Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 37, i anledning af väckt motion om dels förklaring, dels ock ändring af 5 §. 25 kap. Rättegångsbalken, så vidt den föreskrifver, att Underrätts beslut i vissa brottmål skola underställas Hofrätts pröfning. Prot.-Utdrag den 30 Juli 1851. 435 S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets den 26 och 29 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 38, i anledning af gjorde anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 6. öfver väckt motion om rätt till jord och lägenhet för anläggande af elektriska Telegrafer. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets i pårdagens plenum på bordet lagda Utlåtande: N:o 262, i anledning af erhåilne återremisser å Betänkandet N:o 167, angående dels Kongl. Maj:ts nådiga proposition om de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling, om förändring uti nu gällande stadganden i afseende på indeldta räntors och kronotiondes utgörande och om de årliga markegångs-prisens bestämmande, dels enskilda j samma ämne väckte motioner, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, med vidblifvande af sina i afseende på punkterna litt A och C, samt N:ris 16, 17 och 21 af nämnde Betänkande förut fattade beslut, bifalla det af Utskottet nu tillstyrkta tillägg till dess rörande priskuranternas bestämmande afgifna förslag, att endast de priser, som äro gångbara vid så kallad kontant försäljning, böra läggas till grund för priskuranterne, äfvensom för de från kronofogdarne deröfver afgifvande anmärkringar; och ansågs förevarande Utlåtande i öfrigt ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarna. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda Utlåtanden: N:o 263, i anledning af väckt motion, angående anslag till inköp af eu Kansli-rådet
Ht supra. Lx kroiooollo L. T. Irä^arcksi. S. D. Efter iiihrmtandek af de stäk, som fkranlätit Stats,Utstottct, att uti nu föredragit Prv, tocolls-Utdrag den 2O dennes till Riksens Ständer hemställa, om de ej stulle täckas stima angelägenheten fordra att hos Kongl. Maj:t i underdänighck anhälla det Riksdagen ännu nägon tid mätte fä fortfara, bestdt BondnStändet, att enligt ivy H i Regc ingS - Formen hvS Kongl. Maj:t gemensamt med de öfrige Rcspectivc Riks Ständcn begära Riksdagens förlängande nied en mänad, eller till den rine nästkommande November, hwarjcmtc Bonde-Ständct i anledning af Högwördrge Präste - Ständets inbjudande förenade sig med detta Ständ iiti studgaiidet af witz tid eller till den II October, hwareftcr med de undantag Högwördige Präsic-Ständet faststält nägre laga Motioner ej kunna wäckas, eller till deliberation upptagas; Härom stulle de öfrige Respcctive Ständen, jemte ExpcdiiionS Utstottet wördsamt och wänligcn underrättas. Dt supra. Hx krotocolio 3. L. Irä^äräk. S. O. Den 2 October. 1231 S. V. Wid betragtande af de mänga och ivid» sträckta gbromäl som för Riksens Högloft. StänderStats-Utskott ännu ätcrstä, och den tid spm oumgän, gcllgcn fordraS innan samma Utskotts förwäntadr Expeditioner kunna till Ständerne hinna at inkomma, har hos Bonde-Ständet fräga blifwit wäckt, om icke sedan Riksdagens förlängande nu ölifwit projcctcrad, nägon sädan utwäg borde widtagaS, hwarigcnom
