Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Liljencrants: Jag bekänner upriktigt att, ehuru jag f6'8 D en 9 Juni f. ta. icke motsatt mig Gr. Lagerbjelkes förslag, hvilket jag i hufvudsak anser riktigt, jag dock hyser vissa betänkligheter att. bland de många förslag, Utskd framställt, man skall kunna ihågkomma, hvilka punkter som behöfva rättas eller ieke. oell att således några svårigheter kunna upstå vid Betänkds afgörande enl. delta föredragningssätt. Jag får derföre anhålla att hela Betänk:*, varder återremitleradt, för att, sedan Utskd tagit, de yttranden och åsigter, som inom representationen gjort sig gällande, i närmare öfvervägande, och i följd deraf upgjort ett bättre och ändamålsenligare förslag än det nu framställda, detta nya förslag må, i sina blifvande detaljbeslämnielser, i sinom tid granskas. Hr Montgomery: Då B. o. Åd. beslutat återremiss af första punkten i detta Betänk., så är det. äfven min tanke, att de öfriga behöfva återremitteras. De ega alla ett så nära sammanhang med den första punkten, att de deraf äro beroende. För öfrigt innehåller Betänka detaljer, hvilka så mycket mindre böra granskas, som, då Utsk:t inkommer med nytt förslag i detta ämne, det är möjligt att ändringar i dessa detaljer kunna vara af nöden. Jag anhåller derföre att hela Betänka återremitteras. Hr von Koch: Afven jag anser att, sedan man återremit terat den första punkten, hvilken utgör grunden för hela Betänka, böra äfven detaljbestämmelserna återremitteras. Jag har redan länge nog uptagit B. o. Ad:s tid under mitt förra anförande och vill nu derföre endast säga att jag skall till någon af Utskds ledamöter öfverlemna det förslag, jag upgjort till ny redaktion af några §§. Gr. Lagerbjelke: Lika med samtlige föreg:de talare, är jag äfven af den tanken att de öfrige punkterna bära återremitteras.
Commerce-Collegium verkställda reglering; ry.e punkten, med afstyrkande af det i och för Kongl. Kammar-Rättens reglering erforderliga tillökta Statsanslag; i2:e punkten, angående bibehållande af anslaget för Veterinair-Inrättningen; iZ:e punkten, om tillökning i anslaget för Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet med Soo R:dr; /./.•e punktén, angående beviljandet af den för regleringen af Öfyer-Intendents-Embetets Stat erforderliga penninge-tillökning; i6:e pimkten, rörande bibehållandet af anslaget för Skogsoch Jägeri-Staten; i8:e punkten, rörande bibehållandet af anslaget för Lands-Staterne, med den i Betänkandet N:o 314 föreslagna förändring i Gottlands Läns Stat; ig:e punkten, angående fortfarande af det förut bestämda anslaget till Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes Kungörelser; 2o:e punkten, angående dispositionen af en Kronoäng vid Wadstena, som är anslagen till förbättring i lönevilkoren för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Jemtland; sl:a punkten, angående den Landshöfdingen i Kronobergs Län tillagda ersättning för dagsverksskyldigheter under Kronobergs Kungsgård; Bihang till R. St. A-de Sami. 1 -.sta Afd,. %:dra Bandet. 2 20-de Häftet. IO Stats-Utshottets Memorial N:o 25o. 22:a punkten, om
