Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ilet torde dröja länge innan dödsstraffet kommer att ur lagen utgå. Meningarne om dess nödvändighet äro ännu mycket skiljaktiga, äfven om man gerna ville tro, att abolitionisterna allt mer och mer vinna terräng. Men denna fråga hör då lyckligtvis till dem, som ännu icke blifvit föremål lör sådan agitation och på sådana områden, att man ju icke kan få hysa en från pluraliteten afvikande mening, utan att hli ansedd som bornerad. Under sådane förhållanden finner jag det af Lag-Utsk:t anförda skäl väga ringa eller intet, och det kunde då kanske löna mödan att väga mina skäl, sådana de i motionen blifvit antydda. De äro hvarken många eller invecklade. Jag har ej motionen tillhands, så att jag kan upprepa ordalagen, men hufvudsumman deraf var att det sätt, hvarpå dödsstraffet nu verkställes, är i moraliskt och estetiskt afseende vidrigt, att det utöfvar ett förvildande inflytande på menigheten, som åskådar exekutionerna, och att det innefattar en omensklighet både mot bödeln och delinqventen. Giltigheten af några bland dessa skäl kan naturligtvis icke bevisas, utan endast kännas; ty om tycke ock smak kan ej tvistas, Säger mig någon, att på honom gör en exekution, verkställd med guillotin, obehagligare intryck än en sådan utförd med handbila, så erkänner jag att jag står svarslös. Men jag tror, det den i sund rigt - Den 17 Mars e. m. nirig utbildade estetiska känslan skall gifva mig rätt deruti att vidrigheten af det hemska skådespelet minskas, om det sorgliga väfvet utföres af maskinen, i stället för af menniskohanden. Betecknande är också det faktum att uppfinningen af guillotinen utgått från franska folket, hvars säkra instinkt i alla frågor, som röra den bildade smaken, och obenägenhet emot allt som på ett obehagligt sätt afficiera!' känslan, äro allmänt erkända, och att exemplet smittat, vet man, ty både i Belgien och Italien lärer guillotinen vara införd, och att i Danmark förslag om dess införande för några år sedan väcktes, erinrar jag mig med visshet, ehuru utgången är mig obekant.
Sedan jag förra gången yttrade mig och gaf tillkänna min tanka, att förevar, fråga vore hvarken en allmän fråga eller en formfråga, utan en verkställighetsfråga, har jag icke förmärkt, att någon ledamot ens till vederläggning upptagit denna framställning; deremot harden tillfredsställelsen vederfarits mig att förnimma, det Hr Frih. o. Landtm, sjelf, såsom sin enskilda tanka, den jag, för min del, med all tacksamhet upptagit, såsom ett råd till Ståndet, förklarat, att han önskade, det remiss icke måtte vägras. Det oaktadt har likväl Hr Frih. o. Landtm, tillkännagifvit, det han icke ansåg sig vara berättigad att förqväfva deras tanka, hvilka möjligen önskade den af Frih. Cederström föreslagna contra-propos:n, då nemi. det icke skulle finnas i grundlagen bokstafligen föreskrifvet, att en sådan propos. ej linge framställas. Nu och oansedt Hr Frih. o. Landtm, förklarat, att votering skall ske, och oansedt jag väl kan föreställa mig, att man skall anse det såsom en conseqvens att vidblifva en åtgärd, hvilken man förklarat skola äga rum; vågar jag dock till Hr Frih. o. Landtm, hemställa, om icke, då Hr Frih. o. Landtmrs förklaring i afseende på Frih. Cederströms förslag innebär en negativ sats, densamma likväl, om man gjorde den till positiv i stället, skall blifva uppenbart grundlagsstridig, såsom Hr Ribbing utvecklat. Jag hemställer derföre, om icke Hr Frih. o. Landtm, skulle finna den framställda voter:s-propos:n vara af den beskaffenhet, att bättre är, den återtages, än att Ståndet kommer att företaga en votering, hvilken, såsom Den 5 Februari. 2U7 jag fruktar, skull leda till ånger, ej allenast för Hr Frih. o. Landtm., utan äfven för Ståndet; och jag tror, att Hr Hjerta och de flere, hvilka hållit före alt sådant vore omöjligt, sedan Hr Frih. o. Landtm, en gång afgifvit sin förklaring, icke gjort sig reda för Hr Frih. o.
I händelse Konungen, ester företagen resa, utöfwcr tolf mänadcr ur Riket blifwer, sammankalle Stats-Rädet genom öppet päbud Riksens Ständer till allmän Riksdag och läte kallelsen inom femton dagar efter berörde tids förlopp, uti Hufwudstadens kyrkor, samt skyndsamligen i de öfrige delar af Riket kungöra. Bilaga till Meni. N:o 3. 103 8 Lag samma ware, om e» Konungs sjuklighet fortsar af den beskaffenhet, att Han längre tid än tols mänadcr med Regeringsärenderne sig icke befattat. 8 6- Dä Konung dör och Thronföljaren ännu onwndig är, utfärde Stats-Rädet kallelse ä Riksens Ständer, hwilken kallelse inom femton dagar efter Konungens död skall i Hufwudstadens kyrkor och sedan widare i Riket kungöras. 8 7- Skulle den olyckliga händelse inträffa, att den Konunga-ätt, hwilken arssrätten till Riket warit uppdragen, pä manliga sidan utginge, kalle likaledes Stats-Radet, inom den härofwan stadgade tid efter den siste Konungens död, Riksens Ständer till allmän Riksdag. 8 8. Uti de i 4 och 5 88 upptagne fall, äfwensom wid inträffande minderärighet eller wid wal tili Konung eller Thronföljare, auwiscs de främmande Sändebuden och deras medfölje nägon, minst tio mil frän Huswudstaden belägen wistelse-ort, och mä de ej Återkomma, ej eller Utländske Sändebud i landet inlätas, förr än Riksens Ständer i de twänne först äbcropade Händelser om Riksstyrelsen förordnat, i den tredje utsett den omyndige Konungens Förmyndare, eller i de bäda sista utkorat ett nytt Konungahus, samt, dä Throncn ledig är, stadgat 104 Expeditioner till Riks-Stänhen. huru Styrelsen föras mä, intilldess densamma af den walde Konungen kan emottagas. 8 9.
Och till ActieÄgarne utdeltes 14 proc. med R:dr 14,000. Uti granskningen af 1806 års Förvaltning deltog åter Borgmästaren Oldenburg såsom Bankens Revisor. ActieÄgarnes ombud voro: Öfversten och Riddaren E. Rosenblad, Vice ^Landshöfdingen Grefve H. Gyllenborg och LandtRådet C. A. Cronsioe. Revisionen hade blifvit fulländad utan anledning till någon erindran, tvertom hade dervid tydeliga vedermälen af Direetionens oafbrut* na omtanka och uppmärksamhet för Inrättningens både säkerhet och förkofran, sig företett. Bankens vinstandel uppgick till R:dr 4,556 3 sk. 10 rtst, och till private Delägarne blef utdelädt 16 procent af ActieCapitalet, med R:dr lft,Ooo. Revisionen öfver 1 807 års förvaltning skulle äfven af Borgmästaren Oldenburg bivistas. Men sedan han, af förekomne hinder, afsagt sig denna befattning, uppdrogs densamma åt Kongl. Se* creteraren A. Ihre. De Riks. St. Revisoren Berättelse. ai De privatas Revisorer voro: Kammarherren N. Trolle, Majoren och Riddaren C. D. Silversköld och Handlanden S. Karström. En på Sr 1808 i sammanhang med Abo Disconts upplösning inträffad Crisis för de Öfriga FilialDisconterne, föranlät Fullmägtige, att vid detta års Revision fästa Directionernes uppmärksamhet på följande omständigheter. i:o. Att en utöfver nödig proportion emot primitiva fonden sträckt Utlåning, grundad blott på upplånte privata Medel, vore för Verkens be^ stånd högst äfventyrlig. 2:0, Att den vid DiscontVerken antagna method, att vid anfordran och utan uppsägning ina fria Reverser, som voro ställde på Uppsägning , ej kunde anses i det hela, hvarken säker eller förmonlig.