Först då, när genom ökadt importvärde, dessa nyss angilna faktorer blifvit betäckta, står räkningen för exportören jemn, och endast af ett ytterligare stegradt importvärde beror hans vinst. Härutaf torde klarligen framstå att importens öfverlägsenhet, då, såsom sig bör, penningen så väl uti export som import inräknas, är det normala förhållande, som en gynnsam handel bör förete. Man bestrider att handelsvinsten betäckt öfverimporten; man säger att denna med penningar måst salderas, och man påpekar, till bevis häruppå, den stora minskning uti metallisk valuta, som nu, i jemförelse med åren 1854—56, riksbankens räkningar utvisa. Jag vill nu icke undersöka huruvida den metalliska valutan vid ofvannämnde tidskifte motsvarade det behof af förmedling kapitalrörelsen kräfde, eller om den icke öfversteg detsamma; i hvilket sednare fall en minskning endast af detta skäl betingas. Jag vill endast bedja eder, Mine Hrr, beräkna de summor, som under sistförflutna år utgått, dels för att återbetala den blanko-kredit, som så ohejdadt bedrefs just de sednaste åren skyddssystemet tillämpades, dels för att betäcka räntor och amortering å de lån, Staten, enskilda korporationer, banker och inrättningar och äfven enskilda personer utomlands upptagit. Gören J det, skolén J finna att dessa summor, mer än skett, skolat medtaga den metalliska valutan, för så framt handelsvinst icke uppehållit densamma. Man förnekar detta sednare och säger att icke genom handelsvinst, men väl genom fortgående nya lån, underbalansen biif - |Deu 21 April f. m. 391 vit betäckt. Bestämda sifTror, och jag hänvisar i detta fall till Finans-komiténs betänk., som dock icke till fulla värdet kunnat uppskatta det, bestyrka dock att uti kommunikationsmedel, uti jordförbättringar och uti industriela anläggningar, blifvit nedlagt mångdubbelt de summor, som genom lån blifvit upptagna och att således en ganska betydlig inhemsk kapitalbildning skett. Men, säger man slutligen, om så skett, borde val någon frukt al denna kapitalbildning förspörjas, främst deruti att, genom ökad produktion, behof af import förminskats.
Stats-Utskottets Utlåtande JV5 66. 89 Vidkommande åter sjelfva saken, så, enär frågan om inköp af särskild byggnad till lokal för nämnda korps redan utgjort föremål för Kongl. Maj:ts nådiga pröfning och det torde få antagas, att, om detta behof varit oafvisligt, Kongl. Maj:t icke underlåtit att hos Rikets Ständer göra framställning om anvisande af de för inköpaf en så beskaffad byggnad, erforderliga medel, finner, jemväl med fästadt afseende derå att, enligt hvad i motionen uppgifves, Kongl. Maj:t förklarat sig vilja framdeles tillse, huruvida embetslokal för korpsen möjligen kan i något Kronans bus beredas, Utskottet af dessa skäl sig sakna anledning motionärens förslag understödja och hemställer alltså, att Herr Ridderstads ifrågavarande motion ej må till någon Rikets' Ständers åtgärd föranleda. 44:o. Uti en bos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottet remitterad, motion {M 93) har Herr von Mentzer, C. F., anfört, hurusom, sedan Kongl. Majit i nåder förordnat att, i stället för den af Westgötha Dahls regemente till mötesplats begagnade Nygårdsängen, hvilken i flera afseenden befunnits olämplig, annan mötesplats borde anskaffas och den nya på nådig befallning inköpta mötesplatsen Grunnebohed, belägen Vedels mil från den förstnämnda, numera vore dels planerad och redan till en del bebyggd, dels inom kort kornme all förses med nödiga förråds-, sjukoch barrackbyggnader, det äfven befunnits nödvändigt att låta från Nygårdsängen till sistnämnda ställe förflytta de s. k. paviljoner, hvilka, i likhet med hvad vid arméens öfriga mötesplatser egt ruin, blifvit, på Officerares och Underofficerares egen bekostnad å Nygårdsängen uppförde för deras mathållning och till samlingsrum m. m.
