Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förklaringen den 28 Februarii 1777» som ålägga Rådmän och Kämnärer att deltaga uti ansvaret för försummelse af Domböckers och Lagfarts med de Hare Protocollers och Ranäakningars insändande till Öfve rRätterne, synes något tvifvelaktigt och torde hända ljusligen obilligt* sedan anledning till den tydning som velat hämtas af 32 Cap. 3 §. RättegångsBalken helt och hållit lÖrsvunnit genom Kongl. Förordningen angående ändring uti ali* männna Lagens stadgande i åtskdlige rum af detl 20 Januarii 1779. Då jag undantager ifrågavarande Rätters Ledamöter uti Rikets större Städer, der de utgöras af fullkomligen upplyste män , hvilkas kunskaper, enligt erfarenheten, kunnat till och med lysa vid utöfningen af högre värf, Så är det allmänt kändt, att Magistraterne uti de mindre Städer, der ock en mindre rörelse fö-1 rekommer, med en aflöning af några fä Riks* daler ej möjligen kunna förses med sådana Ledamöter, hvilka haft tillfälle att bereda sig till någon kunskap, hörande till detta yrke, Utan måste de, såsom en borgerlig pligt, åta* ga sig en befattning, hvilken för ingen del varit lörenlig med deras medborgerliga förhål* lande i ändra afseenden; men sådant oansedt mäste de umgälla den försummelse, som Ordföranden och Protocollisten, der sådan finnes antagen, kunna förorsaka, utan att de äga hvar. ken Den 10 Februarii, 225 ken kunskap eller en verksam förmåga att den undanrödja.
Banko i penningar, och för Gredby, alne mantal, förut hörande till Carl Gustafs Stad, under 3o års tid, räknade från den 14 nästkommande Mars, Sjutiofyra Tunnor 10 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, samt 1,006 Ridr Banko i penningar; varder, uppå begäran, härigenom intygadt. Eskilstuna af Rekarne Häraders Kronofogde-Kontor den 21 Oktober 1843. ”Uträkning öfver förestående arrenden, för från Carl Gustafs Stads Gevärsfaktori-egendom afskilda mjölqvarn och jordlägenhet fördelade i 10 lotter:: efter 1842 ärs markegångspris, Kr ono-Tull mjölqvarnen'. 5o Tunnor Råg å 8 Ridr 32 sk. — Hemmanet Gredby, arne mantal, i 10 lotter: Zn Tunnor 5 kappar RågåS: 3a. Banko 322: i. — Z'] dito 5 dita Korn å 6: 16. „ a35: 15. 6. samt Kontant . ► . . . r,oo6: ___________________ _______ J jOO0» I 0)• u» Summa R:dr 2,848: 3a. 6. åtgörande 5 procent å ett kapital af eirka 57,000 R:dr Banko." ”Stockholm af Artilleri-Kamrerare-Kontoret den 24 Oktober i843.” iy. bV. Lidmark." ”Vid. 1840 Ars slut, utgjordes arbetspersonalen vid Carl Gustafs Stads Gevärsfaktori af: Stockmakare 7 Afskedade vid 184 * års början för fylleri - 2 Låssmeder ... .. ,. . 9 „ Lärlingar . Stockmakare - * , „ Lärlingar , Pipsmeder .
