Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De fyra ryska tonsättarne voro Rimsky-Korsakow, Liadow, Borodine och Glazuonow. Följde så en pianokvintett i c-dur af dansken Louis Glass, en fantasirik tonsättare, som till fullo behärskar sina instrument och förstår att framkalla märkliga effekter. Kvintetten föreföll stundom något långdragen och erbjöd mångenstädes svårigheter i utförandet, hvilka dock erkännansvärdt öfvervunnos. Pianostämman sköttes öfverlägset af hr Stenhammar. ' Efter nyssnämnda något oroliga tonverk kände nog mången det som en hvila att få höra Schuberts härliga af melodier flödande stråkkvartett i a-moll, op. 29, hvilken upptagits för att fira minnet af tonsättarens födelse för hundra år sedan. Kvartetten erhöll ett briljant utförande och väckte det lifligaste bifall. Miniatyr af Elsa Lindberg. K I. on var så fin och täck — kinderna rosiga och ögonen blå, rent blå som blåsippor i solsken. Hufvudet höll hon en smula på sned, icke kokett, utan så att halsens linie smög sig mjuk och full af gratie upp under de små gula lockarna i nacken och gaf ett stilla, vemodigt behag åt den blå blicken, hvari det alltid låg som en outtalad fråga. Munnen var liten, nästan hjärtformig. Öfverläppen låg buktad som Amors spända båge, munvinklarna voro svängda uppåt, de röda läpparna lätt spetsade som till en kyss. Hennes hvita händer voro förtjusande med de svagt rosiga, små graciösa fingrarna, som voro litet lättjefulla i hållningen. Högra handen höll en ros — en skär ros med bakåtböjda, kupiga blad. En stor hatt satt på det lilla fina hufvudet — en stor, grön schäferhatt med brättet uppböjdt på ena sidan och en yfvig, hyit plym, som i en mjuk bukt föll ned på håret. Öfver pannan, under den gröna hatten ringlade sig små gula lockar ned mot ögonbrynens jämna, svarta båge. Pannan var låg och smal, som om där endast kunde få rum små lätta, fladdrande fjärilstankar och hakan hade mjuka konturer med en liten leende grop midt uti.
Soja, flere gånger prisbelönade och fullt jemförliga med de bästa utländska fabrikat. Tillhandahållas bos Hrr specerihandlare. Kasten aldrig bort gammalt stickylle! Undertecknad emottager jemte ull äfven gammalt ylle till spinning, väfning (för hand), schaloch filtberedning. Hos mig spunnet s. k. trasgarn är bevisligen det bästa och vackraste, som kan erhållas. Spånadslönen den billigaste i Stockholm. Beredningen af filtar oöfverträffad. Otto Elmgren, [293] ' Vesterlånggatan 66. hudsjukdomar. Praktiserar 1 juni — 1 sept. vid H j o vattenkuranstalt. [153] Stor realisation a f Med. Bostad: Stora Vattugatan 2, Mottagning: helgfria dagar kl. g 10 — 1 12 f. m. Tandläkaren Constance Elbe, Skandinavisk » Humlegårdsgatan 8, 2 tr. Bådfrågningstid 1 — 2. Behandlar företrädesvis Barnsjukdomar. [34] Reseffektfabriken, ' MalmsMlnadsgatan JB0T S O - ^ f (Allmänna Telefonbolagets Adolf 30 Hörnström Regeringsgatan 30. Mottagningstid helgfria dagar 10 — 2 och 4 — 6 e. m. OBS! Verkställer allt, som hörer till tandläkarekonsten. [240] ROLAND MARTIN Tandläkare Vasagatan 1 0, Stockholm, snedt emot Centralstationen. [2 4 3] verldsberömda, prisbelönta Köttextrakt t r s husmödrar, för tillredning på få minuter af en utmärkt och välsmakande buljong. Bruksanvisning å hvarje burk. Finnes hos alla specerihandlande. [210] E n b ä t t r e flicka önskar till h ö - sten under husmoders ledning genomgå en praktisk lärokurs i hushållet och betalar 300 kr. i inackorderingsafgift pr år. Svar torde adresseras: » 300 », Ludvika, p. r. (G. [352] Skall M i resa till Tandläkaren.