Bog. 82 1x17. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf 72 __ Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klocka» 4 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. jf. Lagerheim, Den 2 Julii f, m. 5 Onsclagen den 2 Julii. Plenum kl. 9 förmiddagen. Öppnades Protocollet, hållit sistlidne gårdag vid sammanträdet af den Nämnd, åt hvilken varit uppdragit, att dömma, huruvida Högste Domstolens samtlige Ledamöter gjort sig förtjente, att i deras vigtiga kall bibehållas; och blef berörde Protocoll nu uppläst, så lydande; År 1820 den 1 Julii, sammanträdde den Nämnd, som äger att dömma, huruvida Högste Domstolens samtlige Ledamöter gjort sig förtjente, att i deras vigtiga kall bibehållas, då öfver följande proposition röstades : Den som anser omröstning böra, på det i io3 §. RegeringsFormen föreskrifne sätt, anställas till uteslutande af någon bland Högste Domstolens Ledamöter, skrifver Ja\ Den det ej vill, skrifver Nej. Vinner Nej blifva samtlige Högsta Domstolens Ledamöter bibehållna. Och befunnos, efter voteringens slut, sedan en voterings-sedel blifvit undantagen ochförseg - 6 I)en 8 Julli /. m. Jad, samt <fe öfrige voterings-sedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, sorn följer: Ja _ 3i. I följd hvaraf den i io3 §. RegeringsFormen stadgade andra votering företogs, dervid Justitiae - Råden Sylvander, Petersson, Grefve Strömfelt och Friherre Kurck erhöllo största antalet af röster emot sig; men som ett lika antal röster fallit på JustitiaeRåden Grefve Strömfelt och Friherre Kurck, anställdes, med anledning af 97 jjj. RegeringsFormen, ny omröstning emellan bemälte tvänne Ledamöter, för att utröna hvilkendera af dem borde i tredje rummet komma under votering till uteslutande; och befanns, efter voteringens slut, Justitias-Rådet Friherre Kurck dervid hafva fått de flesta rösterne.
M:ts, den 13 förutgångne September, till Allmänna MagazinsDirectionen aflåtne Nådiga Bref, rörande vilkoren för Eldqvarns-köpet, innehåller, det Directionen borde utfärda förbindelser, att, sist inom •j36 Underdåniga Skrifvelser. två år, räntefrltt betala de, efter afdrag af fram» lidne Presidenten m. m. Friherre Edelcrantzs i E. K. M:ts och Rikets Stats-Contoir på Nionde Hufvud-Titeln erhållne Lån af 12,000 R:dr, a. Köpeskillingen återstående 28,000 R:dr, derest denna Summa icke förut kunde gäldas med hvad, genom försäljning af Inrättningens öfverflödige Magazins-hus och lägenheter, under tiden kunde inflyta och genast borde till afbetalning å Köpeskillingen användas, men någre dylike för-: säljnings-medel icke varit att tillgå, då de ofvannämnde förskotten beviljades, samt dessutom vederbörlig afoch tillträdes-syn å Qvarnen då annu icke blifvit verkställd; fördenskull anse Riksens Ständer, det Allmänna Magazins-Directionen härutinnan handlat, ej allenast emot E. K. M :ts, till efterföljd, meddelade Nådiga föreskrifter, utan ock emot Inrättningens bästa, under dess iråkade penninge-brist och knappa tillgång på erforderliga medel till bestridande af Inrättningens öfrige oundgänglige behof. Riksens Ständer finna sig alltså föranlåtne, att, med stöd af 30 §. Riksdags-Ordnrngen, hos E. K. M. i underd. anmäla de anledningar, som sålunda förekommit, att, emot vederbörande Ledamöter af Directionen, hvilke beslutit ifrågavarande förskotts utbetalning, yrka ansvar i laglig ordning. Riksens Ständer hafva jemväl erfarit, att Allmänna Magazins - Inrättningens SpannemålsLager, förnämligast här i Hufvudstaden, blifvit mer och mindre skadade af sädes-masH samt att, till svar å Allmänna Magazins-Directionens förfrågan om medel deremot, Kongl, Landts-Eruks
