Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det ligger, efter mitt sätt att se saken, ett håll uti att säga: »J skolén alla få bränna, och alla skola hafva lika frihet», och dock göra sådana vilkor, att en del af dessa personer, ieke kan sig deraf begagna. Orsaken till detta sätt att behandla ,saken är ej svår att finna: den ligger nemi. deruti, att i de äldre tiderna, då ifrågavar:de handtering kallades husbehofsbränning, föranledde den till superi, så väl inom som utom hemmet. Men detta förhållande har numera, sedan lagstiftningen blifvit förändrad, äfven undergått förändring. Briinvinsbränningen vid de små brännerierna är icke nu så beskaffad, som den gamla husbehofsbränningen var. Den utgör en särskild industri för de mindre jordbrukarne, hvilka hvarken hafva förmåga eller förlag att sätta upp ett stort ångbränneri. Jag anser derföre orätt att vilja undergräfva denna binäring, och det mä förlåt as mig, om jag talar med värma om saken, då inom det län, hvars styresman jag har äran vara, en ganska stor del af befolkningen skulle förlora i välmåga, om ej alldeles ruineras, i fall bränvinstillverkning med småpannor göres omöjlig. Man säger visserligen, att dessa mindre hemmansegare kunna slå sig tillsammans om ett större bränneri; men dervid möta dock många, nästan oöfvervinnerliga svårigheter; och man säger jemväl, att de kunna sälja sina produkter till de större brännerierna, ehuru man icke besinnar att de derigenom få en lång transport oell, hvad mera är, blifva, i afseende på priset, underkastade de stora bränneri-egarnes godtycke. Den miudie bräuvinstillverkningen är särdeles passande för sådana orter, som hafva en mager jord, och der hufvudsakligen odlas råg och potatis. Jord-räntan stiger derigenom betydligt och åkerbruket förbättras genom en större gödseltillgång. Alla dessa omständigheter göra, att jag måste motsätta mig hvarje åtgärd, som bringar små-pannorna i fara att totalt försvinna. Frih.
Ett af arméens nödvändigaste behof är en god och ändamålsenlig beklädnad. Truppens helsa och tjenstbarhet äro deraf i hög grad beroende. Kriget i Finland åren 1788, 1789 och 1790, äfvensom 1808 och 1809 årens olyckliga fälttåg, äro varnande exempel pä vådan, att med likgiltighet omfatta denna så högst vigtiga angelägenhet. En armées beklädnad och utredning måste under fredens lugn beredas och anskaffas, ty i farans stund blifver det oftast för sent att beställa de nödige materialierne samt förfärdiga de tusendetals munderingar, som då i största hast erfordras. Under det man nödgas vidtaga sistnämnde anstalter, — och detta säkerligen med både större kostnad och uppoffring, än om man i tid varit betänkt derpå, — äro landets söner med sina egna, alltid otjenliga, ofta trasiga eller slitna kläder utsatte för en oblid väderleks alla omvexlingar och börja alltför hastigt att fylla de på detta sätt snart otillräckliga sjukhusen. Bristande omtanka för samt vård om fosterlandets vigtigaste intressen förtjenar alltid och undgår sällan sitt straff; — skada blott att detta så ofta träffar den oskyldige. Rättvisan fordrar dock att erkänna, det stora förbältringar blifvit under de sista tiotalen af år vidtagne, såväl i afseende på den indelda som värfvade arméens beklädnad, hvilken också numera fullkomligt motsvarar sitt ändamål. Hvarje karl är, enligt gällande föreskrifter, försedd med tvänne munderingar, den ena för exercis och daglig tjenstgöring, den andra, blott vid några få tillfällen begagnad, att tillgå så snart krig utbryter. Men bevärings-manskapets beklädnad, och till en del utredning, äro deremot uti elt så mycket bedröfligare skick och tarfva derföre en lika skyndsam som mera ändamålsenlig anordning, så framt ej skall äfventyras, att den exercerande klassen inom kort kommer att sakna det nödvändigaste i detta afseende. Vid flera föregående riksdagar har krigs-styrelsen tagit sig friheten i underdånighet anmäla såväl denna brist, som behofvet att densamma afhjelpa, Bil. Jtä 2 & 3 lill K.