Fr i t 8 t medicinskt, ej specificeradt .. 1 skålp. — 6 Saltsyra Saxar: 1 skålp. — 6 öfverskärare1 lisp. 12 .. andra slag Segel: inforselstullen bestämmes efter den å väfnaden, hvaraf de bestå, med tillägg af 10 procent. Senap: 1 skålp. 36 omalen , : -, . , 1 skålp. 6 malen , Siktduk, af metall, tullhehandlas såsom det ämne, arhetadt, hvaraf duken är förfärdigad. Silfver: 1 skålp. 4 arhetadt, förgyldt eller oförgyldt . , 1 lod 6 hok-, äkta och oäkta 1 lod ; 2 musiv-, målare-, pudereller unsen 1 lod 12 — Sammet; se Väfnader. Sammetsband; se Band. Sandarak; se Gummi Sandel; se Färger. Sassafras, hänförcs under Apoteksvaror. Satin; se Väfnader. Schoback; se Gummi. Segel, b erga de från främmande förolyckade fartyg; se inventarier. Segelduk; se Väfnader, linneoell hamp-, Senetsblad, hänföras under Apoteksvaror. Serpentinsten, arbetad; se Sten, ali annan, ej specificerad. Shawlar och sh avvi etter; se Väfnader. Sidentyg; se Väfnader. Siktar; se Slöjdevaror, ej specificerade. Siktduk; se Väfnader. Silfverglitt; se Glete. Bil. lill R. St. Prot. '847 ocA 18483 1 Sami. 1 Afd. 10 Haft. 26 Silke j färgadt Siropj alla slag Skomakarearbeten: af siden . • ■ ^ * af karduanssamt färgade eller tryckta skinn andra slag .. Skriftajlor : af sten . andra slag Slöjdevaror , eller fabriks-j handtverkerioch manufakturvaror j i taxan ej nämnda Stn ör .. ...»««.. Snörmakar earbeten: siden . i; halfsidenandra slag, ej specificerade ..
Uiider cleiina tid sliulle Förbuiiclets elever iitii; jiita enskild unilervisning och II andledning af larariniian, som j a n i ~ a l iiiider t j a.iistgöriiigen vid polililinilien erhiillit tillst&amp;iid a t t r a r a dem följ aktig. Med inför vederbörande nij7ndigheter nöj a1cti.g.t aflagcl fä1 tsliärsexaineii slc~ille li.i~rseii f ' ör Förbiuiclets f~.ltskarssjiiksk6tershr afslutas. Till dessa kurser hafva hittills fem elever blifvit antagna, af hvilka tre alflagt goclliand faltskärsexamen. Därjämte hafva tvenne, under samma lärarinnas ledning tidigare iitbil.clade elever begart ocli. erh ållit tillstånd a t t ralinas som Freclrika-BremerFörbiindets faltskarssjnksköterskor. Af dessa har en erh.ållit anställning som. öfverskötersl~a vid s j iik11.u~ i Norrland, en ingikt vid gymiiastiska centralinstit~itet, sam.t en, anställd af flere hriifisstyrelser gemensamt, afliclit genom 01.yckslïanclelse. Då under den senaste tiden olika åsikter 0x11 faltslrärsyrkets framticla tillvaro söker göra sig gällande, iippstod i följd haraf ett offentligt meningsbyte, till l-ivilket afven Förbundet h.ar laninat sitt iiilägg.
