Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nej; kommer genom omröstning att afgöras, antingen Tpllen skall utsättas i enlighet med II. R. o. Ad.s eller V. BorgarcStåndets beslut. Efter VoteringsSedlarnes öppnande, befunnos 84 Ja och 35 Nej. Och som Ja vunnit, är en Tull af 2 sk. 6 rjst. bestämd för utförandet af 1 Lisp:d oarbetade Ben. 3:dje VoteringsPropositionen förföll härigenom. 4:o Den som bifaller BevillningsUtskottets förslag, att, för införsel af En Kanna Utländskt Bränvin af Säd eller Potatoes utaf till och med 12 graders styrka och med ett Tullvärde af 3a sk:r, skall bestämmas till 16 sk:rs Tull samt för en Kanna dylikt Bränvin Betänkande!), N:o 370. ’ 313 af öfver 12 graders styrka elier Sprit, med i R:drs Tullvärde, en Tull af 24 sk:r, röstar Ja. Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej; skall genom Votering afgöras antingen Tullen för dylikt Brännvin skall utsättas i enlighet med H. R. o. Ad.s eller V. BorgarcStåndets eller II. BondeStåndets Beslut. Dessa Propositioner hafva blifvit besvarade nied 68 Ja och 5r Nej. Hvadan och då Ja vunnit, det är bifallet, att Tullen för införsel af en Kanna utländskt Bränvin af Säd eller Potatoes, utaf till och med 12 graders styrka och med ett Tullvärde af 32 sk:r, blifver 16 sk:r samt för en Kanna dylikt Bränvin af öfver 12 graders styrka eller sprit med 1 R:drs Tullvärde, 24 sk.'r. Votering öfver 5:te och 6:te Propositionerne kom härigenom icke att äga rum. 7:0
hop förrymda fångar från Carlstens fästning, som och undandöljt sig här mellan bergsskrefvorna. Jag 74 har hela förmiddagen varit med dem uppe i klipporna, la'gården; jag kan således inte veta något om hvad du säger. Men hvad fan vill han här i dag, jaktlöjtnanten Gabriella (inställsamt). för att visa vägen, och kom just nu hem bakvägen genom tala med pappa om men pappa får inte bli ond hvarken på mig eller honom. Haraldson. sjung ut hvad är hans ärende Gabriella. Jo, ser pappa, han vill något, som jag nu måste Hvad är det der för historier, du pratar Ser pappa, ... Arnman, han älskar mig så hjert Goda, snälla pappa! tala vackert med Ella! ligt, ... och så gör jag äfven honom, och dertill hustru. ... Pappa nekar ju oss inte sitt samtycke Haraldson (afsides). Gabriella (öfvertalande). för har han i dag kommit hit, för att begära mig Se der ha vi det pappa har ju alltid sagt, att han är en ung, driftig, och rask man Ack, hvad pappa gör oss lyskliga hvad jag skall hålla af pappa jag pa, jag vill... skall alttid vara så god, ... så snäll, ... ja, papHaraldson (otålig). Pappa tycker ju om att få Arnman till måg, Se så, plåga mig inte, barn det der försla 75 get ser du, det duger inte. Du har väl inte så brådt med att få dig en man, skulle jag tro löjtnanten. och i alla fall, så kan det ingenting bli af med JaktGabriella. passa så bra för hvarandra pappa kan aldrig få bättre måg. Haraldson. du Jaktlöjtnanten på mina vägnar, att jag har orsak att vägra anbudet, fast jag tackar för äran bra karl, som jag gerna skulle tagit till måg, ... om inte... (halft för sig sjelf. Birger vore så... och så kan du tillägga, att jag håller honom för en Det kan ändå inte bli på annat sätt Säg Kära pappa, säg inte så Arnman och jag
