Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emellertid har Utsk-.t funnit ganska stor svårighet i att bestämma någon viss ålder, såsom grund härför utan Utsk:t har ansett förmånligare, att skolagan skulle upphöra med 6:te klassan, då detta tillika skulle innefatta en uppmuntran för de lägre klassernes lärjungar, att, medelst tlit och arbete, fortare vinna inträde i denna klass. 156 Den 10 Jnni e. in. Så långt har jag varit öfverens med Utskrt, men i Utskds sednare moment har jag icke kunnat förena mig. På sätt Gr. von Rosen behagat uppmärksamma, har jag icke ansett det vara lämpligt att, på sätt Utskrt i den nu föredragna punkten hemställt, i stadgan införa skärpta ansvars-bestämmelser för den lärare, -som missbrukar sin myndighet. Skulle icke detta lätteligen medföra en förlamande tvekan hos läraren att begagna sin myndighet, och hos lärjungarne en brottslig trotsighet, som skadligt skulle inverka på deras studier? På grund af de skäl, jag nu anfört, får jag anhålla, att R. o. Ad. endast på det sätt behagade bifalla Ekon.-Utsk:ts under litt, f. gjorda hemställan, att ingen lärjunge i 6:te och 7:de klassen må underkastas aga; men att de skärpta bestämmelserne för lärare, som missbrukar sin myndighet, borttagas, som i 2:dra rnom:t finnas upptagne. Frih. Stjernstedt; Jag kan icke gå in på hvad Gr. von Kosen anfört, att man icke bör göra skilnad på de äldre och yngre skolgossarne. 6:te och 7:de klasserne svara ju mot gym nasium, der de sedan gammalt varit befriade från kroppsaga; och man vet ju dessutom ganska väl, att om föräldrar äfven någon gång anse sig böra använda kroppslig aga på sina barn, så göra de det aldrig då barnen blifva äidre, och jag tycker verkligen icke att ynglingen vid skolan bör stå i olika kategori med ynglingen inom familjen. Lika med Frih. Cederström, tror jag att det sista mom:t ganska väl kan borttagas; men deremot skulle jag vid det första vilja gora ett tillägg, nemi. »att skolaga aldrig må användas utan löreg:de förhör inför lärare-collegiurn».
1 anseende till dessa förhållanden har, under åberopande af det utaf Rikets Ständer vid sednast förflutna riksdag åt staden Carlskrona, vid likartad! fall, beviljade understöd af allmänna medel, motionären, på grund af erhållet uppdrag, begärt, att Rikets Ständer, för att i någon mån mildra de svåra följderna af meranämnde farsot, måtte bevilja staden Christianstad ett anslag utan återbetalnings-skyldighet af 15,000 R:dr Riksmynt, eller, i fall ett dylikt anslag icke kunde erhållas, åtminstone ett räntefritt lån af 20,000 R:dr nämnde mynt, att, under loppet af nästföljande 10 år, med 2,000 R:dr årligen återbetalas. Såsom bidrag för bestridande af de utgifter staden Christianstad under oraförmälda farsot måst vidkännas, hafva stadens innevånare hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit att utaf härtill disponibla medel undfå ett kontant understöd, eller alt Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer afkila nådig Proposition om beviljande åt staden af ett anslag ulan återbetalnings-skyldighet eller ett ränt efritt lån; men sedan Kongl. Majit i nåder inhemta t, att frågan om ett sådant understöd redan genom derom väckt motion blifvit underställd Rikets Ständers behandling, har Keugl. Majit funnit den underdåniga ansökningen icke föranleda annan åtgärd, äu densammas öfverlemnande till Siats-Utskottet; och har Utskottet alltså, vid afgifvandet af sitt yttrande angående förevarande motion, ansett sig böra anmäla hvad denna underdåniga ansökning och dertill hörande handlingar hufvudsakligen innehålla.
Enligt Kongl. Majlis nu gällande Förordning den tg Juni r835, angående grunderna för bränvins-bränningen och afgiflerna derföre, erlägges för sex månaders bränvins-tiUVerkning med en s5 kannors panna’ 6 Rdr i 2 sU Enligt den af Sammansatta Utskotten föreslagna beskattningsmelhody skulle för tce månaders bränningstid , med en panna af samma kannerymd, erläggas 5o R\dr Banco, således nära 16 gånger mera, än nu gällande författning foreskrifver. Ändamålet med en slik beskattning är påtagligen, alf hindra den mindre jordbrukarn från bränvins-tillverkningen,. hvilken skall förbehållas åt den större egendoms-innehafvaren såsom ett privilegium,. 70 Bevillnoch Ekon. Utskottens Betänkande, N:o Det bestrides visserligen icke, att den såkallade husbehofs-bränningen, lika som all annan bränvins-lillverkning, ja, liksom allt, äfven det ädlaste och bästa, då det missbrukas, medförer ett ondt just genom sjelfva detta missbruk. Men en annan fråga är, huruvida ett sådant missbruk afhjelpes, huruvida den förstörda moraliteten återställes genom en oproportionerad beskattning, och dymedelst en hämmad tillverkning med små, men deremot en stegrad tillverkning med stora redskap. Alla förståndiga försök till fyllerilastens hämmande äro aktningsvärda; men monne detta hämmande sker genom yttre tvångs-anstaller ? Erfarenheten visar motsatsen. Det gifves en annan, en säkrare bana att i detta afseende beträda. Det inre mäste omskapas, menniskans moraliska lif år grundadt på frihet, och detta lil måste väckas och utbildas i sin helhet, mea icke genom en ensidig rigtning åt ett visst håll, och således, genom slörands utaf den nödiga samraanstämmigheten, äfventyra hela sin tillvaro. På samma gång, som man förmodar sig utrota fylleri-lasten genom att förbjuda husbebofs-bränningen, må man tillse, att icke ett annat ondt inrotar sig; att icke lagens bud först i hemlighet gäckas i detta sistnämnda afseende, oeh sedan uppenbarligen i många andra.
Pengarna insätts genast i Banken på särskild räkning. Mom 22 Dessa tjänstemän står i ansvar enligt Allmänna Lagbudet. Mom 23 Anser någon sig ha rätt att klaga över Direktionen åtgärder, görs detta inom 30 dagar hos Handelsoch Finansexpeditionen. Åtal utförs i Svea hovrätt. Mom 24 Direktionen har i alla ärenden rätt att begära handräckning av vederbörande ämbetsverk och Våra befallningshavanden. Mom 25 Omkostnaderna skall gottföras Nummerlotteriet enligt räkning utom provisionen på 2 %. Inkomsterna fördelas mellan tjänstemännen som haft befattning med fastighetsförsäljningen som arvode. De som haft mest besvär och högre ansvar får mer. Uppstår stridigheter om fördelningen anmäls till Oss. Stockholm den 5 juni 1824 CARL JOHAN Kungörelse angående den, under Kongl Maj: ts resa från huvudstaden i Nåder tillförordnade Regeringen. Stockholm den 8 juni 1824 Att inte Regeringsärendena under Vår resa, som vi med den Högstes bistånd skall företa, skall hindras i sin vanliga ordning har vi förordnat fyra Ledamöter av Vårt Statsråd, nämligen: Justitiekanslern greve Fredric Gyllenborg En av Rikets Herrar greve Mathias Rosenblad En av Rikets Herrar greve Anders Fredric Skjöldebrand Statsrådet Carl Axel Löwenhjelm Statsrådet Göran Mörner är förordnad om någon av de andra skulle utebliva Vi bjuder och befaller ämbetsoch tjänstemän samt alla undersåtar att lyda och hörsamma den tillförordnade regeringens beslut, som fattas i Vårt Höga namn och Vägnar. Stockholm den 8 juni 1824 CARL JOHAN Cirkulärbrev till Överståthållaren och Kongl Maj: ts Befallningshavande i Riket, angående tiden för avslutande och insändandet av de s k summariska Räkningarna över Riksgälds Kontorets Fonder. Stockholm den 14 juni 1824 För att nå likhet mellan de s k Summariska Räkenskaperna över Riksgälds Kontorets fonder och landskontorets huvudräkenskaper skall bådas avslutande ske till augusti månads slut. Samtidigt beslutades att de förut brukliga Restantie förslagen bör, som onyttiga för Landskontoren där de endast varit ett betungande arbete, att försvinna. Stockholm den 14 juni 1824 J A BÖRTZELL H JULIN J P KRUSE
En med mera ideela intressen bjuder drycken mera som en förfriskning och hennes koppar äro hvarken stora eller tunga samt bestämdt till sitt yttre ej skrikande. Hos den ena som den andra kan » allt vara lika hjärtinneligt undt ». Till slut en anekdot. Fru G. meddelade fru Z. efter ett besök hos fru X. sin förmodan att denna ledde sitt ursprung från tarfligt folk, » ty, » slöt hon, » om hennes mor och mormor haft tjänare, skulle inte så mycket dyrbart porslin funnits kvar åt arfvingarne. » Den, som vet ined sig att ha kommit åstad sveda i plånboken för att bestå sig glädjen att ha fina, läckra koppar, bör känna sig manad af anekdoten och, för att rätt vårda sin dyrt förvärfvade skatt, alltid låta undanställa kopparne, tills hon själf hinner tvätta dem. På Stockholmsutställningens ryska afdelning funnos fina, rikt utsydda, smala handdukar, dessa lära på det ryska tebordet ha sin plats bredvid samovaren, för att af värdinnan, som vid bordet genast sköljer sina koppar, användas vid dessas torkande. Under vårt århundrades ton-år och tredje decennium har jag hört att, i vissa kretsar, detta ock var stockholmsk sed. Har tedrickningen fått vidare utbredning och mangrannare tillslutning i våra dagars Sverige och remplacerat de traditionella kafferepen, de där haft rykte om sig att ha närt ett släkte, nämndt kaffesystrar, som » din ära se ' n i koppen dränker och den i harmen strax förtär », så är att hoppas, att bönans bitterhet ej må vara utvecklad hos bladet, utan må den renare andan, som under den unga Doris ' personlighet ej kände sig hemmastadd i hvad fru Lenngren visserligen skildrar som en tekonselj, finna sig i sitt rätta element vid våra dagars tebord. Bell. * Snorres rimkrönikor. i. I \ u r 1898 Monlelius nyss velat visa Hvad skillnad uppå förr och nu, Och hur man bör sin lycka prisa Att på så hyggligt sålt bli fru. Än Än Jag Att • — Professorns blick är ej så öfvad, Han ser nog ej så skarpt som vi, Som tro, att mången blefve röfvad Långt hellre än att ensam bli.
Vanligtvis hvilar en tredjedel af åkern hvarje år. Stadens obebyggda tomter användas merändels till trägårdar eller planteringsland och odlingen derå utgöras förnämligast af rotoch skidfrukt^- samt till någon del af tobak och gurkor, som exporteras till Stockholm. Landth. S-årsberättelse för Westmanlands Län. 4 Skepptuna? af Metall och Bergseffecter till Stockholm har hittills varit Staden förbehållen, men upphör med 1841 års slut. Framtiden skall utvisa om den lindring man dermed åsyftat för Bruksägaie kominer att i sjelfva verket äga rum, då redarnes förbindelse upphör alt tillhandagå emot en billig och nedsatt taxa. Med denna, om man så vill nämna den, prohibitiva författnings upphörande torde ömsesidiga olägenheter åtminstone till en början komma att inträda. Den genom upptäckten af ånghoxerings fartyg i sednare tider inträffade lättnad och skyndsamhet i sjöcommunicationen skall måhända framdeles åstadkomma en annan förändring i dessa förhållanden. För Staden är Gymnasium och högre Lärdoms-Skolan samt en Lancaster-Skola af ovärderlig nytta i afseende på ungdomens uppfostran. För sjukes intagande och betjenande finnes Lazarett och Curtius gemensamme för hela Länet äfvensom tillräckligt antal Läkare alt bestrida sjukvården. Då den fruktade Cholera-sjukdomen icke hunnit till fäderneslandet har anskaffandet af någon större local till sjukhus i sådana fall blifvit fördröjd, meli nödige förberedelser till första utbrottens hämmande gjorde. I Stadens fatlig-försörjnings-anstalter hafva på de tvänne sednare åren betydliga förändringar skedt. Då man tyckt sig af erfarenheten finna, att upprättandet och underhållandet af fattighus icke är det verksammaste medlet att lindra fattigdomen och hindia tiggeriet, utan fastmera nedsätter de derstädes intagne personers arbetsdrift och användbarhet, hafva andra botemedel funnits nödvändiga. Bemödandet har varit, att påfinna utvägar, hvarigenom det kunde lyckas, att återbringa de i fattigdom och betryck nedsänkte samhällsmedlemmar till arbetslust och sjelfverksamhet samt utöda lättjan och hågen för tiggeri.
Herr Grefven och LandtMarfkalken tillkånnagaf, att Utskotten, i afseende å ansvaret för försummelse att anmäla sig vid Mantalsskrifning, framställt tvånne alternativer; och skulle, enligt det förra, de för en slik försummelse nu stadgade böter: två Riksdaler, nedsättas fill hälften deraf, eller en Riksdaler; men jemlikt sednare alternativet, desamma vid deras nu varande belopp bibehållas. Herr Cederfchjöld, Pehr Guftafi Så vidt jag har mig bekant, hafva sådane böter, som de nu ifrågavarande, åtminstone i Stockholm aldrig Ven 25 Augusti e, m. f> 47 utgått. Jag tillstyrker derföre, att det första af de omnämnda alternativen må bifallas. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus • Min erfarenhet instämmer med den Herr Cederschjöld sagt sig äga. Så snart böterne åro små, drager ingen i Betänkande att sakfälla; då deremot, når de åro stora, man tvekar att vara sträng. Små böter corrigera båttre ån de stora. H err Ehrenborg, Casper, förenade sig med Grefve von Schwerin; Friherre Cederftröm, Jacob: Jag lemnar derhän, huruvida pä ett eller annat ställ© Författningarne angående Mantalsskrifning icke blifvit till hela deras vidd efterlefda; men min öfvertygelse år, att de i detta fall böra vara stränga, äfven som att böterne åro nödvändiga och icke böra vara för ringa. Jag kan vitsorda, att de ordentligen utgått, der man handhaft Författningarne, och äfven haft den påföljd, att försummelse vid Mantals-skrifningarne mera sällan ägt rum. Herr Grejven och LandtMarJkalken gjorde proposition till bifall af första alternativet i Utskottens Betänkande. Ropades starka Ja, jemte några Nej, Uppå derefter af Herr Grefven och LandtJhalken framställd proposition, fann Ridderska - Ai t)en 25 Augusti e, at. pet och Adeln för godt, att Utskottens Betån~ kande äfven i öfrigt gilla.
Or S. D. Ester noga pröfning os den hos Lags Utskottet färed rfda fräga, hwarom samma Utskotts Protocolls urvrag den zo sistledne Nowcmber hand» lar,duruwida antingen nägon inskränkning bör äga rum i Lagens föreskrift, hwarigenom Enka utan afseende pä Lider ä' säsom myndig alt anse .eller och lamma stadgande oförändrat b!brhällas,i hwilkct ämne skilljagttghet emellan Riks-Skändens Lchomöter i Utskottet uppstött, har Bonde-Ständet för detz det biialiit, d?n sednare tanken, eller att »ägsn ändring i Lagens dud härutinnau icke är lömpelig. Härom skulle de öfrige Reivect ve Ständen wördsamt och manligen tillkännagiswaö. Oe iupra. S' D. Ester öfwerläggning om Lag-Utssottets Betänkande den n i denna mänad, angäende inikränkning as friheten, att göra Fidei-Lommister, har Bonde Stänbek det samma r steifwa fåken gillat, men i alseende pä N?d-ctionen af i § r6 CapltÄrfda-Baiken bestöt Ständer för betz del, att ordet Testator borde, öswersättas med Testamenrs-gifware, och akt hela sista Momentet, sä lydande: "men angäende Städja och Arrende gälla hwad derom särsk-ldc stadgar är," borde säsom icke ägande med sörewarande ämne nägot lammanhang, utgä, deist genom d-H uteslutande pä detta ställe, af sig helft tydligen följer, att dylike ärenden komma enligt särskildte derom gällande Förordnanden, att beha..dlaS. Hwarom de öfrige Re>pect!ve Ständen skulle wördsamt och wänligen NiiderrättasOr lugi-g. S. D.
Den värde talaren har icke eller, så vidt jag hört, uppgifvit något exempel på, alt densamma af vederb. misslydes eller missbrukas, och det är till och med icke hans rätt att anföra sådane emot 90 § Reg.F., som förbjuder, att enskilde personers företag få komma under It. Sl:s öfverläggningar. Har någon att klaga öfver befälet, så är vägen dertill öppen på det sätt som förfaltningarne föreskrifva, ocb då kommer rätt att ske honom. 1 alla händelser är det icke hos Sländerne genom nya författningar, som rättelse i sådant fall skall sökas; ty om nya författningar stiftas för hvarje riksdag, men de aldrig efterlefvas, sä är ingenting vunnet, utan man skall först försöka att få gällande författningar efterlefda. Detta är hvad Utsk. jemväl yrkat, och jag föreslår således, att 11. o. Ad. bifaller detta betänk. Frih. Ridderstolpe Fredr.: Instämmande i andan af den siste talarens yttrande, får jag dock äran tillägga några ord, i anseende dertill, alt möjligen den utkastade handsken gäller Westmanland. Vid de regrten, som i detta län äro förlagda, existerar icke någon domsrätt hos chefs-cancellierne, hvarken öfver rekry - Den 9 Octo b er. 69 terne, eller öfver anledmr att förkasta eller antaga contracter. Rolehållaren anmäler sig hos compagnichefen och uppvisar karlen endast för att undvika en längre resa lill läneresidenset. Detta är en förmän för rotchållaren i nu gällande författningar, hvilken vidmakthålles inom Westmanland. Men om rotehållaren önskar göra soldaten till dräng, och utsätter vitén utöfver lag, då kan hvarken Landshöfding eller befäl dertill lemna bifall, utan de låta målet gå till laglig behandling. I fall jag gissat rätt, så får jag anmäla, att det här påpekade målet är under en sådan laglig behandling. Jag anhåller om bifall å Utsk:s förslag. Gr. Sparre, Erik: Då jag, såsom ledamot i Allm. Besv.-o. Ekon.Utsk., deltagit i detta betänk., anser jag det vara ruin pligt att redogöra för de motiver, som Utsk. dervid följt.
Jag tror alt, på det sätt författningen nu är uppställd, hvarken pröfningseller taxeringscomitéen äger att bevilja sådant afdrag, som det jag ifrågasatt. Jag begär icke mer än att afdrag får ske af de reparationer, jag blifvit af äldre författningar ålagd alt verkställa. Om jag såsom landsh. i Christianstads län får i min debetsedel upplaga sådana reparationer, som de af mig nu bär omnämnda, är jag belåten; men något så beskaffadi stadgande, som tillåter dylikt, finnes ej uti författningen. Frih. Raab, Adam Christian: Om man fäster sig vid ordslällningen uti denna §, så bjuder den, att i betraktande skall lagas värdet af fria husrum i städerne. Nå väl! hvad är värdet af fria husrum, om icke den fördel, man deraf njuter och den kan icke värderas till större belopp än behållningen, sedan de afgifter afräknats, som dermed åtfölja. Örn pröfnings-comitéen hitintills icke tagit detta i betraktande, så hemställer jag, om icke en ny likartad föreskrift skulle af pröfnings-comitéen kunna missförstås. Jag tror icke alt Hr von Rosens anmärkmr böra föranleda till återremiss af betänk, i denna del, utan tillstyrker Ståndet att bifalla hvad Utsk. föreslagit. Hr Sandströmer, And. Peter: Lika med den siste värde talaren tror jag, att Bevilln.Ulsk:s förslag icke kan annorlunda förslås, än att man skall skatta efter hvad förmånen af boställsrummens begagnande egentligen är värd och således efter afdrag af underhållskostnader. Jag anser likväl, att ordställningen i bevilln:sförordn:n kan gifva anledn. till misstydning, men alt sådant kan lätt förekommas, om, efter orden: värdet af fria husrum, tillsättas orden: hvarvid dock de dermed förenade underhållskostnader böra i betraktande tagas.
Prop. N:o i, om Statsverket i859. 23 5:0 angående Ängsvaltninyens befrämjande: Jemte förmälan, hurusom vid användandet och begagnandet af detta slag af jordförbättring, en svårighet mötte, hvilken i det den verkade på resultaten af redan gjorda ängsvattningsanläggningar, äfven förminskade hågen att verkställa nja, samt att denna svårighet bestode deri alt fullkomlig brist här i riket förefunnes på hvad inan i Tyskland kallade ”Rieselmeistern”, eller personer af arbetande klassen, hvilka under en skicklig lärares ledning lärt sig sköta en redan anlagd vattnings-äng, och förslå att bedöma så väl när ängen bör vattnas eller icke som ock att verkställa sjelfva vattningen och framför allt att utöfva den jemna tillsyn och utföra alla de otaliga små reparationer, utan hvilka den bästa ängsvatlningsanläggning endast gåfve svaga resultat och lätt råkade i förfall, hade Akademien, då det sålunda å ena sidan vore af stor vigt att tillvägabringa en inrättning, der behandlingen af vattnings-ängar kunde läras, tnen, å andra sidan, framgången af en sådan till stor del vore beroende af på utfinnandet af en för ändamålet lämplig lokal, hvilket ej torde blifva utan sina svårigheter, ansett sig för närvarande endast böra i underdånighet hemställa, det Kongl. Maj:t måtte hos Rikets Ständer äska en summa af 3,000 R:dr årligen, för alt under nästkommande statsreglerings-period användas till befrämjande af undervisning i vården och behandlingen af vattnings-ängar, under ledning af någon deruti skicklig Statens Agronom på dertill lämpligt ställe, med hvars egare öfverenskommelse kunde träffas om ordnandet af en sådan undervisning. 6:o angående de Geologiska under sökning arne: 1 afseende å dessa undersökningar hade Akademien i underdånighet hemställt ej allenast att det för detsamma vid sednaste Riksdag beviljade anslag, mätte få fortfara under nästa statsreglerings-period, utan ock att den plan enligt hvilken undersöknings-arbetena börjat utföras, måtte få förblifva fullkomligen oförändrad. 7:o angående Landtbruks-ingeniörerne. elter de s. k. Agronomerne.
Propos. om framlidne förre Depart:s-Chefen i K. General-Tull-Styrelsen, Kansli-Rådet J. D. Valerii enkas och barns befriande frän bemälde Kansli-Råd ådömdt ersättningsansvar i målet ronde den efter aflidne Tullförvaltaren M. F. Finér yppade balans. Statssamt Allm. Besvärso. Ekon.Utskolten: JV? 1, ang:de arfvode för en af de förenade Utsk:n antagen serskild Sekret.; och 2, i ani. af väckt fråga om inrättande af ett Statistiskt Embetsverk samt anslag dertill. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, med tillkännagifvande att Frih. af Ugglas, Curt Gust., såsom ledamot af Const.Utsk. begärt och erhållit 8 dagars ledighet från morgondagen, anmodat Hrr Elektorer alt utse en ledamot att i nämnde Utsk. inträda under Frih. af Ugglas^ frånvaro, åtskiljdes H. R. o. Ad. kl. 10 på aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. ' Den 23 Augusti. lil Onsdagen den 23 Augusti 1854. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 5 prot.-utdr. för d. 22 dennes oell pleni-prot. för d. 31 sistl. Maj f. m. Öpnades Hrr Elektorers listor vid val af Utsk:s-ledamöter; och hefunnos dertill utsedde i Constitutions-Utskotlet: alt inträda under de ordinarie ledamöterna JU 311. Frih. af Ugglas, Curt Guslaf, för 8 dagar från och med d. 24 Äng., och JU 2,145. A. Hr af Nordin, Fullm. Hr Tersmeden, Nils, för 3 veckor från och med d. 24 Aug., beviljade ledighet: JV2 189. Frih. Funck, Fredrik Alexander; JYs 678. Hr Bildt, Knut. Banko-Utskottet: att inträda under den ordinarie ledamoten 2,253. Hr von Holst, Fullm. Frih.
Med fästadt afseende på det högre värde, hvartill skogs-effecler i allmänhet stigit och den större, skada, som nu, mera än förr, genom åverkan tillskyndas jordegare, serdeles i de mindre skogrika orterna, hafva Rikets Ständer funnit behofvet påkalla en förhöjning i vissa delar af det i Kongl. Förordningen om skogar ne i Riket den 1 Augusti 1805, för skogsåverkan stadgade bötes-ansvar, hvaruti någon annan ändring sedermera ej skett, än att åverkan å allmänning eller å enskildes egor, som omtalas i 63 §:n, och hvar - Expcditions-Ulskoltets Förslag lill lind. Skrifvelse, N.-o iSf. 267 före straffet varit utsatt, i förra fallet till 5 och i det senare till \ af det i 62 §:n för åverkan å kronans parker, gehäg och djurgårdar bestämda, skall, jemlikt Kongl. Förordningen den 18 December 1823, beläggas med lika böter, som i sistnämnde §. äro föreskrifne; och hafva Rikets Ständer, under omförmälde åsigt, pröfvat skäligt, för deras del, besluta, att 62 §:n i förstberörde Förordning må erhålla följande förändrade lydelse: Gör någon åverkan å kronans parker, gehäg och djurgårdar, och der fäller ek, bok, apel, oxel eller storverksträd, bote för ek Tjugu Riksdaler, för bok och oxel Tio Riksdaler, för apel Sex Riksdaler trettiotvå skillingar, för masteträd och mastespira eller storverksträd Trettiotre Riksdaler sexton skillingar, för annat stort träd Tio Riksdaler, och gälde skadan; vare ock böterne lika, fast åverkaren trädet ej bortfört. Syrer, bläcker, eller annorledes skadar någon uti kronans parker, gehäg och djurgårdar slika trän, vare lika bot, som om trädet ololligen Calles.