Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bruncronas enka och ogifta döttrar; 3:o om dito dito åt Förvaltaren vid Nyköpings kronomagasin G. Meurk; 4:o om dito dito åt Chefen för Telegrafverket i riket General-löjtnanten C. Akrell; 5:o. Om förkortande af den tid hvarå Kronans egendomar utarrenderas, tillika med deraf föranledda yttranden; (5:o Om försäljning till skatte af de Danviks hospital tillhöriga, med ständig städja och besittningsrätt på innehafvaren upplåtne, hemman och lägenheter; 7:o Om anslag af kronotionde till en proste-tunna för Singö församling inom Närdinghundra kontrakt af Upsala stift; 8:o Om dito dito till fyllnad af bristande proste-tunnor inom Olands och Frösåkers kontrakt af Upsala stift; 9:o Om beviljande af anslag för iståndsättande och förändring af läroverksbyggnaden i Carlstad; 10:o Om Arjeplougs skolebords upplåtande till boställe åt Skolmästaren derstädes; H:o Om pension (rån allmänna Indragnings-slaten åt Adjunkten vid Skara högre elementar-läroverk, Magister J. Om anslag för inrättande af bildningsanstalter för Lärare vid elementarläroverken; samt Kongl. Maj.ts nådiga Skrivelser: l:o Angående låneunderstöd för anläggning af en jernväg förbi Hedens forssar i Luleå eif; 2:o I fråga om löneförhöjning för år 1857, åt de vid storskiftesverket i Stora Kopparbergs län samt afvittringen i Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län anställde Landtmätare; 3:o Med uppgifter i fråga om de i riket befintliga pedagogierna; och 4:o Med öfverlemnande af uppgifter rörande de af kommuner och enskilda personer till Lärare vid rikets elementar-läroverk gjorda donationer. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades vid nu skedd föredragning Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, med förslag till ordnande af Biskoparnes löne-inkomster. S. D. Föredrogs ett från Vällofliga Borgare-Ståndet ankommet protokollsutdrag N:o 118, af innehåll att bemälda
Ständer ansett bötesstraff icke vara fullbordadt genom den nedsättning af böter, som göres i ändamål af ändringssokande, och således det förnyande af brottet, som sker efter sådan nedsättning, men förr än slutligt utslag fallit, icke medföra serskildt, äo mindre förhöjd t ansvar; hvadan deposition af böter icke kan betraktas såsom verkställighet af straff, och således ej heller verka till ifrågavarande förhöjning i straffet för ett sedermeia begånget brott. Hvad åter angår den senare frågan, eller om böters utkräfvande efter förbrytarens död, hafva Rikets Ständer, på den grund, att desse ostridigt utgöra straff, och att bestraffningens ändamål icke kan uppfyllas genom en verkställighelsåtgärd, sora sker efter förbrytarens död, ansett böter icke Jjöra utur den sakfälldes sterbhus utsökas. Expedilions-Utskotlets Förslag till und. Skrifvelse N:o hoj. 3i I öfverensstämmelse med dessa åsigter, och då Rikets Ständer funnit vissa bestämda föreskrifter i berörde ämnen vara behöfliga, till befrämjande af enbet i lagskipningen, hafva Rikets Ständer skolat hos E. K. M. i underd. hemställa, om utfärdande af en Författning, hvarigenom stadgas: i:o Då den, hvilken för öfverträdelse, hvarå peuningeböter följa, med undantag likväl af olofligt tillgrepp, derom serskildt stadgadt är, blifvit tilltalad och af ågången kallelse till Domstol erhållit behörig del, derefter ånyo begår enahanda förbrytelse, förr, än ansvaret för den förra är undergånget, bör på nytt samma ansvar för senare förbrytelsen ådömas; 2:0 Den svårare bestraffning, Lagen för återfall i vissa brott utsätter, skall icke ådömas för förnyad förbrytelse, som begås medan förra målet ankommer på Domarens pröfning, om än de deri ådömde böter blifvit för talans fullföljd nedsatte, utan först då ega rum, när, på sätt Kongl.