Den 1*0 Maj e. 111. 481 beräknad sedelstock, angifver således hvad som kan i sedia)' ytterligare utsläppas, utan att högsta tillåtna sedelutgifning, .bestämd i 27 § af bankoreglementet, öfverskrides; men af reservfondens ställning, sådan den för dagen visar sig, bör ej dragas ovilkorlig slutföljd om möjligheten att kunna för aflägsen tid använda medel till föremål, hvarifrån dessa medel, då bankens ställning sådant krafvel', icke kunna lätt och skyndsamt till reservfonden återföras, såvida icke anvisningen är eller blir ersatt af inflytande medel. Reservfonden utvisar visserligen den 14 nasti. April ett belopp på det hela af 8,668,466: 58, hvaraf dock 555,628: 32 äro afsedda för bestridande af löpande förvaltningsutgifter och således icke ännu till reservfonden öfverförda, men att äfven beloppet på det hela icke fullt betäcker den del af bankens ansvarighet, som när som helst kan göras gällande och uteslutande från reservfonden har att hemta den nödiga hjelpen, inhemtas lätt af ett sammandrag af berörda ansvarighet för sistnämnde dag. Då utgjorde i banken och lånekontoren: obegagnade andelar af kreditiv 5,285,639: 41. på uppoell afskrifningsräkning innestående medel 5,235,491: 73. S ä ge r Rdr 10j5 21,131:14. hvarifrån afgå kassabehållningarne i diskontoch lånekontoren 1,619,749: 81. återstoden Rdr 8,901,381: 33. utvisar ansvarigheten, som med 232,914: 75. öfverstiger reservfonden på det hela 8,668,466: 58.
Hr Gr. o. Landtm, framställde att R. o. Ad. torde finna att i öfverensstämmelse med 81 § R:sF:n denna Nåd. propos. borde genast till ConstUtsk. öfverlemnas. Ropades Ja. Föredrogos men begärdes på bordet K. M:s nedannämnde denna dag ankomne NådProposuoch skrifvelse till R. St:r. l:o) ang:de pension för framlidne f. d. Presidenten m. m. Frih. Jacob Cederströms enka; 2:o) ang:de eftergift till förmån för Misterhults sockens fattigvård af Kronans rätt till dana-arf efter Lena Hansdotter i Sundsholm; och 3:o) i fråga om eftergift af det f. d. Landshöfdingen i Götheborgs och Bohus län GeneralMajoren Gillis Edenhjelms fidömda ersättnings ansvar för Kronans förlust till följd af LänsBokhållaren Caspar Langlet-s bedrägliga förhållande. Slutligen anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk. inkomne Utlåt, och Betänk., nemi.: från Den 17 Oktober f. m. 109 Sammanfatta Stats och BankoUlskollet: N:o 29, i anledn. af väckt motion om förhöjning af det å Fullmäktige i Bankooch RiksgäldsKontoret anvisade honorarium; N:o 30, öfver väckt motion om förändring af vissa för Hypotheks-föreningarne gällande föreskrifter. Sammansatta Lagsamt Ålim. Besvärsoch ElconomiUtsknttel : N:o 37, i anledn. af väckte förslag till ändringar och tillägg uti de om skiftesverket i Rikets gällande föreskrifter. H. R. o. A. åtskiljdes kl. 4 e. m. In fidem protocolli, Albert Mitnck. Lördagen den 17 Oktober 1857. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 9 prot.-utdr. för den 14 dennes samt pleni-prot. för d. 8 sisth Augusti. Föredrogs K. M. d. 14 dennes på bordet lagda Nåd. Propos. till R.
