Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle åter Sländerne dessförinnan komma tillsammans, så blefve naturligtvis bela kostnadsbeloppet, tillika med den serie af bidrag från statsverket, som kan fordras för att fullborda arbetet, på en gång föremål för R. St:s beslut. Emedlertid är det angeläget, att R. o. Ad., om Ståndet vill instämma med Hr Lagerhjelm i fråga om det större anslaget, skiljer detsamma från det anslag af 20,000 r:dr för undersökningar, som PresteSt. beviljat, och som jag hoppas att R. o. Ad. jemväl bifaller, då det större anslaget måste komma att stå till K. M:s disposition för att tilldelas det bolag, som utför saken. Att Staten skulle sjelf och genom egna ingeniörer utföra arbetet 344 Den 24 Mars e. m. tror jag icke bör til Istyrkas, emedan enskilda omlanken ii r bältre för eftersynen vid sådana företag, än någonsin kan påräknas, när de ske på statsverkets bekostnad, helst då arbetets fullbordande skulle vara i strid roed det enskildta intresset, som ville vinna på Statens bekostnad, i stället fo’r att befordra företaget till ett lyckligt slut. Hr Rosenblad, Bernh.: Då frågans utgång bär kan anses afgjord genom dels de beslut, som 2:ne Stånd fattat, och dels den discussion, sorn uti ett 3:dje Stånd förevarit, så skulle jag icke ämnat yttra mig i dag, om jag icke här, troligen af misstag, hört ord undfalla en värd talare, hvilka icke af någon annan blifvit upptagna och hvilka möjligen skulle lala tro att ett stort misstag blifvit begånget, att ett stort förbiseende ägt rum vid framställningen och företagandet af det största arbete i denna väg, som inom Sverige ägt rum; — ett misstag, som i det fallet skulle svårligen falla ett af våra ädlaste och dyrbaraste minnen till last.
Härtill komma öka-le statsutgifter; heklädnadshidrag 3-g r;-lr på hvaitdi-ra af 4oo nummer, i,4'io; årlig kostnad för 4°° kapotter, efter 15 års hrukningsli-l, 800; d;o för 400 gevär dlo, 700 ridt,; dito för underhåll af tross och remtyg 100, eller tillsammans 11,000 rldr, som Staten således årligen förlorar oell rusthallen, årligen vinna. Denna förlust hafva Utskm tillstyrkt, endast på grund af enskild motionärs framställning, samt utan alt utredning af vederbör, embetsverk föregått. Si lösligen behandlas icke allmänna ärenden i Kronius embetsverk, hvadan jag instämmer i anhållan om återlemiss, Hr Edenhjeim, Gillis, uppläste följande; Då de sammansatta Utskm funnit billighet uti de af motionärerna gjorda framställningar om att södra bataljonen i likhet med den norra bör förändras till beständigt varande infanteri, oell således bör blifva befriad från erläggandet af hastvacance-afgiften, äfvensom truppens beväring, beklädnad, utredning och tross-passevolance m. m., i likhet med hvad förhållandet nu är med norra bataljonen; så, ehuru mycken tacksamhet jag är Utskln skyldig för den utmärkta godhet mot nuvar. rusthållsägarne genom en sådan gåfva, hade jag dock önskat, att Utskm först gjort sig närmare underrättade om hvilken oförliknelig skilnad det är å hemmanens godhet i norra och södra Bohuslän, och hurti många brödlösa menniskor, som dagligen uppväxa på de kala klippöarna i Bohusläns skärgård, synnerligast inom Oroust oell Tjörns härader, och således bort begagna ett så godt tillfälle som detta, då Utskln finna att Statens ekonomiska ställning är så fördelaktig, att så betydliga summor som de ifrågavar. kunna utan förnyade anslag minska staseassans påräknade inkomster, att i stället föreslå att en del deraf nnvändts till anslag till svagare rustoch rotehållshemman inom hela regitet, samt andra för länet synbara angelägenheter, hvartill inga medel eljest finnas.