Friherre Cederström : Herr Cederschjöld har upptäckt i Grundlagen ett alldeles nytt sätt att besluta för Nämden, nemligen att votera om , huruvida mål skola afgöras eller icke. Det må vara Herr Professorn förbehållet, att så der stifta Lag för ögonblicket, efter som det faller sig. Jag skulle tro, att man bör hål. Ja sig vid de former, som äro stadgade. I sådant afseende har Grefve af Ugglas rätt upplyst det blifvande forhållandet, i händelse iclce i Ja-propositionen äfven kommer att inbegripas Voterings-propositionens godkännande; men afsigten måtte icke vara, att Ständerne pä sådant sätt skola uppskjuta målet, enär det är deras ovilkorliga pligt, att svara Kongl. Majit. Herr 'von Hartmansdorff''. Om det är Ständernas pligt att besvara Kongl. Maj;ts Nådiga Skrifvelse, så är deras pligt, att hälla Grundlagen i helgd, icke mindre. Ehuru stor brådskan med detta måls afgörande än, efter Den 14 December, 7>7 någras mening, må vara, bör man likväl icke behandla det i strid mot Grundlagen. Jag anser icke Nämnden, utan Constitutions-Utskottet böra afgöra', huruvida målet skall upptagas eller icke, och anhåller derföre än en gång, att Herr Grefven och Landt-Marskalken behagade från Ja-propositionen utesluta den af Särskildta Utskottet föreslagna Voterings-propositionen. Herr Cederschjöld: I händelse Ridderskapet och Adeln förbi ifver vid sitt redan fattade beslut, och således instämmer med Preste-Ståndet, hemställer jag till Friherre Cederström, om icke två Stånd komma att stanna emot två, hvarigenom frågan skall förfalla, om icke han deremot kan upptäcka något nytt hinder i Grundlagen.
Befallningshafvade tillstyrkt bifall, i nåder anbefallt Krigs-kollegium att höra Chefen för Ingeniör-korpsen och derefter med eget utlåtande i underdånighet inkomma, hade bemälde Chef, bland annat, upplyst, att å den plan öfver Malmö fästnings rasering, som af dåvarande General-qvartermästaren Mannerskantz var upprättad, tydligen vore utstakadt hvilka fästningsverk borde öfverlemnas åt staden och hvilka skulle bibehållas för Kronans räkning, bland dessa sednare bastionen Nyköping; men att, ehuru Malmö stad icke egde någon giltig rätt till större eller min - 14 Slats-Utskotlets (Jlldlande M tlO. dre del af bastionen, något hinder likväl icke mötte för dess inlösen af staden till ett så vigtigt ändamål, som uppförande af byggnad för stadens läroverk, allenast denna inlösen skedde på sådana vilkor att en emot värdet svarande årlig inkomst för all framtid tillförsäkrades Ingcniör-korpsens enskilda pensionskassa, som genom Kongl. Brefvet den 18 Mars 1862 fått sig anslagen bö-afkaslningen af dylika jordlotter vid rikets fästningar. För egen del bade Krigs-kollegium, som jemväl ansett att bastionen Nyköping vore Kronan ensam tillhörig, och för öfrigt instämt u t i hvad af Chefen för Ingeniörkorpsen blifvit yttradt angående stadens begäran att få mot inlösen tillvinna sig egandorätlen till ifrågavarande jordrymd, i underdånighet föreslagit att såsom vilkor för öfverlemnandet till staden af denna jordrymd, måtte bestämmas, det jorden antingen skall tilläggas den s. k. Esplanaden för utvidgning och parkanläggning, eller ock användas till plats för läroverksbyggnad, enär Krigs-kollegium ansåge att Kronan endast för sådana ändamål borde göra en uppoffring af den ej obetydliga vinst, som genom direkt försäljning till byggnadstomter af samma jordrymd skulle kunna, med afseende å platsens fördelaktiga läge invid hamnen, erhållas.
Under den öfverläggning, sorn hos Ridderskapet och Adeln föregått nämnde der fattade beslut om återremiss, är anmärkt, dels att de i början af 11 moni. intagna orden »Ar någon gripen efter 10 punkten» icke voro lyckligt valda, samt att det i stället borde hetat »Ar någon gripen såsom i 10 punkten säges», dels ock att, till skydd för den personliga friheten, stadgande borde meddelas angående viss kort tid. inom hvilken ej mindre Kronofogde, Länsman eller Stadsfiskal skulle, sedan han häktat någon, vara skyldig derom hos Konungens Befallningshafvande eller Domaren göra anmälan, än äfven Konungens Befallningshafvande, Kronofogde, Länsman, eller Borgmästare och Råd i den i 11 mom. omförmälda händelse ålåge pröfva, om den gripne skulle i häkte sättas eller genast lösgifvas; hvarförutan blifvit yrkadt, att, sedan underordnad polismyndighet låtit häkta och till länsfängelset införa någon för brott misstänkt, Konungens Befallningshafvande borde genast eller sist inom nästföljande dag pröfva, om den gripne skulle vidare i häktet qvarstadna. Utskottet anser dock, för sin del, att hvad redan finnes stadgadt är fullt tillräckligt för förebyggande af de olägenheter, anmärkningarne synas afse. Då i 11 mom. stadgas, att anmälan om gripande af en sådan person, som i 10 mom. säges, skall, utan dröjsmål, ske hos någon af de i 11 mom. uppräknade myndigheter och att denna då skall pröfva, om den gripne skall i häkte sättas eller genast lösgifvas, samt 14 momr vidare föreskrifver, att den, som blifvit häktad, skall utan dröjsmål föras till allmänt häkte, måste väl häraf bestämdt följa, att den sålunda för de föregående åtgärderna anbefallda skyndsamhet äfven skall gälla för alla de efterföljande i fråga om häktning föreskrifna åtgärderna.
Boställsarrenden blifvit verkställde i den lockande och farliga epok, då lättad penningetillgång, höga Spannemålspriser, vidsträckt och lönande Bränvinsbränning samlade så tillsägandes alla Speculanter på jordbruksnäringen, att de nya Arrendatorerne tömt sina krafter på vidsträckta odlingar, att man ingått i dryga arrenden, i hopp att ändå skörda vinst m. m. tills man sluteligen erfarit, att detta med jordens rätta brukning icke varit förenligt; får Utskottet anföra, att dessa uppgifna följder, sorn författaren sjelf medgifvit härrört af för vida sträckte odlingsforetag och speculationer, således i Utskottets tanka icke synas bevisa någon felaktighet i de öfverklagade principerna för den i nu gällande författningar stadgade arrendemethoden, i anseende hvartill Utskottet icke finnar sig ega anledning att frångå den mening, som innehålles i dess au gifna Betänkande, hvilken dessutom af de öfriga irenne RiksStården blifvit gillad. Stockholm den a6de Aprill 1818. N:r tox. ■Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskotts Betänkande i an« ledning af Herr StadsMajoren och Ricldaren Westins väckta Motion, om inrättande af en BesparingsBank, hvarigenom 54*5 Besv. och Eicon. Utsk. BetSnkanSe?H han anser tillfälle för den fattige arbe*, tarén vara lemnadt, att med fördel an*, vända sin erhållna förtjenst. T^ll Allmänna Bssvärsoch Ekonomiutskottets Utlåtande,.har Vällofl.
A. E. von Hartmansdorff. C. R. Blomstedt. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af Plenum kl. 6 e. m. Föredrogs ånyo Statsoch LagUtskms d. 2 och 5 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 13, angrde regleringen af de under RiksStatens andra hufvudlitel till rikets Hofrälter uplagne utgifter. H. Ex. Hr Gr. Sparre, Gust. Adolf: Det är icke min afsigt att ingå i serskild granskning af detta betänk:s olika delar, i synnerhet sorn, i fall äfven i ett eller annat afseende dervid skulle vara något att anmärka, jag ansett lämpligast vara, att icke genom anmälan deraf förhindra antagandet af ett förslag, deri de förenade Ulsk:n med så mycken värma erkänt behofvel af ökade löner för Hofrätterne. Jag inskränker mig således lill att, jemte betygande för de förenade Utsk:n af min upriktiga erkänsla för hvad som blifvit för lagskipningen tillgjordt, och för det behjertande Utsk:n visat för lagens tolkares ekonomiska behof, vördsamt hemställa, att detta betänk, som redan lärer vara i sin helhet af 2:ne Ständ bifallit, äfven måtte af R. o. Ad. godkännas. Hr Liljenstolpe, Axel Fredr.: Då, efter hvad H. Ex. Hr Gr. Sparre uplyst, samt jag derförinnan hade mig bekant, Högv. Presteoch Hederv.
Det är väl en af det föråldrade fyrkammarsystemets största oegentligheter, att två grupper embetsmän, prester och skollärare, bilda en fjerdedel af representationen. En reform af vårt urmodiga representationsväsende måste närmast hafvn till ögonmärke upphäfvandet af denna oegentlighet. Preste-ståndets tillvaro i vårt politiska lif kan endast betraktas som en antiqvitet, den der ej mer torde förekomma i något annat l^nd. Då presteme endast «tgöra en ringa bråkdel af nationen är det sjelffallet, att valen till detta stånd ej kunna ådraga sig någon allmännare uppmärksamhet. Det är endast högskolans val .af två representanter i ståndet, som tillvinner sig större offentligt intresse, och det emedan universitetet hos oss utgör hufvudhärden för den rådande partifejden. Till 1877 års landtdag sände högskolan två fennomanske representanter, till 1882 års två antifennomanske. Denna gång synas universitetets valmän blifvit vunna för en hos oss s. k. liberal försonlighetspolitik, som söker skifta jemt mellan partierna. De valde blefvo sålunda medicine professorn J. W. Runeberg, antifennoman, och historieprofessorn J. B. Danielson, fennoman. Den förstnämde representerade högskolan på ett förtjenstfullt sätt vid senaste landtdag, den senare är en ännu helt ung professor, som politiker opröfvad, ehuru han visserligen i sin tidskrift Valroja (Väktaren) någon gång har inlagt en gensaga mot fennomanins största öfverdrifter. Att högskolans andre representant vid senaste landtdag, professor C. G. Estlander, onekligen en af vårt lands kunskapsrikaste, intelligentaste och i alla afseenden mest framstående män, föll igenom för denne homo no-rm, har på många håll upptagits som ett beklagligt faktum, ett eklatant bevis på vådan och kortsyntheten af de allianser, hvilka våra s. k. liberale och fennomaner ofta ingå med hvarandra.
I^lejd i underdänigbet enmäles soli ek Dess l^ädige pröfning bero, 8emt ett, i ökveren88tämmel8e dermed» det belopp, 80,n ot^ätt, veider ärligen redovisedt» i den ordninA — Loii^l. ^lejd teollte8 köre8tlrikve ecb enbekelle» Hk,l)6. 8isls-?>ätlet, -rom sosäg krägsn om Slljungersil Keilsinots I! IIkö,o>ll»:,n<1s tor I,esti iclsn<tec st I jensriecl Ige Ksm ins,-lbolet ^V»,e/,o/,„r k li,nl>ele i Ksmmsr-6o!leginm, börs bviis, intillkless tlollegiuin, i vanlig orclliing, lämplig person bärtill i unöei ilsnigbet toreslsgit, kann vict cietts tilllslle «ig ega törn^sc! snleclning std lästs Kongl. ^tsj:ts l>täiligs us^imäricssmliet s sngelägenbeten stt vicltsgs cle älgsriter, utom bvillcs, militrinärvsrsn-le omstsncligbeter, clst leke vöre Nlöjligt stt st Ksm»»Sr-l>ollegiuM koiör-c cleo verlcssmbet vc!» clen pä en gäng sorgkälligs oeb icke lörclrojcls beiunnlling sk <lit börsncle vigtigs ärenclen, bvsrä bscle clet silmänns oeb enslc,lcie rsttsöksncle bs,le giltigs snsprälc.
41 3,000 obligationer å 1,000 Thaler hvardera, eller å tillsammans Tlilr 3,000,000: — (>,381 obligationer å 500 Thaler hvardera, eller å tillsammans 3,190,500: — 5,000 obligationer å 200 Thaler hvardera, eller å tillsammans 1,000,000: — och 10,000 obligationer å 100 Thaler hvardera, eller å tillsammans 1,000,000: — S:ma 24,381 obligationer å tillsammans Thaler Preuss. Kurant 8,190,500: — Utaf dessa obligationer äro, efter skedd utlottning, redan 339 st. å ett sammanlagdt belopp af 114,600 Thaler under innevarande år infriade; och hafva till inlösen dels efter nästa års ingång och dels vid början af Juli månad samma år nyligen utlottats 239 st. obligationer å tillsammans 80,900 Thaler. Kostnaderna för tillverkningen af omförmälda obligationer, hvartill papperet blifvit vid Tumba pappersbruk förlardigadt, hafva uppgått till ett sammanlagdt belopp af 32,941 lt:dr 81 öre, och hafva de öfriga utgifterna för lånets upptagande, utom den af långifvarne sig betingade 2 I procents provision, utgjort 43,456 R:dr 3 öre; varande dessa kostnader till fullo betäckta genom den vid vexelförsäljningarne uppkomna kursvinst och de räntor, som erhållits genom de influtna lånemedlens ofvan omförmälda utlåning intill dess de behöft för jernvägsbyggnaderna användas. RiJisgiil«I§-kcmt©i*ets Styrelse. (Reglementets §§ 241—270.) Under den efter sednaste Riksdag förflutna tid har någon förändring icke inträffat bland de personer, hvilka såsom Riks-ståndens Fnllmägtige haft sig anförtrodd styrelsen öfver Riksgålds-liontoret.
Lagerbjelke anför1 för bifall lill Utsk:s hemställan kan jag för min del icke anse vara af beskaffenhet att böra hos R. o. Ad. vinna afseende. Gr:n har visserligen förklarat att endast ett obetydligt missbruk skulle,kunna ega rum i följd af den obestämda lydelsen som det ifrågavartde stadgandet nu innebär och att detta missbruk äfven i följd af sin obetydlighet, endast skulle leda till ganska ringa skada för handeln; men jag hemställer lill den ädle Gral om, ifall man misstänker det missbruk blifvit begångna eller t. o. m. vet alt de bafva skett, det icke tillhör lägst i fl a ren ali i sina förfaltuingar inlägga sådana ordalag att dessa missbruk kunna för framtiden undanrödjas. Det är visserligen sanni såsom Gr:n behagat yttra, alt det egentligen är, för alt bereda tillfälle lill öfning för Svenska sjöfolket som denna lindring blifvit beviljad; men man bör icke eller förbise, att den äfven blifvit beviljad derföre alt handeln matie vinna afsättning af Svenska produkter pä långt aflägsna orter. Att det icke blifver så svårt för importören att åstadkomma bevisning i delta fall synas mig vara gifvet deraf, alt uti nu gällande tulltaxeunderrätlelser finnas inlagda precist samma ordalag som i Utsk:s förslag i utlät. N:o 13, om förändring i hvilket stadgande bär icke är fråga. Nu gäller det endast huruvida man skall behålla en anmärkn. i sjelfva tulltaxan, hvilken anmärkn. är införd pag. 56 i samma taxa och lyder som följer: ”Sådana siden-, halfsidenoch bomullsväfnader, som eljest äro lill införsel förbjudne, må införas directe från orter pä andra sidan Goda floppsudden mot 10 proc. af värdet i tull”. Det är bär som ordet orter skall ulbylas mot ordet produclionsorter.
Hwad i öfrigt angar Majorens anhållan, att fä njuta denna ersättning tillgodo fran Regementets reductionstid; sä anser wäl Slats-Utstoltet denna hans begäran wara bäde stälig och med hans rätt instämmande; men dä detta rörer ersättning för en föregående tid, innan Riksens Stander med StatsReglecingen ägt någon befattning; sä synes det icke tillhöra Riksens Ständers åtgärd; Emedlertid och dä Kongl. Mast uti Nödigt Vres af den 6 Febr. 1810 förklarat Sig wifierligen inse, det Majoren Reutersköld blifwit mera lidande genom s. d. Swensta Garders upplösning, än öfrige derwid anställde Officerare, och akt fördenstull Kongl. Mast, som dä saknade utwagar att halla honom skadeslös för dest förlorade inkomster, likwäl wille, i händelse tillfälle skulle sig förete, alt någon ersättning - Den z Julik. ivi; ning honom derföre tilldela, hafwa kwnom i Nådig äcanka; sä ankommer pä Kongl. Masts Eget Nädiaa »välbehag, när och huru en sadan ersättning mä kunna honom i Nader bcwiljas. Till Riksens Högloft. Ständers enet ompröfwande ökwerlemnas detta allt wördsammeligen. Orebro den r Julii 1812. Pä ööglofl. Ridd. och Adelris Led»vägnar, Larl Norner. Pä Högw. Prcst-Ständcts Ledamöters magnar, 6u8t. Nurra^. Pa Wallofl. Borgare-Ständets Led. »vägnar, VVeZekin. Pä Hcderw. Bonde-Ständets Led. magnar, kekr I0N88ON. L. 1une1iu8.
