Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Staten, såsom sådan, kan icke vara partisk, och torde ej, då grundsatserna äro fasta, böra väcka anspråk hos somliga genom att uppfylla andras. Det kan ock vara tvifvelaktigt, huruvida sagde princip har tillräckliga skäl för sig. Mig vill det synas, som skulle en stambana vinna en icke obetydlig tillökning i trafik genom de bibanor, som dragas till densamma. En stambana berör hufvudsakligen sina ändpunkter, och dessa, jemte de städer och orter, som hafva lyckan att ligga i dess grannskap, draga ock den väsendtliga fördelen af henne, under det andra orter, som äro mera aflägsna, men dock böra upphjelpas, hafva föga eller intet gagn deraf. Dessa tyckas vara talande skäl för bibanors anläggning så fort sko kan och såvidt tillgångarne möjligen tillåta. Af föreslagna och ifrågaställa bibanor vet jag ingen, som är förtjent af större uppmärksamhet och understöd från Statens sida än Christianstad—Hessleholmbanan. Hvad som är i sednare åren vidgjordt, för att bringa denna banbyggnad till stånd, tillhör en historik, som vore både för vidlyftig och föga verkande för ändamålet att här meddela. Att staden och orten emellertid visat ett lifligt intresse för saken, utan att denna likväl kommit till något afgörande. Det stadium, hvari den för närvarande befinner sig, är det beslut man fattat: att banan bör byggas smalspårig och med enkelt spår, efter den vid undersökning uppgjorda planen; att aktieteckning fortgår och lofvar, om icke ett fullt tillfredsställande, dock ej ogynnsamt resultat, och att kostnadsförslaget för anläggningen upptager en summa af 1,080,000 R:dr R:mt. Yid sistlidne riksdag, då motioner i enahanda syfte, men utan verkan väcktes i flera Stånd, visade det sig af Kongl. Jernvägsundersöknings-kommittéens betänkande att denna bibana blifvit i underdånighet på det amplaste sätt förordad hos Kongl. Majit.
Skulle begreppen i dessa afseenden kunna rättas och närma sig till hvarandra; skulle genom åtgärder, som egentl gen höra till StatsFiaancens eller rättare till StatsO-conomiens område, — ty sann StatsFinance är icke annat än klok Sta-s-oeconomi; skulle genom dessa åtgärder, de producerande Classerna kunna ledas att hellre göra sina besparingar å nyo fruktbärande , än att förtära dem i utländska kräslighqter ; skulle genom dessa åtgärder Staten och dess Tjenstemän kunna försättas i den belägenhet, att deras Interesse ej mera behofver vara i strid med de producerande Classernas Interesse; så tror jag, att den lenare behandlingen borde få företräde framför den våldsamma > hellst då, i förra fallet, Konung och Ständer befrias ifrån den ledsamma nödvän - Den 17 Martu3 e. m. 189 ciighet att stifta L,3g för tillfället, eller att för en speciel Casus upphäfva icke allenast allmänna Lagen, utan älven handla emot Grundlagarnes föreskrift; ty emot den åtgärd, sorn Riksens Ständer nu gatt att vidtaga, kan Re. geringsFormens 90 § med vida större fog å beropas, än den hittills eller under loppet af denna Riksdag blifvit med blotta Discourser tillämpad. Jag ser ingfen möjlighet att komma ifrån denna §., om någon alfvarsam Opposition skul: le bilda sig mot det af Utskotten föreslagna Förlikningsproject. Denna §. förbjuder uttryckeligen Riksens Ständer eller deras Utskott att befatta sig med enskildta Medborgares och Corporationers förhållanden eller verkställighet ten ii någon Lag, Författning eller Inrättning. Till de undantagn» fall lära icke FilialDisconternas Öctroyer, eller deras Liqvider med De» bitorer och Creditorer kunna räknas. Men skulle Riksens Ständer under innevarande Riksdag vilja fatta något definitivt besluts ledande till reglering af allmänna Penninge-röreisen; så vill det synas mig vida rigtigare s om man lät åtgärderna till