Jag önskade väl också att det vore större, till och med Två millioner; men det är ett skäl mera att genom spannemålens uppköp i goda år och utdelning i missväxtår, söka nedsätta spannemålsprisen under den sednare tiden. En million till uppköp i goda år skaffar mera säd, än i i missväxtår. För öfrigt skall jifven jordens värde snarare bibehållas genom lättare afsättning; och det torde vara angeläget att upprätthålla detta värde äfven för publika lån , isynnerhet ur Banken och RiksgäldsContoret. Sedan jag sålunda framställt de hufvudsakligaste skäl, som tala för Creditivets användande till spannemåls uppköp i bördiga år, får jag, i afseende på den yttrade farhågan för en ny Magazinslnrättning, in - IOS Den i5 Mavs f. m. stämma i Grefve Björnstjernas yttrande derom. Jag liar i Frankrike sett de af honom omtaldte enkla medlen, de så kallade Silos, att förvara säd; och jag har ännu hvete qvar, som der varit sålunda förvaradt i g år och bibehållit sig fullkomligt godt. Det är val sann t, att tre Stånd fattat det beslut i frågan, som Utskotten i Betänkandet tillstyrkt; men det är ej i strid med hvad jag föreslagit om Creditivets användande i goda år till inköp af spannemål, fast undsättningen dermed ej skall vidtaga förr än vid inträffad missväxt. Jag vågar derföre till Ridderskapet och Adeln hemställa, att Betänkandet må antagas med det tillägg, att Rikets Ständer till Kongl. Majit öfverlemna att bestämma sättet och tiden för Creditivets användande till spannemåls anskaffande; i hvilket beslut de öfrige RiksStånden torde inbjudas att sig förena. Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition härå. Herr Tham, Wollrath: Sedan det vid denna Riksdag blifvit ett vidtaget bruk att söka upprifva Rikets Ständers redan fattade beslut, det vill säga Tre Stånds beslut i ekonomiska frågor, nödsakas jag upptaga tiden med att försvara det, som i förevarande sak är af trenne Stånd fattadt.
Ständers vid sistförilutna riksmöte öfverlemnade förslag lill ny Inteckningslag. »Från hvad Lagberedningens förslag i 18'—2S af 9 Kap. Jordabalken inne håller, är förevarande förslag afvikande derutinnan, alt l:o detsamma ej innefattar det i Lagberedningens förslag förekommande stadgande, att hvad af de intecknade fastigheterne hos gäldenären eller någon, som i hans ställe bör svara för gälden, kan linnas qvar och ej är med serskild inteck ning belastad t, skall först gå i betalning, och endast, i händelse fordringen ej kan derutur fullt utgå, återstoden falla öfriga fastigheterna till last efter stadgade fördelningsgrunder. 2:o Lagberedningens förslag bjuder, att, derest för det år, då inteckningen sökes, någon uppskattning ej finnes, hvarefter bevillning för de intecknade fastigheterna utgöres, den så beskaffade uppskattning, som näst dessförinnan gällande var, bör läggas till grund för ansvarighelsförhållandet fastigheterne emellan, då ifrågavarande förslag deremot i nämnde fall antager den uppskattning, som näst derefter sker, och <5:o Lagberedningen, men icke förslaget upplager det stadgande, alt, om någon af de fastigheter, som äro belastade med serskilda inteckningar, lemnar öfverskott, sedan dess ansvarighetsbelopp af odelade fordringen jemte det, hvarföre samma fastighet kan serskildt vara intecknad, blifvit guldet, och brist deremot uppstår för serskild inteckning i annan fastighet, öfverskottet skall användas till fyllnad af bristen, under vilkor, Lagberedningens förslag i 22 g 3 mom. närmare utvisar. Då det är rättsenligt och billigt, att den, som gjort den intecknåde gälden, till dess betalning lemnar don del af intecknade fastigheterna, hvaraf lian ännu är innehafvare, förr än andra, som sedermera blifvit egare af öfriga fastigheterna, sättas i nödvändighet att dertill upplåta sin egendom: då det i förslaget gjorda antagandet, alt för visst fall såsom beräkningsgrund anse den uppskattning till bevillning, som Kongl. Maj-.ts Nåd.