Hvad nu först angår den af Kongl. Majit äskade förhöjning i den manskapet vid Marin-regementet samt ofvannämnde korpser tillkommande naturaportion, anser Utskottet sig, efter erhållna upplysningar, böra meddela, att, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 22 December 1851, hvarigenom en ny spisordning för Flottans gemenskap blifvit i Nåder fastställd att från och med den 1 Januari 1852 tjena till efterrättelse vid ej mindre de å stationerna uppfordrade båtsmäns, än ock Flottans öfrige truppers utspisning, skeppsgosse-korpsen dervid undantagen, 6 sk. banko per dag utaf den kontanta aflöning, som tillkommit gemenskapen, utom skeppsgossarne, innehållits till ersättning för den natura-portion, hvarje man, enligt den sålunda upprättade spisordningen, skulle tillfalla. För år 1857 har emellertid verkliga portions-kostnaden vid samtlige Flottans stationer uppgått till vida högre belopp, än hvad ersättningen utgjort. Priset å en nafura-portion, enligt spisordningen, hvilken endast tillförsäkrar manskapet ett nödtorftigt underhåll, uppgick nemligen sagde år vid Stockholms station till 11 sk. 6 rist, vid Carlskrona station till 9 sk. 10 r:st samt vid Götheborgs depot till 8 sk. 7 rist, allt banko, och öfversteg således icke obetydligt det belopp, Kongl. Maj:t för nu ingående statsreglerings-period till samma ändamål äskat, eller 8 sk. b:ko, motsvarande 25 öre Riksmynt.
Dessutom skulle menniskoslägtet alldeles inte vara så olyckligt, om det bara fick lof att vara i fred, men det är just hvad det inte får. Det skakas, nypes, raskas, ända till dess det skriker hör! och jemrar sig, och då ropa pessimisterna: hör, VALBORG. OLOF. Det är de olyckliga och förtryckta, som ropa. Det är möjligt, men det måste bevisas, som morbror säger. Tro mig, fröken Valborg, det fins många fler inbillade än verkligt olyckliga här i verlden. VALBORG. OLOF. Tror ni det? Lika så visst som det fins många fler goda än dåliga menniskor, om man bara vill taga vara på dem. För att tro på hela menskligheten, fordras det bara, att man fast och innerligt tror på en enda menniska. VALBORG. svårt att tro. Ja, kanske (drömmande). Men det är mycket OLOF. lar). Ack, hvad det är härligt att vara ung! Nej, det kan jag inte finna (stiger upp, hviss Jag menar nu inte ung till åren, utan till sinnet, att känna hur hvarje nerv spritter af lefnadsningen och... Men hvad tänker ni på, fröken Valborg? VALBORG (spritter till) OLOF. fröjd, att kunna tro, hoppas, älska, förakta pen På ingenting. (Stiger upp ) Det är, som om de sörjde förlusten af sina egna tårar. VALBORG. Sådana besynnerligt sorgsna ögon ni har. gå nu? Jag undrar, om det inte är tid för er att OLOF. utan tidens fel, all jag pratar så mycken galima Blef ni sårad? Men ser ni, det är inte mitt tias i dag. Den behöfver så förfärligt med piskslängar. VALBORG. till tåget? Kanske att moster Lisen vill gå med ned OLOF. år jag vistats här, har hon ingen enda gång va Moster Lisen? Nej visst inte. Under alla de rit ute medan solen stått på himmeln. Först när det blir mörkt smyger hon ut och för folksamlingar hyser hon en utpreglad fasa. När mor
Maj till den 30 April det nästpåföljande äret, så att de af Herrar Fullmägtige, ‘1 afseende på Summariska Räkningarna , yppade betänkligheter emot en förändrad tid för Riksgälds - Contoirets räkenskapers afslutande, tyckas alldeles försvinna. 3:0 Andraga Herrar Fullmägtige, att Räkningarne (ifver Riksgälds - Contoirets nu varande eller framtida relationer med, så väl härvarande Publika Verk, som utrikes Handels-hus, ej kunnat vederbörligen verificeras, utan att sådana Verk och Handels hus kunde förmås att uti hvad som angår Riksgälds - Contoiret afvika från den allmänt vedertagne Terminen för Arsäkningars afgifvande. 6o Den i Mars. 3:0 Räkenskaps-Utskottet förmäler sig härvid hafva inhämtat den upplysning, att RiksgäldsConloiret för det närvarande, icke har års-liqvid nied något annat Publikt Verk , än med Kongl. Stats-Contoiret; ty hvad angar Riksens Ständers Rank, sä är det endast Amartissements-Fonden , sorn omedelbarligen från RiksgäldsContoiret till Ranken aflevereras , och till hela Summan alltid på en gång anordnas. Den liqvidation med Kongl. Stats Contoiret , sorn hvarje år uti Riksgälds-Contoirpt författas och Kongl. Stats. * Contoiret tillställes , synes också kunna utan olägenhet afslutas på annan tid, an vid borgerliga årets stat; enär densamma i det närmaste är af samma egenskap, sam de års redogörelser, hvilka från LandsContoiren till Kongl. Stats - Contoiret inkomma.. Vid sådant förhållande, har Utskottet ansett Riksgälds-Contoirets relationer med Publika Verk icke böra blifva något hinder för Röksluts-tidens förändrande, så framt icke andra befattningar, än de, sorn, enligt nu gällande Reglementeu4och Instructioner, Riksgälds-Contoiret tillhöra, framdeles skulle af Riksens Häglof!, Ständer åt detta Contoir uppdragas.