Det är utom allt tvifvel, att Statskontoret, om dessa medel icke hade varit dess förvaltning undandragne, skulle hafva vida bättre kunnat reda sig under de tider, då det varit i förlägenhet, oaktadt likväl dessa medel icke hade bidragit dertill tillfyllest, enär Statskontoret 166 Den 16 Mart. var skyldipt Riksgäldskontoret ända till 4 millioner rdr i Oktober månad 1860. Jag tror äfven för min del, att den minskning förändringen åstadkomme, så väl i antalet af särskilda kassörer vid de förvaltande verken, som i fråga om framtida beloppen af de löner, hvilka beluifde utgå till sådane kassörer, sorn bibehöllos, men finge sina göromål och sin ansvarighet i betydlig mån begränsade, torde någorlunda kunna motsvara kostnaderna för så väl den tillökade personalen inom K. Räntekammaren, som för kontrollen å densamma. Jag tror, att om man lorenar med denna reform den, som jag har föreslagit i en annan motion, att anslag på extra statsregleringen böra anvisas att utgå från Statskontoret, i stället lör Riksgäldskontoret, skulle icke så stora summor komma att undanhållas den allmänna rörelsen. I formelt afseende tror jag, i likhet med Frih. Gripenstedt, att Utsk:t misstagit sig, och förenar jag mig med honom i anhållan om återremiss. Frih. Gripenstedt: Då man fästat min uppmärksamhet på att en lämpligare form för den af Utsk:t föreslagna skrifvelsen lättare kunde vinnas, genom att direkt derom besluta, än genom en återremiss, ber jag att lå justera mitt förra yttrande på det sätt, att R. o. Ad. måtte bifalla Betänk:t, såsom det blifvit af motionären framställdt. Hr Cederschjöld, Rob. Teofr.: Om detta förslag innebär väsendtliga fördelar i afseende på de utbetalningar, som skola verkställas i Stockholm, anser jag deremot det vara ganska olämpligt för sådana liqvider, som skola ske i landsorten. Jag tillhör sjelf ett sådant verk, nemi. fångstyrelsen, som har nästan hvarje vecka ganska stora penriingeremisser till landsorten, och jag hemställer, om det vore så lämpligt att ditskicka invisDingar på K. Statskontoret.
Följderna af de dryga besvär och onera sorn betunga jordbruket har också varit, alt jördens värde de sednare åren der betydligen fallit och att det vanliga arrendet som för varit tunna Säd för tunnlandet, nu blifvit nedsatt till 1 tunna. Den Staden åliggande reserv-skjuts-skyldigheten är i anseende till ångfartygens concurrence sommartiden betydligen försvårad, såsom i förra Femårs-Berätlelsen upptages. Egentliga Fabriker finnas icke här. Ett Stamp-och Yalkverk, på Stå lens ägor anlagdi, gifver dålig inkomst. Binäringar äro inga utom någon Handel med, Kor och Hö, som uppköpes på landet omkring Staden och aflores på fartyg till försäljning i Stockholm. Denna handel bedrifves mest af Enkor och arbetskarlars hustrur både i och utom Staden. Det i Staden förr brukliga kringelbakeriet har för dyr ved och farliga eldstäder aldeles upphört. Den uteslutande rättighet som blifvit Stadens Skute-Gille enligt Kongl. Privilegier ne den 8 Augusti j.711 och 16 December 171g tillagd, att ifrån Arboga Yåg utföra Bergslagens och Brukens eflecter, begagnas nu af det på Adier ställda Rederi-Bolaget med den inskränkning Kongl. Brefvet den 23 Januari 1827 stadgar och kommer år 1 &41 aU aldeles upphöra. Undervisningsverket är såsom i förra Berättelse omförmäles. Den inrättade Lancasters-Skolan, hvartill Eder Kongl. Maj:t med flera gåfvor i Nåder bidragit och ännu låter årligen utbetala 100 R:dr banco för Lärarens aflöning, har kommit i godt stånd och genom Lärarens, Comminister Sesemans nitfulla bemödande så lyckats, att det högsta antal Skolans local medgifver, nemligen xoo barn, nu i flere år ständigt derstädes erhållit undervisning. Fattig-Försörjningen är oförändrad. Angående extra onera, som i Tabellen äro angifne, åberopas hvad de 3.‘ne sisla Femårs-Berältelserne innehålla. 3;o Köpings Stad.
