bevis och fullmakt. "JM. N. d. ’’ 5 24. Riksdagsmannaval lill andra kammaren sker genom districtfullmäktige, hvilka af de i gällstämmorna utsedda Valmännen Ulnänmas, pä samma sätt, som i denna lag för riksdagsmän lill första kammaren stailgadt är, och till lika antal frän livart och eli af länets i g §.u 011 förmälda Valdislricl. Sedan di strid fullmäktige blifvit utsedde, väljas pä lika sätt frän hvarje district tvä suppleanter. /Intalet af fullmäktige för hvarje dislricl bestämmes, och kan förändras pä lika sätt, sorn g §:n för valdislricl indelningen stadgar. Districtful/mäkligc sammanträda älla dagar, sedan sädane inom hela länet Utsedde blifvit, i Slockholm Under Ofverslälhällarens, och i öfriga län Under Landshöfdingens ordförande; och äge vid detta sammanträde hvar och en väljande lika röst, samt ordföranden samma befattning, som valförrättare vid riksdagsmannaval lill första kammaren. In - Den 17 April f. m. Ingen må till districlfullmäktig, eller till dess suppleant, utses, sorn icke inom länet valberättigad ar. § 25.
Borgare, som fingo namn af åkare, antogos, hvilka inom Staden skulle fortskaffa högfärden och lättjan, så ofta de hade en 12 sk. att uppoffra Äfven skulle desse åkare skjutsa Resande. Hvad hände? Skjutslegan var för knapp. Åkarne blefvo Borgare; men inga betalare. Än värre: De förmådde ej bestrida Hållskjutsen. Den säkraste och bästa utvägen uppletades. att andra Stadens hästar undsluppo skjutsskyldigheten. Högre taxa utfärdades årligen, hvad milen borde betalas med. Efter sorn myntet försämrades, ökades taxan årligen. Ännu mer: När väglaget var elakt om våren, påöktes taxan ännu mer. Deraf blef ingen brist på Bondhästar i Stockholm, som bestredo skjutsen, att tyngden på Åkarne blef obetydlig. Borde således af den grund icke alla Städer , utan Landets tillhjelp , bestrida sin Hållskjuts sjelfva? På 1760 talet betaltes för milen af en häst 3 sk., som då var specie mynt - II. Den 13 April. 193 mynt eller i plåtar. Då gällde en tunna Haf ra 22 24, allrahögst 28 sk. specieNär en då skjutsade 4 mil med ett par hästar, förtjentes en tunna hafra; ändå knotade alla den tiden, att skjutslegan varför liten, men hästar tröto sällan. Nu få de J2 skmilen; således när någon skjutsar med par hästar 4 mil, får han 2 R:dr Banco eller 3 R:dr Riksgälds. Att bafran dessa år kostat 7,8 å 9 R.dr Riksgälds tunnan, ofta mer, veta alla. Således fås nu, efter ett medium å 8 R:dr tunnan, |:dels tunna bafra, när man skjutsar 4 mil med par-hästar, då likväl samma 4 mil på i76o;talet, efter 3 sk. för milen, betaltes med en tunna hafra. Hvaraf kommer sådant? Jo deraf, att Banco* myntet kallas specie, men är ej specie, när Sedeln ej inlöses efter ordalydelsen.
Man skulle kunnat tro att detta grofkorniga, men godmodiga tilltal blifvit förstådt, ty ”det lille börn” tystnade verkligen och slumrade eller, rättare, domnade in, medan den af gossarne, som somnat på golfvet, hastigt uppvaknade och helt förskräckt kröp in under stora bordskifvan. Fattande tag med sin lilla hand i snibben på moderns förkläde och hållande ett öga och ett öra utanföre, lyssnade han tills det blef tyst i fiendeland, då han åter somnade. Min mor var icke någon synnerligen vek eller försagd qvinna, men hennes närvarande belägenhet afpressade henne djupa suckar. Maken borta eller, om han var på hemvägen, måhända fången; den gamle svärfadern, eljest hennes tröst, af gikten fastbunden vid sitt lilla hem på Vattulandet; hennes barn kanhända döende, och slutligen huset öfverfyldt af främmande krigsfolk, medan tjenstepersonalen, beständigt i half yrsel, icke gjorde half tjenst – och för det allra sista det stora hushållet och den starka bodrörelsen! Och likväl sade hon till sig sjelf: ”Kan det bli värre? Ja, mycket värre.” Hon blickade oroligt åt dörren. Nu kom ändtligen Malena med den lillas mjölk, den hon likväl knappt gaf sig tid att nedsätta, innan hon med dämpad häftighet utbrast: ”Jo, nu må frun tro att här står väl till! Det har kommit loss ett rykte – jesses mej, håren må resa sej på hufvudet – di säger att klockan 2 i morgon natt, då staden ligger i sin sötaste sömn ... tvi för sådan sömn ... skall den sättas i brand och låga, såsom di gjort förr en gång i gamletider. Da skall det bli skrän och tandagnisslan och flykt hit och flykt dit, och så slås allt folket i bojor och förs som fångar ihopknippade till Danmark att sättas i skyhöga underjordiska torn, der de hvarken få se sol eller måne.” ”Tyst med sådant enfaldigt prat!” ”Enfaldigt, kära fru – nej, så hvad det inte är enfaldigt ... Jag har inte kommit till det värsta än.