Be» rättelse om organisationen af nya KrigsRevisionen, med dertill hörande Handlingar; så hafva Deputerade kommit i tillfälle , att egentligen från och med ig 16 års början deruti taga en verksam del. Det har i sådant afseende, likmätigt 5 §, af Instructionen, blifvit ett af Deputerades föremål att med Kongl. KammarRätteus Inspecteurer, allt efter det KrigsRäkenskaperne inkommit, desamma noga genomgå samt tillse och pröfva huru lång Bevisionstid för hvar och en borde äga rum; Och hafva sålunda under 14 serskilte Sessionsdagar räkenskaps uppskattning förevarit, nemi. den ao Januarii, II Mars, 10 April, 4 och 31 Maji, 6 Julii, 3 Augusti och g November I816 , samt 11 Januarii, 12 April, 9 Julii, 2, 10 och 16 September 1817, hvarvid, inberäknadt ofvansagde 81^' RevisionsMånader, som före Deputerades deltagande uti KrigsRevisionen blifvit uppskattade, samtetige hitintills inkomne Räkenskaper ansetts utgöra 54I i; BevisionsMånader. Detta Revisions-arbete har, med afseende så väl pä Räkenskapernes serskilta beskaffenhet och sins emellan ägande samband , sorn vilko» ren för en noggrann och skyndsam handläggning, blifvit emellan de inrättade 2:ne Conioiren fördelte, då 170 Riks. St. Revisorers Berättelser.
Ut Supra. Ex Protocollo J. U. Almqvist! Utdrag af Vällofl. Borgare-Ständets Protocoll, hullet vid Urtima Riksdagen i Stockholm, dén i Augusti 181S - S. T). A-Ja nu åter föredrogs Särskildta Utskottets Memorial af de g8 Juli, som den 29 lades på bordet, om förhållandet med de från Utskottet afgifn.a Betänkanden, blef detsamma af Ståndet gill.,<dt med den enda anmärkning, att reglering af: Tullen j>å Stenkol och CafFé redan är i ett sammanhang med allmänna tullregleringen till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnad, som således i Nåder lärer pröfva hvad i detta, likasom i andra fall, kan anses nyttigt; hvarom Re-' spective MedStånden skulle vördsamt oqh vänligen underrättas. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahmi. S. D. Återremitterades, i anledning af deremot gj°r« Den i 'Augusti gjorde än mark ruin gar, Banco - Utskottets den 26 Juli afgifna, den 28 på bordet lagda och nu åter föredragna Memorial, angående regleringen af Piscont-rörelsen i Riket sedan privata delägares, Octroyer tilländagått, Ut Supra, Ex Protocollo. Carl Magn. Robsahm* S. D. Upplästes och lades till handlingarne För* stärkta StatsUtskottets tvänne Memorial af den 30 Juli, rörande de derstädes genom omröstning afgjorda ämnens 1:0 Föislaget till Revil!nings-Stad« gan, och 2:0 om upphörande af den a handlingar och Expeditioner i Stockholm föreslagna Extra Stämpling. Ut Supra, Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm, Utdrag af Hedervärda, Bonde-Ståndets Protocoll, hållet vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den l Augusti 1815, S. X).
Mig synes i allmänhet, att när man har tillfälle alt välja, så får man också det bästa, och det är just derföre som jag tillstyrker R. o. Ad. att antaga Utsk:s förslag. llr Flach, Johan: Jag hade visserligen icke tänkt deltaga i diskussionen öfver denna fråga; men då här af Gr.-ne Gyldenstolpe och Lagerbjelke blifvit framställd en anmärkn., som jag icke anser hafva blifvit tillräckligt besvarad af de sednare talarne, vill jag försöka ätt göra det. I)e hafva nemi. yttrat, alt de ansågo Diskonten vara ett underlydande departement under Pullunge och kunna förvaltas lika väl af personer utom Stånden, som de öfriga departementen, hvilka bedrifva lånerörelse. Jag får likväl, utom de anmärkrnr, hvarmed llr von Hartmansdorff framkommit, erinra derom, att i dessa öfriga departementen, är det ovilkorligen föreskrifvet att läne-rörelsen icke får besörjas af någon annan än den, som är Bankens tjensteman, neli här, enl. Ulskts förslag, skulle Fullmäktige ega ali, med undantag af tvä Kamererare, utse alla de öfrige utom Bankens tjenstemanna-personal. Sedan jag sålunda anfört, hvad jag ämnade, beträffande denna fråga, ber jag att få tillägga några ord i öfrigt. Man har sagt, att genom den föreslagna organisationen och genom tillfället att kunna invälja affärsmän ifrån handelsverlden, skulle mera säkerhet vinnas i afseende på kännedomen om personers soliditet, .lag vill visserligen icke i allo bestrida detta påstående; men jag tror att det skulle kunna inträffa, att frågorna i många fall skulle komma att ensidigt bedömas, och icke med likti mycket afseende å alla näringar. En reservant mot Utsk:s förslag, Hr Swartz, synes också hafva haft nåson aning om ett sådant möjligen inträffande fall, och det torde äfven kunna finnas skäl, som häntyda pä en sådan möjlighet. Man har nemi. föreslagit alt Handels-diskonlen skulle upItöra och ingå i den allmänna diskonten.