Malmkoringcn. nf Köling af Mantal Ut göres i af Mantal Utgöres i af Heraman Utgöres i a 6 sk. utan förhöjning. å 8 k pr Spanmål. å 3 sk. utan förhöjning. Pennin »ar. Spanmål, hälften Råg, hälften Korn. å 18 sk. utan förhöjning. Pennin gar. å 33^ sk. utan förhöjning. Hemmantals Upsala Län Stockholms Södermanlands Östergöthlands Gottlands . Calmar Blekinge . Jönköpings Kronobergs Christianstads Malmöhus Hallands . Götheborgs Elfsborgs . Skaraborgs Örebro . Wermlands Westmanlands Kopparbergs Gefleborgs . Wester-Norrlands Jemtlands Westerbottens Norrbottens . Summa BoakiipsVcn »ingar. Litt. E. Penningar. af Mantal 18 sk.- 12 sk. 112 Rdr. 26 sk. 12 sk. af Rök a 2 Rdr sk. | 20 sk. ii r. 2 Rdr. i Rdr af Hyttor af Bergstorp 2 Rdr. 12 sk. 6 sk. Utgöras i Summa Penning ar. Utskrifnings - af Mantal Rdr R. Litt. E. Prostetull oell SkarprättareSkiilin Arbetsoch Dagsverks-Penningar. af Rök af Mantal Penningar. Penningar. Stockholms Södermanlands Östergöthlands Gottlands . Calmar Blekinge . Jönköpings Kronobergs Christianstads . Malmöhus Hallands . Götheborgs Elfsborgs . Skaraborgs Örebro . • Wermlands Westmanlands Kopparbergs . Gefleborgs Wester-Norrlands Jemtlands Westerbottens Norrbottens . Summa Ski ifvarel*enningar. SkrifvareOrten. af Mantal utgöras i [ af Mantal utgöra i i l a i! sk. å 9 rstPenniugar. å 12 sk. å 6 sk. å 3 sk. Pennin gar. Litt. E. DagsverksPcnningar. af Mantal ä i Rdr utgå med 6 ökc-, 12 drängedagsverke». 3 öke-, 6 drängedagsverken. Penningar utan förhöjning. å i*- Rdr utan förböjning. å 4o sk. utgå med 2rf öke-, 5 drängedagsverken.
I anledning af väckta frågor dels om stiftande af en Ansvarighets-Lag för Sakförare, och dels om stadgande af rättighet för Sakägare till fritt val af Rättegångsombud. Af den 3i sistlidne Januarii: N:o 87. Öfver väckte Motioner om ändring af Kongl. Kungörelsen den 18 December iS23r huru förhållas bör, då emot redan dömde personer yppas brott, hvarom ransakning tillförene icke varit anställd. Af den 5 sistlidne Februarii: N:o 38. Öfver väckt Motion om ändring af 3 §. i 21 Cap. RättegångsBalken. I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående Strafflag emot Negerhandel och delaktighet deruti. Öfver väckta Motioner om ändring af 3 och 3 §§. i 14 Gap. MissgerningsBalken. Af den 24 sistlidne Februarii: N:o 42. I anledning af åtskillige framställde frågor, rörande tillägg i eller förtydligande af 1686 års Kyrkolag, samt flere i anledning deraf utfärdade Kongl. Författningar. Den i April e. m. Af elen 28 sistlidne Mars; N:o 45. Öfver väckte Motioner om inrättande af FörmyndareKamrar. Från Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet : l Af den 24 sistlidne Mars: N:o 81. I anledning af väckt fråga, dels om tillägg i föreskrifterne, rörande AfviltiingsVerket inom Luleå Lappmark, och dels om behofvet af åtskillige åtgärder till förekommande af Lappska Folkstammens undergång. I anledning af väckt fråga om förändring i nu gällande föreskrifter, angående tiden för väglagning. Af den 28 sistlidne Mars: N:o 83. I anledning af gjord hemställan, att Directionen öfver Danviks Hospital måtte förklaras oberättigad att uppbära RecognitionsAfgift till Hospitalet vid Upplåtelse-brefs utfärdande på Besittningsrätten af dess bera man. Lades på bordet. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan en qvart till 10 om aftonen. In fidem Prolocolli, O. J. Lagerheim. 8* Den a April.
