Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Justitie-Ombudsmannen kunde ej heller inse, af hvilken anledning det befarades, att denne skulle vara mindre angelägen, än förre vexelinnehafvaren, alt emottaga den liqvid, som genom försäljningen af det utmätta godset funnes att tillgå, eller huruledes några medel skulle komma att inflyta, som för åsyftadt ändamål icke voro behöfliga, och förthy borde till ägaren återställas, då, för så vidt Förklarandernes ofvananförda yttrande om så beskaffade medel hade afseende på sådana, som förväntades inflyta för det hos vexelacceptanten till vexelns gäldande utmätta gods, bemälde acceptant genom vexelns godkännande måste anses hafva gjort sig förpligtad att utgifva den till inlösen deraf erforderliga summa, hvartill således de inflytande medlen vöre behöfliga, intilldess de blifvit för sitt ändamål använde. För dessa betänkligheter hade emedlertid fått vika den verkligen grundade och oafvisliga betänkligheten, att genom det klandrade domslutet en tredskande gäldenär befriades från betalningsskyldigheten, med uppoffring af en vexelinnehafvares på lag stödda rätt. Huru detta kunnat ske, såsom i förklaringen uppgåfves, utan förbiseende af !7 af dels parternas egenskap utaf vexelinnehafvare och vexelgäldenär, dels utaf skillnaden emellan vexel och annat fordringsbevis, dels ock slutligen utaf stadgandet uti 89 § Vexellagen, det återstode för Förklaranderne att närmare utveckla. Kongl.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att de i förevar, punkt uptagne frågor, hvaraf den första rörde beräkningen af tionde-tackjernsafgiften, den andra afsåg en af Utsk. föreslagen underd. skrifvelse tili K. M., och den tredje angick beräkningen af hammarskattsjernet, borde, enl. derom gjord begäran, blifva föremål för serskilda propos:r, samt att H. Ex. derföre nu först finge hemställa om R. o. Ad. bifölle Utsk:s beräkning af Tionde-tackjerns-afgiften. Denna propos. besvarades med starka ja, blandade med nej, hvarefter H. Ex. förklarade det han trott sig finna att ja varit öfvervägande. Frill. Stjernstedt, begärde votering. Upläsles till justering samt godkändes följande votens-propos. Den, som bifaller den af StatsUtsk. i dess utlåt. N:o 51 föreslagna beräkning af Tionde-tackjerns-afgiften, voterar: Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, anser R. o. Ad. de emot Utsk:s utlåt, i denna del gjorda anmärkn:r föranleda till återremiss. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit sålunda: Ja — 65. Nej — 33. Efter lillkännagifvande alt anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m., hemställde H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, vidare om R. o. Ad. bifölle Utsk:s uti förevar, punkt gjorda tillstyrkande rörande en underd. skrifvelse till K. M., och besvarades denna propos. med starka nej, blandade med ja; hvarpå 238 Den 8 Mars f. m. H. Ex. framslälde propos. tilt afslag å Utsk:s utlåt, i denna del, samt då härvid ropades starka ja, jemte några nej, förklarade det han trott sig finna att ja varit öfvervägande. Härvid begärdes votering, hvarpå följande förslag till voter:spropos. uplästes och godkändes:
Utskottet säger sig icke hafwa kunnat inhämta nödiga underrättelser. Detta will jag medgifwa, emedan Utskottet marit sysielsatt med wigtigare mender; men jyg hade likwäl trott, att man ägde samma wätz till Upplysningars erhållande ifrän f. d. Inrikes Ciwil» Den 23 Zebruarii, Expeditionen, som frän Justitia - Rewisionen, 9m jag fann det lämpligt, art upptaga RidderjkapetS och Adelns dyrbara tid med nägon öfwertäggning i detta ämne, och om jag ansäg min uppgift fordra witsord, stulle jag kunna förete de mast tillförlitliga bewis pq sanningen af hwad jag anfört, rörande de personer, hwilka enligt den antagna principen, jag ansett böra flyttas pä Indragnings - Staten ; men jag är tillfredsställd, dä jag efter förmåga begagnar ett tillfälle att bidraga till fattiga och lönlösa Kameraters wilkor, af hwilka flere, genom detta Utskottets förslag, kanske ett helt Decennium fä tjena Staten, utan lön. Sluteligen fär jag högtidligen förklara, att jag icke talat för min enskildta fördel. Jag har i detta fall icke behof deraf, och dä jag Nu icke yrkar någon widare pröfning af min förra, jag tror wäl grundade anmärkning, anhäller jag endast, att hwad jag nu anfört, mä i Ridderskåpets och Ljdelns Prytocoll fä inflyta. Grefwe Norner, Astolf 6öran. I anledning af hwad den wärde Ledamoten anmärkt, får jag den äran tillkännagifwa, att Stats-Utskottet hufwudfakeligen ej kunnat följa annat, än förledit ärs Stater, Äfwen fär jag nämna, akt Utskottet ej krytt sig behöfwa särskilt inom hwarje publikt Werk söka upgifrer, emedan det ansett Kongl. Maj:t tillhöra, att disponera om Lönernas tilldelning.