FÖRSTA ARBETAREN. Jaha, BOMAN (faller in). KONSTAPELN. fått'et i misshugg, goa konstapeln, se nu var det så att jag och Holmqvist här. Tyst karl! Vidare. Kommer hå hä' hovettiga. Till saken, säger jag! 15 FÖRSTA ARBETAREN. För se konstapeln, det här är Holmqvist, som håller gård och gata hos kommissarien Brink. ANDRA ARBETAREN. Jaha, för si, Söderberg kom till mig i går afse, när jag stod och såga' ved hos notarien Holm, konstapeln vet, han som har stora huset på Östra gatan. FÖRSTA ARBETAREN. Söm är gift med äldsta dottern till hyrkusken nere vid Adolf Fredrik han som hästarne skenade för i våras med likvagnen, när di skulle åka ut med tjocka slagtarbokhållaren, konstapeln vet! hom... BOMAN. Det 'ör hinte 'it! Ku hä' det frågan Tyst karl, har jag sagt! KONSTAPELN. BOMAN. vite af fem kronor ... (vänder sig till några pojkar och löst folk som samlats under tiden.) Hvad gapar ni på? hör ni det var lifvadt! Rospiggen ska' opp i polisen! KONSTAPELN (hotande). POJKARNE. Hurra! KONSTAPELN. EN POJKE (till de andra). Åh, KONSTAPELN (myndigt). Vid Hä' det bara di der, som får prata då? snart tillbaka igen.) (de springa undan men komma Tyst, pojkar! ser goa konstapeln, nu ä' det som så, att jag och Holmqvist här har åtagit oss att flytta ner di här mobiljerna åt fru Österberg, på Sibyllegatan. ANDRA ARBETAREN. Rika enkan, vet jag, efter tjocka fiskköparen konstapeln vet. BOMAN. KONSTAPELN (strängt). Inga FÖRSTA ARBETAREN. Jaha, Vidare, Söderberg. Ja, för di ska' hut... betarne.) Nå? oqvädingsord! (till ar FÖRSTA ARBETAREN.
icke hvad de göra, och icke vi heller! Min dyre Fader förlåt dem och oss, ty de veta FOLKUNGA-SAGAN. MAGNUS kysser hennes hand. O Absalon, min son, min son! BEATRIX. Säg icke så! icke så! Han är utan skuld! FOLKET skriker. munkakungen! Tag bort honom! herrehataren, trälavännen, MAGNUS föres ut. Ve, drottsvikare! Ve! INGEBORG. Rikes konung. Nu är Erik Magnusson, en och allena Sverges FOLKET. Hell! Hell, Erik Magnusson, Sverges Rikes Konung! TRUMPETARNE blåsa Svensk lösen. BLANCHE stiger ner från estraden och går ut gråtande. ERIK tystar ner trumpeterna. andras tillskyndelse och utan mitt förvållande: Ingeborg bjuder honom tystnad. Hvad som här timat synes mig ha skett på FJÄRDE AKTEN Jag vill veta hvad man låtit mig säga och handla; jag vill därför fråga min ädla farmor hvad orden Simon och Judæ dag innebära? INGEBORG. hvarje man af folket känner det är Dig en hemlighet. Hertig af Halland, lär den unge fursten! PORSE. Enfaldigt barn och okunnigt är Du! Hvad ter, och jag dristar ej tro att Vår Nådige Konung uttalat ödesdigra ord utan att afveta deras bety Otacksamt och vådligt är att undervisa regen delse; men på högsta befallning vill jag befria mig från det farliga värfvet. För trettio år sedan, om Junker Magnus, Rikets lagvalde och korade Herre des för sin faders skuld, Konung Birgers. Det har Simon och Judæ dag, halshöggs på Helgeandsholmen och Konung. Han var erkändt oskyldig, men dömsåledes varit blodskuld öfver Svenska Kronan sedan dess, och därför, säga våra andliga fäder, har oheld nus. Nu är kronan renad, Guds dom är lagvunnen och blodskuld sonad. och oår legat som en straffdom öfver Konung Mag ERIK. Magnus. Jag förstår icke sammanhanget i detta. INGEBORG. Men min fader var icke med och dömde Junker därför skall Du höra äldres råd.
Ältngöretfett otti toifia äitbrtttgar ocp ttttägg toib åfottgf. Ättngörelfett bett 9 januari 1846, augåenbe enffttba SSanfer, font utgtfiua egna frebit S öfrigt abcropc 28t 28åra, t äreitbcn röranbc ©anten, ttnber ncbannäinnbe bagar tift Äongt. 5>Jcaf:t aftåtne unberbåniga ffrifmetfer: l:o nf bett 8 2tyril 1857; angåenbe grnnbernc för tvål af 9tel'iforer titt granffuing af S3anfos©iåfonten8 räfettffaper; 2:d af bett 6 Snli fattima år, angåenbe ben för 9iifcig Ställberg ©ant faffe ftältba nt;a (5rpcbitiotigs5£a;eaug utfärbanbc genom attmän ålnngöretfe; 5:o nf bett 22 2lugnfti famnta år, angåenbe åtgärbcr till ttubimfattbe af pctintngeremtfier meb pofterna cmettan Stocttjofm octj be orter, ber ©anten tjär 8ånc4tontor; 4:o af ben 12 September fatttttta år, i fråga om bernit janhe, för 9ttt;ntmcrfetg betlof, af ett räntcfritt fått från 9ttfetg Ställberg ©ant; 5:o af bett 2 SDeecittbcr fatttttta år, om tipppöraiibc af anfmarSbeftämmetfcr för öfiocrafjigncrmg å StifetS Ställberg ©ant. 6:o af bett 14 ©cecmbcr fatttttta år, angåenbe iiiiiiffnttig t frebitioet för uta S affeeitbe å giftomauua Sin 9tåbtga ftabfäfteffe. §. 33.
Domstolars biträde för redogörelsens erhållande. Sedan FörmydareKammaren sålunda mottagit de omyndigas Egendom skall Kammarens Ledamöter gemensamt med dtrns Egendom ocl\ personer derföre stå i ansvar, och mot säkerheter ochdaglig ränta utlåna Capjtalerne, samt vidtaga lämpeliga åtgärder för afkomst och förkofran af de omyndiges fastigheter m, m. Sist yid slutet af utte månaden efter lag» förändringens offentlig-görande genom trycket afgifver hvarje Kammare vid Länets, vederbörliga Domstolar i Städerne och til;l Häradshöfdingarne å Landet mot qvitto förteckoin - Den 17 Februarii, gar S alla de förmyndare, hvilka hos Kammaren till den tiden ej redogjort, och iagttages, att då någon sådan förmyndare är i annat Härad eller Län boende ära det hvarest myndlingens egendom är belägen, slik förteckning till Domstolarne pä bägge dessa ställen aflemna» på det att när Gravations-bevis antingen från StadsRätt eller från Häradshöfdingarne efter det förenämnde 12 mår.ader förflutit, meddelas å fastigheter inom Städerne och å landet, de genom nyssnämnde förteckningar kunna blifva i tillfälle att, som de ock vid ansvar 6åsom för Embetsfel skola, i Gravationsbevisen tillkännagifva om egendoms-ägaren finnes upptagen på samma förteckningar eller icke.