December, verkelig fara eller nöd är för handen, har Ridderskapet och Adeln haft tillfälle inhemta utaf så väl Hans Excellence Herr Grefve von Engerströms, som flera värda Ledamöters anförande, Jag har således, så väl med stöd af Riksdags-Ordningen, som af den vid förra Riksdagarne antagna praxis, ansett mig på goda grunder kunna anhålla, det er» jemkning vid Redactionen af Protocolls - LJtdraget, som till de öfriga Med Stånden skall afgå, må pa sätt jag föreslagit, äga rum, hvarå jag får förnya min anhållan om Harr Grefvens och LandtiVIarskalkens Propositiqn, Friherre Cederström, Jaeob, I anledning af Friherre Anpkarsvärds yttrande, att hela ÖfverJäggningen uti förevarande fråga borde till Ex* peditions - Utskottet öfverlemna*, torde jag få ppplysa, att sådant alldeles icke är lämpligt, pmedan till Expeditions - Utskottet, enligt vära gällande Förmer, endast Ståndens beslut kunna Öfverlemnas, utan mäste Ridderskapet och Adeln fatta sitt Beslut, hvilket under form af Prptocolls-Lftdrag bör till Utskottet afgå. Detta Rrotocolls-Utdrag är ännu icke uppläst, hvadan jag anhåller, att sådant genast mätte ske. Friherre af Wetterstedt: Det har tillförne sorn oftast varit praxis, att när ett Beslut af Ridderskapet och Adeln fattas, Protocolls - Utdraget deröfver genast uppläses, justeras och afsändes. Vid detta tillfälle har endast Beslutet blifvit fattadt, hvilket nu mera ej kan äa - I c6 Den ?, December. dräs; man får således blott öfverlägga om upp? ställningen af ProtccqUs-IUtdragtt, sorn bör af? gä både till K.d-Stånden oell till ExpeditionsUi$kottet. Inka med Friherre Cederström får jag anhålla, att samma Protocoils - Utdrag genast nia yarda uppläst. friherre Stael von Holstein •
Län underdåniga framställning om omöjligheten för detta Läns invånare, att återgälda sine erhållne undsättningar, utan eftergift af en del deraf och lindring i betainingsvilkoren för återstoden, samt Riksdags-Fullmägtiges från Vesterbottens Län serskilda underdåniga ansökningar om enahanda förmon, i afseende på återbetalningen af sistnämnde Läns undsättnings-skuldcr, har Kongl. Maj:t, i betraktande af det hårda och ovanliga öde, som drabbat Vesterbottens och Norrbottens Län, alt hemsökas af fyra på hvarandra följande missväxt-år, och då en sträng indrifning af meddelade undsättningar, efter ordalydelsen af gäldenärernes åtagna förbindelser, skulle, dels bereda mångas fullkomliga undergång, dels förorsaka förluster för Staten, funnit Sig ega all anledning att hos Rikets Ständer understödja cle gjorde framslällningarne, om afskrifning! till en del af dessa Läns skuldbelopp, och lindring vid betalningen af återstoden; men Kongl. Maj:t bär. tillika för Sin del önskat, att, vid sådan eftergift och lindring, det uttryckliga vilkor måtte fästas, att invånarn^ sjelfve skola medverka lill anstalter, som, på sätt bär nedan ömf örmälas, kunna betrygga Staten emot nödvändigheten att vid framdeles inträffande missväxter, tillhandagå med directa undsättningar; hvadan Kongl. Majrt, enär local-förbållandena i Vesterbottens och Norrbottens
Äfven n u äger j u Stockholm framstående denna tid umgingos i d e t Josephsonska hemmet, var äfven en u n g sångerska, som icke så kvinnliga pianister, hvilka af allmänheten ommånga å r därefter skulle förvåna en värld med fattas med lifligt intresse. Kanske skall det sina toner, J e n n y Lind. Med henne och Maria därför icke h a varit utan sitt intresse för en Bland dem, som vid denna tid umgingos i det Josephsonska hemmet, var äfven den såväl i yttre som inre måtto högt begåfvade Maria Ruckman, en dotter af gravören Ruckman och den förnämsta tragiska skådespelerskan vid Gustaf l l l: s teater, m:lle F r a n k. Maria Ruckman v a r äfven en skicklig pianist och hade lifliga musikaliska intressen, och det var hon, som först fäste Minas uppmärksamhet å de underbara Beethovenska sonaterna, som då efter mästarens död begynte sitt segertåg omkring världen. D å kom j u än mer än nu allt nytt långt senare h i t u p p än till andra länder. I förbigående kan j a g nämna, a t t Maria Ruckm a n p å sin ålderdom var mest känd genom sina storartade donationer bl. a. till Tysta skolan, som till stor del ä r hennes verk. och annan a t t så h ä r upplifva minnet om den, som för 50 å r sedan på detta område förde våra runor med den äran. Och för den som inbillar sig, a t t tiden å alla områden, äfven det konstnärliga, alltjämt går framåt, kan d e t kanske vara hälsosamt a t t framhålla bilden af en konstnärinna, hvars konst var af d e t gedigna slag, som numera icke längre är vanligt. — s — n. * Ett sommarminne. ^SSp » s där bäddad i doftande törnrossnår, fjärran från allfarvågens kosa Ufoels störande färdsel går? Nere eld branta insjöstranden vaggande båten, förtöjd, på svaj — tidt vi den lossat, når öfoer tanden strålande gled en morgon i maj.