Du kan knappt tänka dig hvad det är för en njutning att tillhöra mig själf igen, att åter vara herre öfver mina egna tankar och att icke vara tvungen att par force hålla dem koncentrerade på ett enda ämne, som jag fick göra de sista veckorna.» Under vistelsen i Harz beklagade hon sig också ofta öfver det tvång hennes arbete ålade henne. Här hade omkring den gamle veteranen Weierstrass samlats en hel grupp af yngre matematici: Mittag-Leffler, italienaren Volterra, tyskarne Cantor, Schwartz, Hurwitz, Hettner med flera. Det fördes naturligtvis mycket intressanta samtal mellan alla dessa representanter för samma vetenskap, och Sonja grämde sig öfver att nödgas stänga in sig med sitt arbete i stället för att njuta af detta samlif samt var svartsjuk på de andra, som hade mera tid än hon att lyssna till de snillrika meddelanden, hvaraf den beundrade lärarens samtal voro uppfyllda. I september återkom hon till Stockholm, och under de nu återstående höstmånaderna lefde hon i ett tillstånd af öfverspänning, som sedan bröt hennes kraft för lång tid. Detta år, 1888, skulle som hon så länge hade förutsett bringa henne till höjden af lycka och framgång, men på samma gång bar det i sitt sköte de olyckor och sorger, som med det nya årets inbrott stormade in öfver henne. Då hon julafton 1888 vid franska vetenskapsakademiens högtidliga seance, i närvaro af många af samtidens mest berömda vetenskapsmän, personligen mottog det Bordinska priset, hvilket icke blott innebar den största vetenskapliga utmärkelse, som någonsin tillfallit en kvinna, utan äfven en af de största som någon man kunnat eftersträfva, var den man i hennes närhet, i hvars sällskap hon funnit den fullaste tillfredsställelse för allt hvad hennes själ törstade efter och hennes hjärta begärde. Hon ägde i detta ögonblick allt hvad hon någonsin drömt sig som lifvets lycka: det högsta erkännande för sitt snille och ett föremål för hela sin naturs hängifvenhet. Men hon var som prinsessan, i hvars vagga féerna hade lagt alla goda gåfvor, men hvilkas verkan alldeles neutraliserades af en enda afundsjuk fées olyckliga tillägg. Väl hade hon under sitt lif fått allt det hon önskade sig, men alltid på orätt tid eller under omständigheter, som förbittrade lyckan för henne.
Jag har icke deltagit i öfverläggningen om den sednaste punkten derföre att jag yttrat mig derom redan i förmiddags, och utgången, af hvad jag då begärde, nogsamt visat att Ståndet i detta fall synes hafva fattat sin mening på förhand. Men beträffande den punkt, som nu är under öfverläggning, vill jag, ehuru misströstande att något afseende. fästes på min anmärkn., likväl göra henne för dem som möjligen läsa våra prot. Jag hemställer då, hvarföre man här begagnat ordet £?? Det kunde hafva varit lämpligt i händelse Utsk:n ansett It, LU och Skit böra bibehållas och sålunda hafva ordet pund inne i alla dessa afdelningar. Men i annat fall, vet jag icke hvarföre man ej heldre begagnat ordet mark. Förut har Utsk:n antytt huruledes med It menas mark Vikt.-vigt. I dagligt tal ibland allmogen brukas nu ordet mark och man kommer förmodligen icke, äfven om Utsk:n föreslå något annat, att säga ett It, utan en mark smör eller fisk. När man nu icke vill och det med skäl inlägga nya begrepp under gamla ord, hvarföre bibehåller man icke då gamla begrepp under gamla ord. Mig synes att detta hade här varit riktigare både för brukets skull och derföre alt mark är kortare och lättare användbart, än U. Frih. Wrede: Till en början anhåller jag få nämna, att Gr. Mörner måtte hafva missförstått mitt yttrande, då jag sade att ordet ”ny” kunde bortfalla. Jag sade att i framtiden kommer detta ord troligen alt bortfalla, när det icke vidare kommer att beliöfvas, men jag har visserligen icke föreslagit att bortlägga epithetet ”ny”. För min del skall jag ganska gerna och med tacksamhet emottaga ett annat antagligt namn för denna' nya enhet, men då jag icke kunnat linna något sådant, så har jag måst nöja mig med det, som nu blifvit af Utskrn föreslaget, nemi. nyläst. Genom det tillagda ordet ”ny” har man sökt undanrödja all förblandning med den gamla skeppslästen och ordet nyläst har jag ansett uttrycka det enda bruk, som skulle komma att göras af denna enhet, nemi. för skeppsmätningar.