Ehuru frågan om lönereglering för underdomarne nu icke kan utgöra föremål för pröfning, vill jag dock icke låta detta tillfälle gå förbi, utan att tillkännagifva, att jag lifligt delar de åsigter derom, som af Hr Nordenfalk blifvit uttalade. H. lil. 10 146 Den 7 Mars f. m. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utskits förevarande förslag och dels afslag derå, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma, hvarvid svarades många ja och några nej, samt sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med många nej jemte åtskilliga ja; hvarefter och sedan propos. på bifall till förslaget blifvit förnyad samt besvarad med många ja och åtskilliga nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Hr Ramsay begärde votering, men, innan voteringspropos:n blifvit uppsatt, anmälde sig och yttrade Hr Ramsay: Jag afstår från min framställda begäran om votering. Utsk:ts hemställanden å sid. 24 och 25. Riföllos. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande LagUtsk:ts den 21 och 24 sisth Februari bordlagde Betänk. N:o 16, i ani. af väckt motion om upphörande af frälsemans särskilda forum. Utsk:ts å sid. 3 afgifna författningsförslag. Hr Ramsay: Att i hvarje ordnadt samhälle alla med borgare böra vara lika inför lagen, är en grundsats, som af en hvar måste erkännas. Såsom en afvikelse härifrån torde det dock icke kunna anses, om för en klass af medborgare, hvilken, såsom förhållandet är med Sveriges R. o. Ad., utgör en särskild institution i samhället, finnas särskilda föreskrifter ang:de åtskilliga legala åtgärder, hvilka kunna stå i förhållande till eller inverka på vidmakthållandet af denna institution, — förutsatt att genom dessa föreskrifter något förfång för andra medborgare icke eger rum.
„ Extra Licentdito 698: 37. 7. „ Eskilstuna Fristadsdito . 259: 26. 8. samt Eskilstuna Debet. Behållningar och Fordringar. Summa B:ko R:dr j 63,I85|27J 3 faktur-, Extra Licent-, Tulloch KonfiskationsFriatada-medel. Credit. Utgifter. %r 1841, af Manufaktur-nsedel < ; 6,866: 38. 3. , Extra Licentdito 656:42. „ Extra Licentdito 990:10. — „ Eskilstuna Fristadsdito 333:16. — 17,069:23. 5. Återleverering år 1842 af Manufaktur-medel Behållningar och Fordringar. Vid 1842 års slut: Af Manufaktur-medel 21,163:30.10. „ Tulloch Konfiskations» dito 14,647:38. 9. „ Extra Licentdito 69:33. 6. „ Eskilstuna Fristadsdito 2,087:24. — 37,968:31. 1. Lönnerberg. _ 48 — Bilaga Lil. f/ Utdrag af Räkningarne öfver uppburna medel åren 1841 och öfter bestridt för hemför - © e b e t. Enligt 1840 års Hälsning, utgjorde behållningen vid samma ,års slut . Inkomster. Af Kongl. Stats-Kontoret anordnade medel i afräkning på det arliga anslaget af 1,800 R:dr, som, genom Kongl. Brefvet den .30 Janua ri 1830, blifvit anvisadt till ersättande af de utgifter, Svenske Konsuler å utrikes orter bestridt för Svenskt Sjöfolk : En uppkommen vinst genom högre beräknad kurs af ett Rederi, vid ersättning af de General-Konsuln i London för skottsvis godtgjorda utgifter, enligt 1842 irs Räkning, - 1:35. 9.