För min del har jag vid frågans afgörande inom Ulsk. varit af dea tanke, att på en lid, da man så mycket önskar att få ett munieipalväsende ulbi Idad t, borde man icke sträfva derhän, att så mycket som möjligt draga sig tillbaka för allt det besvär, som dermed är förenadt. Derföre har jag tillstyrkt, att ägare af säterier, rå- och rörs hemman böra deltaga i denna befattning; men då R. o. Ad. allmänt tyckes vara af den tanke, att befattningen icke är municipal utan af krono natur, och på grund deraf återremitterat den första punkten, så vägar jag vördsamt anhålla, att äfven denna mätte blifva det, på det alt Utsk. måtte komma i tillfälle att conseqvent genomföra sitt nya betänk. Här har blifvit äberopadt, att de adcliga privilegierna skulle lägga hinder i vägen för att ålägga ägare af säterier, rå- och rörs hemman, att deltaga i detta besvär; jag tager mig likväl friheten fästa uppmärksamhet derpå, att då vid 1809 års riksdag Adeln medgaf åt de öfriga samhällsclasserna rättighet alt besitta sådana hemman, så är det tydligt, att ett dylikt onus 4 H. 48 378 Den 20 No vem Ler f. m. numera icke på minsta sätt skulle rubba de adeliga privilegierna, emedan de adeliga privilegierna troligen icke kunna tillämpas på ofrälse ägare af privilegierad jord. Ilär har af en talare blifvit anmärkt, att det vore olämpligt alt ålägga en person ett uppdrag, som lian icke kunde uppfylla. Jag tager mig i anledn. deraf friheten nämna, att dels frälse dels ofrälse ägare af både krono, kronoskatte och frälsejord för närvar, åläggas att en sådan tjenst ombesörja, men att de derföre icke äro ovillkorligen förbundne att personligen utgöra den, utan att de pä ganska många ställen låta den bestridas af andra personer.
Ett Stånd, som i det hela är utsatt för misstydningar från alla håll, och hvars utmärktaste ledamöter varit utsatte för politiska förföljelser, likväl låter en sådan man, som den 120 Den 15 Januari. nyssnämnde, qvarstanna i sin tjenst, det mätte väl hafva gifvit sådana prof på opartiskhet, på aktning för andras olika mening, alt det åtminstone i den delen borde få njuta sin oskuld tillgodo. Men örn Adeln sålunda låter hvar och cn, som i politiken tänker olika, oqvald behålla sin öfvertygelse, samt låter denna få gälla hvad hon kan, så vore det lika väl för mycket hegardt att Adeln skulle behandla vänner och fiender lika. Den sorn så förhåller _sig mot sina vänner, vore värd att förlora dem å den ena sidan. A den andra år det klart att sådana menniskor, sorn räkna på vinsten för ögonblicket, skulle, om de uppmuntrades af våra fiender, och ej af oss bemöttes annorlunda än våra vänner, kasta sig emot oss, och sådant med rätta. Jag tror att R. o. Ad. skulle handla både klokt och ädelt om Ståndet bifölle Ridd.Ulsk:s förevar, mern, hvilket jag slutligen vördsammast tillstyrker, utan att vilja vidare upptaga Ståndets tid med vederläggning af de mindre anmärkn:r, som blifvit gjorda mot förslaget. Många ledamöter yttrade härtill bifall. Hr Gripenstedt, Joh. Au g.: Då bifalls-sorlet efter den siste värde talarens yttrande ännu knappast hunnit tystna, är det visserligen föga uppmuntrande att höja sin röst till försvar för en åsigt, som diametralt strider emot hans. Men jag äger stödet af en fast öfvertygelse, grundad på skäl, och detta är nog för mig, för att våga försöket. Hr Fryxells förtjenster och utmärkta värde såsom Svensk historie-skrifvare torde väl af ingen vilja bestridas, åtminstone icke af mig. Hans namn är aktadt och kändt af en och hvar, och skall så förblifva, ehvad vi här besluta om en belönings-medalj åt honom eller icke.