Att några insättningar för sednare halfåret icke egt rum härleder sig, såsom Eders Excellens täcktes erinra sig, af den förändring, som vidtagits i afseende å Konsuls-fondens förvaltning, sedan Kameral-chefs-beställningen inom Kongl. Utrikes-departementet blifvit mig nådigst anförtrodd. Med vederbörligt tillstånd hafva nemligen dels de löpande räkningarne med Herrar Michaelson & Benedicks redan år 1862 afslutats, på sätt desse Herrars ofvan åberopade löpande räkning, jemförd med mina jemväl ofvan aberopade reqvisitioner å aflöningsvexlar för deruti omnämnde Konsuls-fondens löntagare, utvisar, — och dels de behållningar i fondens tillgångar, som med säkerhet kunnat beräknas komma att uppstå, blifvit, såsom utaf den räkenskaperna för sednare halfåret 1862 bifogade tablå öfver Konsuls-fondens obligationsfond närmare inhemtas, successivt använda till inköp af lätt realisabla obligationer, löpande med minst 5 % ränta; hvilken högre ränteafkastning var för Konsuls-fonden så mycket förmånligare, som den 3 % ränta, Herrar Michaelson. Benedicks beräknade fonden tillgodo, alltid led betydlig afkortning genom de courtage-, provisions-, stämpeloch portoafgifter, för hvilka fonden debiterades. Till att upphöra med ifrågavarande insättningar hos ett handelshus af Norska statsverkets till Konsuls-fonden uti större och i oförändradt skick obrukbara vexlar ingående bidrag. fann jag ännu en anledning uti möjligheten att, utan fondens betungande med onödiga afgifter, på följande sätt begagna dessa vexlars belopp till fondens behof.
Utskits förslag, dervid svarades flere nej jemte några ja, och sedermera propos. på bifall till densamma med uteslutande af nyssberörde tillägg, då svaren utföllo med många ja och åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. S 17 enl. Utskits förslag. Tillkännagafs vara antagen af PresteStit och bifölls. § 18. Tillkännagafs vara godkänd af PresteStit. Gr. Sparre: Ett vilkor derför att sockennämnden skall in taga den ställning i kommunalt hänseende, som den bör intaga anser jag vara att ordfiden icke må, utan att derpå hafva förberedt, nämnden, utlysa stämman. I annat fall skall nemi. ett ärende kunna komma alldeles oförberedt fram, utan att hafva erhållit erforderlig utredning samt utan att de närv.de derom hafva den kännedom, som är, för fattande af ett nyttigt beslut, oundgänglig. Med ani. häraf hemställer jag att efter första meningens slutord »nödigt finner» måtte intagas ett tillägg, som eger nästan ordagrann likhet med de uti 2lista gin lista kap. af Hr Stolpes, Betänkit vidfogade, förslag förekommande ord samt är af följande lydelse: »rådföre sig dock med kommunalnämnden, på det ärendet förut, »må erhålla erforderlig beredning», Hr Hjärne: Det af Gr. Sparre nu föreslagna tillägg, —, hemtadt från Hr Stolpes förslag, hvilket går ut på ett sönderbry - 60 Den 3 Oktober e. m. tande af hela det af komiterade antagna förslag i ämnet, — anser jag, såsom till alla delar obehöfligt, icke böra af' E. o. Ad. bifallas. Gr. Sparre: Jag kan icke inse att det ligger något så att säga »sönderbrytande» deruti att man får ärenden så väl som möjligt behandlade. Detta är hvad jag med mitt nu föreslagne tillägg afsett; och då jag ofta varit vittne till »surpriser» af den art, hvarpå jag i mitt förra yttrande antydt, hemställer jag att mitt förslag i ämnet måtte bifallas. Efter härmed slutad öfverläggning, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder endast blifvit af Gr.