N;o 87, Angående Hembud, då Frälseskattehemman utom börd försäljas; samt N;o 88, Angående ändring uti 25 Cap., 5 §. RättegångsBalken. S. D. e. m. Wid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottets Utlåtande N o 105, i anledning af gjorde anmärkningar vid dess Betänkande om KronoBetjeningens påskrift å Allmogens Prot. XJtir ä. 25 Juni i 1Q25. 371 Kungörelser, innan de från Predikstolarne uppläsas, blef detsamma af PresteStåndet afslaget. S. D. Enär Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets förnyade Utlåtande N o 109, i fråga om upphäfvande af föreskrifterne rörande Husväfnaders Stämpling, samt LagUtskottets No 89, rörande tjenlige Författningar mot allmänna Förbrytare, nu å nyo föredrogos, så och enär nämnde Utskotts förra Betänkanden i dessa ämnen blifvit af de 3 ne Respective MedStånden bifallne, lät PresteStåndet bero vid hvad Utskotten härutinnan anfördt. S. D. e. m. Föredrog sånyo och biföllos följande från Utskotten inkomne Betänkanden, nemi.: Statsoch BancoUtskottens N:o 237, angående bidrag till utförande af Hjelmare Canal och Slussverks ombyggnad m. m. LagUtskottets N o 78, Om utmätte Fastigheters försäljande endast i uppslag. 372 Fröt. XJtdr. A. 25 Junti 1O23, N o 79, Om rättighet för Fordringsegare, att sjelfve välja Utmätningsman. N.‘o 80, I fråga om Promotorialer för att befordra enskildes Lagsökningsärender, då Gäldenärerne vistas i andra Län. N:o 82, Om Lagförklaring, rörande Löftesmäns rättighet, att uppsäga borgen. N:o 84» Angående LagmansRätternes upphörande. N:o 85, Om förändrad Organisation af HäradsRälterne.
Dock kan jag inte afvärja den tanken: Hvartill tjäna vänner, om de endast äro till för de goda dagare? Ester befinner sig något så när. Hälsning från Din bedja vi våra ringar för min vänskap, om sådana äro nödvändiga, men för en språkstunds skull sätter jag inte mitt hus ' välfärd på spel! Hur ringa du än för tillfället kan tänka om min vänskap och offervillighet, så hoppas jag att snart en gång få tillfälle bevisa dig, att de dock finnas till. Riktigt förstår jag dig icke, men väl önskar jag, att din fråga, om du nu finge besöka mig, aldrig blifvit framställd. Din Anna. Klara. 1894 ångor,- och ett kabyliskt brölloppståg uppfyller den trånga dalen mellan byarne Ikoultza och och Tatserouth under öfverljudt larmande jubel. En maraboui hade slutat bönerna, som beseglade äktenskapet mellan den sjuttonåriga Zulima och den gråhårige Yakoubben-Hassan, den rike ägaren af ortens förnämsta kvarn. Han hade köpt sin brud för en dryg summa af hennes far och kände sig som ung på nytt. Sådan bröllopsgästerna ymnigt bespisat sig med kousskoussou *, knallades det med gevär, stulna af fransoserna. Det sjöngs, det skreks, det spelades på tamburin, tam tam, flöjter och zittror, det gestikulerades och pratades, gjordes spefulla anspeglingar på den olika åldern hos brud och brudgum, och när stjärnorna började framtindra på det mörkblå firmamentet, nådde det strålande tåget målet för färden, YakoubbenHassans douar. Afståndet mellan Ikoultza och Tatserouth skulle af en fågel ha tillryggalagts med några vingslag, men, likt andra kabylbyar, lågo brudens och brudgummens respektive hem på hvar sin klippspets, likt örnbon skilda af så oöfverstigliga stenblock och afgrunder, att människofötter behöfde minst ett par timmar för att tillryggalägga vägen. Dock redan hördes bruset af det vattenfall, som satte Yakoubs nybyggda kvarnhjul i rörelse; man hade blott helt litet kvar af den halsbrytande spången. Bruden syntes utmattad.