Upplästes Preste-Ståndets Protocolls-Utdrag af deo 18 dsnncs innehållande,att Preste» 3é4 Dm 2? April. Ståndet bifallit Stats-Utskottets förnyade Utlåtande, angående Wadstena Kloster-Kyrkas upplåtande på vissa vilkor åt Wadstena Stads samt dermed förenade S:t Pehrs Lands-Församlingar; likväl med den modification , att den af Utskottet omförmälde Summa af omkring 5000 R:dr Banco nu må till utbetalning anvisas, sarnt att till Kongl. Maj:ts Nådiga åtgärd må öfverlemnas, att låta upprätta det Contract med Församlingarne, om Kyrkans iståndsättande och framtida underhållande, som Kongl. Majit i Nåder kunde pröfva nödigt för Rikets säkerhet om verkställigheten deraf; uti hvilket beslut de öfrige Riks-Stånden blifvit inbjudne att sig med Preste-Ståndet förena. Herr GrefvenJ och Landt Marskalken hemställde, om icke, enär Ridderskapet och Adeln redan den 23 dennes gillat Stats-Utskottets i. frågavarande Betänkande, Ridderskapet och Adeln behagade vid dess sålunda fattade Beslut förblifva; hvilket bifölls. Föredrogs Borgare - Ståndets ProtocollsUtdriig af den 23 dennes, innefattande Ståndets Beslut att hos Constitutions-Utskottet framställa den önskan, att Utskottet måtte låta till trycket befordra *å v5l de derstädes håilne Protocoll som Handlingarne uti det till Utskottet remitterade Anmärknings-mål, rörande de genom Föredraganden af Commando-Ärenden för Arméen utfärdade General-Ordres om vil - Den 2? April» 36? koren för approberande af Recruter vid sådane Regementen där Rotehållare ej samfält ingått beting om Soldat-Beklädnaden ; uti hvilket beslut de öfrige Riks-Stånden blifvit inbjudne att sig med Borgare-Ståndet förena.
Då en vanlig s. k. » bondhöna » i allmänhet värper 70 ä 80, någongång 100 ägg på året, är det ej svårt, att med ofvan anförda skötsel få en sådan att lägga ända till 150 ägg på samma tid. Dock utöfva race och därmed följande egenskaper ett stort inflytande på produktionsförmågan. Dét finnes en sådan mångfald af racer inom hönssläktet, att det skulle vara alltför vidlyftigt att bär uppräkna dem. Jag vill därför endast omnämna en, som jag funnit motsvara alla fordringar på goda värphöns, nämligen » Svarta Minorka ». D e äro härdiga, vackra och lifiiga höns, svarta, såsom namnet angifver, med en enkel stor kam, som vanligen ligger ned åt ena eller andra sidan. LiBigheten hos en höna är ett säkert tecken till god äggläggare, ty ingen må inbilla sig att en höna, som en stor del af dagen står och solar sig eller ligger och myllar sig i sanden är bra som äggproducent. » Svarta Minorka » lägga omkring 200 ägg årligen, oeh man kan då lätt räkna ut, huru mycket mera skäl det är att hafva sådana, än t. ex. vanliga höns, om äfven dessa skulle göra sitt bästa och lägga 150, då födan i båda fall är densamma. Det är en skilnad af 50 ägg pr höna och på en » hjord » af 50 stycken 2500 ägg årligen, som man utan någon ökning i underhållet far gratis genom att skafiä sig goda racehöns. En olägenhet hafva dock dessa höns — om man får kalla det för olägenhet — de vilja nämligen ej » rufva » eller » ligga ». Man måste därför, om man själf vill uppdraga sin stam, äfven hålla några andra, vare sig vanliga eller racehöns för liggning. Nu några ord om kycklingarnes skötsel m. m. Det är en gammal sed, som hvarje husmoder nog hört, att man bör lägga en höna på udda antal ägg, vanligen 11 ä 13 stycken. Hvarifrån denna sed härleder sig är omöjligt att säga, men att den nästan alltid följes, det är säkert. Agg, som äro afsedda för liggning, få naturligtvis ej vara för gamla, cirka 6 ä 8 dagar högst för att vara fullkomligt säkra.
