Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
»Hur vet du att det var ett svenskt par?» frågade kandidaten. »Jo, jag hörde dem ju först gräla, och sedan sade frun: God natt, älskade man», förklarade sig Ambrosius. Försedda med ett väldigt paket smörgåsar, hvilket förtroendefullt lemnades åt Ambrosius, blefvo vi af vår hygglige värd skjutsade till ångbåten, och vår koffert, som vi mot en afgift af 50 öre fått afsänd från Skäggestad till Lillehammer, skickades nu af herr Johannesen direkte till Kristiania och Zéphyr mot en mycket ringa afgift, och så gingo vi om bord på vår gamle bekante Skidbladner för att medfölja till Gjövik. Under de sista kilometerna till Lillehammer sågo vi ofta en skymt af de många sommargäster, som flockvis inackordera sig i dessa vackra nejder. Befolkningen i Gausdalarne och i Gudbrandsdalen prisade hvar på sin dialekt, men med samma värme, deras luft framför den angränsande dalens, och vår åsigt är, att all den luft, som i Norge finnes under bar himmel, måste vara i stånd till att helbregda en menniska till både kropp och själ, om hon ej lider allt för illa af sjelfviskhet, bosättningsqval, kassafeber och andra svåra synder och laster. De svärmar af kaffedrickande damer och konverserande herrar, hvilka vi här och der skymtade på husens verandor, bekräftade genom deras munterhet helt omedvetet denna vår åsigt. I närheten af Lillehammer hade vi till och med mött en ung svensk, som nu såg betydligt yngre ut än för tre veckor sedan. Det var en nära bekant till våra i Gudbrandsdalen hvilande kamrater; hans min sade, att han igenkände oss, och vårt förnuft inbillade oss, att han måste förundra sig öfver att de två unga damerna blifvit antingen förbytta eller förvandlade till en dansk student. Men om vi nu också burit våra kamrater i plaidremmar, kunde han ju omöjligt ha stannat och sport efter deras befinnande, ty han var icke presenterad för oss, och vi göra anspråk på att behandlas som bildade medlemmar af det hyfsade svenska folket.
3 Nov. » » d:o d:o i 8:de Art. 6 1 82 — b. 17 Nov. b. 17 Nov. g. 17 Nov. b. 18 Nov. » » föreskrifter, motsvarande l:a Art. i nu gällande G 1 77 — 15 Nov. b. 15 Nov. g. 15 Nov. b. 18 Nov. 60 » » d:o d:o 2:a Art. och 3:e Art:s l:a Afd. d:o 6 1 84 — b. 21 Nov. b. 21 Nov. g. 23 Nov. b. 21 Nov. » » d:o d:o 3:e Art;s 2:a Afd. d:o G 1 78 — 15 Nov. b. 15 Nov. 15 Nov. b. 18 Nov. » » d:o d:o 6:te Art:s 6:te och , 7:de Afd. d:o | G 1 79 — 15 Nov. b. 15 Nov. g. 15 Nov b. 18 Nov. 28 » » om kungörande af åtskilliga 1 föreskrifter deri l 6 1 95 — b. 1 Dec. b. 1 Dec. g. 1 Dec. b. 1 Dec. 224 36 —* 48 — 2^ P 2 i Crq h>. g “sf 02 Cj “ P CO ■ CL. 02 i-1 02 P 1 1 2- c-tB Riks-Ståndens Beslut. *~t P-, K 01 (£ CD R. 2. CD " i 8 & g, B' CK? p^ p' qq o o i5* z? p" p C 1 Ö fr 1 CD | P° CD B CD >-J. • crq to CD c? ertRidd. o. Ståndet. ståndet. Ståndet. N:(7 § Reglemente, Riksgälds - kontorets, se Riksgälds-kontoret. » om utfärdande af Tjenstgöringsför Arméen, af Fält-Förvaltningssamt Militär-sjukvårds— 8 51 — b. 1 Mars b. 23 Febr. b. 25 Febr. b. 25 Febr.
Maj.tt sättes i tillfälle, att kunna sammandraga större ösningslägcr, och det senare tror jag är enda sältet atr hämma den fk»ckliahet soln altria uraklä» ter att infinna sig i mara 9lrmöer, der det intet är owant, an inna» skott är toflak ^ af trouppen endast at emana och fatigue finnes uppä sjuklista»; mätningen är bedröswcliq men jann. Soldaten skall nödwändigt öfwas som nu sker, hwart Regemente för sig, sä framt SiatlnCahan ef skall wid» kännas tunga och lill annat paräknade utbetalnin. aar, ty rolarna äro intet förbundna att föra den skaran af Ro-ekisior. som nu åtfölja wär indelta Armee, längre än kill wipk bestämt ställe, der dt Utsatte för solsten, inom fa dagar tillbjuda solda» ren en olund, härsk och ofta skämd söda; skola iri oaktadt alla desa olägenheter, och den mängd af karle och öke dagSwerken, som till defie kistors fram och äler forslande förspillas, i ett folkfattig!
Så komma de af dessa summor, som redan äro tillgängliga, och de öfriga i den mån de till Banken ingå, att sammanföras till en gemensam fond, benämnd Bankens Reserv-fond. Banko-Ulskollets Memorial N:o 38. 7 Öfriga i Utlåtandet N:o 48 gjorda framställningar äro af samteliga Riksstånden dels gillade, dels lagda till handlingarne. Stockholm den 13 November 1857. Ank. till Exp.-Utsk. d. 14 Nov. 1857, ,k 1. 3 e. m. Memorial, med förslag till föreskrifter, angående Bankens grundfond samt användandet af den å Bankens rörelse influtna vinst. Sedan Utskottet i Betänkandet N:o 37, Utlåtandet N:o 48 och Memorialet N:o 57 yttrat sig öfver de delar af G:te Artikeln i Banko-reglementet, hvilka under Afdelningarne 1—6 omfatta Bankens laneoch kreditiv-rörelse, har Utskottet: jemväl granskat de återstående 2:ne Afdelningarne af samma artikel i Reglementet, innehållande' i §§ 183—186 föreskrifter, angående dels Bankens grundfond eller kapital-öfverskott, dels användandet af redan influten och vidare inflytande vinst å Bankens rörelse, samt får sitt utlåtande i. anledning deraf nu afgifva. Hvad härvid först angår § 183, rörande grundfondens belopp, så torde denna § endast med summans utförande i Riksmynt, få bibehållas, så lydande: Bankens kapital-öfverskott eller grundfond skall, utan beräkning af Bankens fasta egendom och inventarier, myntoch medalj-kabinettet deruti inbegripet, utgöra en summa af Femton millioner Riksdaler Riksmynt, hvadan möjligen inträffande kapital-förminskning under året af vinsten ersättes. 8 Banko-Utskottets Memorial N:o 58.
Hushållnings Sällskap, Norrbottens Läns, angående upplåtande till detsamma af gamla läns-fängelsebyggnaden i Piteå: I. 115, R. 119; B lil. 13. A. 48, E. (19. Hussar-Regemente, Konungens eget viirfvade, angående lönetillökning för Sqvadrons-Cheferna och Regements-Qvartermästaren vid detsamma; motion af Grefve Carl Magnus Björnstjerna: se Motioner. Hydrografiska kartor, angående stats-anslag för upprättande af sådane: B. VII. 97, 196, A. 196. Hydropalhisk Klinik, angående anslag till inrättande af en sådan i hufvudstaden; motion af Friherre Steffan Creutz: se Motioner. Hyllnings-äkt, Hans Majit Konungens, angående inbjudning till Ridderskapet och Adeln att densamma öfvervara: V. 444, 448. —, angående Ståndets afgång först till Slottet och derifrån i procession till hvllnings-platsen å Slottsbacken, för att. densamma öfvervara: VI. 5- Hyllningsoch trohets ed, Rikets Ständers till Hans Majit Konungen, angående: VI. 5. Hypotheks-löreningarna, angående meddelande af föreskrifter i afseende å deras verksamhet: B. XI. 180, 252, 261, A. 263. —, angående rättighet för dem att utgifva depositions-bevis: (B. II. 412. 448, A. 448) B. lil. 167, A. 209. Hypotheks-förenings-obligationer, angående iuköp deraf; motion af Herr Carl Kuylenstjerna: se Motioner. Hypotheks-lnrättningarne i Riket, angående förändrad organisation 'af dem: V. 242, 280, R. 283; b'. Färs härads norra och södra distrikt af Malmöhus län, emot afträdande till Stats-Verket af deras boställs-lägenheter: III.
Jag instämmer uti hvad Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie yrkat, nemligen att den nu gällande 22 §. mätte bibehållas; men jag hemställer, om ej det tillägg bör göras, att en Elector, som kallas till Ledamot af Förstärkt Utskott eller Nämnd, må bibehålla sitt uppdrag såsom Elector. Jag anhåller således om proposition å den nu gällande 22 §. med det tillägg jag vågat föreslå. Herr Crusenstolpe: Jag yrkar äfven , att den, som afsagt sig att vara Ulskotts-Ledamot, må qvarblifva såsom Elector. Detta finnes likväl ej stadgadt, och har föranledt en lång disoussion inom detta Hus sisllidne Riksdag. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie: Om jag uraktlåtit att läsa 20 §. till slut, var det dock min mening, att få den införd från orden: såframt &c. Jag önskar detta så mycket mera, som jag på Riddarhuset förut i discussioner öfver detta ämne yttrat mig i samma mening, och kan nu icke eller vara af annan tanka. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalketi föreslog, alt 20 §. i nya 2>4 Den 7 Augusti f. in. RiddarhusOrdningen måtte erhålla följande lydelse: Ej må någon på en gång vara Bänkman och Elector. Blifver Bänkman till Elector vald , upphör hans förra befattning, och utväljes en nj Bänkman, pä sätt här of van före stadgadt är. Befattning arne af Bänkman och Utskotts Ledamot må lik väl hos en person kunna förenas. Varder Elector till Utskotts Ledamot vald, upphöre han att vara Elector, så framt han ej, pä sätt ä3 §. omför mäler, befattningen i Utskott sig af säger. Elector , som kallas till Ledamot i Förstärkt Utskott eller Nämnd, bibehålle sitt uppdrag såsom Elector. Bifölls. §• 21. Tillstånd att på högst frenne veckors tid från Biksdagen afresa, må LandtMarskalken bevilja fyra eller fem af Electorerne, i den ordning, de sig dertill anmäla. Herr Biben:
Direktör samt lärarne derstädes och vid öfriga skogsläroverken, ulan äfven den förvaltande personalen i landsorten, dels oek alt för detta ändamål malle anslås nödiga medel, nemligen antingen ett årligt bidrag af 6,000 R:dr eller en stimma för en gång till det belopp, (dork ioke öfver 30,000 R:dr), som för nämnda tjenslemäns och lärares upptagande till delaktighet uti Civilstatens pensionsinrättning erfoidrades utöfver den inträdesoeh retroaktiva afgitt, som de pensionsberätligade kunde finnas skyldige att sjelfve vidkännas, men hvilken afgift, synnerligast för de äldre åf dem, hlelve, utan Statens mellankommande hjelp, alltför kännbar: i sammanhang hvarmed hemställts, att ifrågavarande tjenstemän och lärare mätte tillerkännas förmånen att vara uppförda till bibehållande af ordinarie lön på Rikets Allmänna lndragnings-stat vid den ålder och efter den tjenstetid, som för åtskilliga andra Rikets tjenstemän vore stadgad. (t) angående Lii rame rid Rikets Elementar-läroverk: med afseende på del maktpåliggande kall, som tillhör dessa tjenstemän, och angelägenheten deraf, alt lärarne icke, i hrist på annan utväg för sin bergning, nödgades att fortsätta sin verksamhet vid skolan längre, än de voro i full besittning af sjalsoch kroppskrafter, samt den ansträngande beskaffenheten af deras tjenstgöring, hvilken i de flesta fall icke gjorde det möjligt för en skollärare att till 60 års ålder bibehålla den sinnesspänstighet oeh arbetskraft, som erfordrades, om hans verksamhet skulle blifva fruktbärande, har hos Rikets Ständer föreslagits, det Rikets Ständer måtte, för sin del, besluta, att hvarje lärare vid Elementar-läroverk efter trettioårig tjenstgöring derstädes, vare sig såsom ordinarie eller extraordinarie,'skulle vara till pension berättigad, så framt han derjemte uppnått en ålder af 55 år, äfvensom att Rikets Ständer mätte till E. K. Majits disposition ställa eli anslag, tillräckligt för ändamålets vinnande. e) angående Lazarettsoch Kvrhv s-läk ar e: i afseende å hvilka tjenstemän är vordet anfördt, bland annat, att som Lazarelterna från sin första stiftelse varit ansedda såsom länen eller kommunerna tillhörande inrättningar, administrerade af inom orterna boende Direktörer, och Lazaretts-läkarne endast haft fullmakter af Kongl. SerafimerOrdens-Gillel, så hade härigenom desse läkare, lika oförklarligt sorn obilligt, icke kommit alt anses såsom Statens tjenstemän.
Hvarefter Hans Excellence hemstälde, om Ridderskapet och Adeln, som redan den 26 sistlidne Junii f. m. bifallit EkonomiUtskottets ofvanberörde Utlåtande N:o 187, ansåg sig böra förblifva vid dess i afseende å detta ämne redan fattade beslut. Ropades äfven Ja och Nej. Herr Hjerta^ Gustaf: Det var jag, som vid denna Riksdag först väckte fråga om behofvet af en förnyad anmälan om Ekonomiska Författningars utfärdande på sådant sätt, att ägande rätten ej komme att lida genom en alltför hastig verkställighet af förändringarne med de förut gällande. Det besynnerliga behandlingssätt denna fråga rönte inom Utskottet, afstängde all väg att få motionen inom RiksStånden bifallen, och ehuru återremiss å Utskottets första Betänkande från flere RiksStånd ägde rum, liar likväl Utskottets sednare Utlåtande af 3 Stånd blifvit bifallet. Men BorgareStåndet, som mäst varit i tillfälle att känna det lidande, som sättet för åtskilliga Ekonomiska Författningars utfärdande medfört, bar ansett en förnyad Skrifvelse i ämnet vara behöflig; och ehuru jag hoppas, att nya tänkesätt och åsigter redan derom bildat sig inom Konungens Conseille, skulle jag likväl tro det icke vara opassande, att förnya en underdånig begäran, som är af ett så stort inflytande, ej blott för Handel och Näringar, utan äfven för Jordbruket. Det Den i September f. rn. 9 synes vara för Ridderskapet och Adeln och BondeStåndet högst maktpåliggande, att söka förekomma Författningars utfärdande på sådant sätt, att de träda i verksamhet, innan de ens från Predikstolarne blifvit kungjorde. Äfven i denna Sommar hafva vi blifvit påminte om behofvet häraf, enär det är obestridligt att Bränvinsbränningsförbudet på många ställen blifvit uppläst först efter Julii månads ingång, och nödgat Bönderna under sjelfva bergningsliden att sysselsätta sig med sina brån vinspannors kringförande, för att få dem förseglade.
Sådant torde emellertid kunna tillvägabringas, äfven om svårigheter mola, att i allmänhet införa den uti ofvanberörde anförande upptagne förändring i domstolarnes organisation, en förändring, som i ett .glesare bebodt Iand, der städernas antal icke är så betydligt, och der handel å landet äfven idkas, icke i allmänhet på ett ändamålsenligt sätt torde kunna tillvägabringas. 1 städer af större betydenhet skulle deremot tillfälle kunna vara att vidtaga en vidsträcktare förändring uti organisationen af sådana domstolar, hvilka hafva att handlägga handelslvister. Bestämda föreskrifter om beskaffenheten af den ordentliga bokföring, som en handlande åliggef, om sättet för konkursers behandling o. s. v. äro äfven af mycken vigt, och sådane böra äfven, enligt min åsigt, införas; beträffande åter den skiljaktighet, som göres emellan handlande och personer, som icke tillhöra kategorien köpmän, i afseende å bysättning, så kan jag ingalunda biträda en sådan; förlusten af den personliga friheten genom bysättning är en så sträng lagbestämmelse, att den, efter mitt förmenande, bör upphöra, eller bibehållas för alla, utan afseende å den samhällsklass, till hvilken den anklagade hör. Delande Komiléns mening att, när Bankens behållning i Hamburg uppgått till 1 Million Riksdaler Hamb. Banko, öfverskotten af uppköpta vexlar lämpligen kunna användas till inköp af Svenska Hypotheksföreningars i nämnde myntslag ställda och i Hamburg kurserande obligationer, och att dessa obligationer vid förefallande behof kunna mot metallisk valuta der åter afyttras, kan jag likväl icke biträda den åsigt, att derigenom omsorgen skulle underlättas, att bereda fond för den ytterligare sedelutgifning af 5 å 6 Millioner Riksdaler Svenskt Banko, som komme att ega rum, i händelse enskilda Banker, med förlag af Rikets Ständers Bank, skola inrättas i stället för sedelutgifvande enskilda Banker, helst nämnde obligationer, i ringare mån än vexlar, representera metallisk kassa för den sedelutgifning, som för deras inköp eger rum.
Denna nämnd utginge från den församling, som blifvit vald; den tillsattes till en del efter de opinioner, som ledt valmännen; de personer, som tillsatte denna nämnd, komme hufvudsakligen att öfverensstämma i åsigter med de valda; den utgjorde då blott en elite af den kammare, som vore tillsatt, och skulle derföre ingalunda motsvara ändamålet med ett conservativt element; och då jag sålunda icke kan inse nyttan af denna nämnd, anser jag den äfven öfverflödig. Att öfverlemna till en delegation, för arbetsmethodens förkortande, att besluta, huruvida väckta motioner skola upptagas eller supprimeras, vågar jag bestrida. För min del tror jag, att man hyser ett falskt begrepp i det afseendet, att motionernas antal skulle verka på riksdagarnas förlängning, äfvensom jag fruktar större fara af motioners supprimérande, än olägenhet af tidsutdrägten, som alla motionernas upptagande möjligen föranleder. Men detta hörer icke till ämnet, och jag vill derföre icke vidare i detta afseende yttra mig, emedan Constit.Utsk. lofvat inkomma nied memor., innefattande förslag till riksdagarnas förkortande, vid hvars föredragning tillfälle lemnäs mig att framställa den mening, jag hos mig kan hafva stadgat af 2:ne riksdagars erfarenhet. Ett annat förslag har blifvit framstäldt af Frih. Boye, som först föreslagit, att representanten icke skulle vara riksdagsmyndig, förrän vid upphunna 35 år. I detta afseende får jag blott nämna, att jag beklagar, om så skulle vara förhållandet, emedan ingen inträder uti representantkallet, utan att behöfva en lärotid. Man behöfver icke blott ge - 3^o Den ii October e. m. liom läsning, utan äfven och hufvudsakligen practiskt initiera sig i formerna; och förhållandet hlir således, då man först vid en framskriden ålder skall nödgas uppehålla sig vid inliemtandet af de oundgängligaste formförhållandena för represen tkallets behöriga utöfvande, att denna lärotid skall förefalla svår och motbjudande, i följd hvaraf äfven representantkallet icke kommer att skötas till den nytta, som om han under en yngre period fått genomgå lärotiden.
Utan misskännande af oegennyttan hos vårt lands utmärkta domarekorps eller af dess beredvillighet till billiga uppoffringar, kan man befara att, i fall skrifstämplarne afskaffas, icke endast de expeditioner, hvilka hitintills varit skrifne å stämpladt papper, utan äfven de öfriga mångenstädes skola skrifvas på ovaraktigt och mindre godt papper. Att en sådan papperets beskaffenhet kan och skall, särdeles i afseende å de handlingar, som äro af större vigt för framtiden, medföra för allmänheten menliga följder, lärer icke kunna betviflas. En tredje olägenhet, icke den minst vigtiga, af skrifkartornas afskaffande är i ofvanbemälde embetsverks utlåtande framhållen, men af Utskottet icke bemött, nemligen att i handlingarnes skrifvande på stämpladt papper ligger den säkraste kontroll för stämpelafgiftens behöriga utgörande. Den af Utskottet åberopade reservanten sjelf erkänner, att skrifstämpeln är en fullt tillfredsställande kontroll, men anser densamma för dyr. Manne likväl en nödig och tillfredsställande kon - Bevillnings-VtskoKett Betänkande N:o 7. 23 troll bor borttagas för en kostnads skull, hvilken är, i jemförelse med inkomsten af stämpelpappers-afgiften, ganska ringa, och för en besparings skull, hvilken icke på långt när blifver så betydlig som man föreställt sig? Flera andra anmärkningar mot Utskottets förslag skulle kunna tilläggas, t. ex. att skrifkartorna hafva i allmänhet det företräde framför papper, som är allenast belagdt med vidfogad stämpel, att stämpeln icke kan lösryckas eller borttappas; att å skrifkartorna sjelfva papperets utseende genast gifver en för mången nödig påminnelse om en handlings vigt och tillvaratagande; att om vederbörande embetsman skola utan ersättning af Staten bekosta papperet vid de expeditionerr hvartill skrifstämplar hittills varit begagnade, anspråk torde väckas på ersättning af rättsökande parter så väl för stämplarnes fästande, som för sjelfva papperet o. s. v.; men denna reservation torde redan synas alltför vidlyftig.
Utöfver det, vid slutet af år i838, lyftade belopp 1 0,782 R:dr 4 sk. 4 r. utaf kredilivet å 100,000 R:dr, för regiel ingen af Armeens ackorder, bar en summa af 6,854 R:dr 43 sk., år 1839, blifvit å summa kreditiv utbetald. Utbetalda Från 1S39 års början och till slutet af detta års 2tdra qvartal, hafva nya tån. nedaimämude, utaf Rikets Ständer beviljade, låne-understöd blifvit från Riksgälds-Conloret utbetalda, sedan Herrar Fullmäktige pröfvat och godkännt derför afgifna förbindelser, nemligen : till Förvaltningen af Sjö-Ärendena, för Fyroch Båk-Inrätlningarnes förbättrande, emot 4 1/2 procents ränta R:dr 120,000. „ staden Söderhamn, för stadens nya reglering och uppförandet af dess allmänna byggnader, emot \ procents ränta 12,000. „ staden Malmö, för dervarande hamns förbättrande, emot 3 procents ränta 00,000. „ staden Linköping, för utförandet af hamnbyggnaden derstädes, emot 3 procents ränta . • Summa K:dr 202,000. Dessutom hafva Riksgälds-Contorels låne-fordi ingar, under samma tid, blifvit ökade, genom öfverlåtelse!) på detta Verk af det tili staden Wexiös återuppbyggande, medelst lyftning af ett motsvarande belopp utaf mindre kreditivet, utgifna lån å 100,000 R:dr emot 4 procents ränta.
Har någon, före brotts utförande, eller vid utförandet, dock i mindre mån, än i 3 § sögs, med råd eller dåd gerningen främjat; straffes efter ty som ban pröfvas hafva till brottet bidragit, dock högst med det straff, som är närmast under det, som honom drabba bort, om han sjelf gerningsman varit. 5 §. Hafva två eller flere i samråd beslutit verkställandet af något brott; då skall hvar som i den stämpling deltagit och vid brottets utförande när varit eller, före eller vid utförandet, gerningen främjat, eller efteråt gerningsmannen tillhandagått, straffas som vore han sjelf gerningman. 6 §. Har deltagare i stämpling ej vid brottets utförande när varit, eller det främjat eller gerningsmannen tillhandagått, såsom i 5 § sägs; straffes efter 4 §, der han ej anstiftare är och förty efter 1 § straffas bör. 7 §. Underlåta föräldrar, fosterföräldrar eller andre uppfostrare, eller förmyndare, att från utförandet af brott, hvarom de vetskap äga, hindra den, som under deras vård och lydnad står, när det utan angifvelse till åtal ske kan; varde straffade efter 4 §, dock högst med fängelse i sex månader, der det ej skett för egen vinning. 8 §. Har annan, än de personer, som i 7 § nämnde äro, vetat brott, deraf någons lif, helsa, frihet eller egendom i synnerlig fara sattes, å färde vara, och underlåtit att det i tid, så att faran afvärjas kunde, upptäcka, när det utan angifvelse till åtal ske kunnat; varde ock han straffad såsom i 7 § sägs. 9 §.
Utskottet tagas i öfvervägande. 1 1 Jämför ifråga om Faxes, Almquists och Forssells här refererade yttranden utskottets plenarprotokoll den 10 juni, ovan sid. 166, samt där i not givna hänvisningar! 172 Ilen 10 Juni 1812 Herr Doctor E. A. Almquist anser det nog hårdt, om man ej, vid svårt straff, finge trycka anmärkningar emot Embetsmäns eller andras åtgärd, utan att hafva förut ordentl. anklagat dem vid Domstol, men Att namnsedeln utan omgång och hinder måtte öfverlemnas till Domstolen så fort en tryckt skrift der blifvit anhängig och brottslig befunnen. Boktryckare aldrig stanna i ansvar. Att Utgifvare och Redacteurer af Dagblad böra vara välfrägdade personer, och af HofCanzleren eller dess Ombud kända. Professor Forssell anser en författares anonymitet ej förtjena den helgd, att något skadestånd honom tillerkännes, om hail blifver oskyldig förklarad. Från V ållo fl. Borgare Ståndet.1 Assessor Arosenii anförande, att felagtigheterna i Tryckfrihets Reglementet nu måste afhjelpas, ehvad sättet dertill och sjelfva ändringarne vid föregående Riksdag eller nu först blifvit upgifna, endast dervid iagttages att sjelfva punkten eller momentet som de angå varit från förra Ständer till förändring anmäldt. Att HofCanzleren må förskonas ifrån att genomse Tidningar förr än de utgifvas. Constitutions Utskottets från sista Riksdag hvilande Betänkande förkastas, såsom uphäfvande Tryckfrihetens grundval och förnekande den rättighet, som i 86 § Regeringsformen är Svenske män förbehållen. Deremot föreslås: 1 :o Att utgifvare af tidskrifter anmäle sig hos HofCanzleren och stånde författare ansvar, intill dess han, genom företedd namnsedel är angifven. 2 :o