Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa äro de allmänna grunder, hvilkas tillämpning jag, å min sida, förutsätter och vördsamt yrkar, då jag i det följande skall vidare granska och bemöta hvad svaromålet angående hvarje serskild anmärkningspunkt innehåller. 1 :sla Punkten. I anledning af hvad uti mitt förra memorial under denna punkt finnes anmärkt rörande alla deri om förmälda beslut, ifrån och med det af den 6 Maj 1S35 till och med det af den 11 Januari 1840, hvarmedelst de inom Kongl. KamraarRätten under denna tidrymd utnämnda eller befordrade embetsoch tjenstemän blifvit, på sätt för hvarje serskild händelse utredes, tillagda lönförmåner enligt den af Kongl. Maj:t år 1831 tills vidare för detta Embetsverk upprättade högre aflöningsstat, åberopas i förklararingen hvad deri förut är yttradt, om grunderna för dispositionen af de till StatsVerket anslagna medel, och anföres serskildt, att ifrågavarande utöfver de belopp, Rikets Ständer fastställt, beviljade lönförmåner å andra lmfvudtitelns besparingar utgått för ändamål, tillhörande samma titel, och att sjelfva anvisningarne således skulle vara fullkomligen lagliga, om icke anledning till anmärkning velat sökas i den tillfälliga omständighet, att besparingarne icke lemnat full till - 231 gång för de derå anvisade utgifter, hvilken lill]Ullighet åter icke kunde tagas i beräkning då anvisningarne gjordes, såsom vid den tiden okänd. Efter att redan hafva, såsom jag hoppas, oemotsägligen visat Rikets Ständers grundlagenliga rätt att besluta i fråga om Statsregleringen med allt hvad dertill hörer, bör jag, vid tillämpning deraf, emot förklaringen i denna punkt ytterligare erinra, att, då Rikets Ständer, vid 1834 och 1835 årens Riksdag icke bifallit den för KammarRätten föreslagna högre aflöningsstat, utan bibehållit den gamla staten oförändrad samt derjemte beslutit, att hufvudtitlarnes besparingar dädanefter icke lingö användas till några bestämda lönanslag på Stat, ofvannämnda sedan år 1835 för en högre aflöning å KammarRättens
R:dr årligen i 10 år böra beviljas, hvarutaf skulle utbetalas hvarje år ett motsvarande belopp af den till sälerien m. fl. bestämda ersättningen. Hvarje privilegierad t hemman skulle genast, sedan ersättningssumman bekommits, börja utgöra sin anpart i de allmänna utskylderne och onera, hvilken anpart jemväl skulle användas till omförmälda ersättningsbelopp, som således inom de 10 åren öfver hela Riket kan blifva guldet, efter hvilken tid den nya beskattningen först bör träda i verket, i följd hvaraf den gamla under tiden bör fortgå orubbad. Och bör sedermera den minskning, som tillskyndas de hårdare skattlagde hemmanen icke förr än 10 år derefter komma dem tillgodo, utan de under tiden fortfarande utgöra hvad dem af ålder ålegat, samt skillnaden emellan hvad deraf skall utgå i utskylder efter den nya beskattningen, och det de förut utgifvit, jemte en billig löseskilling för kronojorden, till Stats-Verket ingå såsom ersättning för anslaget, 100,000 R:dr. D) Af Petter Mårtensson från Jönköpings Län, som äfven afgifvit förslag, att all jord i Riket måtte återförsättas i det ursprungliga tillståndet af jemlikhet i afseende på onera och utskylder till Staten. F) Af Fr. von Zweigbergk Jr ån Skaraborgs Län, som, efter att hafva redojort för den priviligierade jordens uppkomst, m. m., åberopat sitt vid 1834- 35 årens Riksdag afgifna förslag till jemkning i beskattningen. Af Gustaf Pettersson jrån Östergöthlands Län, som föreslagit, det en Comité af sakkunnige Män måtte nedsättas, för att utarbeta förslag till en förändring i jordens beskattning och att samma Comité blefve af Kongl. Maj:t ålagd att hafva sitt arbete färdigt så tidigt, att Regeringen, med stöd af detsamma, kunde till näst sammanträdande Ständer afgifva förslag till en allmän skaltejemkning. 20 Stats-Utskotlets Utlåtande} N.-o i4°- Häruti hafva Matts Persson från Stockholms Län och Anders Andersson från Östergöthlands Län instämt.