Protocoll, hållet vid vederbörligen utlyst allmän sockenstämma med Häggenås församling uti dess sockenstuga d. 14 febr. 1858. § 1 S.D. Waldes och befullmägtigades bonden Erik Snygg i Kougsta, att vid nu infallande lagtima winterting med Liths tingslag, som hålles å Klösta gästgifvare-gård den 1:a nästinstundande mars, afgifva svaromål, på Liths socknemäns, genom Erik Ersson i Hölje, enligt stämning, gjorda påstående, det Häggenås socknemän måtte åläggas utbetala 98 r.d:r 22 sk. banco, för verkställd iståndsättande af vägen emellan Lith och Kyrkås socknar, förklarande församlingen sig nöjd med hvad fullmägtigen deraf lagligen gör och låter. § 2 Till ledamöter uti innevarande års taxerings-committé, som sammanträder å Klösta gästgifvaregård d. 11:te nästkommande mars, utsågs och valdes, för Häggenås socken bönderna Lars Larsson i Kougsta och Carl Pålsson yngre i Österåsen. § 3 Sedan inom laga tid, såsom sökande till ledigvarande skollärare befattningen i Häggenås sig anmält seminarie eleven Henning Ågren från Ås, skol-läraren Pehr Bodin från Näs, vice orgelnisten Nils Petter Åsell i Lith samt skolläraren Nils Olof Dahlen från Åsele. (Post fatalia hafva anmält sig skoläraren P. Sahlström från Nyhem i Refsund, Nils Nordin från Hafverö och Carl Gustaf Björkman från Bodum). Sedan skolstyrelsen den 24 jan. på förslag till nämnde skollärare befattning uppfört, 1:o N. Ol. Dahlen, 2:o N. P. Åsell och H. Ågren, samt sedan wal-längden d. 31 januari vid allmän sockenstämma, blifvit justerad, anställdes efter 14 dagar förut skedd pålysning, ordentligt wal af lärare i Häggenås folk-skola, hvilket efter uprop så utföll att Dahlen undfick röster af 16 5/8, Åsell af 62 3029/3840-dels samt Ågren af 4½ tunne-lands skatt. In fidem N. S. Edlund
Då man gått och genom förkylning eller annat fått litet ondt i halsen, att det smärtar då man sväljer, så skall man genast köpa kalkvatten å apoteket och gurgla sig i halsen några gånger dermed, då obehaget snart försvinner. I tid gjordt, skall detta enkla, men både af mig och mina anhöriga ofta bepröfvade medel förekomma till och med rätt betydlige halsåkommor. Men märk — genast! Ebon Hoi. Om man beströr några skifvor med socker och låter dem stå och draga en dag, får man ett vatten, med hvilket ansigtsfinnar kunna bortskaffas. H-l-a. F r å g o r. Huru skall man kunua fä proppen bort ur en flaska, när den gått af och endast nedre delen sitter fast i flaskhalsen? En. utomlands boende svenska frågar, om någon af Iduns alla läsarinnor vill ge henne 2 råd. Huru förhindra att håret affaller, så att hvita fläckar uppstå i hufvudet på ett elfva års barn? Gif mig beskrifning på en treflig stickning till en sjal af sefirgarn. N: r * l 9 3. Huru skall en med ohyra illa bekajad tupp pä lämpligt sätt kunna befrias derifrån, frågar en bekymrad höna. Huru praktiskt använda mogna häggbär? Lina. Idun är nu visserligen ett damernas organ och » vänliga tomte »; må det dock tillåtas en manlig läsare — ty äfven sådana finnas ju många — ställa en vördsam fråga. Hvad skall en ung man med » hjertfel » och några klassers elementarskolekunskaper taga sig före med? G-enom brist på lämplig sysselsättning nödgas han nu gå nästan sysslolös. Kanske skall någon bland Iduns tusende prenumeranter kunna gifva ett godt råd åt An unhappy. Hvad är bästa användningssättet af små, hårda s. k. paradisäpplen? Prenumerant. S v a r. Ljusgrå smertingsskor tvättas med en ren svamp, hvit tvål och l^umt vatten samt torka i stark sol. A. Det lär vara nyttigt att gnida halmoch rothattar, som gulnat, med brödskifvor. Minnes ej, huruvida med limpeller hvetebröd. Gör sjelf ett försök! Petronella. Kan X. Y. Z.
I anledning häraf anser jag mig höra nämna, att armén varit mycket tillmötesgående emot de frivilliga skarpskytteföreningarne och att dessa nästan alltid till instruktörer haft militärer, der sådana voro bosatta på icke alltför långt afstånd från samlingsplatsen. När militärer icke funnits att tillgå, har man vändt sig till skollärarne i försa Tillingarne, som vid seminarierna erhållit en någorlunda militärisk undervisning. Det har varit en svår uppgilt, att rätteligen fördela det anslag till instruktörer, som af sednast församlade Ständer beviljades. Många föreningar hofva kanske ansett, att de fått för litet, men då det icke kunde vara rätt att fördela beloppet lika emellan alla föreningarne, har man måst taga till delningsgrund dels föreningarnes styrka, dels den större eller mindre svårigheten för de olika föreningarne att anskaffa instruktörer, och derföre hafva stundom små föreningar erhållit proportionsvis större bidrag än de stora. Då K. M:t vid denna riksdag a flät Propos. i ämnet, grundade sig beräkningen öfver anslagsbeloppet dels på det kända behofvet af understöd åt skarpskytteföreningarne, och dels på befintliga uppgifter öfver dessas antal. Då nu dessa uppgifter inkomma under Januari månad samt K. Mits Propos. afläts i Oktober månad förra året, är tydligt och klart, att uppgifterna icke kunde omfatta antalet af skarpskyttar vid detta årets ingång, enär uppgifterna derom först under nästlidne Januari månad ingått; och detta är orsaken hvarföre Gr. Lagerberg, med kännedom om den tillväxt skarpskyttekorpserna vunnit sedan K. M:t aflät sin Propos., tillstyrkt ett högre anslag, än det af K. M:t begärda. Skarpskyttarne skola, i min tanke, bereda landet ett särdeles godt ortförsvar, och skola i förening med den landstorm, om hvilken K. M:t vid denna riksdag aflåtit Propos., kraftigt bidraga att värna vårt land. Yi hafva icke råd att stå med hela nationen under vapen, ty det fordras armar äfven till jordbrukets ogh näringarnes skötande.
Men bör före dikningens början, den eller de, som önska få leda vattnet öfver andras egor, på egen föranstallan och bekostnad, låta en agronom eller landtmätare med biträde af tvänne ojäfvige gode män, hålla undersökning på den mark, som lämpligast synes för vattnets aflopp, hvilka tillika deröfver skola upprätta undersökningsgraderings och delningsinstrument, samt kostnadsförslag och profil öfver och på hvad sätt afloppsdike! bör upptagas, och sedermera i all framlid underhållas, af den eller de, söre Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 555 enligt delningen dertill kunna vara eller blifva skyldige. Visar det sig vid undersökningen, att den eiler de, som tvingas att afstå mark för vattnets afledande, äfven deraf kunna draga nytta, böra dessa deltaga i undersökningskostnaden i mån af den nytta, som derigenom åstadkommes, äfvensom ensamme bekosta atloppets upptagande och underhåll, öfver all sin inrösningsmark. Men deremot skall kostnaden för upptagande och underhåll i framtiden, öfver allt hvad afrösningsmark heter, fördelas sålunda, att hvar och en som deraf nytta får, skall deltaga i upptagandet 'och underhållet af afloppsdike! i samma mån, sorn den eiler de deraf efter areal kan draga nytta. Skulle den omständighet inträffa, att, genom redan skedt laga skifte i byalag, eller, derest sådant hädanefter skall verkställas, en delegare inom skifteslaget kunnat få eller får sitt skifte i det läge, att afloppet för vattnet ensamt deröfver skali upptagas, böra de öfriga delegarne inom byalaget deltaga i kostnaden såväl för undersökningen som för upptagandet och underhållet af diket, efter innehaf och bvamål, öfver såväl byalagets insom afrösningsmark. Dessutom vågar jag föreslå: att den agronom eller landtmätare, som kan få sig uppdraget ali verkställa den omskrifne undersökningen, med biträde af tvänne ojälvige gode män, må ega beslutande rätt uti alla här förekommande frågor, och den med deras beslut missnöjde, må ega rätt att, inom 50 dagar från beslutets fattande, hos vederbörlig domstol sina besvär deröfver anföra.
Nuj:d, uti di^d Lrek den 10 joutol^le Oedo6er, un6e5u1dde 8dud8-Londoret, udd Ilelu ded llevitjude 15vAAliud8-Luned Il08 kil(8Auld8-Londored uddu»u oell dermed Aodd»«>ru det unordnude löi^liodded 8umd dittllundullullu de uder8duends 50,000 k:dr ud 11vZANud8-Loillideeil. 5 ill udl^dnud ul de886 l^udiou delullninAur oell i unledninA ul inliomne i e<^vi8idiener trun Lder8 lLonAl. Delallning^iafvande, att till den 8er8liildt förordnade L^ggnad8-Lomiteen medlen, i mon af llelrot', utbetala, vid Ilvilket tillfälle jemväl formulär till 4,unförllindel8er nled«lelt68. Mgra vidare åtgärder, i gf8eende pä detta Lvggnad8-Kän, torde Kder8 Kongl. Napt i ljäder täelia8 linna 8tat8-6ontoret ieke tillliomma att vidtaga, utan lära Kiliet8 8tänder uppdraga ät dera8 Kullmägtige i Ilili8gäld8-(iontoret att med detta, 1ilia8om öfrige Kän, lrvillia af Kili8gäld8-0ontoret8 medel utmätt till l)rand8liadade 8täder8 invånare, taga Ilelättning oell tillbe, att de fore8lirifne Kune-villioren varda ialittagne oell uppfyllde. Kilret8 8tänder8 uppmärli8amllet pä n pitan oell enliellleten deraf, att ett oföränderligt medelvärde emellan llvarje