En hel mängd husmödrar ha den föreställningen eller den vanan att oupphörligt sysselsätta sig med allt, som tillfälligtvis kommer i deras väg, och att därpå släppa det, om de händelsevis få ögonen på något nytt. Däraf få de själfva detta oroliga, utslitna, som så tidigt tar glädjen ifrån dem, och de göra just icke heller andra glada. En tjänare intresserar sig mest för ett arbete, som är honom betrodt, och som han i lugn får fullända och så slutligen får sitt tack för, men han blir hvarken en duktig eller pålitlig medarbetare, genom att beständigt afbrytas eller vara under uppsikt. Om hvar och en i ett hushåll hade sitt bestämda arbete på gifven tid, skulle en sådan mängd tid och krafter inbesparas, att de husliga sysslorna blefve till hvad de skulle vara: medlen, icke målet för tillvaron. Jag talar om husmödrar af medelklassen, som utan stora inkomster, dock icke lefva i nöd, och till följd däraf i ett öfveransträngdt dagsarbete. Naturligtvis är ämbetet att vara husmoder underkastadt samma vanskligheter, möjligheter och kriser som alla andra ämbeten, som ingen kan uppräkna och uttömma i deras skiftande mångfald i någon diskussion. Jag vill blott framhålla de vanliga, normala förhållandena, då en husmor är tvungen att tänka på sitt hushåll, men kan skaffa hjälp till arbetet, såsom de flesta husmödrar af medelklassen i Europa äro ställda. Det är icke min mening att tala om äktenskapet. Man vet, att människorna genomgående har en stor talang att taga miste i valet af äkta makar; och frågan om hur äktenskapet skall kunna bli uttrycket för två personers innerliga och välsignelsebringande samlif, är ett ämne, som fordrar en mycket vidlyftig och grundlig granskning, och hvars lösning det oaktadt skall bli lika svår att finna, som det öfver hufvud taget är svårt att i lifvet realisera idealen. Jag talar därför hvarken om olyckliga eller lyckliga äktenskap. De första med sina förfärliga konflikter och motgångar skulle föra allt för långt bort från mitt egentliga ämne, och om jag ville skildra ett lyckligt äktenskap! Ja, har egentligen någon sett ett lyckligt äktenskap i ordets hela betydelse? En verklig realisering af den största kärlek mellan två personer, som i allt äro skapade för att lyckliggöra och utveckla hvarandra?
Kunde ägoskiften aldrig företagas utan delägarnes gemensamma eller de flestas bifall; då vore det ock en nödvändighet, att deras aftal om ett skifte, som lagen ej godkände, måste förblifva gällande, tilldess de åsämjades om verkställande af ett lagligt skifte. Fastställelse vore då af ingen annan påföljd, än den, som måste ligga i sjelfva aftalet, hvilket alltid vore förbindande, så länge nytt aftal om dess upphäfvande icke vore slutet af kontrahenterna eller deras rätts innehafvare. Då vore ock upphäfvandet af en domstols fastställelse lika verkställbar genom parternes aftal; och fastställelsedomarna vore ingen ting annat, än vanliga förlikningsdomar, tjenliga till bevis på sjelfva aftalets verklighet. När åter en skiftesförrättnings fastställande genom dom skall innebära någon ting annat; måste det innebära tvång på kommande delägares aftalsrätt. Med ett faststäldt skifte menas ett sådant, som af delägarne sjelfva ej skall kunna ändras. Detta kan väl icke så förstås, att det skulle vara delägarne betaget att sig imellan byta ägor och häfda dem, så länge de derom sämjas. Verkan af det fastställda skiftet är endast den, att åsämjandet ej förbinder längre, än kontrahenterna dermed äro nöjde, och att så snart endera yrkar dess upphäfvande, detta ej kan å andra sidan vägras; med andra ord, att aftalet väl får efterlefvas, så länge man behagar, men att det icke är inför lagen gällande. Att nu ett skifte, som fastställes, för att bestå oberoende af jordägarnes aftal, ej kan vara annat än ett sådant, som öfverensstämmer med lagens föreskrift, är uppenbart; och delägarnes åsämjanden få icke bestämma skiftet annorlunda, än att lagens föreskrifter iakttagas.
Constitutions-Utskottets uti nedannämnde Memorial afgifne förslag till Grundlags-forändringar föredrogos ånyo och godkändes, att jemnlikt 56 §. Regeringsformen hvila till afgörande vid nästa Riksdag. N:o 15, Om ändring i 37 §. Riksdagsordningen. Regeringsformen. N:o 17, Om uteslutande af ett helt |Moment och någon del af ett annat i 5 §. TryckfrihetsFörordningen. S. D. f. m. Vid förnyad föredragning af Satsoch LagUtskottens Utlåtande N:o 150, i anledning af väckta Motioner, rörande HofRättens öfver Skåne och Blekinge ställande på indragningsStat, samt upphörande af en AdvocatFiscalen i Kongl. Götha HofRätt tillagd ersättning för förlorade Sportler, blef förra puncten till Lag-Utskottet återremitterad, och ansågs den sednare böra hvila intill dess sistnämnde Utskott med sitt förnyade Utlåtande inkommit. S. D. Då Stats-Utskottets förnyade utlåtande N;o 156, angående förändrad disposition af räntan å Vermlands Landtvärns-Cassa, å nyo föredrogs, blef detsamma af PresteStåndet lagt till Handlingarne, S. D. Återremitterades Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 61, i anledning af föreslagne förändringar i Kongl. Förordningen den 26 Febr. 1817, rörande SockneStämmor och KyrkoRåd. S. D. Nedannämnde på bordet hvilande Betänkanden föredrogos och biföllos, nemi. 2.62. Fröt, Utdr. d. 23 Maj 1(525. LagUtskottets N;o 46, I fråga om upplifvande af Kongl, Senatens Bref den 23 Nov. 1706. N:o 47, Om Häradshöfdingars skyldighet, att meddela Presterskapet HäradsRättens beslut angående dem, som blifvit sakfälde eller under framtiden stälde, jemte Saköreslängder öfver de kyrkan och de fattige tilldömde Böter.
När slutligen mrs Gray i Elenas armar utandats den sista sucken, kastade sig den unga frun till mannens bröst för att där gömma sitt tårdränkta ansikte, och då förstod han, att nu var hon hans, helt och odeladt. Den tolfåriga Lizzi blef naturligtvis makarnas arfvedel. Bankiren hade lofvat den döende m o - dern att sörja för och vaka öfver henne, samvetsgrannt som en far. Men en spädare varelse skulle snart också taga det unga parets tankar i anspråk i en liten dotter, som Bertarelli, till den unga moderns dagliga förskräckelse, nästan tycktes vilja ta lifvet af genom sina häftiga smekningar och kyssar. Ja, bankiren är nära nog narraktig i sin gränslösa kärlek till den lilla, som han obetingadt anser för ett underbarn. Den ena timmen efter den andra tillbringar han i barnkammaren, där han ofta roar Elena med att upptäcka både möjliga och omöjliga likheter emellan mer och dotter. De disputera nu jämnt öfver den lillas utseende, ty bankiren påstår hårdnackadt, att hon blir hustruns trogna afbild, då däremot Elena hos henne finner faderns anletsdrag. En dag — ack, huru lifligt Bertarelli nu minns det — rusar den unga frun andlös in på kontoret och ber sin man strax följa med upp i barnkammaren. Förskräckt, undrande hvad s o m månde stå på, gick han med Elena, som brådskande drog honom bort till vaggan och löste mössan från barnets hufvud, å hvilket visade sig ett fint mörkt hår. » Ser du, » hade hon därvid triumferande utropat, » flickan kommer ändå att likna dig! Hennes bår är snart lika svart som ditt eget. » Modern lyfte därvid upp barnet och höll dess lilla hufvud tätt intill faderns. Bertarelli hade just ingenting svarat, ty han hade försjunkit i stum beundran. Huru skön var hon ej, den unga modern, själf nästan ännu ett barn! Med den lilla på armen bildade hon en grupp, värdig att fästas på duken af den störste målares pensel. Man skulle ej kunnat uppleta en mera tilltalande modell till en helig madonnabild.
Silfverstolpe framställde i underdånighet angelägenheten deraf, att åtgärder vidtagas för alt i en framtid bereda tillgång på pensioner åt folkskolelärare, och uppläste ett af honom, i anledning deraf, författadt förslag till nådig proposition till Rikets Ständer, angående bildandet af en loud för nämnde ändamål. Kongl. Maj:t behagade, jemlikt Stats-rådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkan, samma förslag, sådant det finnes protokollet bilagdt, i nåder gilla samt befallde, att, i enlighet dermed, proposition skulle till Rikets Ständer under denna dag expedieras. r Ex protocollo Gustaf Ribbing. Ank. till Exp. Utsk. den 19 Januari, kl. 2 e. m Kongl. Majlis Näidiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskottj angående ersättning af frän Götheborgs Landt-Ränteri utgifv et förskott till kostnaden för anstalterna till Kolera farsotens hämmande; gifven Stockholms Slott den y December 18fy. Sedan tvänne af Lands-kontoret i Götheborgs och Bohus Län uppvältade slutliqvider öfver utgifter, dels för karantäns-bevakningen under åren 1831—1834, och dels under kolerafarsotens härjande sistnämnde år 6 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 68. blifvit af Kongl. Maj:ts befallningshafvande i berörde län öfverlemnade till Kongl. Maj:ts och Rikets Kommers-kollegium, med begäran, det Landtränteriets jemte vederbörande redogörares fordringar, uppgående, enligt omförmälde liqvider, tili ett sammanräknadt belopp af 1,934 R:dr 14 sk. 8 rst. banko, måtte varda ersatte, men bemälde Kollegium, som, till följd <if Kongl. Brefvet den 24 Mars 1840, redan under den 6 December 1842 till Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor insändt den på g.und af upprättad liqvid återstående behållningen af de utaf f. d.
Landets fastigheter äro mycket mera skuldsatte i allmänhet än Städernes, hvilket skall forordsaka, att Städernes fond utgår, och .Landets skall icke möjligen kunna der, emedan ittga andra än små Egendomar kunna begagrfa lånerätten. Att Bruksegare ej kunna det, läteir vara lätt finna deraf, att lånerätten är bestämd till åj R:dr per Sik af Hammarskatten, 'sorn, då underlydande Hemman äro inberäknade, i allmänhet uppgår i värde till 50 å 70 R:dr per SikAtt egare till större jordegen-: domar icke eller kunna komma i åtnjutande af denna lånerätt, i fall den bestämmes till högst 2000 B:dr, är äfven gifvet deraf, att det icke lönar för så ringa summa, gravera en större egendom, saint det ej eller kan låta sig göra för en skuldsatt, att, då biträdet blifver så ringa, anskaffa första inteckningen i en större egendom, Om. Likets Plöglofl. Ständer ej skulle i likhet med hvad Högloft. BaneoXJtskottets pluralitet synes förutsätta, heldst se den beslutade laneanstallen obegagnad , har jag aldrig kunnat föreställt mig att ett sådant Reglemente för densamma skulle antagas, sorn helt och hållet utestänger den dass medborgare, sorn efter all rättsgrund mäste anse sig berättigad till något efter dess större pant, productipn »siler Statsbidrag proportionéradt biträdeHenna låneanstalt har gjört stort uppseende och. gifvit eu mängd betryckta Posafssionater hopp BaneO' Utskottets B <u ankan den. om. hjelp; men genom hvad sorn blifvit föieslaget, arden inskränkt til! blott understöd för de af Allmogen, som icke äro förut skuldsatte. Hade HöglofI, Utskottet deremot afsett s/imma ändamål, sorn jag tror Rikets HöglofI. HöglofI.