För en verkställd nybyggnad tillkommer R:dr 392: 34. 1, hvarigenom denna till gång blifver _ — _ Hos Kongl. Stats Contoiret.- för erhållet Förskott till omkostnader vid Svenska Harn namas tillslutande för Engelska Fartyg, m. m. oersatt rest _ Efter gjorda afbetalningar 1813, återstod vid årets sint _ Förskjutna kostnader till Charta Sigillattz Hvitstämplingen —_ Denna Summa är af Statsmedlen ersatt, hvaremot en ny fordran uppkommit för dylikt förskott I813 __ ’JLbo Discont-Verk, dess Räkning påförd disputerlig Renteskillrad — hvilken Summa i 1813 års Hufvudbok blifvit afskrifven, sedan derom yppad Rättegång blifvit inställd, enligt Höglofl. Stats-Utskottets tillstyrkande. Götheborgs Stad för erhållet Län, Capital å 5 proCent R:dr B:co 20,000:—» Interesse i,ooQ: som, sammanlagdt med äfven obetald Renta för år i8i3,R:dr t,000 uppgår till Malmö Stad, för uttaget Capital i afräkning å ett vid 1812 års Riksdag Staden be viljadt Lån, att användas till Casernoch Stallbyggnader R:dr B:co 20,000: Renta å 4 proCent till 1813 års slut 60:-—■ Hans Excellence Herr Grefve Ruuth, Lån afRiksgälds-Contoiret, Capital 93,600: — 5 proCents Renta 3,872: — . Dito af Wismärska Fantskillingen, Capital 120,000: — . obetald Renta 3,000: Skulder, som icke löpa med Renta. Vid 1812 års sjur. Tillsammans
Då Utskottet, i motsats lill hvad på ofvannämnda sätt blifvit anmärkt, erfarit att båtar om endast 5 svåra lästers drägt, med verklig fördel begagnas lill fraglfart, serdeles i kustorterne närmare intill släder, får, med åberopandet af Utlåtandet pag. 11. i Bekänkandet, i anledning af väckt motion i ämnet, Utskottet härmed vördsamt afstyrka bifall till den ifrågasatte förändringen. pag. 18. Skollärare, Inom Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden bar blifvit anmärkt: alt afgift,en borde vara olika i förhållande till hvars och ens inkomst; att de, som icke hafva mer än 200 R:drs inkomst, borde från bevillning efter 2. Art. befrias, samt att, i stället för den härvid kemnade hänvisning till Informatorer, det varit enklare att utsätta beloppet, hvilket för Informatorer blifvit uppfördt till 1 R:dr 24 sk. Då Skollärare, som antingen hafva egna Skolor eller biträda vid sådana inrättningar, kunna skäligen jemföras tued Informatorer, för hvilka, Utskottet här ofvan föreslagit beskattning i likhet med embetsoch tjenstemän, som enligt 145 §. äro befriade från bevillning för inkomst ej öfvcrsligande 200 R:dr, så anser Utskottet sig böra föreslå den förändring i Utskottets förslag, att, i stället för hänvisningen, ”se Informatorer,’’ må införas följande bestämmelse: ”lika med tjenstemän, se s §.” Bevillnings-Utskottets Utlåtande, JV:o ny. pag. 18. Spisqvarter, der, jemte mat, endast porter, öl och svagdricka hållas tillhanda, fria från bevillning. Ilos Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet är anmärkt, att Spisqvarlersidkare borde erlägga bevillning, utan afseende derpå, om de försälja spirituosa eller ej, samt alt den föreslagne befrielsen från bevillning, såsom ledande till missbruk, icke borde ega rum.