Mål uppsättas och hit vfwersändas, till inhämtande af de härstädes wistande Fullmägtiges yttranden; Sä har, wid öfwerwagande häraf, Borgare-Ständet, för sin del, funnit, att, dä, efter hwad till Ständets kunstap kommit, jemwäl Bancooch Riksgäldswerkens Secreterare arv wid Riksdagen - Den 22 April. 25 gen i och för Bancooch Stats-Utffottens göromäl, samt medhafwa de Werken hufwudsakligen rörande Handlingar, och således, i händelse i de här warande Fullmägtiges ställe Suppleanter förordnades, de i saknad sä wäl af Handlingar, som af enr, endast genom längre deltagande i göromälen möjlig erfarenhet om WerkenS styrelse, ffulle föga eller intet till werkens nytta kunna uträtta, något hinder icke möter med mindre Bancooch Riksgäldswerken under innewarande Riksdag lämpligen mäge kunna förwaltas genom den anstalt Fullmagtige, pä satt ofwannämdt är, widtagit, samt att i följd deraf det icke är af nöden, att Suppleanter pä nägotdera stallet utse; Uti hwilket Besiut Respective MedStänden genom detta Protocolls-Utdrag ffulle inbjudas att instämma. Ur supra. klx krotocollo ). 1- kerfström. Utdrag afprotocsllet, hällit pä Örebro Slott inför Hans Longi. Majit och StatsRadet den 22 April 1812. Närwarande:
Vid sådan tids utgång, och så vida ansökning derom blifvit af Bolaget gjord 18 månader dessförinnan, kan tillståndet förnyas till Bankrörelsens fortsättande, dock aldrig utöfver Tio år för hvarje gång. 2 §• Till Bank-Bolags stiftande erfordras minst Femtio namngifue delegare, under den ansvarighet, som i denna lag bestämmes, med en teckningssumma af minst 1,000,000 R:dr Banco, motsvarande 375,000 R:dr silfver specie. Vid pröfning af Bolagsreglorne, bestämmer Kongl. Majit det högsta belopp, hvarutöfver teckningssumman ej får gå. 3 §. Enskild Bank får endast i stad inrättas. Bank-afdelningar eller Vexlings-Contoir, de der icke ega rätt att utgifva andra egne förbindelser, än invisningar å Hufvud-Contoiret till viss man, kunna icke eller på annan ort, an i stad, förläggas, 4 §- Delegarne i Bolaget böra inom sig utse en ansvarig och efter Bolagets godtfinnande, afsättlig Direction, för att, enligt utfärdad Instruction och under sådan controll af offentlig myndighet, sorn i denna lag stadgas, Banken förvalta samt i alla mål för Bolaget lagligen tala och svara. 5 §. Bolags-reglorne, genom hvilka delegarne skola sig inbördes förbinda, böra dessutom innefatta uppgifter och stadganden i följande ämnen: a) om Expeditions-Utskottels Förslag till und. Skrifvelse, JY.o 358. a) örn beloppet af tecknings-summan eller grund-fonden, deraf minst 25 procent skola utgöras af Rikets gällande mynt; b) om antalet af Directionens Ledamöter, som icke få vara färre än fem; c) om tiden och sättet för den årliga revisionen och revisions-berättel sens kungörande i tidningarna; d) om tiden för den årliga ordinarie Bolagsstämman, vilkoren för sammankallande af extra Bolagsstämma och om rösträttigheten; e) om sättet för Bolags-reglornas möjliga förändring; och f) om sättet för utlåningen. 6 §•