Län behällne Krono - Tionde, fär städse lösasefterMarkegängon, den utgör circa 182 T:r, som uptages pä Försiag ä 4 Rdr Tunnan tili 720 -43,150 27 z Rongsgärds och LongsLadugärds med flere Lägenheters ArrendenEnligt försattadt sammandrag af de ifrän KammarCollcgium till Stats-Ulffottet inkomne upgisler, avgående de föracrenderade Kongsoch Kongs-Laduaärdar, Krono-Säterier, KongsÄngar och Kronolägenheter, utgör ärliga Arrende-Summan derföre i penningar 33,625 28 ro Transp. 33,605 28 is 639,664 27 7 Den 22 November1187 Transp. 33/60Z 28 is 639,664 27 7 r.,267 ^ Tunnor Spannemäl ä 1H Rdr Tunnan 1,689 Z2 — 295^ Parmar Hö ester 1828 ars Markegång -> 6,390 «°- 5 T:r ziZ Lisp» r? Men som athkillige af detza S»MMor äro uträknade efter t 808 ars Markegång, och Markegängarne äro ständiga förändringar underkastade^ sa harStatSUkffottet icke ansett stg kunna pätäk. nq högre Summa än « 42,sos ^ -E Kronans Tionde > Silfwer, Myntare Lön och Slagffatt af Gala Bergslag. Den har pä de senare 10 arén varierat emellan 2,520, och mindre än 1,502 Rdr.; men som den de senaste arett Transp631,664 27 7 n88 Den 22 November.
Kollegium och General-tullstyrelsen hemställde derföre, att undantags-bestiimmelsen mätte upphöra och införsel af kemiskt tekniska preparater, oj specificerade, i allmänhet medgifvas mot 8 procent tull af värdet, men hänvisningen till apolheksvaror bibehållas. På dessa skäl anser jag mig ock böra underdånigst tillstyrka följande förändrade bestämmelse: Kemiskt tekniska preparator, ej specificerade, 100 R:dr värde, — S R:dr införselstull. Anm. för medicinska behof hänföras till apotheksvaror, ej specificerade. För rå och gårad koppar, äfvensom kopparskrot, hafva kommitterade föreslagit tullfrihet vid införsel: men, ehuru koppar utgjorde en exportartikel och icke annat än undantagsvis hit infördes samt det följaktligen Isunde synas likgiltigt, om den vore belagd med införselstull eller ej, hafva likväl Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen ansett följdriktigheten fordra, att, så länge koppartillverkningen inom landet vore roed särskild skatt belagd, en tull, åtminstone fullt motsvarande denna skatt, ålades den koppar, som hit införes; i enlighet hvarmed också kopparskrot ansågs böra med införselstull beläggas. Denna embetsverkens anmärkning vid kommitterades ifrågavarande förslag skulle med lika skäl kunna anföras emot tullfri införsel af hvarje annan naturprodukt eller råämne för vidare förädling, så vida sådane ämnen tillika inom landet alstrades eller bereddes, emedan dessa alltid i den egendom, hvaraf de upphemtas, eller det arbete, hvarmed de åstadkommas, här äro underkastade beskattning. Men om, hvad icke torde kunna förnekas, det för landet är förmånligt att ega obehindrad tillgång på naturalster och råämnen, vare sig endast såsom handelsvaror eller för vidare förädling, samt om det vidare såsom regel kan antagas, att det hvarken vore lämpligt eller behöfligt att stadga införselstull för så beskaffade varor, som härstädes frambringas utöfver landets eget behof och företrädesvis utgöra exportartiklar samt endast för något tillfälligt behof ifrågakomma att införas, såsom exempelvis förhållandet är med tjära och beck, för hvilka artiklar Kommers-kollegium och General tullslv - Kongl. Maj:ts Nåd. Vrop. JYs Si.
Uti en sak, som egentligen icke tillhör mitt yrke, war wisierligen sörmätit, men jag hade den äran förut nämna , alt jag hade inhämtar grunderne för mitt anförande af någre kunnige Militairer; och i alt fall trodde jag alt man opätaldt kill följe as sin Riksdags-manna rätt, ägde fritt yttra sig öfwer hwad ämne som helst, utan nägsn classisication i afseende pä hwarö och ens yrke. Det är hwarje Ledamot tillätit att i rätter tid pä detta ruin wederlägga hwad som sramställes och anföres; och dä tror jag man i synnerhet bör fästa upmärkfamhct pä sjclfwa saken, icke pä nägra tomma vrd, fälde uran elak afsigt. Friherre Riääsrstolxs,(I!2rl. Munteligt Anförande: Dä jag i förmiddags beswarade Högloft. Ridderjkapet och Adeln med ett anförande, war wist icke unn mening alt andra gängen i dag Återkomma. Om > icke mitt swar pä Herr Grefwe voknss diktamen blie sä städadt som detsamma förtjenar beder jag säledeS on» förlätelse. I förbigäende bör jag icke förtiga att jag äswen är rörd till erkänsla pä Regementets wägnac öfwer ingresien och stulet, och skulle warit öfwer akt beskrifning smickrad, om uttrycken möjeligen kunnat anses som Högloft. Ridderskapet och Adelns egne. Hwad saken angär, hade jag icke wäntat dylik mo, tion as en wärd Ledamot som^ säkerligen genom bcrät» 744 Den 12 December. telse känner akt ^lornsrska Hillar Elgnadronernes ^ ökning skett en>iqt Kongl. Br sm t af dm y Aorjl 180^, Utan att Sliten till M ni kapsts anwärtni och beklädnad samt sadekmunderi! gernes an'?
Mom. uppfattning emellan 6. och 7. Morn.; hvaremot Ståndet afslagit förändringen uti 4. §. 8- Mom. samt ansett ej mindre frågan om den antagna Juryns bibehållande eller afa skaffande i öfverensstämmelse med Ståndets förberörde beslut, komma att förfalla, än ock att ingen serskild åtgärd vore af nöden i anledning af hvad som sluteligen rörande Repre» sentations-frågan blifvit af Utskottet anmält» Remiss till StatsUtslottet af Herr Örnbergs Memorial , om bestämmande af en årlig un-; derhålls-summaåt Hennes Majit Drottningen, i händelse Hennes Kongl. Majit skulle innan nästkommande Riksdag uti Enkestånd försättas} samt1 Till Lagutskottet af Kongl. Maj:ts Proposition angående en ny ConcoursLag samt förändring af 1. §. 8’. Cap. RättegångsBalkcn. r:M . ' - V. ' -■ » Instämmande uti Ridderskapets oell Adelns beslut om tryckning af Statsoch BancoUtskottens Betänkande, angående Malmö, Götha CanalBolags samt Götheborgs DiscontVerks utredning* Återremiss af ConstitutionsUtskottets Memorial, i anledning af gjord Anmärkning emot Konungens Rådgifvare i CommandoMål för Arméen. Anmodan till ExpeditionsUtskottet, att så väl med all skyndsamhet iåa i Bihanget till RiksStåndens Protokoll till trycket b fordra Kongl. Maj ts Proposition, om en ny C»ncoursLag samt förändring af 1. §. S Cap. GiftermälsBalken och 7. Cap. Rättegångsbalken, sorn ock att gå i Författning att den öfverläggning, hvilken! LagCommitéen föregått Förslaget till ifrågavarande Lagproject, måtte i sammanhang härmed ifrån trycket utgifvas. Af den i4 Mars, innehållande: Att, vid föredragning af ConstilutionsUtskot~ tets Memorial , angående tvänne Redactionsfel uti Förslaget till ändring af 38» och 46. §§. i Riksdagsordningen.