— Summa r:dr 5,170: 40. — hvarifrån skulle afgå den förhöjning som nu enligt stat bestås 46 man å 4 sk 1,399 8. -— då såsom förhöjd aflöning till lista klass matroser återstode 3,771 r:dr 32 sk. På grund af de utaf Kongl. Majit sålunda anförde skäl, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte bevilja det till uppgifne ändamål äskade anslag 3,771 r:dr 32 sk. 4:o. Dä det vore beräknadt, att inom båtsmans-korpsen bilda kanon-kommendörer för yttre (eller seglande) sjöförsvarets fartyg samt korporaler till den del af beväringen, som på skärgårds-flottan skulle användas, så bar ett, i förhållande till behofvet bestämdt, antal, i förra afseendet artilleri-båtsmän och i det sednare vice korporaler blifvit beräknade alt för dessa ändamål danas, hvilka, när de vunnit approbation och befunnes fortfarande äga den konduit, som gjorde dem passande att fylla dessa inom flottan maktpåliggande befattningar, ansetts böra till belöning och uppmuntran tilldelas ett serskildt årligt arfvode; och har Kongl. Majit af sådan anledning täckts begära ett anslag af 8,106 r:dr 32 sk., att med 6 r:dr 32 sk. till hvarje artilleri-båtsman och vice korporal, utgörande ett antal af 1,216 man, utdelas. Enär fördelen för flottan alt äga ifrågaställde artilleri-båtsmän och vice korporaler icke kan bestridas samt det för dem föreslagna årliga arfvode är med billighet Öfverensstämmande, tillstyrker Utskottet Rikets Ständer att bevilja det i förevarande hänseende äskade anslag 8,106 r:dr 32 sk. 5:o.
Träden, » färjarkäringen », liksom några Gullviks, för hvilka ut tillöfver kon ». storbönhvilkas fint brud, härbergeras grannarna, o m i gårdarna, kunna stå åt de förtjänst! Den större bilden framställer den i R e n n e s lyceisal församlade krigsrätten första rannsakningsdagen. Till vänster står domstolssekreteraren Coupois, uppläsande kassationsrättens annulering af den äldre d o m e n; i f o n d e n synes domstolspresidenten, öfverste Jouaust, o c h på en stol midt på estraden sitter Dreyfus. Personerna till höger, bortifrån räknade, äro gene — ralerna Billot, Mercier o c h Zurlinden samt längst ned Hanotaux. Den mindre bilden återger Dreyfus i det ögonblick han inför presidenten m e d genomträngande stämma upprepar sitt: &gt;Jag är o s k y l d i g! » K r i n g namnet Fernand Labori, Dreyfus ' talangfulle o c h hjältemodige försvarsadvokat, hvars porträtt vi äfven meddela, knyter sig i dessa dagar det fasansfulla budskapet o m attentatet m o t hans lif — ett skändligt lönnmordsförsök, s o m dock, dess bättre, ej synes få den ödesdigra utgång, man i början befarat, ehuru Labori för. tillfället blifvit urståndsatt att närvara vid sin klients rannsakning. NILS STANGE. IDUN AF BERÄTTELSE FÖR HELMY RINDERS. FORTS. FRÅN FÖREG. N:R., intressen, » vidtog han och hem, m e n j a g står ". m i g tid till att skapa ett h e m, kände ej heller behof däraf, så länge jag var u p p e i det sjudande, brusande arbetet. Ser ni, att arbeta lamt o c h m e d snigelgång, det hatar j a g — n e j, det brusande arbetet, där tankarna jaga hvarandra, växa och bli starka i erfarenhet o c h ständigt söka efter nya fält, — där det pulserar af kraft o c h lif o c h handling, det älskar jag, det har varit min fröjd.