Charta å helt ark kan väl såsom beläggnings-charta begagnas, men anses icke riglig eller giltig, så framt ej både valeurstämplarne och den i sjelfva papperet anbragte vattenstämpeln äro i behåll. 3:o Enär till en handling, som med Charta Sigillata skall förses, fordras ett högre belopp deraf än en stämpel innehåller, må till dess fulla utgörande tvänne eller flere chartor begagnas. 4:o Om flere documenler eller bilagor skrifvas på samma ark, förses det med så stor Charta Sigillata, som sig belöpa skulle, i händelse hvarje handling vore å serskildt ark skrifven. 5:o Då sakegare tillåtas att, jemlikt 14 Cap. l\ § Rättegångs-Balken, uti Kongl. Maj:ts Cancellie, IIofoch Öfver-Rätter, Collegier samt vid andra Embetsverk och Domstolar, eller eljest, i stället för charterade hufvudskrifter, förete besannade afskrifter deraf, bör tillika styrkas till hvad belopp de förre äro med stämpladt papper försedde, så vida desammas beskaffenhet, enligt denna Författning, sådant fordrar; skulle dervid behörig charta till större eller mindre belopp saknas, ansvaras derföre, på sätt 14 §. föreskrifver. Enär parten, eller den person, som handlingen förevisa låter, är aflägse boende, meddelas ofvannämnde intyg, i städerne, helst af Magistratens Ordförande, eller dervid anställde Tjenstemän, och, på landet, af Domare, Presterskap eller Kronobetjening; skolandes andre gode män, som sanfärdighcten styrka, jemte namnet, utsätta deras tjenst eller yrke och hemvist. 5 öi Expedit iöns-Viskottet s Förslag till und. Skrifvelse ät.o 296. Hvarje förut uppvisad originalhandling eller skrift, som är utgifvea sedan denna Författning börjat tillämpas, skall, då den vid Domstol eller annan Embetsmyndighet företes, vara försedd med vederbörligt slämplaat papper.
— ALLT KAFFE LEVER, FRAKTFRITT VID NÄRMASTE JÄRNVÄGSSTATION VID KÖP AF HEL SÄCK SÄNDES TILL LANDSORTEN MOT EFTERKRAF ELLER FÖRUT INSÄND REMISSA. PROF AF SAMTLIGA SORTERNA ERHÅLLES FRANCO MOT INSÄNDANDE AF 20 ÖRE I FRIMÄRKEN. I W INGEN BÖR FÖRSUMMA ATT PROFVA DESSA VERKLIGT GODA OCH BILLIGA KAFFESORTER, HVILKA EJ ÄRO ATT FÖRVÄXLA MED DE SOM AF ANDRA FIRMOR UTBJUDAS UNDER SAMMA NAMN. TELEGRAFADRESS: K. W. K A R L B E R G, KARLBERGIUS. ALLM.T. STOCKHOLM. OBS. FULLT PROFENL. VARA. REDBAR BEHANDL. FERM EXP. SKYNDA REKVIRERA. TJIÖR A T T L Ä R A SVENSKA S P R Å K E T JJ ÖNSKAR UNG FRU SÄLLSKAPSDAM SOM KAN GÖRA SIG NÅGOT FÖRSTÅDD PÅ FRANSKA. SVAR TILL » SÄLLSKAPSDAM », AXEL LIDMANS ANNONSBYRÅ FALUN. (S. T. A. SVAR TILL » 1899 », BANÅTER FINNAS DESSA OMTYCKTA STARKA, VACKRA KEBERG P. R. (389) GÅNGMATTOR I OLIKA FÄRGER TILL SALU Ä 65 ÖRE PR METER VID KRONTORPS GÅRD, ADR. VERMLANDS BJÖRNEBORG. Handväfda pappersmattor. Z a d i g s Tvättpulver. GARANTERADT UTAN KLOR ELLER ANDRA SKADLIGA ÄMNEN. FÅS I ALLA BÄTTRE MINUTAFFÄRER. J M O D I S T E R! EnT^^^^™ 11 I beställn.
Han åt upp en omsorgsfullt anrättad renstek, sönderref reservkläderna, kringströdde skeppsskorporna m. m., och sedan vi om aftonen återkommit, plockat i hop våra saker, lappat tältet och lagt oss att sofva, återvände samma björn och tillegnade sig, under det vi sofvo, allt det renkött vi kokat för att, i stället för den förlorade steken, användas till följande dagens färd. Under en af de engelska expeditionerna för uppsökande af Franklin fäldes en gång en björn, i hvars mage man bland mycket annat godt fann det i en närbelägen depot nedlagda häftplåsterförrådet. Äfven mycket stora stenar kan björnen välta undan, men ett lager af frusen sand rår han ej på. Isbjörnen simmar utmärkt väl, men ej så fort att han genom simning kan komma undan, om han i båt förföljes. I fall en båt och raska roddare finnas till hands, är han derför förlorad, om, såsom ofta händer, han under försök att undfly söker sin räddning i hafvet. Der är han, såsom fångstmännen, säga »lige saa let at slaa ihjel som en Sau», men man bör skynda sig att med harpun eller på annat sätt få fatt på det dödade djuret, ty det sjunker snart, i fall det ej är mycket fett. Man kan häraf sluta, att norska fångstmän årligen dödat i medeltal åtminstone ett hundra björnar. Anmärkningsvärdt är, att bland detta stora antal aldrig funnits en drägtig hona eller en hona med nyfödda ungar.74 Björninnan tyckes under den tid hon är drägtig hålla sig väl gömd, kanske i någon ishåla i det inre af landet. Huruvida isbjörnen om vintern ligger i ide, är ej fullt afgjordt. Åtskilligt talar dock derför. Den försvinner t. ex. under den mörka tiden nästan fullständigt från öfvervintringsplatserna, och man har ibland funnit hålor under snön, der björnar varit gömda. Sålunda hände det en gång Tobiesen, att han med ena foten steg ned i en dylik håla, till ej ringa förskräckelse för så väl den mångbepröfvade fångstmannen, som för björnen.
«<— i anledning af väckte motioner, angående anslag till löner för vissa Lärare-befattningar vid Gymnasier och Universiteter, samt förökadt anslag för det Gymnastiska Centralinstitutet i Hufvudstaden. XXIII. B. 321. XXIV. 67. XXVI. Å. 3, XLI. U. 248, 334. XLIV. A. 344. LIL E. 45. angående begärdt fortfarande löneanslag åt Lärarne vid Stockholms Stads Undervisningsverk. XXIII. B. 321. XXIV. 67. XXVI. A. 3. XLI. U. 249, 334. XLV. A. 3. LI. E. 63. i anledning af väckt motion, om publikt 489 understöd åt Författaren af Svenska Folkets Historia under Konungarne afWasaätten. XXIII. StatsUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af väckt motion, om anslag af Statsmedel för författandet af en fullständig Historia örn Konung Carl XI:s Regering, samt den så kallade Frihetstiden. XXIII. B. 321. XXIV. 67. XXVI. A. 4. XLI. U. 249, 334. XLV. A. 12. -— i anledning af väckt motion om Statsanslag för utgifvandet af nyttiga böcker åt de fattigare folkclasserne. XXIII. B. 32 r. XXIV. 67. XXVI. A. 4. XLI. TJ. 249, 334. XLV. A. 28. — angående hegardt fortfarande anslag för Elementareller ProfSkolan i Stockholm. XXIII. B. 322. XXIV. G7. XXVI. A. 4. XLI. U. 249, 334. XLV. A. 28. XLVIII. E. 181. «— i anledning af väckte motioner, om förökade anslag för vissa Läroinrättningar, m. m. XXIII.
Sedan Rikets Ständer vid 1809 och 1810 årens Riksdag beslutat, att allmogens dagsvei ks-skyldigheter till Kronan behållne Kungsgårdar och Kronolägenheter skulle upphöra att in natura utgöras, när dåvarande arrende-contract upphörde alt vara gällande, men lösen derför erläggas till Stats-verket efter markegång, hvilket beslut genom Kongl. Brefvet den 3 December 1812 bragtes till verkställighet, uppstod en skiljagtighet i dessa utskylders afbördande emellan sådaue hemman, som voro dagsverks-skyldiga till dylika Kronan behållne fasta egendomar, och dem, hvilka tili boställen eiler Indelnings-bafvare voro anslagne. På sätt molionärerne anfört, hafva sedermera vid flere Riksdagar inom Bonde-Ståndet motioner blifvit väckta, att denna förändring i sättet för dagsverks-skyldigheternes utgörande måtte utsträckas till alla hemman, hvilka äro dylika skyldigheter underkastade, men dessa motioner hafva likväl icke blifvit bifallna.
Konung Gustaf Adolphs enskilda Förmögenhet, är förordoadt, att densamma skulle sammansmälta med R:g:sConloirets öfriga Tillgångar, men att deröfver i HufvUdböckerne alltid skulle visas serskild redo, så hade Hrr Fullmäktige icke ansett sig kunna någon förändring härutinnan vidtaga, utan hemställt frågan till R. H. St:rs eget afgörande. gar och Tillgångar. Med anledning häraf, har Utskottet inheratat, att den ifrågavarande, balancerade Summan utgöres af: 1) Frami. Hans Ex«. m. m. Grefve Johan Gabriel Oxenstiernas och dess äfven aflidna Grefvinnas, född Waschlager, under den i Mars 1802, till Sedelhafvaren utgifne Skuldsedel å 6000 R:dr R:g:sSedlar eller 4ooo R:dr B:co, med 6 procents ränta, hvarå, genom erhållen utdelning ur Hans Exc:s Concoursmassa, influtit 705 R:dr 1 sk. 10 r:st., så att Capital-återstoden nu mera utgör R:dr 3,2g4: 46- 2. 2) Adier i Södertelje Canal, insatt Capital „ i3,i6i: 32.— 3) Dito i Trollhätte Canal och Slussverk dito „ 366: 32. — Summa Capital R:dr 16,823: i4* 2- Utskottet, som, lika med Hrr Revisorerne, ansett den ifrågavarande Rubriken böra ur Räkenskaperne försvinna, får, i sådant hänseende, föreslå och tillstyrka, att frami. H. Exc. Grefve Oxenstiernas Skuldsedel föres på den serskilda Förteckningen öfver osäkre Fordringar, som, enligt R. St:rs Beslut vid 1800 års Riksdag, utan sammanhang med Bokslutet, blott bifogas hvarje års Hufvudbok, med benämning af förlorade Fordringar. I hvilket fall, och enär beloppet således icke kommer alt ingå uti sjelfva Bokslutet, Titeln icke mera blir synlig i årets löpande Räkningar.
Hvarje frö, hvarje tillstymmelse dertill saknas nemligen för närvarande på de aldraflesta ställen, och skall en ny institution erhålla betydelse och lifskraft, måste den sammanlänkas vid något förut bestående eller, rättare, vara en utveckling af detta. För öfrigt synes det vidsträckta omfång, motionären föreslagit för hvar särskild Förmyndarekammares verksamhet, nemligen förmyndarevården inom ett helt län, mer egnadt att qväfva än lifva kommunalandan till förmån för dessa institutioner; ty i dessa fall skulle utan tvifvel intresset slappas med afståndet från myndlingarne och obekantskapen med förmyndarne. Beträffande äter förslaget, att förena pupilkammare med hypoteksbankerna, så synes detta så mycket mindre kunna ifrågakomma, som dessa banker äro helt och hållet enskilda föreningar, hvilka, ej i lag påbjudna, ej heller finnas öfverallt och i allt fall ingalunda kunna af lagstiftaren tillförbindas att fullgöra sådana uppdrag som de ifrågavarande, — hvadan Utskottet hemställer, att Herr Grefve Löwenhielms omförmälda motion icke måtte bifallas. Deremot har Utskottet funnit de af Herr Dalman och Riksdags-fullmägtigen Uhr framställda förslag, hvilka ej till sina hufvudgrunder från hvarandra väsendtligen afvika, vara förtjenta af uppmärksamhet, enär, genom antagande af dessas principer, en lämplig början synes göras till ett än fullständigare ordnande af förmyndareväsendet och en möjlighet beredas för organiserande i framtiden af ordentliga Förmyndarekamrar. Men på det den institution, som i dessa förslag afses, måtte kunna fritt och sjelfständigt ytvecklas, allt efter som olika lörhållanden kräfva, och icke intvingas i former, som kunde qväfva dess verksamhet och förslappa kommunernas möjligen vaknande intresse derför, synes hufvudsakligen endast de yttre konturerna af denna institution eller dess yttersta gränslinier böra i lagen uppdragas och smärre reglementariska föreskrifter, så vidt möjligt är, undvikas. Detta är ock en tanke, som genomgår ofvan omförmälde Kommilterades, af Herr Dalman upptagna förslag, och Utskottet har funnit sig hufvudsakligen böra gilla dettas innehåll.
Spelar elev kort eller uppträder berusad, överfaller medelev med slag eller skymfliga ord eller för oljud på gator och gränder och skadar ärlig mans hus straffas han efter brottets art och skall om möjligt ersätta skada. Upprepas brottet avskiljs han från läroverket. Djärves någon elev bemöta sin lärare med otidiga ord eller förolämpningar gör han avbön och straffas med skolaga eller fängelse. Har flera sammanrotat sig skall upphovsmannen avskiljas från läroverket och de övriga straffas. Fortsätter en yngling med spel, dobbel, liderlighet eller annat oanständigt avskiljs han, då det är bättre att en, än flera förloras. Den person som säljer eller till eleverna mot pant tillhandahåller starka drycker eller utan föräldrars samtycke försträcker pengar eller varor bötar och förlorar eventuell pant. Böterna tillfaller pupillkassan. Eleven som tagit emot straffas med skolaga, fängelse eller förlust av premier. Diciplinbrott skall efter att ha anmälts hos Ehporus framläggas för gymnasieskolrätten. Vid svårare brott förvisas ärendet till världslig rätt. Eleverna skall vid terminens början få veta de regler som gäller på skolan och dessa skall finnas uppsatta på en tavla i lärorummet. Om ferierna. Vid påsk och pingst ges några dagars lov. Från Lucia till Kyndelsmäss och från Johannes till Bartolomeidag ges ledighet och eleverna får resa hem. Innan hemresan repeteras vissa stycken och andra övningar ges, som skall redovisas vid återkomsten. Hälsingborg den 7 december 1807. GUSTAF ADOLPH. Kungörelse angående den under Kungl Maj: ts frånvaro i Nåder tillförordnade regeringens upphörande. Stockholms slott den 19 december 1807. Sedan Vi nu genom Den högstes bistånd återkommit till huvudstaden kommer den under Vår frånvaro tillförordnade regeringen att upphöra. Stockholms slott den 19 december 1807. GUSTAF ADOLPH. Förordning till förekommande av olovligt översmide, Strömsholms slott den 19 december 1807. De tidigare utgivna förordningar om olovligt översmide från 1803 har visat sig otillräckliga och olämpliga. Därför prövar Vi nya förordningar. Det stångjärn och manufaktursmide som insänts till vågen skall vara försett med dubbla foroch fraktsedlar underskrivna av bruksägaren om det är bruksjärn eller av smedjefogden om det är bergsmansjärn.
Och äfven — stackars fröken Javette, ty det var hon! — Men nej — snart kommo ljusare tider. Ty tack vare fröken Wellander har man nu f.f.g. fått höra Ortruds parti på vår operascen. Fått höra det som sig bör, tillnärmelsevis exakt. Vi sade tiUnärrnelsevis, och på goda skäl. Ty det är en monstruös rol, denna Ortrud, en rol, framställande fordringar, som det absolut omöjligt ligger i menskomakt att motsvara. Sjelfva sångpartiet fordrar ju en röstvidd, och ej blott det, utan ock en röstvolym i alla lägen, en klang och en fulltonighet af hardt när fenomenal karaktär. Knappast fru Friedrich-Materna, som dock egde så många förutsättningar för rolen, gick helt och hållet i land härmed, lika litet — eller ännu mindre hennes efterträderska (på Wieneroperan), fri. Rosa Papier, som dock räknas till samtidens förnämsta altsångerskor. Ur sångpraktisk synpunkt är detta parti en horreur. Det frestar och sliter på rösten mer än de flesta Wagnerpartier, och man vet hvad detta vill säga. Frk. Wellander har haft den turen att i Wagnerismens fosterland insupa de rätta traditionerna för sin rol, och detta märkes mer än väl af hennes framställning, som eger något klart, medvetet och säkert, långt skildt från de famlande försök och — om än välmenta — föga lyckade ansatser, hvarmed man Ur Dagens Krönika. Qhittills hos oss undfägnats i denna rol. Nu eger ju frk. Wel-lander derjemte förmånen af ett dugtigt och kraftfullt instrument, h varförutan all Wagnersång är o verkställbar, och hennes såog-sätt, likaså förvärfvadt i Tyskland, lämpar sig naturligtvis ganska fördelaktigt för ' partiet. Om den unga sångerskan af lätt insedda skäl också icke är helt fri från den här i landet föga gouterade, genomtyska, braskande och » grossartige » sång-emfasen, så är hon det i alla fall mer än man kunde begära, och det tyska manerets goda sidor, energi och aplomb, fart och rörlighet besitter hon i hög grad.
Men Annars hvad som göres, bör göras kommer det kela för sent. månads utgång måste fort! Inom denna alltså alla i tflftingen deltagande skrifter vara till Redaktionen insända. Hr Nisse. E n bild u r » konstnärslifvet » af .Ernst Lundquist. (Slut fr. föreg. n:r.) [|åll honcm! Håll honom! » ropade fröken Rosalba, kiknande af skratt. De bägge lekande ungdomarnas uppsluppenhet smittade nu också Elsa, och hon sprang efter Nisse för att få tag i hans horn. Då det ändtligen lyckades henne och bocken stod stilla ett ögonblick, kastade sig den lilla skånskan grensle upp på hans rygg, och så bar det af med dem i den vildaste fart rundt o m k r i D g hagen. » Adjö! Nu far jag till Blåkulla !&gt; Ett helt hvarf lyckades hon hålla sig fast, men bäst det var, låg hon där med ett par smala svarta ben i vädret, medan Nisse fortsatte sin cirkusgaloppad. » Stötte ni er? » ropade Elsa. » Nej, inte alls, jag bara skrattar mig alldeles fördärfvad, » stönade hon, i det hon flög upp från marken, elastisk som en guttaperkaboll, och satte efter Nisse igen. » Nu är det er tur att rida! Jag skall fånga ridhästen, iag! » Att hinna upp honom var dock ingen lätt sak; slutligen hittade hon på att genskjuta till 8, 10, 12, 74, 16,. l 18 % ber. på ålder i julklappsbasar " Tillg. IDUN 1893 honom, o c h där stod han nu, fasthållen vid hornen och skälfvande af ysterhet. » H a n orkar aldrig med m i g, » sade Kisa hälft frågande; hon ville så rysligt gärna. » P r a t, ni är inte tyngre ni än jag I » Och där satt den lilla kyrkoherdefrun nu, på fruntimmersmaner likväl, med bägge benen åt en sida, och tog ett duktigt tag i Nisses långa, gråa ragg o c h så — • framåt!