U n d e r senare åren blef hon omodern o c h nå- got trängd i vrån, då hon någon gång i hufvudstaden eller i landsorten yttrade sig i de mera andligt framskridna damernas samkväm, och vardt därför allt mer o c h mer tystlåten; hon visste nogsamt att namnet Nobili förlorat en god del af sin forna klang under de senaste årtiondena. M O D hon drömde d o c k o m uppkomsten af ett nytt förädladt människosläkte, fostradt af en kommande tids nobili och förfinadt genom ädelborna kvinnors inflytande på alla samhällsklassers umgängeslif. Emellertid gick den gamla damen hädan, efter att ha uttryckt sin önskan att » några af hennes tankar och idéer måtte få öfverlefva henne, åtminstone en lördagseftermiddag eller kanske en hel söndag, j några af de många kvinnors minnen, som läsa I d u n ». M e d redaktionens benägna tillåtelse vill jag uppfylla hennes önskan o c h väljer ur den lilla samlingen en uppsats, som hon gifvit titel efter det allmänt kända ogräset med de många namnen, men hvilket hon kallar » Våtsarf ». O m jag k o m m i t att göra någon insats i kvinnofrågan genom att skänka lifvet åt en dotter, skulle jag i god tid ha vänjt henne vid att tiga, att kväfva hvarje groende benägenhet att prata o m sina små spirande känslor, fantasier o c h intryck, m e d få ord tidigt vänja henne vid att ej påbörda sin nästa så kallade » förtroenden ». D e gagnlösa meddelanden, hvilka gå under detta vackra namn, likna våtsarfven i ett trädgårdsland. D e n är om våren en helt liten sirlig planta och tyckes ej kunna skada de ädlare växter, hvilkas hjärtblad ännu knappast stuckit Wikner. u p p; men låt henne bara vara i r o, o c h från hennes starka rotknippe sträcka sig snart otaliga slingor och bilda ett förvirradt nät öfver hela trädgårdslandet.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 18 Febr. 1851 kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af väckta Motioner, dels om förändradt aflöningssätt för ordinarie Presterskapet i allmänhet, dels om förhöjning i Komminist)'arnes aflöning och dels om ändring i sättet för uppbörden af Kgrkoherdurnes inkomster.
Herr Komminister Beckman har anmält sin reservation: dels emot upphäfvande af den hittills för bref under 8 lods vigt medgifna portomoderation eller remedium af ^:dels lod, dels emot föreslagna särskilda afgiflen af 1 sk. för hvarje bref, då porto-afgiften kontant erlägges; och dels emot uteslutande från Post-kartorna af adressaternes namn å orekommenderade bref. STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. £evitimmy»-l f*kcit*ts L /lii/ande, *Ve St. 1 N:o 21. Ad k. till Kxp.-Utsk. d. 31 Juli 1854, kl. 4 e. aa. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar emot Betänkandet N:o 4, angående grunderna för den blifvande allmänna Be ri Ilningen, samt föreskrifterna för deras tillämpning. Då Riks-stånden, vid behandlingen af Bevillningg-Utskottets betänkande N:o 4, angående grunderna för den blifvande allmänna bevillningen, samt föreskrifterna för deras tillämpning, jemte tillhörande förslag till Bevillnings-stadga, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterat åtskilliga delar deraf, tillhör det Utskottet, jemlikt 71 § Regeringsformen och 31 § Riksdags-ordningen, att sig yttra öfver berörde anmärkningar innan Utskottet afgifver förslag till ej mindre sammanjemkning af de skiljaktiga beslut i frågan, som redan blifvit eller vidare blifva inom Riks-stånden definitivt fattade, än äfven till voterings-propositioner i de punkter, der omröstning i Förstärkt Utskott kan komma att ega rum. Sedan de inom Riks-stånden i de återremitterade delarne afgifna yttranden den 1 innevarande månad kommit Utskottet så fullständigt tillhanda, att hinder ej mötte för frågans handläggning, har Utskottet tagit ofvanomförmälda anmärkningar i öfvervägande; och vill Utskottet nu upptaga desamma till besvarande i dea ordning, hvartill Utskottets förut afgifna betänkande och förslag föranleda. m. *8 R. Yttrandet avgående personliga skijdds-afgifhn, sid. 4.