Då nu befälet skulle hvarje Söndag infinna sig vid de, från deras bostäder tilläfventyrs aflägsne belägna kyrkorne, för att derstädes leda målskjutningen, så skulle man nödgas ersätta dem resekostnaden samt för vistandet på denna ort. I fråga om sättet för skjulöfningarnes verkställande har motionären sjelf modifierat sitt förslag och ansett att de borde en längre tid på engång fortgå, såsom Hr Falhem föreslagit, men i allt fall komme ersättningsbeloppen till befälet säkerligen att upgå till icke ringa belopp, och ändock skulle delta ytterligare ökas genom hvarjehanda i förslaget ej beräknade utgifter. Den 16 Juli. 461 Det är nemi. gifvil, att upförande af sköltvallar, och anskaffande af förvaringsrum för gevär och ammunition, m. m. ej skulle aflöpa ulan koslnader, för hvilka några medel ej blifvit afsedde. Förbindelsen alt sjelf bekosta den ammunition, som vid skjutöfningarne skulle af den beväringsplikten underkastade ynglingen förbrukas, skulle äfven på sätt Utsk:n anmärkt, medföra för en Svensk beväringsyngling hittills okända kostnader och som kanske understundom kunde öfverstiga den enskiltes förmåga att bekosta. Nödvändigheten utaf att på de serskilda ställena vårda de för skjutöfningarne inlemnade gevären hvilka skola linnas vid kyrkorna lärer ej eller kunna bestridas enär det skulle medföra allt för stora svårigheter att indraga dem till några större förråder, åtminstone efter det först upgjorda förslaget, då gevären skulle hvarje Söndag vara att vid kvrkorne tillgå. 1 afseende på beräkningen af de efter förslaget tillgängliga medel, har motionären försökt bestrida riktigheten af de anmärkmr, som Utsk:n i första betänk, framställt rörande sättet, hvarpå de indelta löningsräntorna samt rusthållsoch augments-räntorna blifvit beräknade. Det torde likväl vara obestridligt, alt om man vill göra en säker beräkning, så får man icke laga den ena summan från ett häll och den andra från ett annat, utan att de mäste vara slödda på samma evalvationsgrund.
Va tums tjocklek och derunder till och med 1 tum, lod och lödjor till vigter af 4 skeppunds vigt och derunder, till och med Vedels skeppund», hvilka rubriker äro åsatte skiljaktiga införselsafgifter, må såsom af ungefärligen lika värde under den allmänna rubriken »hällar, lod och lödjor» beläggas med en gemensan tull af 2 r:dr per skeppund vid införsel; hvaremot i utförseistariffen den nuvarande skillnaden i två särskilta rubriker lärer böra bibehållas och, med förbud för den som omfattar de gröfre dimensionerna, nuvarande utförselstull, 2 r:dr skeppundet stapelstadsvigt, å den hvari de mindre dimensionerna innefattas, förblifva oförändrad; motsvarande dessa tullsatser ungefärligen 25 procent af varuvärdena; att rubriken »kasserade kanoner, bomber, mörsare och kulor» må ur texten utgå och hänvisas till lika tullbehandling med jernskrol; att vid rubriken »allt annat gjutet arbete, ej specificeradt» må tilläggas »derunder äfven inbegripet mäladt eller lackeradt»; att vidare, vid smidt eller valsadt jern införselstullen å ankare må, med afseende å deras egenskap af skeppsinvenlarium, nedsättas från 6 r:dr till 5 r:dr skeppundet; att lör de nu med införselsförbud belagde rubrikerne »stångjern, platt, Vedels tum tjockt och deröfver, under 42 tums bredd och öfver ’/8:dels tums fyrkant,» samt »bandoch plattjern under Vedels tums tjocklek, bultoch gallerjern samt sänksmide, rundt eller kantigt, knipoch fyrkantjern af 5/s:dels tum och derunder, skäroch klippjern, saltpanneplåtar %:dels tum tjocka och deröfver samt af 42 tums bredd och deröfver», införselsafgifterna må antagas å den förra till 4 r:dr och å den senare till 5 r:dr skeppundet; att för rubriken »plåtar, oförtente under Vedels tum tjocka», nu delad i två, med införselsförbud för dem, som äro af till och med 6 lispunds vigt stycket, och 9 r:dr införselstull skeppundet för sådane, som äro af öfver 6 lispunds vigt stycket, må, med upphörande af denna fördelning, stadgas en medeltull vid införseln af 8 r:dr 24 sk.; motsvarande jern - Jernskrol.