Vidkommande sedermera Herr Dahlströms och Riksdagsfullmägtigen J. Erics - 8 Stats-Vtskottets Utlåtande M 29. sons yrkande, dels alt med byggandet af den föreslagna jernvägssträckningen mellan Nassjö och Jönköping borde anstå, intilldess stambanan genom Östergötland och norra Småland blifvit bestämd och utlagd, dels att de medel, som blifvit afsedde för sträckningen emellan Nässjö och Jönköping, eller 2,803,120 R:dr, måtte anvisas för Östgötavägens fortsättande; så anser Utskottet, för sin del, att ett uppskof på obestämd tid med fullbordandet af bansträckningen emellan Nässjö och Jönköping skulle, icke blott för omkringliggande orter, utan äfven för landet i dess helhet, medföra alltför stor skada och förlust, helst ett bland de vigtigaste skälen för södra stambanans skyndsamma fullbordande, på sätt i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition jemväl blifvit erinradt, onekligen är att hufvudstaden och mellersta delen af landet må ofördröjligen komma i direkt jernvägsförbindelse äfven med rikets södra orter och banans slutpunkt, Malmö; men detta mål naturligtvis icke kan så snart vinnas, om sträckningen mellan Nässjö och Jönköping icke skulle bearbetas i sammanhang med den öfriga delen af södra stambanan. I följd häraf anser sig Utskottet icke heller kunna lill de i ofvan omförmälda hänseenden gjorda framställningar tillstyrka Rikets Ständers bifall. Sedan Utskottet sålunda afgifvit utlåtande öfver de frågor, som dels angå södra stambanans rigtning från närheten af sjön Salen åt Nässjö öfver Tenhult till Jönköping och Mullsjö, återstår för Utskottet att yttra sig, dels i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga förslag, att Rikets Ständer för arbetenas fortskyndande å södra stambanan under innevarande år måtte anvisa 3,815,000 R:dr, dels öfver de af of vannämnde motionärer gjorda framställningar om förskott i och för skyndsamt fullbordande af vägsträckningen emellan Mullsjö och Jönköping.
Månad yttrade önskan, att Constitutions* Utskottet, måtte låta till Trycket befordra ej mindre Constitutions-Utskottets Protoeoll, än Handlingarne uti det till Urskottet remitterade anmärkningsmål emot StatsRådet samt Konungens Rådgifvare i Commando-mål för Flottorna, i afseende på de till Befälhafvarne för en i Nåder anbefald Kustbevaknings Expedition den 8 Aprili 18I7 utfärdade Qrdrea. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Med anledning af derom väckt mo« tion beslöt Höglofl, Ridderskapet och Adeln gifva Constitutions-Utskottet tillkänna Ridder* skåpets och Adelns önskan, det måtte Constitutions-Utskottet låta till trycket befordra så väl de i Constitutions-Utskottet hållne Protoeoll som handlingarne uti det till Utskottet remitterade anmärknings-mål mot Konungens Rådgifvare i Commando-mål för Flottorne och föredraganden af Krigs-Ärenderne i afseende på det till Allmänna Magazins-Directionen Iemnade Avertissement om utspisning af mjukt bröd åt Garni2ons-och Arbets-Manskapet i Carlscrona »arnt den i sammanhang därmed Magasins-, 548 ProtobollsUtdrag d. s3 dpril. 1818. Directionen sedermera ålagde skyldighet att åtlyda Kongl. Majus genom dess General-Adjutanter för Arméen och Flotiörna utfärdade Ordres om Trouppers proviantering under Fredstid. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet S. D. Beslöt BorgareStåndet, att hos Riksens Höglofi.