I sådant afseende må bär endast åberopas: att klädestillverkningen, som år 1818 utgjorde 392,008 alnar, år i832 uppgick lill 648,i85 alnar; att bomullsoch linnefabricationen under samma lid stigit från 282,811 alnar och 2870 diverse stycken till 609,406 alnar och 48,944 stycken, samt att papperstillverkningen likaledes från 64,863 uppgått tili 196,601 ris. Efter hvad sålunda upplyst blifvit, visar sig, alt fabriksnäringen, i afseende på dess lånerätt i Manufactur-Discontfonden, nu kommit i nära samma belägenhet, som 1818, då lånerätligheten inom några år nedgick från 3o a 3a procent lill 20 procent af tillverkningsvärdet; ett förhållande, som föranledde Rikets Ständers här ofvan omförmälda beslut, att meddela ett så beskafladt ytterligare understöd, som kunde återbringa fabrik erne i deras förra ställning. Om den åsigt Rikets Ständer vid samma tillfälle yttrade, att nemligen låneunderstöd af Statens medel icke borde såsom ständigt qvarslående betraktas, utan endast vore ett underlättande medel, hvarigenom fabrikerne bereddes tillfälle, alt småningom och framdeles komma i oberoende ställning, utan behof af allmänt understöd, äfven vore såsom allmän grundsats antaglig och rigtig; så förutsätter tillämpningen häraf likväl sådane förhållanden, som i afseende på inhemska nuringarne ännu icke inträffat. I Sverige, der penningeräntan är hög och der capitalisten således kan utan all möda upphem ta en större inkomst af sina i annan väg utlånade penningar, än om man insätten eller använder dem i en näring, hvilken åtminstone i början lemnar en mindre afkomst och alltid fordrar hans noggranna uppmärksamhet på densammas fortgång, är fabrikanten i saknad af nästan all tillgång på penningeförlag ifrån enskild hand. Den möda och ansträngning, sorn i vår tid, då industrien i andra länder hunnit den största utveckling, fordras, för att med fördel drifva fabråks-inrättningar, föranleder äfven dertill, alt personer med betydligare förmögenhet och egna större capital, sällan ingå i sådane företag.
— Jag anhåller att dessa mina enskildta tankar mätte till R. H. St:r få åtfölja. Förslag till Lönereglering för Indelta Cavalleriet. Innehafver för närvarande Anses böra innehafva Boställen och Räntor. Contanta Anslag. Summa. Boställen och Räntor. Contanta Anslag. Bet. Förslag till Lönereglering för Indelta Infanteriet. LifRegements Grenadierer NB I ar Boställen af de till Kronan indragne 3oo6: 42. Smålands Grenadierer LifGrenadierer, Piothålls LifGrenadierer, Rusthålls Westgötha Uplands Skaraborgs Södermanlands Kronobergs Jönköpings . Dahl .. Helsinge Elfsborgs Westgöthadafs Bohus Läns Westmanlands Westerbottens Calraare Nerikes Wermelands Jemtlands Södra Skånska Infanterie R:gt . Anses böra innehafva Boställen och Räntor. Contante Anslag. Utlåtande, i anledning af återremiss från de respectivc RiksStånden af Utskottets Betänkande N:o 133, ang:de regleringen afUtgifterne under RiksSlatens fule IIufv udTi teij jemte dervid Lilaggde Utlåtanden N:is 134» 135 & 136. Vid i:s(a Puncten af Betänkandet N:o 133 ang:de de förut a Academie oell ScholieStaten under Titel; Anordning utonl Stat utgifne Medel är inom II. BondeStåndet anmärkning gjord vid olikheten i de på 2:ne serskildta ställen pag. 2j2 upptagne belopp af den för Scholan i Calmar indeldta Spanmål; hvarföre Ståndet funnit för god t, att Betänkandet i denna del återremittera.
Vldr. den 23 April i&35. pag. 15 ang, beskattning 3 AcleureF och Åctricer m. fl. q Utlåt, pag. 16 —. — å Biljardegare i N:o 6r pag. j8 å försäljn, af utländska Lottsedlar J bifölls. — “ å Doctorer Medicinae geller Läkare med praktik utom tjensten. Ståndet beslöt, att hvad härom, pag, 18 af nu gällande Bevillningsförordning, förekommer, bör derifrån uteslutas, hvaraf följer, att Medicinae-Doctorer eller Läkare med praktik utom tjensten, skola beskattas lika med tjenstemän i allmänhet, pag. 20, angående beskattning å Huspredikanter; Utlåt. N:o 6i bifölls, pag, 21, å Judar och Utländningar; Utlåtandet N:o 6i bifölls, med uteslutande i redaclionen af ordet: minst, näst framför de orden: Rdr 5o. pag. 2i, angående beskattning å Krögare och Krögerskor med flere; Utlåtandet N:o 61 bifölls, med uteslutande ifrån redactions-förslaget af sista perioden, så lydande: ”Den, som vill undgå borgens ställande för året, vare skyldig att förskottsvis betala afgiften, så snart taxering för sig gått,” —1 18, 26 och 27 S-Sden sistnämnde pag, 28; Utlåt.