Contolret eller någotdera af de mindre Discont’” Contoirén, Herrar BancöFu 11 rnägtige ega förordha, att ett sådärit öfverskott ina förskjutas till det eller de af DiscOnfGonloiren, hvarest behof deraf funnits ega rum , hvilket förskott dock kommet att återställas, då det finnes behöfligt vid det Contoir hvarifrån det samma blifvit medd:eladt* Voterar i a ilen det ej vill, voterar nej vinner nej, kommer icke någon sådan flyttning af de för Contoirén bestämda utlåningssummof att ega rumdj I fråga om stället för det södra DåneConij foirets förläggande,* har Hedervärda BondeStåndet ensamt, beslutit, att detta Contoir borde inrättas uti Staden Christianstad; hvaremot Utskot* tets förslag i denne del blifvit, genom de öfrige T ren ne Ståndens sammanstämmande yttranden godkändt, och hvilka Således komma att gälla såsom Dikets Ständers Beslut. Af de särskilde Beglementariske föreskrift terne för DåneContoiren, äro ltsta och a;dra §. af alU Fyra RiksStånden bifallne. Vid 3:dje §., som med de af Utskottet i sednare Betänkandet tillstyrkte förändringar blifvit af yällofl. BorgareStpndet och Hedervärd» Hanen'Utskottets Belanlanthh. 3®f BondeSf ander, till alla delar gillad, förekommer,' i fråga orri Directionens organisation, att HögloS. Blåder skåpet och Adeln, beslutat , det ”BancoFullmägtige skola tillsätta
Om Spanmäls-OiroLtion rätt calculerar, skulle det wara en möjlighet at den funne sit interesse uti at aldeles icke bränna. Jag anhäller derföre, at fa weka, huru del stall sörhällas, i fall Spaumäls-OircAioiisii skulle inställa Bränningen, om den i alla fall wore förpligtad at betala, och om icke, hwar fyllnaden i Bewillnings-Summan stall tagas. Herr iliam, ?ekr. Det naturligaste swaret pä dessa frågor, är, at det dä ätergär til hwad det borde wara, at Städernes Jnnewänare fa bäve bränna och betala afgiften. Herr krjnt^scklölä, ?aul. Som jag upgifwir det nu föreslagna sattet at fylla bristen i Bränwins-Bewillningen, anser jag mig afwen stylvig ar upgifwa min at afgiften skulle kunna utgä. Jag har calculerm, ar 800,000 Kannor skulle ifrän Landet til Stockholm kunna införas. Dä dertil lägges en tillverkning af 400,000 Kannor pä Krono-Brännerierne, är likwäl icke Stadens behof upfyldt, och om Sommaren, dä pä Landet intet Branwin tillverkas, blifwer det nödwändigr brist pä Bränwin. vireÄionen kan sälrdes icke sakna afsättning pä sin tillverkning, och mäste således derpä winna. Nar Dertil lägges winsten af cUstillermZen, kan man wara säker pä, at vircÄionsn kg» erlägga den päraknade Summan. Grefwe Den zv Mars. -4Zr Grefwe Oe la Qarclie, Irrcob. Hela Bränwins-Skatten för bäve Stockholm och Göthe» borg utgör ej mer an 19,000 R:d. När Span» mäls-vireÄion j vesta bagge Städer fär förbränna ZO,ooo Tunnor, kan den wisserligen påräkna en betydlig winst.
Skrifvelsej IV.o 2J7. 649 göielse derom, med föreläggande för en hvar, som någon så beskaffad förbindelse af Banken innehafver, alt, vid förlust af all betalningsrätt, förbindelsen till inlösen uppvisa i Banken, inom Två år från kungörelsens dato; börande densamma två gånger under hvartdera af dessa tvenne år från predikstolarne uppläsas. 19 §. Directionen vare skyldig så väl att, efter hvarje qvarlals slut, till Kongl. Maj:i insända en öfversigt af Bankens ställning, som ock att hålla Bankens räkenskaper och handlingar tillgängliga för den undersökning, som Kongl. Maj.t möjligen kan finna för godt låta anställa, likväl utan att enskildes förhållanden till Banken dervid få för allmänheten yppas, 20 §. Har Banken i ett eller annat afseende afvikit från de föreskrifter, som uti denna Lag äro gifne eller i fastställde Bolagsreglor öfverenskomne, ankom me på Kongl. Maj:t att, uppå derom skeende anmälan, genom föreläggande af vite i penningar eller, uti svårare fall, vid förlust af det till Bankrörelsens bedrifvande erhållna tillstånd, tillhålla Bank-Styrelsen att det felaktiga rätta. 21 §. I afseende på enskilde Banker, hvilka icke utgifva egne creditsedlar, galle hvad om Bolag i allmänhet uti Lag och Författningar nu är eller framdeles varder stadgadt. Der dylik Bank, på sätt i 1 § af denna Lag bestämdt blifvit, sökt och vunnit Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd till Baukrörelses bedrifvande, må de i 11 och 12 §§ bestämde förmåner sådan Bank jemväl tillgodokomma. Bih. till R. St. Förslag till lind. Skrifvelse, N.-o 208. Uppläst och godLändt hos Ridd. och Adeln den i3, Maj i845. Preste-.Ståndet den 23 Borgare-Ståndet den 23 Bonde-Slåndet den 24 — _ Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående upp häfvande af skyldighet för revisionssökande att i Idof-Hatten erlägga lösen för handlingarne i målet.
Ellen med ett småleende: ”Vi äro motståndare, du och jag, ty jag tänker endast på honom, hur hennes friskhet skall verka välgörande på honom, risken för henne tänker jag inte på. Och med dig är det tvärtom, du tänker endast på att du ville ha en raskare man åt henne och på hur vanskligt detta är.” Jag gick hit in för att nedskrifva min stämning. Den var den samma som förut. Endast att det framgick af allting, att han är en ärlig menniska, som gerna skulle vilja låta bli att ljuga. När jag satt mig vid skrifbordet såg jag honom och henne komma gående på gången derborta. Hon hade dukat kaffebordet under avenbokarne. Hon gick före, trött liknöjd, med ett hopplöst allvar på sitt unga ansigte. Det skar mig i hjertat. Efter kom han. Rocken hängde slapp som på en stake, armarne slängde löst vid hans sidor; hela figuren gaf intrycket af en pjaskig ödmjukhet, der han följde efter henne som en agad hund, som följer efter om han också skulle bli sparkad. Man tvingades af sjelfva deras utseende att göra jemförelser. Åh, det var bra ojemnt spel! – Denna förstörda fysik, och så hennes sundhet, denna utpinade hjerna och så en omedelbarhet som liknade en bördig trädesåker, der endast plogen behöfver sättas till. Var det inte en stöld och orättfärdighet de ville begå emot henne? Jag satt och skref på början af denhär redogörelsen, jag hade suttit här ganska länge för att samla mina tankar och intryck. Så smälde dörren upp, och jag såg mig om. Det var Karl. Ensam, – blek, svettig; uttröttad som efter en lång marsch. Sängen var utdragen men nyss bäddad, sval och snygg, ty Anna trodde icke att jag skulle kunna hålla mig uppe hela dagen, efter jag icke sofvit på natten. Karl tvekade ett ögonblick. Jag såg mig omkring. ”Jo, kom.” Han steg in och stängde båda dörrarne efter sig med den vanliga knycken och den vanliga smällen. Vi voro ensamma. Jag satt qvar på min plats, räckte honom handen och sade god morgon.
I sammanhang härmed hafva Rikets Ständer till behandling förehaft åtskilliga hos Rikets Ständer gjorda framställningar att hela den personliga skyddsafgiften måtte användas till folkundervisningens befrämjande och utveckling. Sedan vid 1844—1845 årens riksdag Rikets Ständer, i sammanhang med den personliga skyddsafgiftens nedsättning till hälften, beslutat, att ett den andra hälften af nämnda afgift motsvarande belopp skulle till folkundervisningens befrämjande direkte till församlingarne utgå, hafva vid flera af de följande riksmötena framställningar inom de särskilda Riks-Ståuden blifvit gjorda om anvisande af jemväl den återstående skyddsafgiften för berörda ändamål. Dessa framställningar hafva hittills icke vunnit Rikets Ständers bifall och skälet dertill torde hufvudsakligen vara att söka i den åsigt, att på vederbörande kommuner visserligen borde ankomma att med egna medel tillvägabringa en tidsenlig utveckling af folkskolorna, men att angeläget vore, det Staten förblefvc i tillfälle ej allenast att genom direkta bidrag och genom bestämmande af vissa vilkor för dessa bidrags åtnjutande verka till folkskoleväsendets lyftning i allmänhet och dymedelst göra dess gagnande inflytande för den stora allmänheten åskådligt, utan äfven att föreskrifva grunderna för folkskolans organisation och öfver dess verksamhet utöfva noggrann kontroll. Under nuvarande förhållanden, då dels folkskolans väsendtligt ordnande bör kunna anses hafva försiggått och organisationen till och med vunnit en viss stadga, dels ock de särskilda landtkommunerna i landstingen fått cn sammanhållningspunkt, som särskildt för skolväsendet bör kunna blifva af stort gagn, torde det med skål kunna ifrågasättas, huruvida icke tidpunkten må anses vara inne, att, åtminstone till hufvudsaklig del, befria Staten från den direkta omvårdnad om folkskoleväsendet, som hittills funnits nödig.
Hr Dalman bör göra Utsk. den rättvisa att tro, det hvarje ledamot handlar efter sin egen åsigt, lika som jag bandlat efter min. Hvad åter angår Hr Dalmans vidrörande af denna åsigt i en sådan acqeption deraf, hvarifrån Hr Dalman kunnat leda sig till förundran deröfver, att förbiseende af Konungens prerqgatiyer kan blifva föremål för Representationens beifrande, får jag förklara, att jag icke kan blifva den, som vill tillstädja, att Konungamagten inom vårt samhälle må i någon mån inskränkas, och jag ser icke, lika med Hr Dalman, Representationen och Konungamagten såsom i fiendtlig ställning emot hvarandra, utan är, i min öfvertygelse, enighet pch förtroende hvad som ömsesidigt städse bör råda, och då är det för Representationen af lika vigt att beifra ett förbiseende af de K. prerogativerna , som Representationens egna eller la - Den i December. garnas bud. Grundlagarna bestämma bogge Statsmagternas prerogativer; förbiseende af lagarnas bud är förbjudet och påföljdens genom lagen bestämd. Hvad särskildt denna fråga vidkommer, har Hr Lagerhjelm och Frih. Boye visat, att nya förslag till grundlagsförändringar icke må i Stånden väckas. Stånden kunna icke besluta öfver andra frågor än dem, hvilka inkomma från Utsk.; och Constit.Utsk. har icke skyldighet att framställa andra förslag, än dem det sjelf fin-, ner nyttiga. Om BorgareSt. enskildt remitterar förslag till Utsk., kunna de der icke upptagas. Så har ock nu skett. Motionären har ägt rätt att enskildt vända sig lill Utsk. och utbekomma Utskls utlåt, till tryck; men dermed allt. Frågan, mina Hrr, är af högsta vigt. Sannt är, att det inträffat, att Utsk. föreslagit votering om en fråga, på samma sätt väckt som den nu omtvistade; men denna voteringspropos. var olaglig, och jag har deremot afgifvit min protest, ty frågan Qm 3:ne års mellantid emellan riksdagarna var förut i Utsk. afslagen eller förkastad.
Eldigt Kongl. Maj:ls förnyade Kådiga Stadgar för Academien af den 28' Augusti 1841» än hennes bestämmelse ”alt» efter erfarenhetens och vetenskapernas anvis”ringar inhemta och sprida kännedom om alla för Landtbrukare i allmänhet gagneliga rön och uppfinningar» samt att såmedelst» äfvensom genom ”egna efterd örnen och» efter befintliga tillgångar lämpade, belöningars utdelning, verka till Landlbrukets med dertill hörande näringsgrenars förkofran. Med hänsigt till skiJjagligheten af de ämnen» sorn sålunda utgöra föremål för Academiens verksamhet, och på det hvart och ett af dem må kunna förberedande behandlas af män, som deråt företrädesvis egnat sin uppmärksamhet, äro Academiens arbetande ledamöter fördelade å Sex: Afckelningar» nemligen i l:o Landlbruks-afdelningen, för det egentliga landtbruket, såsom odlingen af sädesarter, foderväxter och andra jordbruks-alster» äfvensom husdjurens skötsel och. racefönidling;, 2:o Skogsoch trädgårds-afdelningen, för skogshushållning och träd gårdsskötsel; 3:a Hushållningsoch Slöjd-afdelningcn för förädling, förvarande och användande af alla de jordalster» som utgöra föremål för Landlmanna-näringar; 4:o Mechauiska afdelningen, för byggnader, redskap och hägnader, med de flera mechaniska inrättningar, hvilka luna till en väl ordnad landthushållning; 5:o Vetenskaps-afdelningen, för meddelande af upplysningar och råd, hemtade från chemi, fysik, naturalhistoria m, m.;, och Staltsamt Allm. Besvärsoch Ekon -Utskottens Utlåtande., AT:o 30. 6:0 Stalistika afdelningen» för samlande och o nina ncle af undervall elser om hvarje landsorts naturförhållanden och industriella tillstånd, med hänsigt till landi hushållningen. Genom ett efter denna plan lämpadt arbetssätt, bör Landtbruks-Aeademien, eller Utskottens tanka, kunna till alta delar uppfylla omlörmäi<le sin bestämmelse
Hr L. blef i stället en förstärkning för den komiska operans heroer och härutinnan kan man om honom hysa grundade förhoppningar *. Hr Hagman är en ny sångare, vid hvilkens framträdande vi i ovanlig grad fäst oss, allt sedan hr H. allraförst tillvann sig vår uppmärksamhet på Nya Teatern i operetten Nanon. Vi påpekade redan då hvilken framtid kunde ligga i » detta ovanliga röstmateriel, hjeltetenor ». Med ledsnad funno vi sedan att hr H fastnat för Yasateatern, hvars musik är af allt annat än uppfostrande art för en ung röst. Icke ogerna sågo vi derför att hr H. slet sig derifrån — det må nu ha skett litet grand burdus — och började studera litet ordentligare. Att dessa 6tudier ej varat längre än ett par tre månader, förmärktes nog vid Masaniello * Se » Ur Dagens Krönika » — Januari,debuten och likväl kunna vi ej annat än stämpla detta första försök som i mer än vanlig grad löftesrikt. Hr Hagmans tenor är af det slag, som vi i föregående revy hade tillfälle i förbifarten antyda, det dramatiska, mörka, starka. Här i Norden är denna dunkla tenortimber så ovanlig att man bör skynda taga vara härpå, För partier af stark dramatisk aftattning äro dylika stämmor ovärderliga. Det gäller nu för den som fått ett dylikt instrument att låta utbilda det till det mest gifvande, det bästa möjliga. Höjd-registret är i slika röster en Tarpejisk klippa. Det gäller att med bröströst söka komma så högt som möjligt och då falsett måste anlitas fa denna så somber och manlig som möjligt d. v. s. motsatsen mot de lyriska tenorernas vekliga sopraniserande. När derför en recensent tyckt sig förmärka hos hr H. ett visst » Odmanniserande », la voix blanche, öppen och minskande volymen, måste hr H. göras uppmärksam på att detta alldeles strider mot hans röstkaraktär och om han någon gång använder detsamma, måste detta manér begagnas med stort konstnärligt förstånd, för ingen del neddragas att kokettera med inför en omdömeslös damepublik.