Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Likaledes uplästes och kades pä bordet ett memorial fran Bewillnings-Utstottet, af den 2 Augusti, innehållande sivar pä gjorde anmärkningar wid Utskottets förslag till en m Charta Sigillatä förordning. Uplastes och kades pä bordet ett ifrän Allmänna Beswärsoch Oeconomiä - Ulstottet inkommit memorial, af den 22 Iulii, i anledning af Herr fenning L Lckimitterlövfs motion om jemkning i den nya roteringen af den förr orokeradc jorden; tillstyrkandes Utsto rer, akt Riksens Ständer i underdänighek nedlägga för Kongl. Majck den önstan, akt, pä dek sätt Kongl. Mal:t i näder finner lämpeligast, den weikstälve extra roteringen mä warda a nyo öfwersedd, och der den skulle befinnas ojemn i förhällande till gamla roteringen, i nädcr derefter blifwa jemkad ehwa.-underdäniga beswär deremot bttfwit anförde eller icke. Zerr LandtMar skalken hemställde om, enär det icke allenast more m.nligt utan ätwen atförmoda, att en nämnd till förstärkning af Statsr Ulsksltst wid bewillningens afgörande stulle blif wa . S42 Den 3 Augusti. rva erforderlig, Nidderffapet och Adeln med förstä wille företaga sig wal af sine ledamöter i densamma, bä Herr Landt-Marjkalken wille anslag deröni itt färda. Bifölls Justerades följande: Utdrag af Protocollet/ hältet hos Högr tyst. Riddcrikm et och Adeln ivid Urtimä Riksdagen i Orebro den g Augusti 1812^ S. D. Ble,wo wid föredragning och i anledning af gjorce anmärkningar, till Bewillnings-Utfkotret älerremitkerade desi irenne, d. zs Julii pä bordet la.zda belänkänden och förslag: i:ö.
M:t vid föredragningen häraf, under d. 27 Augusti 1823, i nåder förordnat, att det borde på sökanderne sjelfve ankomma, att i behörig ordning föranstalta om undersökning af lastageplatsen vid Degerhamn, hvarefter, och då det af dem, rörande uppgrundningen i berörde hamn, framställde förhållande blifvit vederbörligen upplyst, de ägde, i den ordning Författniugarne i dylika fall stadgade, söka vinna befrielse ifrån tiondens utgörande af alun-tilllverkningen; så hafva, i följd häraf, bemälte Bruks-Intressenter, med bifogande af en, på deras begäran, af K. M:ts Bef:hde i Calmar Län föranstaltad, af visse utsedde personer förrättad, undersökning rörande Degerhamn, med dertill hörande Charta och andie handlingar, på grund deraf förnyat ofvanberörde deras om befrielse från tiondens erläggande gjorde underdåniga ansökning, deröfver ej mindre Kammaroch Bergs-Collegierne, uti gemensam skrifvelse den 22 Februarii 1825, än StatsContoret med infordrade underdåniga utlåtanden inkommit; hvarefter, och sedan K. M t, genom remiss den 29 derpåföljde November,'anbefallt Dess Bef:h:de öfver Calmarc Län och Öland, att, i anledning af den 12 S t a t s - TJ t s k o 11 c t s i detta mai förekommande fråga, det uppmuddringen i hamnen vid Degerhamns lastageplats skall härrört af så kallade Kallfyrar eller utbränd skiffer från Ölands Alunbruk, samt så väl om förbud för framtiden emot sådane Kallfyrars utkastande vid stranden, sorn borttagande af de ännu der befintlige högar af dylika Fyrar, så att de ej af vågorna kunna bortföras, infordra Ölands Alunverks-ägares underdåniga förklaring och sedan dermed , jemte eget i anledning deraf i ämnet afgifvet utlåtande, till K. M:t inkomma. Efter det K.