A den återstående delen af denna bana, eller från Mullsjö till Jönköping, hafva terrasserings-arbetena fortsatts och hufvudsakligen pågått vid Gölhult och Trånghalla samt i granskapet af Dummån. Den i föregående års berättelser omnämnda, mer än 60 fot under banans plan liggande, stora kulverten öfver denna å är fu ordad, äfvensom arbetet blifvit påbörjadt å kulverten öfver Höcksån. Till skydd för det genom utfyllning jon Wettern tillämnade stationsområdet vid Jönköping har utläggning af en vågbrytare . nämnde sjö påbörjats. Vid Sandhem har inredningen af stationshuset afslutats och arbetena å vattenstatienen och plattformen pågått. A Mullsjö station hafva godsmagasin, lokomotivstall och vattenstationen varit under arbete, äfvensom inredningen af stationsoch boställshus. Södra stambanan från naimo. Under år 1862 hafva arbetena å denna bana med sådan framgång blifvit bedrifna, att trafiken kunde öppnas till Elmhult redan den 30 Augusti nämnde år, och sedan Eders Kongl. Maj:ts nådiga beslut angående banans sträckning vester om sjön Salen blifvit i nåder meddeladt, lyckades det ytterligare så forcera arbetet norr om Diö, att trafiken, utöfver hvad i årets arbetsplan var beräknadt, kunde den 1 December utsträckas — 112 — till Liatorp, närmaste stationen norr om Elmhult, och hvarigenom en sammanhängande sträcka af 14 mil från Malmö blifvit till trafik upplåten. Norr om Liatorp, eller mellan denna station och Alfvesta, vid norra ändan af sjön Salen, hafva arbetena mer och mindre blifvit påbörjade, och oaktadt å vissa punkter af denna jernvägslinie åtskilliga betydligare jordskärningar ej kunnat undvikas, framgår densamma dock öfver en för jern vägsarbetena i allmänhet gynnsam terräng. Obetydliga bergskärningar, hvilka i så hög grad fördyra jernvägsanläggningarne å andra ställen, hafva härstädes förekommit.» De under detta embetsverks förvaltning ställda anslag redovisas uti 3:ue särskilda hufvudböcker, nemligen: Räkenskaperna för detta anslag, hvilka såväl i Kongl. Fångvårds-styrelsen som i Kongl.
Siirslrildt för Stoclcholinarne är iifven Anqza Palm af intresse, d&amp; hon, i f r h att i början hafva excellerat. i små friskt utförda mariner och skärgårdsmotiv, numera ÖfvergAtt till att nästan uteslutande porträttera, vår hufvudstad, hvws oändliga rikedom på vackra vyer hon ej tröttnas att framställa i ständigt nya variationer. Det %r oss omöjligt att lämna landskapsmåleriet utan att omnäinila en i sitt hemland föga känd, men däremot i utlandet så mycket mer uppburen konstnärinna, Clara Montalbcc. Denna vår landsmannminna &amp; r bosatt i England, där hennes landskap och ark i t e l ~ t ~ t d l o med r sina stkert isatta detaljer och harmoniska färger .vunnit stor, anklang. Hon har darjäinte rönt den för en svenska enastående hedern att få inAla sitt porträtt till Uffizi-galleriet i Florenz. E n ställning. för sig bland våra måiarinnor: först och främst genom valet af almen, intager Ida vol2 Scltzclzed~eim, hon ar nämligen vår enda djurm4ilarinna. Att hon i det afseendet står ensam - &amp; r ej så mycket att undra på, ty denna gren af konsten torde redan '. i och för sig ligga ganska aflägsen för det Icvinliga temperamentet och härtill kommer de vid studiernas inhemtande i densamma särskildt förefintliga svårigheterna. Den ryktbara Rosa Bonhenr har emellertid visat att kvinnan äfven på detta område kan med framg %ng tafla med mannen, och de medaljer och hedersomnämnanden vår svenska djurmålarinna från utlandet h e d ö r t, hafva lagt i dagen att icke heller hon står sina manliga medtaflare efter. Det är isynnerhet hundoch kosliiktena, som utgjort föremAlen för hennes studier. Därvid har hon icke underlåtit att framhålla det humoristiska draget, so&amp; så ofta förekommer i djurens kmakter och uppträdande, utan att hon därför skattat åt den öfverdrift, hvmtill djurmålare i sådant afseende icke så sdlan låta sig lockas.