Siats-Utskottets Memorial N:o 161. ii Beträffande derefter ordningen och sättet för iiqviderandet af här ofvan omförmälda, jemte öfriga med tryckningen af Innevarande riksdags protokoller förenade kostnader, hemställer Utskottet, 3:0 att samma] beslut, som vid de sednare riksdagame l detta hänseende varit fattade, måtte fortfarande tjena till efterrättelse, så att kostnaderna för tryckningen och häftningen af Riks-Ståndens protokoller böra af Riksgälds-kontoret omedelbart godtgöras, pä ena handa sätt, som i afseende på andra riksdags-utgiftvr blifvit af Rikets Ständer föreskrifvet, samt att Boktryckarnes och Bokbindarnes räkningar skola grunda sig på gjorda och af vederbörande Riks Stånd antagna anbud elier enligt Ståndets beslut upprättade kontrakter och, hvad det verkställda arbetet beträffar, vara af Ståndets Sekreterare till riktigheten bestyrkta. ! sammanhang med sina nu gjorda framställningar, har Utskottet trott sig upplysningsvis böra meddela, att upplagorna af Slånds-protokollerna under denna riksdag, enligt inhemtade officieia uppgifter, utgöra följande exemplar, nemligen: Upplagan af Ridderskapet och Adelns protokoller 500 exemplar. Preste-Ståndets d:o 500 „ „ „ Borgare-Ståndets d:o 200 „ „ „ Bilagorna tili sistbemäide Stånds protokoller, innehållande de inom detsamma väckta motioner 250 „ „ „ Bonde-Ståndets protokoller 400 „ Vidkommande åter Bibanget till Rlks-Ståndens Protokoller eller de af Utskotten afglfna Betänkanden samt från Riks-Stånden expedierade protokolls utdrag, jemte Expeditions Utskottets förslag till underdåniga Skrifvelse^ har Utskottet erhållit den upplysning, att utaf de 1,350 exemplar, som upplagan af nämnde Bihang under denna, likasom under flera flera förutgående riksdagar, utgjort, aflemnas till Ridderskapet och Adeln 450 exemplar, „ Preste-Ståndet 80 „ „ Borgare-Ståndet 80 „
Från Vållofl. Borgare-Ståndel. S. D. Föredrogos ånyo och remitterades till Stats-Utskottet nedannämnda Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner: af den 2 dennes, angående pension från rikets allmänna Indragningsstat åt Justitierådet m. m., Axel Fredrik Gyllenhammar; af den 9 dennes, angående beloppet af arfvoden för Bevakningsbefälhafvarne vid kronohäktena i Eskilstuna, Norrtelge och Kongsbacka; af den 25 sistlidne November, angående föreslagen utvidgning af Uplands regementes mötesplats Polacksbaken; of den 2 dennes, om anslag till försök för utrönande af dels s. k. pansarplåtars af Svenskt jern förmåga att emotstå skott och dels lämpligaste konstruk tionen af refflade gjutna jernkanoner till fartygs bestyckning; samt af den 5 dennes: l:o angående afskrifning i räkenskaperna af Statsverkets äldre undsättningsfordringar inom Westerbottens och Norrbottens län; 2:o angående upplåtelse till Göteborgs museum af Kronans andel i f. d. Ostindiska kompaniets hus i Göteborg; och 3:o angående eftergift till förmån för Enkan Märtha Nilsdotter Tulpan af Kronans rätt lill qvarlåtenskapen efter hennes syster, Enkan Anna Nilsdotter i Makrismåla. S D. Til! Bevillnings-Utskottet remitterades Kongl. Majlis den 13 dennes bordlagda nådiga Skrifvelse af den 21 sistlidne November, angående förslag till ändringar och tillägg i nu gällande tulltaxa, jemte i anledning deraf afgifna yttranden. S. D. Till. Stals-Utskottel remitterades Kongl. Maj:ts den 13 innevarande December bordlagda nådiga Proposition of den 5 dennes om antagande af en ny förordning, angående^mantalspenningarne, tillika med afgifna yttranden i ämnet. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades Kongl. Maj:ls den 13 innevarande månad bordlagda nådiga Skrifvelse, angående en för djupgående fartyg ifrågasatt Prot.-TJ'Idrag den 17 December 1862.