Utlåtande> angående Roteringsjemnkningen vid Westerbottens Regemente. Slats-samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten hafva, i detta ämne, till behandling fått emottaga ej mindre Kongl. Maj:ts under den 18 sisllidne Januarii till Rikets Ständer aflåtne Nådiga Skrifvelse £N;o 22), än ock ett af Riksdagsfullmägtige J. J. Rutberg och Per Henriksson från Norrbotten samt Anders JSormark och Olof Olsson från Westerbotten till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet anförande. Högstberörde Nådiga Skrifvelse utvisar, hurusom, till afhjelpande af den olika fördelningen af rotelingsbesväret vid Westerbottens Regemente, och af den olägenhet, alt åtskilliga rotar äro vidt spridde från hvarandra, fråga om en jemnkning rotarne emellan, dervid skattlagde nyhemman borde från extra roteringen befrias och, till de gamla rotarnes biträde, i ordinarie kneklehållet indelas, blifvit vid 1818 års Riksdag väckt och jemväl sedermera vid de 2:ne påföljde Riksdagarne utgjort föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, samt föranledt lill underdåniga skrifvelser i ämnet, i följd hvaraf åtgärder och beslut å Kongl. Maj:ls sida blifvit vidtagne; och inhemtas härvid hufvudsakligen, alt sedan Rikets Ständer, uti underdånig Skrifvelse den 8 Mars i83o, dels förklarat, att de fuftno, det undersökning om rotarnes beskaffenhet och förmoner borde föregå tilldelningen af det understöd, genom nyhemmannens inrotering, hvartill svaga rotar kunde finnas berättigade, och att icke någon viss del af nybyggena, men alla sådana utan undantag borde användas till förstärkning af Westerbottens Regementes ordinarie rotering; dels, på sådan grund, förnjmt förut gjord anhållan om en definitiv rote-jemnknings skyndsamma företagande, samt om tillförordnande af en Commission, hvaraf åtminstone hälften borde utses bland ortens jordbrukare, och hvilken skulle med instruetion förses; dels ock såsom understöd åt Rotehållarne anslagit den af nyhemman i .Westerbottens och Norrbottens
Den öfverlyckliga lilla flickan blef vid hemkomsten mottagen med förebrå- elser, men i sin glädje öfver att hafva sett Jenny Lind och hört henne sjunga svarade hon endast på bannorna med att jublande utropa: » Jag har varit hos Jenny Lind. » Den lilla flickan var en dotter till den då högt uppburne romanförfattaren Gustaf vom See (von Struensee). Den i Koblenz så ifrigt efterlängtade andra konserten kom aldrig till stånd. Sångerskan ansåg det nämligen ej vara på sin plats att hålla en konsert derstädes för egen räkning, då hon sjelf blifvit ditkallad af prinsen af Preussen. Kort derpå erhöll man emellertid genom tidningarna den glada underrättelsen, att Jenny Lind och Clara Schumann ämnade gifva en konsert i Ems. Några musikaliska unga damer i Koblenz, bland hvilka jag befann mig, beslöto sig genast för att fara dit; genom en vän i Ems beställde vi på förhand biljetter och begåfvo oss åstad. Det var en härlig sommardag, och en timmas färd utefter den lilla floden Lahns strand i den af nyslaget hö doftande luften kunde ej annat än verka uppfriskande. V i d framkomsten gingo vi genast till badparken, hvarest den förut omtalade vännen enligt öfverenskommelse skulle möta oss med biljetterna. Han kom också ganska riktigt emot oss, men redan på afstånd märkte vi af hans betecknande gester, att han kom — utan biljetter; dessa hade nämligen varit utsålda, långt innan vi hunnit beställa dem. V i blefvo vid denna underrättelse så nedslagna, som man endast känner sig då man är ung och ser ett efterlängtadt nöje oåtkomligt. Emellertid voro vi ingalunda hågade att så der utan alla vidare försök uppgifva saken. V i sprungo till biljettluckan, men denna var stängd. Som oförståndiga, egensinniga barn, för hvilka man förgäfves söker åskådliggöra omöjligheten att uppfylla deras önskningar, stälde vi oss då vid trappuppgången, liksom afvaktande att genom något underverk få tillträde till konserten. Redan började den tillströmmande folkmassan fylla platsen omkring oss och de lycklige med biljetter försedde att skrida upp