Sådane äro de af mig för värderingssättet i allmänhet föreslagne grunder. Men månne nu alla de till beskattning upptagne Statsförmåner kunna efter detta värderingssätt till deras verkliga beskaffenhet bestämmas? Mig synes, att ej mer än enda artikel derifrån bör undantagas — men denna artikel är af betydlig vigt uti vigtskålen, och icke dessmindre synes undantaget nödvändigt, icke dessmindre synes ett särskilt värderingssätt för densamma böra föreslås. Man förutser redan, att jag menar handel och rörelse. Handel och rörelse, dessa källor till förmögenhet, skola väl af den uppmärksamme utan särdeles omtvistande medgifvas, till naturen, vara ganska skiljaktige från de här ofvan upptagne Statsförmåner. Ofta till inre förhållandet mera dolde, äro de det äfvenså till verkningarne. Värdet å de af idkaren dertill använde Capitaler, så i varor som penningar, är så mycket svårare att bestämma, som de i dess egen hand med hvarje dag förändras; hvar är då fonden att beskatta? Den verkelige ägaren af Fonden, så väl i skepnad af penningesom varu-capi - Den 3o Mars f. m. tal, är1 svär om ej omöjlig att utfinna: hvar är då mannen att hålla sig till? — Och då fond och ägare äro nästan lika svåra att bestämma, hur stall väl handel och rörelse utan någon säker grund kunna värderas? Verklige, måhända de verkligaste af alla, Statsförraåner, efter devid begagnandet kanske mest påfordra skyddande Lagars både antal och kraftiga åtgärder, synas handel och rörelse, ur denna synpunkt betraktade, efter samma grundsattser böra behandlas; men en i öfrigt olika beskaffenhet, och framför allt ändamålets vinnande i stort, torde här till förmån för dem böra föreskrifva någon förändring i värderingssättet. Så väl dessa förhållanden, som hvad man af forntida häfder har sig bekant om Städers uppkomst och fortgång, synas visa behofvet af att beskatta Städer mera efter allmänt öfverslag, än partielle undersökningar och värderingar.
Hvar och en har sin smak; men jag begriper icke, att det kan vara mera oangenämt att till straff befordra dem, som öfverträda tull-lagarna och vaka öfver dessa lagars helgd, för att främja såväl en inkomst åt staten som åt sig sjelf, än att i öfrigt hålla hand öfver den allm. säkerheten och försvara landet ej blott mot yttre, utan äfven mot inre fredsförstörare. Ett annat vigtigt ändamål kan dessutom härvid förenäs, den nemi. att, utan alltför stor kostnad, gifva en nödig öfning åt vår flottas befäl och manskap. Vårt politiska och geographiska läge gör skärgårdsoch kustförsvaret till värt hufvudsakliga, och tidens riktning i afseende å ordnandet af detta försvar tvingar äfven oss att snart häråt lemna en allvarligare uppmärksamhet och att uppoffra gamla bruk och sedvanor för en nyare tids uppfinningar. En hvar inser, huru nyttigt och nödvändigt det då är att hafva en betydlig snällseglande skärgårdsflotta och att erhålla jemn öfning för vår marine. Om nu medel härför kunde beredas genom strängare controller mot tullförsnillning och i följd deraf ökade tullintrader, så skulle jag tro, att vår flottas befäl och manskap med begärlighet skulle omfatta tillfället härtill. Jag har icke heller af de gjorda anmärkningarna blifvit öfvertygad derom, att en seglande kustbevakning af flottan 17 H. 28 Den i5 December e. m. skulle blifva utan gagn för controllerna mot tullförsnillning. Man har sagt, att den militäriska kustbevakningens interesse vore stridigt mot den douanieras. Detta kunde förekommas, om vid beslag,” gjordt af militären, tullbevakningen finge sin vissa andel, och så tvärtom.