Sedan Bonde-Ständer salunda stadgadt grundcrne för Bränwins, tillwerkningen, öfwerlemnas till Bewillnings - Utskottet att förestå den Bcwillning, som ej mindre efter Hemmanens wärde, än Pannervmden är lämpelig; hwarwid Bonde»Ständet bifogar den önskan grundad pä sanning och billighet, att de mindre Pannoc som icke öfwerstiga 22 Kannor, mage njuta all möjetig lindring och Dalarnes Jnnewänare det benägna afseende som dem tillförene wederfarits; Hwarjemte Lag,Utskottet, som synes hafwa haft mera än tillräckelig tid, att utarbeta den dit remitterade fräga om Straff-Lag för förbrytelser i sädane mäl, skall anmodas, att dermed ofördröje igen inkomma. Igt suxrs. Lx krotocollo. 6. Brinkman. Utdrag af prorocollet, hället hos Hederwärda Bonde-Gtändet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 9 Julli 1312. S. Dafter föredragning af Stats-Utskottets ytterligare Betänkande, som hwilat pä Bordel sedan den 6 i denne mänad, angående kostnad till Capotter ät Extra Rolerinssmanskapet; fann Bonde,Ständer den - rzzs Den 9 Julli. denna kostnad icke böra beräknas högre an tili rs Riksdaler eller ansiaget utöfwer 72,202 Riksdaler Banco SpecieUt supra. Bx protocollo, O. Brinkman. Utdrag af prstocsllet, hället hos Hederwärda Bom e-Standet wid Urcima Riksdacren i örebro den 9 Julii 18 l 2. S-D. 8oredrogs Banco, Utskottets Betänkande, som hwuat pä Bordet sedan ststa Pleni-dag. angående understöd till Jernhanderingen, och blkf af Bonde-Ständet bifallit. Ut supra. Bx krotocollo, 6. Brinkman.
Verkets befundne tillstånd och granskade förvaltning, fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den 19 sistlidne Mars af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlir.garne. Ut supra. Den g Julii. 2 oj Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Onsdagen den 8 Julii. Plenum kl. half till 5 eftermiddagen. Upplästes till justering och godkändes följande från Expeditionsutskott^ insände förslag tilt Riksens Ständers underdåniga skrifvelscr till Kongl, Maj:ti 1) I anledning af Kongl. Maj ts Propo* sition angående allmänna penn'ngerörelsen och myntvärdets upprätthållande. 2) Om Malmö, Götha Canal Bolags samt Götheborgs DiscontVerks utredning. 3) I anledning af Kongl. Maj ts förnyade nådiga skrifvelse om bidrag från Allmänna Magazinslnrättningens fonder till fonder af steg* 3o8 Den 8 Julii. ring i priset å groft bröd för Hufvudstadens obemedlade folkclasser. 4) Om Rosersbergs Kungsgårds öfveriemj nande till Kongl. Maj.ts nådiga disposition. 5) Förnyad Förordning om stämplade pap4 persafgiften. 6) Om anstalter att anhålla och tilltala personer, som begå förbrytelser i ett af de bägge förenade Riken Sverige och Norrige, samt derefter afvika till det andra. Vid förnyad föredragning af Bevillnings4 Utskottets den 3 dennes aflåtne, och den 7 derpå följde på bordet lagde , Memorial, ini infattande en allmän öfversigt af den beskatt, ning, som under namn af Bevillning bör efter Riksens Ständers beslut på olika tittlar utgå, fann Ridderskapet och Adeln, att samma
Alströmer, Carl Jonas Oscar; och 2082, A. Hr Mannerskantz, Carl Axel; samt en i 2lista » » » » 2010. Hr af Geijerstam, Olof. Och anmodade Hr Gr. o. Landtm. Ståndets ledamöter i nämnde 6 Bänkmans-afdelningar att i början af nästa plenum efter anslag sammanträda för att utse Bänkmän i de afgångnas ställe. Vidare tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., att en ledighet inom R. o. Ad:s Elektorer uppkommit efter Hr af Geijerstam, Olof, som Elektorsbefattningen sig afsagt; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Bänkman att, sedan det nyss tillkännagifna kompletteringsvalet försiggått, sammanträda för utseende af en Elektor efter Hr af Geijerstam. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J 3 e. m. In fidem, 0. Brakel. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 6 prot.-utdr. för förmiddagens plenum. Efter förmälan, att till Itiddarh.-kansliet blifvit öfverlemnade original-exemplaren af R. St:rs innevarande år församlade Revisorers Rerättelser om den af dem verkställda granskning af så väl Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning, som ock de under K. Kommers-Coll. ställda fonder och medel, hemställde Hr Gr. o. Landtm., att dessa Berättelser skulle med de öfriga RiksSt:n kommuniceras och till Stats-Utsk:t remitteras; hvilket bifölls. Upplästes en utaf Frih. Cederström, Gustaf Carl, inlemnad motion, JU 23, om upphäfvande af det i 22:dra §:a Gästgifvareordningen förekommande förbud emot minderåriga personers användande till skjutsande samt om meddelande af nödiga föreskrifter i berörda hänseende. Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t. Upplästes en utaf Hr Dalman, Wilh. Fredr., ingifven motion, JU 24, om upphäfvande af bördsrätten på landet.