Då rättigheten för fartyg, tillhörande de Förenade Staterna i Norra America, att på förmonliga vilkor hitföra colonial-varor, i vissa fall funnits utgöra ett ytterligare motif för dem att här afhemta jern, hvilket vanligen begagnas till återfragtj har Kongl. Maj:t, under den ii Februarii 1824» i Nåder förordnat, att afgifternaJför Westindiska producter, införda till Sverige uti Americanska fartyg, skulle tills vidare bestämmas till helfri tull, dock utan tillgodonju - lionel. Maj. ts Nådiga Berätt. N.o 1. tande af de under namn af Westindisk eller Brasiliansk lindring beviljade förmoner. Handelsrelationerna med de Förenade Staterna hafva sedermera vunnit en ytterligare utsträckning, genom en med dessa Stater afslutad förnyad Handels-Tractat af den 4 Julii 1827, som, emot motsvarande förmoner, å Svenska sidan upphäfver ProductPlacatet, och för Nord-Americanska fartyg och deras laddningar medgifver likhet i afgifter med Sveriges egna. Rikets Ständer hafva vid deras sista sammankomst egnat en serskild uppmärksamhet åt Sveriges och Finlands handelsförhållanden. Då handeln med Finland egentligen derigenom vore för Sverige oförmonlig. attde traliquerande inom de Rikets provincer, der samma varor alstras, som från Finland vanligen införas, ej kunde täfla med de Finska importeurerna i pris; hade Rikets Ständer anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes, vid Handels-relationernas bestämjnande med Finland, iakttaga, att dessa ej må kunna medföra någon menlig verkan för afsättning af Sveriges landtmanna-produeter, och alt landets oberoende af sådana nödvändighets-varors tillförsel, som inom Riket kunna erhållas, må småningom beredas, genom beqvämare afsättningsoch communi - 8 Kongl. MajAs Nådiga Borått. N.o 1. cations-utvägar ra. ra. Kongl.
Det ligger ett svårt fel, en verklig blindhet deruti, att moder nä r i n ge n så länge varit lemnad alldeles åt sig sjelf, med undantag af de lagar, hvarigenom den blifvit bunden och de statsbidrag, hvarmed man alltför ofta ihågkommit den; att man önskat och fordrat, att den skulle bära sig och förkofras, men högst obetydligt gjort för att genom upplysning och exempel, som dock, jemte nödig frihet och lätt afsättning af productionen, äro de enda rätta medlen att befordra detta ändamål, och att man således, gynnande bergsbruk, handel och öfriga näringar, af hvilka de flesta äro jordbrukets frukter, handlat emot modernäringen., alldeles som den jordbrukare sjelf gör, hvilken fordrar god skörd af sin jord , och behöfver det för att kunna hafva lugn, men uraktlåter att rätt och omsorgsfullt sköta sitt yrke. Tiden till köld för, och glömska af detta modernäringens omisskänliga kraf, är förbi. Man påminnes derom, när man ser populationens starka, årliga tillvext •— Sverige har på 3o år ökat sin folkmängd med ungefär 700,000 menniskor — sammanträngas i alla näringar, men mer än väl skulle behöfvas för jordbruket ensamt, hvilket dock, som det nu är stäldt, icke kan föda dem, hvarifrån åter brist och nöd — och till ganska stor del från denna — brott, fängelser, correct:s-inrättningar m. m. sig härleda. Att fullfölja teckningen längre och ådagalägga, dels att från ökadt välstånd måste följa ökad trefnad, lifvad kärlek till fosterjorden och ökad kraft alt den för - Den 4 BI ars f. m. 55 svara, dels ock att rätta vägen till fyllande nf de behof, som samhälls-institutionernas tidsenliga utbildning ofelbart fordrar i jemt och nästan ärligt stigande, går fram icke endast öfver den stats-ekonomiska sparsamhetens, utan äfven öfver den helsogifvande enskilda idoghetens frugtrika område, är visserligen ej behöfligt, ty elen tänkande och uppmärksamme medborgaren betviflar det icke.
Maj• t i Nåder täcktes öfvertaga Liqviden härom och på sätt lämpligt finnes i delta afseende så förordna och i Nåder låta besörja, att Svenska Stats-Verket måtte för alltid blifva skiljdr från all utbetalning till förra Kongl. Famillen. Men, sorn, efter hvad Kongl, 1684 Stats-Ulskottets Bctänhandenl Maj:t nu i Nåder tillkännagifva, denne liqvid är beroende af Utslaget rned den Preussiska liqviden , samt Kongl. NIaj:t härvid jemväl förklarat, att Kongl. Maj:t val ej kan ingå i några positiva förbindelser, men ej heller ville äska några serskildte anslag härtill, utan ämnade an» vända det förmodade öfverskottet å nämnda tillgång jemte hvad för öfiigt kunde göras disponibelt för ifrågavarande ändamål på sätt Riksens Ständer önskat; så lära nu Riksens Högt. Ständer, med underdånigt erkännande af Kongl. Maj:ts Nådiga omsorg i denna del, bifalla, att såsom Kongl. Maj:t i Nåder proponerat, nuvarande anslagen för förre Kongl. Familjens underhåll, 66,666: 32 sk. på Indragnings-Staten måga oförändrade fortfara till nästa Riksdag, med rättighet för ^Kongl. Maj:t, att den disponera i den mohn som liqvidationen på ett eller annat sätt blifver verkställd. Stats - Utskottet har för öfrigt genomgått och granskat de utaf Herrar Gommilérade för Allmänna medlens Förvaltning aflemnade Räkenskaper för åren 1815, 1S16 och 1817, hvilka innefatta redogörelse öfver SubsidiiochKrigsFonds-Medel, som genom Tractater och liqvider med de Allierade Makterne tillflutit Riket och af Stats-Verkets öfverskott på Intraderne varit att disponera.