Operans decorationer och andra effecter begagnas, blifva nedrifne, och att Kongl. Operahuset på östra sidan erhåller en passande tillbyggnad; hvarom jemväl underdånig framställning hos Eder Kongl. Majrt nyligen af mig blifvit gjord. Flere byggnadsföretag af betydenhet hafva ock af enskilde personer blifvit utförde, bland hvilka utmärka sig för storlek och prydlighet så väl Bagaren Pielils hus vid Drottninggatan, som den af nu mera aflidne Sockerbruks-Idkaren Dybeck började och af hans Arfvingar fortsatte Byggnad vid Brunkebergs Torg, der för öfrigt de tillgränsande gamla trådbusen allt mer och mer nedrifvas, och med byggnader af sten ersättas. — Enligt de ifrån Stadens PolitieEmbetsoch Byggnings-Collegium meddeldte Tillstånds-Resolutioner, hafva ifrån 1827 års början till i832 års slut, i enskilde personers Egendomar inom Hufvudstaden, löp nya byggnader blifvit uppförde och 253 undergått större reparationer; hvarförutan mångå byggnader, och deribland H. K. H. Prins Carls Palais och Kongl. Operahuset, till det yttre blifvit reparerade och vunnit ett prydligare utseende. I allmänhet sakna likväl byggnaderne i Hufvudstaden en smakfull Architecture, serdeles flere af dem, som i sednare tider blifvit uppförde; och önskligt vore, att ändring deri kunde åstadkomma, så alt nya byggnader åtminstone erhålla vackrare proportioner och några ornamenter. Sådant är också afsedt i det förslag lill en ny Byggnans-Ordning, som nu är under utarbetande, för att i underdånighet Eder Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning underställas. De betydliga nybyggnaderna oaktadt, bibehåller sig likväl egendomsvärdet högt och hyrorna fortfara att vara stegrade; hvartill, jemte ökad lyx af boningsrum, mycket torde bidraga trädhusens, genom ersättningar af Rrandförsäkrings-Verket uppmuntrade, nedrifning, derigenom sannolikt i sednare åren försvunnit boningsrum för ett större antal menniskor, än det, som bebor de i stället nybyggda stenhusen.
Med anledning häraf, och enligt Banco-Discont-Directionens derom gjorda hemställan, anser Utskottet sig böra tillstyrka, att fall afskrifning må af Rikets Ständer beviljas, ej mindre för de i a:dra och 3;dje punk terne om för mälda 3 2 stycken låns återstående belopp, med tillsammans R:dr 18,946: 3i. 6., än äfven för de i /fide och 5:te punkterne omnämnda öfverräntor, tillsammans utgörande 13,079: 8‘. 11.,. samt att de i r:sta punkten upptagna i8; stycken lån må från capital-räkningen afföras och å Balans-Extractet för inom linien förda lån upptagas med tillhopa 5,671 R:dr »2 sk..; dock under samma uttryckliga förbehåll, som förut egt rum vid låns förande inom linien, att ombudsmännen åt dessa lån lemna en fortsatt noggrann uppmärksamhet, samt att hvad å dem möjligen kan indrifvas kommer alt för hvarje år tilläggas den vinst-summa, som bör af Discont-Verket till Banken afiemnas. Då från 1839 års vinst-summa . R:dr 265,568: 1. 5-, afdrages beloppet af de till förande inom linien föreslagna lån, med . . . . . - , 5,671: 12.— blifver 1839 års behållning - . - . R:dr 259,896: 3y. 5. hvaraf, enligt Utskottets, under N:o 66 afgifne,. af Rikets Höglofl. Ständer bifallne, memorial, halfva beloppet genast efter det Discont-Directio nen om Revisionens afslutande från Utskottet erhållit underrättelse, och den andra hälften i 4 serskilda poster till lika belopp under hvardera af de från oell med innevarande månads början återstående månaderne af året från Banco-Discontens räkning i Depositions-Afdelningen till Bankens disposition ingår.
Stats-Utstottets, förledne gärdag pä bordet sagde memorial om befrielse för Tackjerns Bergslagerne för io:de tackjerns afgiftens erläggande, företogs till afgörande. Arv bla iskon lkö III, Oottlok: Högloft. Scats U^^kor^et6 tillstyrkande, det Tackiernsidkare hädanefler stulle tillatas, att utan auction sä lösa deras tionde jern efter der pris, som af Kongl. Kammaroch Bergs-Collegierne samt Kongl. Stats Conloiret ärligen utsattes, befarar jag icke utan anledning, kunna medföra förlust för Kongl. Majit och Kronan, äfwen som flera swarigheter i den för bruksägare nödige tillgäng pä tackjern, för deras smiden. Hittills hafwa bemätte Kongl. Collegicr och Stats-Contoir, i anledning af de frän wcderbörande ingängne underrättelser om de allmänna tackjerns prisen, Den 18 Iulii. prisen, endast utsatt den summa hvarunder ett skeppund, i den ena och andra bergslagen icke sick säljas. Wid de pä Kronans tionde jern Utchste auctioner, säkre, akt concurreneen as köpare stull" upprifva prisen sä högt derutöfwer, som hwarje jernsorls godhet och consuncturen i a^n inher, kunde medgifva. Efter i frägawarande förslag, blifwa Kongl. Collegierna och Stais-Conloiret satte i nödwändighet, att till bewakande af Kronans rakt och bästa, utsatta den högsta lösnings summan, hwartill, . Bergmästarnes upgifter om de i orterne 'varande priser, kiinira föranleda, B if-ver dä, som ofiast torde inträffa, lösnings priset satt högre, än jernes man och man emellan betalas, sä iniöses icke Kronans jern af tionde gifwarena, Utan osäldl!ig« ger Kronan till last. Bstfwer priset äter lägre, än de allmänna äro, sä löses det as tionde gifwarye och Kronan förlorar hivad det derutöfwer bort gälla.
Ständers vid sedVerkställighet naste Riksdag fattade beslut, hvarigenom, med efterskänkande af det °{n ^SfvatiU förskott, 1000 R:dr Banko, Gravören J. E. Åkerberg af Banken reGravörenÅkcrdan uppburit, han berättigats att behålla de gravyr-machiner, som herg' för Bankens räkning blifvit hos honom med qvarstad belagde, och att såsom gåfva undfå ett belopp af 1000 R:dr samma mynt, hvilka skulle af Bankens medel utgifvas till Åkerberg personligen och sålunda icke finge af hans borgenärer uppbäras, hafva Fullmäktige ej mindre förständigat Bankens Fiskals-Embete, att ofördröjligen föranstalta om återgång af ofvanberörde qvarstad samt om återkallande af de ersättningsanspråk, som i Åkerbergs konkurs blifvit af FiskalsEmbetet framställda, än äfven utanordnat det såsom gåfva, Åkerberg tillerkända belopp, 1000 R:dr Banko, hvilket är vordet lill Åkerberg utbelaldt i den ordning, Rikets Ständer föreskrifvit. 34 Mell, rörande efterapning eller för fa Iskning af Bankens sedlar. Invexling i Landsorterna af försHtna Bankosedlar. §. 39. Af mål rörande efterapning eller förfalskning af Bankens sedlar samt utprångling af så beskaffade falska sedlar, voro den 1 November 1847 på vederbörande Hof-Rälters pröfning beroende . 10. sedermera bafva tillkommit 21. utaf hvilka blifvit afdömde ' 28. och återslå således oafgjorda .3. Antalet af de under tilltal ställde personer i ofvannämnde mål bar uppgått till 63. utaf hvilka blifvit sakfällde . 25. samt från ansvar frikände 34. varande således ännu tilltalade 4. §. 40.
St:s vid sista riksdag uttryckta önskan, att apologistskolorna, de lägre skolorna och gymnasierna skulle sammanslås; och hvilken önskan K. M. i Sin nåd. propos. förklarat Sig vilja efterfölja, såsom grund vid den nya organisationen. Utsk:s förslag i den delen står således äfven i rak strid mot hvad K. M. till R. St. yttrat Sig hafva antagit såsom grund. Dessutom, såsom Hr Silfverstolpe näst före mig omnämnt, är detta förslag overkställbar! utan ytterligare anslag; ty det ifrågavande anslaget har K. M. äskat och R. St. lemnat, alldeles ej till några nya skolors inrättande, utan blott till förändring och förbättring af dem som redan finnas; och snarare till förminskande, än till förökande af deras antal. Jag anser således det här framställda vilkoret oljenligt, och anhåller att R. o. Ad. mätte detsamma afslå. Hr Bildt, Didrik Gillis: Då, i likhet med den föreg:de talaren, jag visserligen ock anser detta mom. vara ett af de aldra vigtigaste af dem som här förekomma; så kan jag likväl ej dela den 342 Den 29 Juni. värde talarens åsigt om dess farliga beskaffenhet och serdeles otjenlighet. Jag tror tvertom, att det så vidt beprisade latinet, hvars studium man påstår oersättligt för grundläggandet af goda studier, ganska lätt kan ersättas genom studium af andra lika grundliga, men mera praktiska, ämnen, som äro medborgaren i allmänhet af mera nytta, såsom t. ex. Mathemafiken och andra af de praktiska vetenskaperna. Då ett sä stort anslag, som det förevar:de, af R. St. beviljats eller åtminstone kommer att af 2:ne Stånd beviljas; så är naturligtvis deras mening dervid, att barnen skola få en förbättrad undervisning, utan att derföre behöfva gå så lång tid i skolan som nu åtgår.