Hvarför Lösningssumman år 1836, å 6 R:dr 32 sk. pr LU. utgjorde .. 225,732.47. Härvid hafva Revisorerne funnit: l:o Proprie-halancerne, som utgjorde vid 1837 års slut tillsammans 3,625 R:dr 7 sk. 6 r:st., hafva uppkommit till en del redan åren 1815 och 1816. 2:o Sedan längre tid tillbaka har förts en särskild Räkning med Carl Gustaf Stads Gevärs-Factori, hvilket under benämning ”förskott till framdeles ersättning,” deruti påföres en skuld af 55,000 R:dr. Om — 179 — tillkomsten häraf upplysa Revisorerne tillstälde handlingar, att Kongl. Maj:t den 13 April 1813 anbefallt Kongl. Stats-Contoret att, för iord ningssättande af nämnde Factori, efter reqvisition af Kongl. SalpeterComiten, emot redovisning, till en början anordna 5 ä 6,000 R:dr, samt sedermera hvad sorn till enahanda behof ytterligare kunde erfordras. Ifrån och med 1813 till 1S16 års slut hade sålunda förskjutits ett belopp af 37,000 R:dr. År 1817 ytterligare 11,000 „ » 1818 ' 2,000 „ » 1820 5,000 „ eller tillsammans 55,000 R:dr. Vid nästlidne Riksdag förevar fråga om nämnde summas afskrifning, som dock afslogs i Förstärkt Stats-Utskott den 14 October 1834. Men då med säkerhet kan antagas att någon närmare
Plenum kl. 7 f, m, Justerades Pleniprotocollet för den 2 Juli f. m, I anledning af den deruti upptagna votering, rörande förslaget' till 28 §. RegeyipgsFormen, anförde» Undertecknad Silverstolpe, Axel Ga* briel. I anledning af min genast vid discussionen yttrade tanka, och i kraft af 57 §. Riksdagsordningen och 42 §• RiddarhusOrdningen, hvilka gifva StändsLedamöter rättighet att emot beslut, tagna, vare sig genom eller utan votering, anmäla protest^ får jag härmed den äran tillkännagifva min reservation emot det öfver .nyssnämnde förslag fattade beslut. 33* Den 7 Juli. f. m. Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham, anmälte en dylik reservation. Justerades Pleniprotocollet för den a Juli e. ui. Vid det ställe i Frotocollet, som innefattar Ridderskapets och Adelns beslut öfver OeconomieUtskottets Betänkande rörande de indeldta Regementernas beklädnadssätt, anmälde sig Herr Berghman, Ambrosius Magnus, och yttrade: Den enstämmighet, hvarmed Ridderskapet och Adeln afslog detta Betänkande , tyckes tydligen utmärka dess bifall till min proposition om förändring a£ 1812 års Kongl. Förordning angående Indelta Arméens beklädnad , så att Rothållarne hädanefter, såsom förut, fa gifva Soldaterna Släpkläder af grått Valmar, i stället för att, enligt Förordningen , lemna Lifmundering af blått kläde, jemte öfriga persedlar. Men då Ridderskapet och Ädeln icke återremitterat Betänkandet, har det satt sig ur tillfälle att kunna yttra sitt alternativ: Likväl och då Hedervärda BondeStåndet återförvist denna fråga till Utskottet, kan Ridderskapet och Adeln, vid communication af Utskottets förnyade Be - Den 7 JAi. /. m. tänkande , få fatta sitt beslut i denna sak* jäv får derföre anhålla, att Ridderskapet o h Adeln täcktes begära del af Utskottets afgifvande Betänkande.