N:o jo sålunda blifvit afgjordt, företogs nu till pröfning samma Utskrs utlåt. N:o 6q, i anleda. af gjorda anmärkn:r vid Ulsk:s betänk. N:o 38 öfver väckt fråga om stockslraffets upphörande. Då Utsk. i detta utlåt, vidblifvit sin i betänk. N:o 38 framställda mening, blef detta betänk, nu äfven för R. o. Ad. föredraget. Frih. Cederström, Anders: Sedan R. o. Ad. nu godkänt det af Hr Gunther, uti dess vid nyss förehafda betänk, fogade reservation, gjorda förslag, måste deraf enl. mitt begrepp blifvit en följd, att R. o. Ad. ej kan antaga nu förevar, betänk., sådant det är framstäldt. Här är nemi. föreslaget, att främmande religionsförvandt, som bort i stället för uppenbar kyrkoplikt undergå stockstraff, nu skulle slippa detta straff, och deremot blott kungörelse från predikstolen borde meddelas om den felandes namn och brottets beskaffenhet. Då för alla tjufnadsmål kyrkoplikten kommer alt qvarstå, så torde deraf blifva en följd, att någon motsvarande bestraffning för främmande trosförvandt bör äga rum; ty blotta kungörelsen tror jag icke, aldraminst dåden sker i en Luthersk kyrka och angar en främmande trosförvandt, kunna anses motsvarande kyrkoplikten. På denna grund får jag, i fråga om slockstraffet för detta fall, yrka, att det antingen må qvarstå eller också ersättas genom något annat eqvivalent straff för främmande trosförvandter. I Öfrigt vidblifver jag hvad jag yttrat i afseende på andra morn., att, i stället för 6 r:dr 32 sk. böter, som blifvit föreslagna för den, som förderfva!- andras till prydnad planterade träd, bör stadgas urbota bestraffning. Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Hr Björck har, enligt min öfvertygelse, upfattat frågan riktigast, ty 2 Stånd äro ovilkorligen ense derom att 80,000 Rdr skola af Staten utlånas för det ifrågav.-de ändamålet; 2 Stånd hafva återigen helt och hållet afslagit, allt anslag, men de 2:ne Stånd, som gemensamt bifallit 80,000 Rdr, äro skiljaktige i sättet att bevilja de återstående 20,000. Om man vill gå ut från den grundsats som jag anser vara den riktiga, att när ett Stånd beviljat en sak,'ett annat Stånd en annan, men de 2 öfriga Stånden icke bifallit någondera saken, så bör den frågan 128 Den 27 Januari. anses förfallen. Vill man gå en annan väg så måste propos:n upstfillas annorlunda; då skall man först upstiilln den frågan huruvida något anslag, vare sig i form af lån eller utan återbetalningsskvldighet, skall ega rum; sedan man afgjort denna fråga och den blifvit af majoriteten med ja besvarad, då skola de .2;ne Ståndens skiljaktiga meningar komma under omröstning, så att man först röstar om huruvida de 20.000 Rdr skola utgå såsom anslag eller lån, och sedermera, när denna ena fråga vore afgjord, öfvergå till den andra, hvilket likväl vore onödigt, emedan just tvisten emellan de öfriga båda Stånden blifvit genom en andra votering afgjord, nemi. om anslaget skall utgå såsom lån eller såsom statsbidrag utan återbetalning. Men dessa 20.000 bör icke alls kunna ifrågakomma, utan voteringen inskränka sig om de 80,000 Rdr som 2 Stånd bifallit verkligen böra utgå eller icke när 2 Stånd varit af alldeles motsatt tanke och alslagit hela det äskade anslaget. Jag skulle således för min del vilja tillstyrka återremiss af hela frågan, men då jag anser, att SlatsUtsk:s förslag likväl mer närmar sig en riktig tolkning af Grundlagen än Gr. Lagerbjelkes, får jag anhålla om bifall till det förra. ITr Cederschiöld, Rob. Theophron: Pa sätt Hr Bildt tydligen ådagalagt, har endast ett
Föredrogs å nyo och bifölls följande från Stats-Utskottet inkomne samt den is:de och 18 dennes på bordet lagde Betänkandens 1, af den 6 dennes i anledning af gjerde anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angåenda Kronans Pränte-hö och halm från Westmanlands Län, som är anslaget till utfordriigen vid Kongl. Hof-Stallet. 2, af den 21 sisth Mars, under N:o 151, angående gjord framställning om dels upptensning dels igenfyllniDg, på allmän bekostnad, af de inom och nära vid Hufvudstaden belägie så 130 Prat, Vtdr. d. 23 April l8t§. kallade Clare och Fatebur-Sjöarne samt Bör» strandsoch Calbergs-Vikarne. 3, af den 2 dennes, under N:o 152, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets yttrande angående Wadstena Kloster-Kyrkas upplätande på vissa villor åt Wadstena Stads samt dermed för» enade St. Pehrs Landsförsamlingar.