Proposition, JVi 47. 21 sker näst efter inteckningsansökningen, synes icke kunna med rättsbegrepp stå väl tillsamman, enär rättsförhållanden lära böra bestämmas efter hvad som finnes, då de uppkomma, men icke af något, som sedermera kan inträffa; vid hvilket förhållande, i händelse intecknad fastighet varder så styckad, att ansvarigheten för de serskilda delarne blifver tvistig, tvisten bör i laga ordning efter formlig värdering afdömas; och då hvad slutligen angår den 3:dje af ofvan anmärkte skiljaktigheter, förslaget bibehåller solidaritetsprincipen i så måtto, som hvarje af de för odelad fordran intecknade fastigheterna skall häfta icke allenast för bestämdt belopp af samma fordran, utan ock för den brist, hvartill någon af de öfriga ej lemnar tillgång; så alt den, som sedermera gifver försträckning mot serskild inteckning i en af dessa egendomar, ej kan med full visshet beräkna, om densamma lemnar säkerhet derför, ulan äfventyrar, att se denna minskad genom möjlig förändring i de andras värden, och således den ersättning för detta äfventyr, som Lagberedningen i ofvan anförde måtlo föreslagit, synes billig och desto mera antaglig, som innehafvaren af serskild inteckning eger grundad anledning att njuta företräde till betalning framför dem, som icke (ill gäldenärens egendom någon företrädesrätt innehafva; så ansågo sislbernälde två Justitie-Råd, att, vid ifrågasatt förändring af lagstiftningen i dessa ämnen, de af Lagberedningen föreslagna grunder borde, i stället för de uti förslaget antagna, företrädesvis följas. Ex protocollo, C. P. A. Hallbäck.' Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Departements-Arender, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 31 Januari 1851. ] närvaro af: Justitie-Stats-Ministern, Hans Excellens Herr Grefve Sparre. Stats Rådén: Fåhraeus, von Hohenhausen, Wallensteen, Gunther, Genberg, Gripenstedt, Justitie-Råden: Nordenstolpe, Qviding.
Inom de län, der hållskjuts finnes, kan naturligtvis intet tvifvel upstå, emedan alla icke priviligierade hemman der af ålder utgjort sin skjutsskyldighet; men inom de öfrige vill man låtsa tro att endast de till gästgifveriet’ eller reserv nu anslagne hemman äro underkastade detta onus. För att vederlägga detta, behöfver jag endast anföra B:B:iis 28 kap. 5 §, så lydande: »Nu tarfvas flera hästar än gästgifvaren sjelf eger hafva och hålla; thå skola nästa grannar honom till hjelp komma. Ar ther större farväg, än att skjutsen så kan uppehållas; lagge Häradsrätten thertill hållskjuts, efter som thet nödigt och skiäligt pröfvas och af Konungens Befallningshafvande gilladt varder» — samt Förklaringen af d. 11 December 1760, der åt K:s Befdnde inrymmes rättighet att anslå flere hemman af skjutsskyldig natur till ett reservlag, för hvilket skjutsningsbesväret blifver alltför tryckande. Härigenom tror jag mig hafva tydligt ådagalagt, att skjutsskyldighet åligger alla icke pri viligierade hemman, och det kan lätt hända att, genom rörelsens tillvext eller uptagandet af nya kommunikationer, såsom vägar, kanaler eller jernvägar, det hemman, som i dag endast till namnet känner skjutsningsbesväret, snart nog får utgöra denna skyldighet i verkligheten. Man har äfven anfört att den, som nu eger ett skjutsskyldigt hemman, har förvärfvat det för en jemförelsevis ringare summa; men i en tid, då trafiken tillväxer så betydligt och understundom tager sig nya vägar, är man på intet vis, såsom jag ofvan visat, tryggad mot denna bördas oförmodade påläggande eller tillvext, hvilket jag dessutom vill ännu tydligare ådagalägga genom ett exempel. En Fullmägtig af BondeSt. från Blekinge (jag minnes nu ej namnet) upgaf, att då han köpte sitt hemman, betalades 10 Edr för befrielsen från skjutsen; men att han nu måste betala 100 Edr, emedan rörelsen ökats på den väg, i hvars närhet han bodde.