Af fondens tillgångar är härtill afsatt en summa af 750.000 Riksdaler, enligt Kongl. Brefvet den 5 Maj 1841. Mer än halfva fonden saint hela låneförsträckningen från Rikets Ständers Bank utgår dock i län pä det gamla viset, hvilket utlåningssätt efter rangordning i stånd och klasser icke kan försvaras i vår tid, med dess uppfattning af pligter, med hänsigt til! näringarne och med dess lika för alla öppnade Irinetillfällen i Riksbanken och andra låneinrättningar. Ett stöd, som ej mera behöfves, mäste ock verka menligt på den kraft, som förmår att sjelf utveckla sig. Det är tydligt, att fördelen af de från Manufaktur-diskonten letnnade län borde hufvudsakligast förefinnas i kapitalets erhållande. Men dä. såsom redan är nämndt, länerätten fastställes efter fördelning i olika klasser och med en viss procent af tillverkningsvärdet, så har det ock måst inträffa, att denna iäneprocent, år efter år, väsendtligen förminskats, till följd både af de läneberättigades ökade antal och af den i sig sjelf allt mera vexande produktionen inom fabriksoch manufakturnäringarne. Diskont-inrättningen, hvars lån dessutom endast meddelas pä högst 9 månader, upphört att kunna nöjaktigt understödja fabrikerna. Denna minskning, som uppkommit genom de läneberättigade fabriksklassernas utvidgning och ökade påträngande kring den gemensamma låneprocenten, har också det egna med sig, att inrättningens förmåga att understödja någon enda fabriksidkare aftager i alldeles samma förhållande, som fabriksidkarens tillverkningar vexa och behofvet för honom af lånebiträde antagligen blir större. Motioner i Borgare-Ståndet 1862. ,./W 209.
Utskottet har vidare till behandling förehaft en hos Ridderskapet oell Adeln af Herr von Schewen, A. IF., väckt motion (N:o 249), alt f. d. Kapitenen vid Wermlands Kongl, fältjägare-regemente Friherre Engéne von Vegesach — hvilken, enligt hvad motionären anfört, under en tid af 50 år varit anställd vid Arméen och derunder med utmärkelse deltagit i fälttågen åren 1808 och 1809 samt 1815 och 1814, samt, efter det han, till följd af iråkadt ekonomiskt betryck, år 1852 måst lemna tjensten, med oförtröttadt nit sökt gagna sitt fädernesland — måtte, enär han numera icke hade någon annan inkomst än den årliga gratifikation af 100R;dr, som Kongl. Majit under den sednare tiden täckts tilldela honom, undfå en årlig pension af 500 R:dr. Enär, enligt hvad Utskottet inhemtat, f. d. Kapitenen Friherre von Vegesach icke allenast med utmärkelse deltagit i krig, utan ock, efter erhållet afsked från krigstjensten, genom ulgifna skrifter och kartearbeten sökt gagna det allmänna, har, med afseende härå och då tillika upplyst är att von Vegesach vid uppnådda 68 lefnadsår befinner sig i stort ekonomiskt betryck, Utskottet ansett sig ega giltig anledning till bifall förorda deri framställning, som nu blifvit gjord om understöd från Statens sida för hans sålunda ådagalagda verksamhet; och Utskottet tillstyrker derför. att, i enlighet med motionärens hemställan, Rikets Ständer må å allmänna indragnings-stalen tillägga f. d. Kapitenen, Friherre Eugéne von Vegesach för återstående lifstid en årlig pension af 500 R:dr. 55:o.
Författning utbrutne hemman och lägenheter. XLIV. B. 3S3. XLVIII. A. 182. LVIII. U. 54. LX. A. 168. fiecognitionsskogarue, om jemkning i grunderna för deras skattläggning. I. 234, 23q. R. 338. LX. A. 169. LXI. E. 11 o. Recognilionssmide, angående befrielse från Bevillning af. Se Bevillning. Recryteringar, örn nedsättning af vitet för försummad anskaffning af karl till. X. B. g3, A. 232. Reduclion af Hemmansräntorne, angående. Se Hemmansräntorne. Reenstjerna, Abraham Alexander, yttrande. vi. 334. LIV. B. 164. A. 257. 27 4i8 RegementsPastorsoch BataillonsPredikants* sysslorne, om indragning af. XXIV. B. 3g5. XXVI. A. 95. RegeringsFormen, om förändringar uti. Se Grundlagsförändringar. Register öfver innevarande Riksdags protocoller, angående. LXI. B. 115. LXII. A. 64. — om anslag till upprättande och tryckning af, öfver Ridderskapets och Adelns protocoller vid 1815 Ars Riksdag. XLIV. B. 394. LIV. Å. 280. LXI. U. 115. A. 64. — om anslag till upprättande af, ofver Ridderskapets och Adelns protocoller för Riksdagarne 1818 och 1823. LXVI. B. i23. A. 174. — öfver Bihanget till RiksStåndens Protocoll, om arfvode för upprättandet af. LXVI. B. 354. B. 396.