Maj t tillika warit omtänkt huru och pä hwad sätt Magazins-Inrättningen mä wid infallande misiwäxtcr btträda; och som derest genom denna Inrättning skulle wid stikå tillfällen göras forcerade upphandlingar och transporter, efter Konungens Befallningshafwandes reqvffitioner, sädanl iver. kadi ej mindre att ytterligare uppdrifwa dyrheten pä Spannemälcn, än alt sätta Magazins. Inrättningen i förlägenhet wid öfwerskotter, upplagde ofta pä sädane ställen hwarlfrän de icke utan att än mer fördyras kunna transpor. terås, lamt således i alla fall xä ett eller annat sätt förorsakade Kronan större eller mindre för. lust; sä förordnades i Nader att enär betydelig misiwäpt i nägon Landsort af Konungens Be« fallningshafwande derstädes anmäles, bör wäl Kronans Spannemäl i närmaste Magazin der. till anordnas, sä wida ej Säden för Stats. Werkets behof der är af nöden, men att om den är otillräcklig, och bristen icke kan fyllas ifrän andre Kronans förräder, som beqwämt och för dragclig kostnad kunna i rättan tid dit tränsporteras, det dä bör äligga Landshöfdingen, att med enskildte helst inom Länet afstma, att anskaffa Spannemäl och hälla den Landers In. newänare tillhanda för möjligaste drägliga pns, till 458 Den 15 September. till hwilken ända han äger att af Magazins. Fonden erhälla ett penninge understöd af 8, io, 12 högst 15,000 R:dr. Riksgälds, för att deraf, efter omständigbetcrne, utan Ränta understödja dem, med hwiika han i förrberörde mätta öfwerenskommer; och bör detta penninge under, stöd »vid answar af ersättning för Landshöfdingen wara äterbetalt och jemte allt hivad för försäld
Detta skulle äfven kunna vinnas ganska lätt, om man öfverlemnar denna fråga att få gå af sig sjelf och icke reglementerar med stadganden, som efter min öfvertygelse äro öfverflödiga; ty efter den föreskrift, som i §:n lemnar, erfordras alldeles icke de i detta mom. föreslagna stadganden i afseende på värfvade armeen och flottan. Den |5 Mars f. m. Frill. Boye: Jag liar egentligen begärt ordet i nnledn. af den erinran, som Fril). Sprengtporten, med hvilken sedermera Hr Printzensköld sig förenat, framställt emot sednare delen af Hr von Bartmansdorffs förslag. Man bör härvid ihågkomma, alt locala omständigheter fordra äfven en localmyndighet, som afgör förefallande frågor. Jag öfverlemnar till de begge värde lalaines beprpfyande, huruvida del är rimligt, att K. M. skall omedelbarligen besluta, huruvida den eller den soldaten, den eller den personen skall falla communen eller Staten lill last. Del måste finnas en auetoritet, som i första hand pröfvar och afgör förhållandet, likväl med förbehåll alt frågan slutligen underställes K. M:s nåd. beslut. Men denna auetoritet finnér jag icke kunna blifva någon annan än Konungens Bef:h:de, och jag tillstyrker derföre bifall till Hr von Hartmausdorffs förslag, och tror att hvad derutöfver sig sträcker, är en cura posterior, nemi. att K. M , om anslag saknas, må begära sådant af Ständerna. Emedlertid vinnes genom Hr von Hartmansdorffs förslag, att loenia förhållanden först blifva föremål för en localauctoritets pröfning, och jag anhåller derföre, alt Hr Frih. och Landtm, ville lemna oss propos. på Hr von Hartinansdorffs förslag. Frih. Sprengtporten: I anledning af Hr Mannerskantz^ anmärkn. får jag endast åberopa ett exempel, nemi. Stockholms stad, hvarest garnisonsförsamlingar finnas, men hvilka dock icke hafva fattighus eller någon egentlig fattigvård.