V. B. 2?.5. A. 325. N:o 33. öfver RiksdagsFullmägtigen från Östergöthlands Län Botvid Jonssons förslag till vissa föreskrifter i afser ( >35 ) ende på tiden, inom hvilken ransakning öfver häktad person borde företagas ni. m. Y. B. 225. A. 3a5. X. U. 397. XI. 112. XII. A. 107. LagUtskottets Memorialer, Betänknnden och Utlåtanden: JVro 34. öfver BiksdagsFullmägtigen från Stockholms Län Nils Insulins motion, angående meddelande af föreskrift, å hvars egor sjelfspillingar skola nedgräfvas. Y. B. 261. VI. A. 24. >— N:o 35. öfver Herr Grefve Otto August Cronhjelms samt Herr Wilhelm Fredrik Dalmans motioner, om rättighet alt å Fideicommiss-egendom upptaga lån, motsvarande en tredjedel af egendoms-värdet. N:o 36. i anledning af Herr Friherre Ludvig Boyes motion, om utfärdande af en lag rörande utländsk mans rätt att i Sverige sig nedsätta samt härstädes förvärfva naturalisation. V. B. 261. Yl. Å. Llo. X. U. 3q7. XI. 112. XII. A. 107. •— N:o 37. öfver Herr Friherre Lars Stjernstedts och BiksdagsFullmägtigen Herr S. I. Wijkmnns motioner, om borttagande af döds-stralfet för stöld ur bref, som ej äro under Post-inrättningens eller annan allmän vård. V. B. 262. Å. 42. XV. U. 248. A. 399. XVI. Ii. 142. — N:o 38. öfver Herr Prosten Doctor A. G. Elfström*; motion, att de i Kongl. Kungörelsen den 27 Augusti 1820 meddelade föreskrifter, angående vederbörandes åliggande att till Presterskapet aflemna förteckningar uppå personer, dömde eller ställde under framtiden för gröfre brott, äfven måtte till mindre brottmål utsträckas. VI.
Nto 4, i anledning af åtskilliga gjorda framställningar om anslag af Allmänna med del till vägars anläggande eller omläggning 3 Fröt, Utdrag den 24 April 182g. iqi N:o 5, i anledning af åtskilliga väckta frågor om anslag af Allmänna medel till vägars anläggande, förbättrande och indelande inom Vermland; N:o 6, i anledning af åtskilliga väckta frågor om anslag till Broars underhållande ; N:o 7, i anledning af gjord hemställan örn bidrag af allmänna medel till odlingsbara Kärrs och Mossars aftappning på Gottland'; Nio 9, i anledning af gjord hemställan1 bm en Bros uppförande på något afstånd från Qvicksunds färjeställe J och No 12» roe(l anledning af väckt fråga om granskning af alla de Författningar, som angå seglationen så väl i Rikets större' Insjöar sorn längs kusterne m. m. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:o 11, i anledning af Kongl. Majus till Rikets Ständer aflåtne Nådiga Skrifvelse om befrielse för’ Tynderö Socken i Vester-Norrlands Län att deltaga i Ordinarie Rotering. S. X). Vid förnyad föredragning af Stats-Ut-j skottets Betänkande, N:o 96, i afseende pa 109 Viol Utdrag den 94 April 1829. åtskilliga »ti RiksgSlds-Cnntoirets räkenskaper bal nceraile fordringar och tillgångar , fann Bonde Siandet för godt att bifalla forsta och a dra punkterna af Betänkandet; hvaremot, pa grund af gjorda anmärkningar, den del af samma Betänkande, som rörer de på Creditivet för Kongl. Convoy-Commissariatet lyftade 155,533 Rtdr j6 sk., blat till Utskottet återremitterad. S. D. Upplästes och lades till Handlingarna Constitutions-Utskottet» Memorial, N:o ao, rörande Herr C.