I alla länder inträffar ofta, att många äro medarbetare i en Tidning, men blott en' ansvarig inför lagen för hvad i Tidningen införes; de öfriga kunna ej tilltalas. Derföre är det angeläget, att den ansvarige Redacteuren är en väl känd och ansedd person; och detta ändamål kan endast vinnas genom borgens presterande af honom på sätt jag föreslagit. — Jag tror Utskottets förslag vara ett starkt steg till förbättring i vår tryckfrihetslag, och skulle annars icke instämma deri. Under discussionen hafva egenteligen Den 27 Januarii f. >71. två meningar sökt göra sig gällande: den ena, att gilla Utskottets tre hufvudprinciper: den andra tvertom. Den förra meningen hafva flere talare delat; den senare är yrkad egenteligen af Grefve Frölich och Herr Hjerta. Frågan är således, om Memorialet skall till Utskottet återgå, i följd af anmärkningar såsom Ståndets gemensamma tanka, eller läggas till handlingarne för alt vid nästa Riksdag Grundlagsenlig! behandlas. Jag önskar, att vi snart måtte kunna få Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition öfver dessa frågor. H. Ex. Herr Friherre Lagerbjelke, Gustaf: Då jag redan mot slutet af förledne måndags plenum anhöll om ordet, var det icke blott för att sättas i tillfälle att besvara hvad ytterligare mot Förslaget kunde anföras, utan äfven i afsigt att söka bringa det redan då genom discussionen temligen utredda ämnet, närmare lill alla ärenders gemensamma syftemål, afgörandet. Öfverläggningen afbröts innan ordningen hunnit komma till mig, och har i dag blifvit fortsatt, utan att hittills hafva särdeles märkbart framryckt till ett verkligt resultat, med undantag af hvad den nästföregående värde talaren (Herr Friherre Åkerhjelm) anfört, och som tyckes mig böra leda till målet. Uppropad att tala, ämnar jag således dit återkomma, efter att först hafva besvarat tvenne mellankomne Talares yttranden. Den 27 J a n n a r i i f. ro. 29 Herr Friherre Cederström har anmärkt, och med skäl, att öfverläggningen i betydlig mån utbredt sig öfver ämnet i sin helhet, ehuru Höglofl.
Så nära slutet af 0~ ctober månad äro på de liesta' ställen kreaturen längesedan redan upptagne af betet, för att inom hus fodras. Hvad omtanka kan man väl i våra tider, då ty värr ej sällan, dåliga tjenstehjon, i synnerhet för ladugårdsskötsel^ träffas, vänta af sådana, hvilka redan vid in-1 bergningen af fodret, det de sjelfva ej, tänka uppfodra, varit likgiltiga vid dess mer eller mindre bättre behandlande? Dessa få nu utfodringen om hand för 14 dagar, ofta 3 veckor j pch kan man då ej med skäl vänta att dessa nu behandla detta för landtmannen så vigtiga ämne med en vårdslöshet sorn nödvändigt skall hafva ett det mäst skadliga inflytande på utfordringen för hela vintern. Huru svårt skall det icke äfven vafa för matmor att få emottaga den nya pigan, hvarä Den 2g Februarii' 975 duglighet hon ej det minsta känner och sorn genom en otta origtig orlofssedel ej eller kan iitrönas, just vid en tid då de mästa gö/omål titi ett hushåll förekomma. Jag vågar således föreslå att flyttningstiden må förändras till början af Junii månad, hvilken tid jag tror mig funnit temmeligen skola accomodera Stadsboen, sorn då fick flyttningstiden för det senare halfva året i början af December. Vid denna tid har landtmannen inga förefallande göromål som icke äro af den beskaffenhet, att alla händer dervid äro vane, och då i synnerhet ladugårdspigan, som för vintren skall besörja utfordingen, äfven kan få deltaga i bergningsarbetet och befordra, så vidt det i hennes magt står, att ingen ting blir försummadt.