Jag kan ej annat än fortfara i min tro, att StatsUtskottet ej bordt tillstyrka ett anslag af denna natur, och på så obestämda grunder. Jag skulle tro, att det icke går an, att ifrån elen ytterligheten att hel* tryckningskostnaden tynger Kronobetjeningen. på en gång öfvergå till den, att obegränsad tryckningsrätt på Statens bekostnad beviljis utan föregången pröfning; och jag tror att denna pröfning icke kan 4?8 Den 18 Juni i /, m. ske utan genom Regeringens försorg. Det äromöjligt att det annorlunda kan tillgå. Samma förhållande är med, löneförhöjningen. Några ömande omständigheter böra icke vara det, som skall verka på Riksens Ständer , utan måste det uteslutande vara det pröfvade förhållandet som talar. Detta är det likväl omöjligt för Riksens Ständer att känna; derföre böra sådane framställningar alltid passera Regeringen , som är i tillfälle att jemföra förhållanderna der löneförhöjning begäres, med dem der den icke begäres och sålunda se om löneförhöjningen blifvit begärd med fog. Jag yrkar bifall på Utskottets Betänkande. Herr von Heijne : Oaktadt, 1 afseende å de 100,000 R:dr, som äro ansiagne till extra utgifter, ingenting kan bestämmas, huru de skola användas, utan detta ensamt beror på KonJ ungens pröfning, finnas likväl på detta anslag så måoga särskildte behof, att jag är öfvertygad att om Kongl. Majit finner detta nödvändigare, än andra, Hans Majit äger tillfälle att fylla detsamma, om Landshöfdingarne derom göra anmälan. Deremot är det omöjligt för StatsUtskottet att tillstyrka något anslag, ty jag tror ej att sådane handlingar, som skulle erfprdras, kunna hinna inkomma inom den tid, Riksdagen bör kunna räcka , och icke lärer Riksdagen böra förlängas, endast för att få denna sak i så fullkomligt skick framställd, som skulle behöfvas för någon annan åtgärd af StatsUtskottet, än den betänkandet innefattar.
December 1796 för hospitalshemman i Skåne afsåge, hade Kollegium i underdånighet tillstyrkt att Direktionen måtte till skatte få försälja alla hospitalshemman och lägenheter, hvilka under städjeoch besittningsrätt emot fastställda räntor äro upplåtna; men att, enär, efter hvad förut är anmärkt, räntorna icke för alla do ifrågavarande fastigheterna blifvit i behörig ordning fastställda, förhållandet dermed först borde i hvarje förekommande fall undersökas och pröfvas, innan skatteköp beviljades, dervid de hemman och lägenheter, hvilka ännu möjligen kunde till Hospitalets fria disposition återkallas, borde från skattcförsäljningcn, i öfverensstämmelse med ofvananmärkta nådiga Bref, undantagas, för att i framtiden, medelst utarrendering, öka Hospitalets årliga inkomster; varande emot de af Direktionen föreslagna vilkor för skatteförsäljningarne, af Kongl. Kollegium endast erinradt, att det i 4:de punkten upptagna förbehåll, att hemmanet eller lägenheten skulle till Hospitalet återfalla, om räntan icke under 3 på hvarandra följande år till fullo erlades, så mycket mindre borde godkännas, som Hospitalet dessförinnan egde räntan indrifva, samt att den omständigheten, att egaren skulle utan arfvingar aflida, icke heller borde föranleda fastighetens återfallande till Hospitalet, så vida han genom testamente derom disponerat, helst icke heller kronan under enahanda förhållanden åtnjöte danaarf; i följd hvaraf Kongl. Kammar-kollegium i underdånighet hemställt, att 4.-de punkten uti de af Direktionen föreslagna vilkor måtte förändras till följande lydelse: »att, i händelse hemmanets eller lägenhetens egare utan arfvinge och utan att hafva derom i laga ordning förordnat, med döden afgår, hemmanet eller lägenheten utan lösen Hospitalet tillfaller.» Justitie-Kanslers-embetet, som jemväl inkommit med anbefaldt underdånigt utlåtande, har instämt uti Kongl.