Och tror du inte, att ditt tvifvel är kusin eller syssling till min lifsleda? Allt det der räknar jag som hin håles anhang. Nej, en frisk blick på lifvet! Och ingen klemighet! Du säger ju sjelf: ingenting är så mörkt, att det ej också har sin ljusa sida. Lifvet bjuder aldrig på oblandadt godt, men inte heller på något absolut ondt; ingen fullkomlig skönhet och intet fult utan sitt mildrande drag. Nu kan det kanske synas dig så hjertans dumt, allt det jag säger; ty för det första anser man alla menniskor för dumma, när man har spleen; och för det andra vet du allt hvad jag sagt precist lika bra som jag. Det återstår mig således ingenting annat än att med en viss bondhumor erkänna, att det är dumt, så riktigt stolligt och tokigt, men – det gamla skälet: det är så roligt att prata med visst folk! Jag känner mig så obekymrad hvart det bär, bara drifver med strömmen af min egen tankegång; lefver i brefvet och ögonblicket, vill inte tänka på sjukdom och förläggare. Det får bära eller brista, så rasande mycket är väl inte lifvet värdt när allt går omkring, men det är ändå värdt, att man tar sig ett nappatag med det. Hvem vet om det är så inveckladt som hyperfilosofien påstår; i det ängsliga försänkandet i och begrundandet af sig sjelf ligger något sjukligt; det blir en kretsgång, en andlig S:t Veits-dans. Nej, ut i lifvet, ut ibland menniskorna, armbåge mot armbåge med dem. O, den som vore frisk! Då – ack, då skulle jag rest ut i Maj. Men tyst, inte muck! Man »tar ske’n i vackra hand», så går det ändå att hålla sig glader. — Jag är så glupande arg på dig, derför att du säger, att mitt ideal (om jag hade något!) är vackert. – Jag tycker icke om »vackert folk», ty de bli lätt narraktiga, jag misstror »vackra handlingar», ty de äro förgyllda, jag tycker icke om »vackra karaktärer», ty de äro mig främmande. Men det, som är fult för andra, det kan vara vackert för mig.
Med dessa framställningar få Riksens Ständer hos Eder Kongl. Maju anmäla sin underuåga önskan , det Edet Kongl. Maja i Nåder måtäckas , så mycket som möjligt, inskränka tillåtelsen att begagna sådana Civila Uniformer, 262 . 'Underdåniga Skrifvelser. som med Guldoell Silfverbroderier förses.' Riksens Stunder framhärda SCc, N:r lig. Uppläst oell godk. bos Ridd, oell Ad. cl. 8 Maj 1818. Öfriga Itiksöl5uden d. 9 Riksens Ständers underd. Skrifvelse om bestämd tid för den blifvande nya Fattigvår ds-förordningens utarbetande. Med afseende pä vispen af en ny allmän Förordning för Fattigvården i Riket, och sedan Eder Kongl. Majit, efter Riksens Ständers derom vid 1809 års Riksdag gjorda underdåniga hemställan, i Nåder utsett en Kommitté, att lill en sadan Förordning utarbeta Förslag, men Nådiga Ku/ngörelseti den 14 Februari 1811 utvisar, au de nya stadganden i detta ämne skulle forst vid nästa Lagtima Riksdjg komma under profning, fa Riksens Ständer nu hos Eder Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Eder Kongl. Majit i Raner ina tackas utstaka en mera bestämd tid for den ifrågavarande allmänna Fattigvårds-Förordningens utfärdande, samt att följaktligen äfvdn Kommittén må inom en viss bestämd tid i ■verksamhet sättas. Riksens S.ander framhärda SCc. N:r 129. Uppl. och godk, hos Ijamtl. Riks-St cl. 16 Riksens Ständers underd. Skrifvelse, anguende Häste-Hemmans och Fördels - Underdåniga Skrif v elser. räntor nes utgörande vid Skånska Karabinier-Regementet
Såsom här ofvan omförinäles har Kongl. Stats-kontoret jemväl inseende öfver Karta-sigiIlata-verket, kronomagasinerna samt Kronoinspektionen i Avesta; och få Revisorerne, i sammanhang med berättelsen om bemälda embetsverk, jemväl lemna redogörelse för förhållandet med dess förvaltningsgrenar. A) Karta^sigilluta-uppbörtlen. Den redovisning för stämpelpappers-uppbörden, som Karta-sigillata-kassören årligen afgifver, har för revisionsåret undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning och ej heller föranledt till någon erinran från Revisorernes sida. Redogörelsen utvisar följande förhållanden: l:o Stämpladt papper i Bankömynts-ralörer. D eb et. Behållning från år 1858 Skrifkartor Enkla biläggningskartor Dubbla dito Vexelblanketter Aterlev er ering från försäljningsmän: Summa 3,065,401: 11. — 22 — Credit Afskrifning: Debet. Behållning från år 1858: Leverering från Rikets Ständers Bank: Skrifkartor 259.250 Enkla biläggningskarta!’ 2,937,550 Dubbla dito 5,474,500 Stämplade vexelblanketter 19,950 Påföring från räkningen för stämpladt papper i Bankomynts-valörer: ostämplade vexelblanketter 105- 39 Summa 12,600,332: 34. Credit. Leverering till försäljningsman: Beträffande uppbörden genom försålda kartor under revisionsåret, inhemtas af riks-hufvudboken, att liela, beloppet deraf utgjort 1,532,940: 87. och då i riks-staten beräknas - 1,300,000: — visar sig ett öfverskott af 232,940: 87.
Riksdags-ordningen, af Herr Bagge väckt motion, att Rikets Ständer måtte till ett mudderverks anskaffande och Rivierets till staden Uddevalla uppmuddring anslå den af Styrelsen för vattenbyggnader uppgifna summa, under förbindelse för stadens Borgerskap alt återbetala hälften deraf, med den ränta och på de tider, som Rikets Ständer komma att fastställa för dylika bidrags återgäldande. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskoltets Memorial, N:o 389, med förfrågan, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande Byggnads-lånet till staden Wenersborg. Då Ståndet, med ogillande af Stals-Utskottets Betänkande, N:o 150, och Utlåtande N:o 314, den 26 sistlidne September beslöt, att Wenersborgs stads vid della års slut varande skuld till staten må betalas med 6 procent å det primitiva capitalet årligen, af hvilka 6 procent 4 procent kommo att utgöra ränta, och återstoden skulle afräknas på capitalet, hade Ståndet genom delta beslut afgjort ärendet, i hvad det rörer Stats-Utskottets i Betänkandet N:o 150, pag. 18 upptagna tvänne första hemställanden, hvilka Utskottet vidblifvit i Utlåtandet N:o 314, eller dem, som angingo ifrågasatt räntenedsättning och beloppet af den årliga Capital-afbetalningen på omförmäldta lån, hvaremot Ståndet, vid nu förnyad föredragning, biföll, hvad Stats-Ulskotlet i öfriga delar i Betänkandet N:o 150, än de, såsom nämndt är, genom beslutet den 26 sistlidne September, redan af Ståndet afgjorda tvänne punkter, sig utlåtit. S. D.
För öfrigt torde allt af Herr Grönhagens Memorial böra förfalla, utom slutet, som innehåller sjelfva Motionen, hvilken ensam kan till Utskottet remitteras och under öfverläggning förekomma. Friherre Boye, Ludvig: Sådant som Herr Grönhagens Memorial nu är, kan det, efter min öfvertygelse, icke få Remiss; och orsaken är den, att då framställaren af en Motion tillåter sig, att i Memorialet derom, under namn af anledning, intaga sådant, som rörer någon'enskild sak, afgjord af hvilken Auctoritet som helst, denna anledning ju alltid utgör en del af Motionen eller åtminstone af Memorialet; och skulle följakteligen då också igenom Remissen få ett upptagande, som, äfven om det kunde anses icke innefatta ett omdöme, likväl alltid redan såsom blott upptagande, vore en verkelig afvikelse ifrån föreskriften i go §. RegeringsFormen. Men deremot, och om Herr Grönhagen medgifver, att hela den delen af Memorialet, som angår den så kallade anledningen, det enskildta målet, utgår; så förenar jag mig alldeles med Herr Grefve Mörner i den tanka, att Remiss Den 24 Januarii. 229 på blotta slutet af Memorialet, både kan och ovilkorligen bör följa. För den förmodan, att Remiss bifalles torde jag nu få, äfven yttra mig hufvudsakeligen, angående NB. sjelfva Motionen. Oumbärligheten af en Poliee i alla större och folkrika Städer, är en sak, så erkänd af liela Allmänheten, att jag icke bör upptaga någon tid, med att bevisa den. Policens ändamål är, att, genom en beständig vaksamhet, gifva en skyndsammare efterlefnad åt Lagarne, än vanlige