Vid föredragning af ExpeditionsUtskottets Memorial, med svar å Bonde-Ståndets återremiss af 5 §. i förslaget till Riksdags-Beslutet, fann Bonde-Ståndet för godt berörde förslag gilla, hvadan Memorialet lades ad acta. Uppl. o. godk. hos Samtl. Riks-St. d. i5 Oct. 1823! Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående nytt val af Deras Justitioe-Ombudsman och dess Suppleant. s. a. k: Sedan, på sätt Riksens Ständer, uti Skrifvelse af den 11 sistlidne Augusti, gifvit i underdånighet tillkänna, Deras Electorer utsett Tillförordnade Landshöfdingen, Förste Expeditions-Secreteraren m. m. Casper Ehrenborg, att vara Riksens Ständers Justinaa - Ombudsman , samt Förste Expeditions - Secreteraren , Häradshöfdingen Johan Gabriel Richert, att vara JustitiasOmbudsmannens Suppleant; men det un - Underdåniga Skrifvelserl 617 ider tiden inträffat, att den förre med döden aflidit, och att den senare förklarat sig icke böra emottaga den kallelse, han af Riksens Ständers Fullmägtige öfver Banquen och Riksgälds. Contoiret erhållit, att Justitiae-Ombudsmans-Embetet tillträda; så hafva, vid ett sådant förhållande, Riksens Ständers Electorer, genom val i behörig ordning, den 7 1 denna månad, utsett Hof-Rätts-Rådet, Häradshöfdingen Carl Peter Törnebladh, att vara Riksens Ständers Justitia^ Ombudsman, samt Lagmannen, Häradshöfdingen och Borgmästaren Nils Callerholm, att Justitise-Otnbudsmannen efterträda, i fall han, innan nästföljande Riksdag, skulle med döden afgå. Detta hafva hos E. K. M. Riksens Ständer ekolat i underdånighet anmäla; Och Riksens Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk. hos Samtl. Riks-St, d, 15 Oct, 1833!
Men då de på den diplomatiska vägen gjorda framställningarne ej blifvit meddelade Utskottet, och utaf Kommersekollegii äfven derom afgifna utlåtande icke heller kunnat inhemtas, hvarken att ett afslag å desamma skulle vara åtföljdt utaf några olägenheter för svenska handeln och sjöfarten, och ej heller att några fördelar blifvit erbjudna såsom vederlag för tull-lindringarnes upphäfvande; så anser jag mig pligtig, att afstyrka bifall tiil Utskottets förslag, och sådant' desto heldre, sorn med all sannolikhet bör kunna förmodas, att, derest icke tull—lindringarne borttagas, till följd af det Ökade behofvet af jern, trädvaror och fartyg, hvilket den hastigt tillvexande befolkningen och civilisationen på Amerikas vestra kust, i Australien och på Stilla oceanens öar nödvändigt måste inedföra, äfven Sveriges jernoch trädvaru-export till dessa länder snart skall betydligt öka sig och likaså svenska handelsflottans delaktighet i den riktande fraktfarten på nämnde aflägsna farvatten. Den nedsättning af tullen å bomullsgarn ifrån S till 4 sk. per skålpund, som Utskottet föreslagit, måste jag äfven afstyrka. De bekanta våldsamma fluktuationerna - Bevillnings-Utskollets Belänkande, M 3. 105 lionerna i råämnets pris, uppgående ända lill 80 procent och deröfver, hafva för spinneri-industrien medfört en svår konjunktur, så mycket kännbarare, som (lere af Sveriges spinnerier äro nyligen anlagda. En sådan konjunktur är ej lämplig för minskning af del skydd, denna industri för närvarande åtnjuter, och aldraminst för nedsättning af införsels—afgiften å de finare garnnummerue, dem åtskilliga spinnerier nu också här begynt tillverka, och å hvilka tillverkningskostnaden är långt högre än å de gröfre. Då Utskottets majoritet nödvändigt ansåg sig böra tillstyrka nedsättning, så hade det derföre varit välbetänkt, om här, såsom i andra länder, skillnad blifvit gjord emellan finare och gröfre nummer, och 8 sk. lull blifvit bibehållen åtminstone å allt bomullsgarn öfver JVs 20 efter Engelsk beräkning.
Sorn jag af sjukdom var hindrad att deltaga i slutliga öfverläggningarne om Bankens hittills drifnä Låne-rörelse och dess organisation för framtiden, får jag ödmjukast afgifva följande Reservation, hvilken jag anhåller måtte få åtfölja Betänkandet till dä Höglofb Riks-Ståndein Högtofl. Utskottet föreslår, att Disconträntan hädanefter skall utgå med 6 procent, Härtill kail jag icke lemna min röst, hufvudsakligen af följande, såsom mig synes, icke alldeles o vigtiga skäl. —■ Då man beräknar postporto, lösen för vederhäftighets-betyg, commissionairS-arfvode samt räntan på det å Lånesumman afdragna förskotts-interesset, så uppgår verkligen den utgörande räntan till 6 procent just nu, då bestämda Discont-rantan är 5 procent; hvaraf följer, att, om den hädanefter skulle ut - 12Ö Bil. till Banco-Ulskottels Bet. N.o 52. göras med 6 för hundradet, Låntagare skulle få erlägga 7 procent och deröfver. Att Landtman och mindre Näringar skäligen kunna betungas med denna högre ränta, tror jag icke, att någon, med rigtigt begrepp om deras tillgångar och lagen, kan bevisa. Man har förmodat, ja äfven apodictiskt sagt, att det är de 5 procenten, som lockat lill lån och ökat mängden af Lånsökande; men om detta kan bevisas vara förhållandet inom vissa medborgare-classer, som speculera på vinst af de större i Disconten upptagna lånsummor, vågar jag dock påstå, att detta icke inträffar på Jordbrukarne och andra med dem jemförlige Låntagare. Behofvet af rörelse-capital drifver till lån, ty för ro skull lärer ingen skuldsätta sig; och, då behofvet är för banden, är det helt naturligt, att man hellre söker och tager hjelp för 5 än för 6 procent.
Af Olans Svebilius från Gottlands län, som anfört, hurusom, i fråga om folkskoleväsendets ordnande, afseende borde fästas vid olika orters olika behof; och då de så kallade roteskolorna på Gottland, enligt motionärens tanke, vore obehöfliga, enär ett så stort antal fasta skolor blifvit inrättade, att det funnes en skola för mindre än hvar 700:de innevånare på ön, hvarest afståndet emellan gårdarne och kyrkorna vore mindre än på fasta landet, samt då befolkningens andra kommunalbehof i hög grad toge dess medel i anspråk, så att tillgångar saknades till en behöflig förbättring af skollärarnes löner, har motionären hemställt, att den del af bevillningen, som vid sednasto riksmötet anvisades till småskolor, måtte, till så stor del deraf, som utgöres af Gottlands innevånare, anslås till förbättring åt lärare vid de fasta skolorna på ön. Af do framställningar, som hos Rikets Ständer i detta vigtiga ämne förekommit, visar sig, att i viss mån skiljaktiga meningar yppats i fråga om ändamålsenligheten af de grundsatser, Rikets sednast församlade Ständer antogo, i afseende på dels omfattningen af och dels sättet för statens medverkan till folkskoleväsendets befrämjande. Sålunda har nu blifvit ifrågastäldt, att Statsverkets uppoffringar för detta ändamål skulle för framtiden utsträckas vida utöfver hvad hittills egt rum; i hvilket hänseende flere Bonde-Ståndets ledamöter, instämmande uti Riksdags-fullmägtigen Rosenbergs ofvan anförda motion, ansett att det synnor - 108 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. ligen framstående behofvet af löneförbättring för folkskole-lärarno ej skulle kunna på ett tillfredsställande sätt uppfyllas, med mindre än att liela den personliga skyddsafgiften af Staten ansloges till folkundervisningen, hvarigenom församlingarne skulle komma att från allt deltagande i denna löneförbättring befrias.
Hvad härvid angår de jernvägs-bolaget tillerkända rättigheter och förmåner, torde Utskottet endast behöfva hänvisa till hvad Kongl. Maj:ts Nådiga Privilegium för ifrågavarande aktie-bolag af den 13 November 1852 i delta hänseende innehåller, med erinran derjemte, att ehuru dessa rättigheter och förmåner blifvit af bolaget en gång förverkade, Rikets sednast församlade Ständer dock medgifvit bolaget att fortfarande desamma tillgodonjuta emot det af Direktionen föreslagna vilkor af ett års förlängning uti den från början stadgade tid för arbetets fullbordande. Sedan äfven denna tid med slutet af år 1856 tilländagå!!, ulan att jernvägs-anläggningen blifvit fulländad, har derigenom all ansvarighet från Statens sida för den under nyssnämnde vilkor beviljade ränte-garanti, enligt 13 §. af bolagets åberopade privilegium, helt och hållet förfallit, och bolaget, jemlikt 4 §. af samma privilegium, till Slaten förverka! det vid 1855 års slut i Kongl. Stats-kontoret iunestående belopp af de till säkerhet för jernvägs-byggnadens utförande derstädes nedsatta medel, hvarjemte äfven bör iakttagas, att, på grund af 11 §., Svenska Staten måste fortfarande anses berättigad att när som helst i föreskrifven ordning inlösa vare sig den nu färdiga delen af banan eller hela jernvägs-anläggningen mellan Köping och Hult, om och när den framdeles varder fulländad. Häraf visar sig således, hvad Direktionen i sina särskilda ansöknings-skrifte: äfven medgifvit att de från bolagets sida nu gjorda framställningar om ytterligare understöd af Statsverket för denna jernvägs-anläggnings fullbordande åtminstone icke grunda sig på något rättsanspråk emot Svenska Staten, enär upphörandet af de förmåner, hvilka från början varit bolaget tillförsäkrade, desto mindre kan föras Staten lill last, som den en gäng medgifvit, att bolaget finge återinträda uti sina redan förverkade rättigheter; — men ehuru delta förhållande torde vara allmänt erkändt, har Utskottet emellertid af ofvan omnämnda, inom
Utssottet bör derföre desto häldre tillstyrka den färeslagne undersökningen härom, som en sadan in, stämmer ej mindre med hwad Riksens Ständer wid Lagtima Riksdagen förordnat, än ock med Utskottets förra Betänkande och Förslag, a:t Dags, werks,skyldigheten ej borde fortfara längre, än intill dest Kongl Maj:t funne utwäg att Allmogen derifrån fritaga ; Och sar Utssrt et således till mera förtydligande as best förra utlåtande wöidfammeligen hemställa, alt wid besiutet om Kongsgw.darnes ös, werlemnande kill Kongl. Ma,:t, ma göras den underdaniga anhållan, det täcktes Kongl. Maj.-t, sedan i wcderbörlig ordning utredt blifwit af hwad beskaffenhet deste Dagswerken äro, laka wederböraK, Den -z Julik. »94» de, som dertill icke äro förbundne, tillgodo nima dea befrielse ifrån utgörandet deraf, som de kunna assa och hwarcili de finnas berättigade. Örebro ben -r Julii l8>2. Pä Högloft. Riddoch Pä Högw. Prest-Ständcts Adelns Ledmägnar, Ledamöters magnar, ^l. V. VliAern. 6ust. Pä Wällofl. Borgare-TtänPä Hcderw. Bonde-Ständels Led. magnar, dets Led. magnar. Wedelin. f o r>. /^licjersson 0. ck un elius. Uppläst hos Ridd. och Adeln den 2; Julii. Prest-Stärwel den 2Z Borgare-Ständet den 2z > , Bonde-Ständer den 2Z Riksén.' Ständers Scacs - Ucskorcs Bccäntande, angående tillökning uti en del Embers oep T,enstemäns L-önLngswillkor ^ongl. Mast har under den i z sistledne