Ridderskapet och Adeln har Herr Reutersvärd, P. O., föreslagit, »att all borgen såsom för egen skuld måtte förklaras från och med 185G års början vara till kraft och verkan lika med full laga borgen»; varande, tili stöd för detta till Lag-Utskottets utlåtande remitterade förslag, anfördt: att omförmälde, under sednare decennier i bruk komna art af borgen mäktigt bidragit att ruinera många välmående och hederliga män samt derföre vore i hög grad skadlig; äfvensom att den stod i strid emot sjelfva begreppet af borgen, enär den lemnade borgenären rätt att i första hand hålla sig till borgesmannen, ehuru det läge i berörde begrepp, att den som borgar ej skall betala förr än gäldenären dertill är oförmögen; och häraf följer således att moti#nären med »full laga borgen» menar den borgen, hvarom talas i 10 Kap. 8 §. HandelsBalken, eller den, som ej berättigar borgenären att söka borgesmannen för vidare, än hvad gäldenären sjelf ej gitter gälda, då han deremot, derest någon åtagit sig annans gäld såsom sin egen eller sig lika med gäldenären förbundit, enligt samma Kapitels 9 §, äger söka hvilkendera han helst vill. Att förbjuda ingåendet af förbindelser utaf sistnämnde art vore dock en , inskränkning i aftalets sedliga frihet, sorn ej tillkommer lagstiftaren, hvilken blott har att så ordna förhållandena i verkligheten, att de öfverensstämma med rättvisa och ordning. Men än mindre kan han, på sätt jemväl är vordet förest/». till II St. Prat. *853 åt 18S i. 7 Sami. t Afd. 29 Haft. 2 Lag-l’tskoltet$ Betänkande, N:o Si. slaget, upphäfva verkan af de aftal, hvilka under skydd af lag blifvit ingångna. Det kan väl vara sannt, att mången ruinerats genom borgensförbindelser såsom för egen skuld; men om denna omständighet vöre ett tillräckligt skäl för förbud mot dylika förbindelser, så borde alla andra aftal, som kunna medföra förluster, på samma grund förbjudas. Det är dock ej på så sätt man förekommer obetänksamma och lättsinniga aftal.
Utsk. må rättvist förebrås att icke hafva ännu mer agsraverat den ansvarighet, som grundlagen ålägger Konungens rådgifvare; men Utsk. har dock trott, att de stadganden, Utsk. föreslagit, nemi. att vissa personer skola blifva ansvariga för hvar sitt departement, och att de öfver delta departement skola hafva uppsigt såsom chefer, med rättighet och skyldighet att omedelbart följa ärendernas gång derstädes, utan att, såsom nu, för hvarje fall behöfva begära K. ]\I:s underskrift och ett nytt Statsråds-sammanträde; Utsk. har trott, säger jag, att dessa stadganden skulle till en viss grad tillvägabringa den ansvarighet, som åsyftats. 1 öfrigt får jag öppet tillkännagifva min öfvertygelse, att i samma mån man ökar den juridiska ansvarigheten, i samma mån minskar man den moraliska, och i det land, der denna ansvarighet är störst i tillämpningen, nemi. i England, linnes ingen juridisk ansvarighet hos Konungens rådgifvare. ‘i 4 H. 9 66 Den 6 Ootober f. m. Slutligen har Frih. Boye uppträdt med ett särskildt försvar för Allm. Beredningen. Dervid får jag erinia, att om denna institution är god, behöfver den intet försvar, och är den det ej, faller den af sig sjelf, då tiden är mogen för att låta den falla. Frih. Klingspor har icke utan skäl förebrått Utsk., alt Utsk. icke motiverat, hvarföre det bibehållit 4 consultativa Statsråd i Konungens Conseil. Utsk:s urskuldande ligger deri, att Utsk. icke trott sig behöfva med nya motiver beledsaga de förslag, som af R. St. vid i8a3 års riksdag blifvit godkända, fastän de bTefvo afslagna år 1828. Frågan om fördelen af consultativa Statsråd, jemte Ministrar eller föredragande Statsråd, ventilerades då ganska noga, och man blef dervid öfverens om, att sådana Statsråd borde finnas. Utsk. hade ganska väl kunnat upptaga samma skäl för deras bibehållande, som då anfördes, och hade Utsk. gjort det, hade Frih.
Enär således uttagandet af hela den för Ull-Diseonten bestämda creditiv-surnma, hvarför någon serskild tillgång ej eller blifvit af Rikets Ständer anvisad, skulle föranleda en betydlig indragning af Riksgälds-Contorets emot räntebärande papper i allmänna rörelsen utlemnade medel och dessutom förorsaka en motsvarande minskning i Conlorels för nu ifrågaställa statsutgifter erforderliga och disponibla behållning, hafva Rikets Ständer funnit oft3nämnde creditiv icke böra till förökande af Manufactur-Discontens lånetillgångar användas, hvaremot samma creditiv må, för dess förut bestämda föremål, fortfarande intill nästa Riksdag, under redan stadgade villkor, dock med den i afseende på räntan nu beslutade förändring, få begagnas till det af Rikets sednast församlade Ständer fastställda belopp, eller högst Tre Hundra Tusen Riksdaler. 3o Expeditions-Ulskotlets Förslag till lind. Skrifvelse, N.-o 15. Hvilket, till svar å den aflåtna Nådiga Propositionen, Rikets Ständer få härigenom hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Sländer framhärda &c. Stockholm den 26 Oct. 1844. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den Oct. 1&44* Preste-Ståndet den 26 Borgare-Ståndet den 26 Bonde-Ståndet den 26 - Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående arfvoden åt Tre nr a Ledamöter i Lagberedningen. (Stats-Utsk. Ull., N:o 28.) S. A. K. Uti Nådig Proposition har E. K. M. behagat meddela Rikets S.änder, hurusom antagandet af en ny allmän Strafflag, hvilken länge varit af nationen väntad, utgjort ett af de vigtigaste föremålen för E. K. M:s. omsorger, och att E. K. M. derföre önskat att, under Riksdagens lopp, till Rikets Ständer aflåta Proposition i ämnet, för hvilket ändamål E. K.
Jag önskar derföre dels för det verkliga behofvets kull, och särskildt på det Ministerstyrelse derigenom må förekommas, bifalla Utskoltets förslag. Herr von Hartmansdorff, August: I fråga om löneförhöjning åt StatsRådets Ledamöter, har man anfört, att ingen sådan vo - ga D en 23 Sep tern I>e c f, m, re af Konungen hegard, oell att ingen af dem sjelfve klagat öfver löuernes otillräcklighet. Det är måhända ett blygsamhetsfel af dem att, då de föreslagit tillökning för öfrige embetsoch tjenstemän, de ej gjort gällande sina egna anspråk. Mea är det väl skäl för Ridderskapet och Adeln, att bestraffa denna grannlagenhet, då en livar kan finna, att deras löner behöfva förböjas. Jag liar tillförene yttrat, att jag ansåg dem företrädesvis böra få tillökning, och bar sedermera ingen anledning haft att förändra min mening. Man har sagt att ingen af deras lefnad förmärkt, att de beliöfde bättre lön; men jag hemställer, om det i något samhälle är lämpligt, att Statens Embetsman, i synnerhet de högsta, skola igenkännas på deras torftighet? Om de inskränkte deras umgänge endast till fattigare medborgare, så ginge det an, men i intet land kunna de undvika att lefva med de förmögnare, hvilka enligt sakens natur hafva det mesta med styrelsen alt göra. Embetsmännen måste då rätta sitt lefnadssätt efter de förmögnares, och en livar, som här umgåtts både hos de högsta Embetsmännen och de rikare Köpmännen, kan anställa jemförelse, hvilka öfverträffa hvarannan, och bedomina, att kostnaderne äfven förden underlägsne äro betydliga. Men de högsta Embetsmännen äro ej inskränkte, att umgås med flerfaldigt klasser af landsmän. Flere af dem och en isynnerhet nemi. Den a3 September f. m. 93 Utrikes Ministern är förbunden att umgås med de främmande sändebuden, måste således rätta sitt lefnadssätt efter sina gästers, och följakteligen efter det, som i andra rikare länder är brukligt.
Juli väckt den motion, att då, genom Kongl. Majtts nådiga Kungörelse den 1 Juni detta år, bränvins tillverkning är under nästkom mande host tillåten från och med den 1 till och med den 15 November, men i den nådiga Kungörelsen uttryckligen föreskrifves, att Söndagarne aro undantagna, och det följaktligen kan inträffa, att en förbrytelse mot detta stadgande belägges med enahanda ansvar, som för bränvins tillverkning under förbuden tid, samt på det bränvins tillverkare må blifva förvissade om påföljden af ett i denna väg begånget lag-brott, Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla om nådig Förklaring, huruvida ansvaret för bränvins-bränning på helgdag under första hälften af nästkommande November månad föranleder till redskapens konfiskation, eller endast till de böter, som nu gällande Förordning för sådan förbrytelse stadgar. Motionen blef af Bonde-Ståndet remitterad till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet; men sedan bemälde Utskott förklarat sig icke tillhöra att behandla motionen, har densamma blifvit af de tre öfriga Stånden remitterad till detta Utskott, som sålunda har att sig deröfver yttra. Det är onekligt, att tvekan hos domare verkligen skulle kunna uppstå om tillämpningen af den nu gällande Förordningen, ifall icke uttryckligen blifvcr Bih. lill II. St. Brot. ISS3 A tSöi. U Sami. ti Haft. I 2 Särskilda Utskottets Betänkande, N:o 15. bestämdt, hvilkendera paragraf deraf, den 35:te eller den 4 liste, skall gälla om bränvins tillverkning under någon af Söndagarna i första hälften af nästkommande November månad.
S. D. Remitterades till Konstitutions-Utskottet Kongl. Maj:ts denna dag meddelade Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående tillägg till 61 8 Regeringsformen: gifven Stockholms Slott den 23 December 1853. S. D. Remitterades till Bevillnings-Utskottet Kongl. Maj:ts denna dag meddelade Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående åtskilliga förändringar uti tulltaxan: gifven Stockholms Slott den 33 Dec. 1853. S. D. Efter skedd föredragning remitterades tili Stats-Utskottet: l:o Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner till Rikets Ständer, angående eftergift, till förmån för Upsala stads borgerskaps gubbhusock enke-hus-inrättning, af Kronans rätt till dana-arf efter enkan Charlotta Elisabeth Bång och jungfru Christina Lundström,• gifven Stockholms Slott den 29 December 1853. 2:o Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående en, vid verkställd rotering af köpingen Trelleborgs jord, i denna köpings ordinarie båtmanshåll uppkommen överskjutande mindre rote-andel; gifven Stockholms Slott den 20 Oktober 1853; och 3:o Rikets Ständers år 1853 församlade Revisorers, Ståndet denna dag tillhandakomna berättelse om granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning. Från Tällofl. Borgare-Ståndet. S. D. remitterades, jemte ett yttrande af Herr Henschen, till Stats-JJtskottet en motion af Herr Hörnstein (N:o 229}, om anslag till ett tekniskt läroverk i Orebro. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades Herr Wcerns motion (N:o 241}, om tiondetackjernets och hammarskattens upphörande, samt i sammanhang dermed, återstående bruksoch bergslags-privilegiers upphäfvande.