Bouppteckningar, då behållna Summan utgör: ifrån och med 50 till 100 B:dr -— 4. 100 lill och med 5,000 R:dr för hvarje fulla 100 P»:dr — 8. — ifrån 5,000 „ „ 50,000 „ d:o d:o d:o — 12. — och öfver 50,000 R:dr d:o d:o d:o — 20. — Chartor, geometriska, som utgifvas från Landlmäteri-Conloret i Stockholm samt af Landtmätare i landsoiterne: för hvarje helt hemman . — 6. — derunder till och med trefjerdedels hemman ... — 5. — derunder — 3. — Oell beläggas ej mindre Geometriska Chartor, än Pergaments-bref på det sätt med Charla Sigillata, att densamma påklistras handlingen, hvarvid åtminstone så mycket af papperet jemte stämpeln bör fasthäftas, att derå kan tecknas till hvad documenl charfan hörer. Donationer, Resolutioner derå, som antingen efter Kongl. Maj:ts speciela förordnande eller allmänna författningar förlänas i gods eller penningar af Publika medel, så vid Stats-Verket, som af andra Publika Cassör och Fonder, när gåfvan i värde eller penningar går öfver 50 R:dr, förses med slämpladt papper efter sex lör hundradel.
Jag bekänner uppriktigt, att då sådana anslag varit i fråga, bar jag ej ansett skäl böra sökas till några 1000 rtdrs afprutning i Statens knappa tillgångar; ty ett sådant skal liar jag alltid ansett olämpligt, och att StatsUtsk. bör skaffa sig alla möjliga upplysningar om Statens behof å sin sida, för att derefter kunna vägleda Ständerna. Jag medgifver, att det kan vara svårare för StatsUtsk. än Regeringen att bedomina det der, ty Regeringen har en talrik och van embetsmanna-personal att tillgå; men så illa tror jag ej att Ständerne välja sina Utsk., att de skulle sakna förmåga att äfven bedomina sådana frågor. Jag vill icke yttra mig öfver StatsUtskts förslag i dess helhet, eller öfver vissa delar deraf; jag har blott sett, att StatsUtsk. föreslagit samma statsreglering som vid sista riksdagen, och har icke för mig kunnat göra begripligt, att en interiros-styrelse har, som man påstått, under de förflutna åren fortgått, ej helier att nöden, nu mer äu under dessa år, står för dörren. Men, om Statens tillgångar medgifva, utan att alltför mycket calculera på stora öfverskott, så har jag ingenting emot, om tillökning sker der den är nödvändig. Att suga att vi sakna förmåga, deri kan jag ej instämma; vi måste anskaffa hvad som fordras för statsmachinens jemna gång, vare sig att öfverskott finnas eller icke. Hr Lagerhjelm: Jag har sökt att studera mig in i detta utlåt. N:o 4°5 Utsk. liar anfört motiver, som hos mig väckt villrådighet hvarthän Utsk. skulle syfta, villrådighet nemi., emedan Utsk. på ena stället säger sig medgifva behof, hvilkas fyllande Utsk. likväl på ett annat ställe afstyrker. Väl ser jag Utsk:s förhoppningar fästade vid en ny organisation af Statsrådet, och de fördelar man deraf kan vänta sig; men jag har icke kunnat finna, hvarifrån dessa skulle härflyta, icke de resultat sora deraf i allmänhet skulle blifva följden.
Man har uti det förnyade bevaknings-systemet sökt rätta de bevakandes ställning och verksamhet, efter handelsrörelsens och skeppsfartens betydlighet på hvarje local; och de stationaira tullbevakningarne inuti landet hafva till följd häraf blifvit indragne, såsom mera vexerande än gagnande bevokningsanstalter, hvaremot kustbevakningen blifvit förstärkt. Efter tullintradens mer eller mindre betyd - Den 3o October f. m. 389 lighet, är således bevakningens mer eller mindre talrikhet i allmänhet lämpad; en princip, hvilken uti elt land sorn Sverige, med vidsträckta och aflägsna kuster och gränsor, hvilka öfverallt äro lämpliga för varuinförsel, är så mycket nödigare, som en motsatt skulle utan ändamål öka administrationskostnaden. Om emellertid samma uppmärksamhet iakttages hädanefter på kusterna i afseende på bevakningen mot oloflig varuinförsel, som hittills, och om Tullförfattningarne blifva sådane, att de skydda och gifva kraft åt dem, sorn beifra deras öfverträdande, vågar jag tro, att man af skyddstullen åtminstone skall vinna lika skydd, som man hittills vunnit af de ofta nog öfverträdde förbuden. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken föreslog, att Utskottets hemställan angående den så kallade Skyddstullens belopp af 33f procent malte läggas lill handlingarne. Bifölls. Herr Munck af Rosenschöld: Jag instämmer i hvad Friherre Åkerhjelm sist yttrat, och får tillägga, att om än det stränga prohibitiva systemet i sin princip vore än riktigare, än Herr Lefren tror, blir det icke gagneligl för Sverige, i anseende till våra localförhållanden, emedan det omöjligen kan verkställas.