Jag tror att det är en ren lagfråga och jag vill söka belysa dess beskaffenhet, ehuru delta redan är betydligen undangjordt af Utsk. sjelft och genom reservanternas yttranden. Det har nemi. blifvit sagt alt delta lagstiftande är ett 263 Den 4 Februari f. m, uttryck af de åsigter, hvilka redan sedan långt tillbaka i forntiden gjort sig gällande inom Svenska folket och andra folkslag. Man har nu upmanat oss att undanrödja detta lagstadgande emedan andra länder så gjort. Jag får då bedja lirr:ne observera alt vore frågan om att i st. f. en gammal och oduglig lagstiftning införa en ny. tror jag icke att opinionen skulle vara emot införande t af den fria räntan, ty blott det magiska ordet frihet är verkligen sådant, att ehuru jag icke trodde det skulle förleda Ordftn i BankoUlsk. till ali yttra en så allmän sats, natt det vöre orätt och o befogadt alt i något fall förneka enskilda personer att sig emellan kontrahera om hvad som heldst, blott det icke rörer 3:dje mans rälln, hvilket väl är alt utsträcka friheten något långt, — alt folket i allmänhet icke borde vara obenäget för densamma. Jag frågar då, hvad är det som gör, att opinionen alldrig varit för denna sats, som den nya statsekonomiska skolan upställt? Jo, ofelbart emedan folkets känsla säger det att det är orätt i hast gifva frihet, der restriktion för långliga tider egt rum. R. o. Ad. torde tillåta mig att anföra ett exempel som kanske synes något frivolt, men sorn dock icke är mera frivolt än att det blifvit behandladt utförligen i vår kriminallag. Delta exempel kastar en dager öfver det förhållande, som upstår genom att borttaga ett lagförbud, som slått fast i århundraden. Enligt den regel, som Hr Nordenfelt upslällde, alt nemi. 2:ne personer, blott de icke gingo 3:dje mans rätt för nära, borde ega rättighet alt träffa aftal sinsemellan, borde äfven ogifta personer af olika kön, ega rätt att göra aftal sig emellan, hvarigenom samhället förökas på ett af sedolagen såväl som kyrkolagen förbudet sätt.
Lundmarker, fafont varattbe i concotirS* tillfiånb, uppgifvit ftg fafna tillgång, Ojöaublingarne upp» It)fa ide, att berörbe forbran blifvit i Lundmarkers cons cours veberbörligett bcvafab, hvilfelt åtgärb lltdottet lifroal fa mpcfct bålbro anfelt böra hafva ägt runi, font på fåbant fatt bet lagligen fnunat utrebaS, buruviba tillgång till meblenS gäibanbe fttnnitS eller ej, bå enbaft i febnare fallet afdrifning fpneS bafroa borbt mebgifmaS, helft i förra hänbelfen, beit beviljabe eftergiften egenteligen fonunit Luudmarkers öfrige ©rebitorer till gobo. 9tågrc beftämba grttnber för afdrifning eller eftergift af kronans forbringar finnas ide ftabgabe, men UtfTottet får i affeenbe bärpå anmäla, att frågan ont fättet för af; drifningarS utebbelanbc, hvaröfver Of. Ofammar*SolIegU tutt, Of. ©taté> Utlåtanbe afgifvit, är vorben af Of. 3)?aj:t, enligt ©ej? till bemälte Of. ©ollcgicr unber b, 10 SIpril famina år aflåtne 3?åb, ©frifvelfe, till frauttiba afgöranbe i Ståbcr uppffiutcn; od) tillftprfer Ut Oj>r ©refve Cederström, mot görvaltningené af ©jösdlrenber* ne garantie, blifvit upptaget, till accorbS^erfättningar åt Officerare vib Slruieenö flotta, äro 320 0t:br afbetalbe af anorbnabe Stebel å 8;be £ufwub*£ifeln3 anflag tillac* LXX ©"t <11 å 41t f f o 11 e 13 corbö