Men dä allt sädant, jemte ännu mer, ehuru klart, dock fdrgäfwcs blitwrt i dagen lagdt, ätcrstär för Ridderstapet och Adeln, om dest tänkesätt än af nägon mitzkännas, likwäl bet tillfredställande medwetande, att alldrig i utgående skatter hafwa undandragit sig att med be öfrige Ständer! bära gemensamma bördor, hwilka ofta warit betungande, men likwäl stundom friwilligt ätagne och deri tillfredsställelse att alldrig, i tjenster mot Fäderneslandet och för dess frälsning, sä t äldre som senare tider, hafwa eftcrgifwit nägot RiksStänd. Hwad äter angär obillige fordringar torde Ridderstapct och Adeln ännu äga ett högtidligt och flntligt afflag, bifogadt med sädane tillägg som tillkännagifwa att alla widare försök äro öfwerflödiga. Ridberstapet och Adeln ropade härtill Bra. Friherre kiääerttolpe, Lsrl: Oä jag icke längesedan äterkommen till Fäderneslandet, sä nyligen haft ben äran intaga ett rum i detta upplysta Samfund, wäcker det utan twiswel Ridderstam! och 42Z6 Den 16 Oetober. och Adelns förundran att äfwen jag uphöjcr niin röste men ä en annan sida torde mitt längre wistande i det land, som gjort första början kill Europas besynnerliga skakningar, och nu bestämmer dess öden, blifwa niig en ursägt för hivad jag tar mig den friheten att anmärka. Utan att säledcS bestrida hwad Herr koeklielr i sörcwarande ämne sä wäl utrcdt hwiirmed jag twärtom i hnfwudsakcn fullkomligen instJnmer, torde det tillätas mig anhälla om nägon modification Uti ut, trycken ivid afgifwande swar till det hcdcrwäida Bondc-Ständct. Männc det i dag ofia förekomnc ordet afstag icke kunde utbytas emot nägot lindrigare?
R:dr 2,400,000: 3:o hvad som före 1855 års slut utbetalts utaf den vid samma Riksdag beviljade och för utomordentliga försvarsanstalter afsedda kreditiv-summa 4:o d:o d:o utaf det i egenskap af kreditiv då beviljade anslag till kostnader för Sveriges deltagande i 1855 års Konstoch Industri-exposition i Paris 5:o det vid 1850 och 1851 års Riksdag, med afseende å postskjutslegans förhöjning, beviljade och sedermera till hela sitt belopp uttagna kreditiv och 6:o Oredovisade förskott till kontors-expenser samt kortoch tidningsslämplings-kostnaden m. m » 1,611: 47. 5. 5.875.611: 47. 3. hvarefter de i räkenskaperna upptagna fordringarnes och tillgångarnes återstående belopp uppgår till R:dr 6,998,962: 46. — och alltså med endast » 673,540: 7. 4. öfverstiger summan af de i Riksgälds-kontorets hufvudbok för innevarande år inbalanserade skulder R:dr 6,325,422: 38. 8. Varande uti det, efter ofvan skedda afdrag, återstående beloppet af Riksgäldskontorets fordringar och öfriga tillgångar 6,998,962 R:dr 46 sk., inberäknad skillnaden mellan de utaf anslaget för anläggning af vestra och södra jernvägsstambanorna, före sistlidet års slut, från Riksgäids-konloret utbetalda summor och dessförinnan genom upplåning emot fonderade stats-obligationer influtna och bland Riksgälds-kontorets inkomster upptagna medel, hvilken skillnad utgjorde 1,050,000 R:dr. 800,000: 36,000: 13,000: