Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I alla fall likväl förväntar jag, att de Embetsman, som med detta ärende haft befattning, och som icke lära påstå att någon Embetsman äger fördrista sig, efter eget behag, ändra hvad dem af Konungen blifvit befall att verkställa, sjelfmant inser det rättelse bör tiga rum. Då Konungen äger att bryta sin Egen Dom, återställa Fatalier m. m. så ligger intet hinder i vägen att låta rätta det sorn skedt emot hans bud och befallning: Skulle de deremot ändå icke vilja inse sitt miss - Den 19 Januarii. 71 tåg och rätta detsamma, så är nu saken lagd under Nationens ögon, och den får bedömma om jag haft orätt att säga, det ofta en mild och god Konung, kan förfela sin önskan alt göra rättvisa åt sitt Folk, derigenom att ärenderne blifva för honom origtigt framställde och han derigenom förd bakom ljuset. Jag har redan varit alltför vidlyftig, också förfallit i Reditter, att jag frugtar trötta Ridderskapet och Adeln; men än må mig tillåtas nämna några ord, i afseende på Friherre Wirsens Anförande. Gemensamt med de andre nämnde Ledamöterne, yrkar han densattsen, alt femtedels minskningen erhållits på Massan; samt att den ena fått intet, då den andra fått mera än lian bordt hafva; men häruti består just orättvisan och det olagliga; ty sådant har Konungen icke befallt och sådant vilkor bär de Roteskyldige aldrig medgifvit: Det är Herrar Embetsmäns enskildta beslut och tydning, ty Konungens är, att en hvar skulle hafva i proportion, och framlägger ett exempel, huru denna proportion skulle iagttagas: Äga då Embetsmännen större magt än Konungen; äga Embetsmännen alt styra Folket efter behag. O! hvilken skillnad då emellan i8op års frihet och denna tidens. Vidare yttrar sig Friherre Wirsén, att den första Roteringen icke var godkänd af Konungen. Var den icke godkänd! hvad kan då vara godkändt?
Först och främst, att den nuv:de representationsformen vore olämplig; och för det andra, att sjelfva den grund, på hvilken denna representation är bygd, ej heller kan bibehållas. Jag är lycklig att finna, att meningarna i detta hänseende nu så utvecklat sig, att nämnda förhållanden erkännas, icke blott af landet i allmänhet, utan, med få undantag, äfven af R. o. Ad.; och jag anser mig då kunna hoppas, att när man blifvit enig i så mycket, och i 268 Den 5 December. det vigtigaste, man äfven skall blifva det i det mindre väsendtliga. Då jag nu öfvergår till en granskning af de åsieter, som med afseende å det hvilande förslaget gifvit sig tillkänna från dess motståndares sida, så finnér jag, att man oftast hänvisar på landets närvarande lycka och att man vid danandet af nya förhållanden begär garantier för densammas fortvaro. Ingenting kan vara billigare och rigtigare än detta; men det är likväl af vigt, att man i detta afseende så uppställer sina fordringar, att de blifva möjliga, rimliga. Tager man till utgångspunkt alla tänkbara möjligheter, som skulle kunna inträffa, så skall man äfven i den nuv:de representationsformen, och i hvilken annan som helst, kunna upptäcka anledningar till de största vådor; ty hvar skall man väl finna tillfyllestgörande garantier, om man ej längre vill tro på heder, på redlighet, på alla de sedliga krafter, som utgöra grunden för ett civiliseradt samhälles tillvaro? Jag säger icke, att man i samfundsfrågor skall ensamt lita på dessa krafter; men jag säger, att man ännu mindre får falla in i det motsatta felet och ur räkningen utesluta all tro på något sannt, godt och ädelt hos menniskan. Detta vore att förnedra henne, och dermed äfven att förnedra sig sjelf. — Det ligger ingen vishet i att misstro oell betvifla allt. Jag beklagar den menniska, som icke kan förutsätta, att redlig vilja, sundt förnuft, rättskänsla och fosterlandskärlek finnas hos andra; och jag beklagar det land, der ej dessa krafter kunna påräknas såsom verkande; ty der vöre också ett ordnadt samhällstillstånd en omöjlighet. Lyckligtvis är detta likväl icke förhållandet hos oss.
J a g känner också en djup tacksamhet aflecla gubbens tankar därifrån; m e n h a n h a n n inte mot det samhälle och den familj, som upptagit utföra sin afsikt, innan denne energiskt slog på mig; m o t er salig h e r r fader i främsta rummet. » sitt glas. Adjunkten hade intet annat att göra » Och min far ansåg sig alltid stå i skuld hos än att resigneradt afvakta utgången. Med sin den aftonen ovanligt starkt tyska er för ert outtröttliga nit och er plikttrohet, herr brytning sade gubben med hög röst: » Jag vill Grunder. » » Er far var också en mycket vänlig m a n. J a g också föreslå en skål — die Gesundheit aller minns så väl första året vi bodde här. Vi hade derer, die wir lieben — för alla som vi älska! » inte lätt att få det gå ihop för oss, ty jag hade Gubbens glada stämning smittade sällskapet, i Tyskland en del skulder, som hängde efter. och m a n drack entusiastiskt den föreslagna Och första julen såg det riktigt bedröfligt u t för skålen. oss, n ä r Felix — som ju n u är så stor och stark Sonen drog en lättnadens suck öfver att det som trots någon — sjuknade och i många veckor ändå aflupit så pass lyckligt. I sin ängslan att var så illa däran, att vi knappast trodde, att vi behöfva blygas för fadern, gjorde h a n det aldrig skulle få behålla honom. Minna höll på att allklart för sig, om det verkligen fanns någon grundeles slita ut sig med sjukvård, nattvak och alla dad orsak till denna farhåga. Hade inte barnens sina andra göromål. Läkare måste vi ju också enda anledning att blygas för fadern hittills beanlita. Och hvarje oförutsedd utgift vållade oss stått i dennes förkärlek till nattrock och tofflor då för tiden stora svårigheter. J a g var nykommen samt hans egendomliga gammalmodiga snitt på och okänd, ville därför inte bedja om förskott, sina kläder? för att inte väcka misstroende och möta svårigHerrskapet Grunder var bland de sista gästerna heter i min nya ställning. Men h u r det var, hade som aliägsnade sig.
Schweizer k Co., Luzern (Schweiz), Sidentygs-Export, (C) Husmödrar! Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning! Huru göra en verkligt stor besparing? i Sidenoch Ylle* SKlädningstyger * ^ Använd v i d — Stockholms Intecknings-Garanti-Aktiebolag, — Hufvudkontor: Malmtorgsgatan n:r 1, öppet 10 — 3. Afdelningskontor: Biblioteksgatan. n:r 13, öppet kl. ' M.0 — 3. Depositionsränta 5 proc. Uppoch Afskrifningsränta 3 &gt; Sparkasseräkning (vid Afd.-kont.) 4Va » På kapitalräkning å 6 mån. uppsägning godtgöres Bankens högsta depositionsränta och tillämpas vid inträffande ränteförändring den nya räntesatsen omedelbart utan före" uppsägning. (S. T. A. af säsongens alla nyheter i stort urval till låga, bestämda B r i s e r. &amp; \ &gt; Bankaktiebolaget 0 4 \ Sv. Panop k i t on () Stockholm. * Största sevärdhet. * Hvita händer erhållas, om man efter grofsysslor alltid tvättar sis med Lagfermajis Xraft-SkurPtLlver som löddrar söm den finaste tvål, och är mycket billigt. Säljes hos alla sp^ecerister i riket. Ende tillverkare: Kraft-TvilFab riken, Jönköping. Lackn n i g af buteljer Våla-Stolar. MonténsVaxlack • K. M.LUNDBERG.f Skydd åt efterlefvande! De, som sät a värde OBS.! Nyheter inkomma dagligen. OBS.! Profver franko på begäran. Hushållsräkning 5 %. Finnes hos hrr specerihandlande. Allmänna •&gt; — Pensionsförsäkringsbolaget på en angenäm bostad, böra för billigt pris tapetsera väggarne med enfärgadt tapetpapper. Profkarta med flera fina färgnyanser erhålles mot 10 öres porto hos CARL STENBERG, Norrköping. Rikstelefon. — Hvard. Helgd. Allm. TANDLÄKARE HANDELSSKOLA Köp alltid radiatorsmör!
De tyngda granar sågo på ensligt prestgärdstjäll Och aldrig har det nån ' sin förgätit någon vän, S o m allvarsamma hvita patriarker. På löftet i sin k a m m a r satt gamle prostefar Och barnens ögon lysa uti en sällsam glans, Och stretade för otta o c h för messa, Sma hvita händer knäppa de tillhopa. Och himlen g e n o m fönstret han g l i m m a d e så klar Den lille pilten jublar: » jag lofvar att bli hans » På gubbens text o c h silfverhvita hjässa. Och » jag vill vara med » de alla ropa. Men nere uti köket det sprakade i spis, Nu steg man in i salen, o c h där stod granen tänd, Och drängarne sig samlat helgdagsklädda. Och folket böljade i glada ringar, Det slamrade i mortlar, det doftade af gris, Och själfve vördig prosten nu blifver eftersänd, Och kakan sken uti ett skum af grädda. Och ölet går omkring, och gubben klingar. Själf sitter unga prestmor i barnakammarn blid Hvad ängslan, hopp o c h jubel, när skörden bäres in, Och pyntar sina sex till kvällens gamman, När liten famn blir full af granna I knät hon tar den minste, en byting flink o c h strid, Då vidgas alla hjärtan, det blir sä varmt i sinn ', Och flockar ulliga små hufvud samman. M e d stilla röst hon täljer, s o m blott en m o d e r kan, Sist sjunges julcpsalmen, och prostfar lyser frid Om Barnet, s o m vardt födt att världen frälsa, Utöfver hus o c h hem o c h unga, gamla, H u r stjärnan Åt dem, s o m hem ej hafva, åt hvarje h o p p l ö s strid, för de vise i Österlandet brann, skänker! Hur alla himlens härar barnet helsa. Åt alla själar, s o m i mörker famla. Och ingen kung i världen och ingen hög o c h vis Han ber för markens äring, för fågeln i sitt b o, Så mäktig är s o m detta barn allena.
Bet., N:o 2. inskränkas Lill 3 å l\ månader, samt att de måtte åläggas att, i hvarje stad de passera, för vederbörande auctoritet, genom påskrift å sitt pass, styrka, att de den stadgade månadsafgiften erlagt; och 3:o att, derest de underlåta sitt pass uppvisa och afgiften erlägga, eller inlåta sig i förbjuden handel, eller slutligen befinnas försöka här bortsluta eller inprnctisera lill införsel förbjudna varor, de första gången må anses förfallne till 5oo Ridrs och andra gången till i ooo tidis böter, jemte förvisning ur riket, hvilket sednare straff skulle tillämpas utan allt uppskof. Sedan BeviIlnings-Utskottet, vid uppgörande af förslag till grunderna för den Allmänna Bevillningen, förehaft irsla punkten af denna motion, hvilken ock kommer att, i sammanhang dermed, till Rikets Ständers pröfning öfverlemnas, samt, beträffande öfrige punkterna af motionen, inbjudit Lagsaint Allm. Besv. och Ekon.-Utskotten att i behandlingen deraf deltaga; så hafva Ulskotten tagit så väl detta ärende, som en, äfven inom Vällofl. Borgare-Ståndet af Herr Jon. Ii»‘ierg väekl, och till Allm Besv.- och Ekon.
Statskontoret så väl hvad deraf vidare kunde komma att förskjutas, i fall ineranämnde lån skulle till bela sitt belopp utgå, som ock de till lånemedlens utgifvande genom vexeldragnlngar belöpande kostnader, emot det att de till Kongl. Stats-kontoret inflytande afbetalningar å samma medel [liefve uti liqviderna emellan Stats-verket och Riksgälds-kontoret sistnämnde verk godtgjorda. i Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 60. I anseende till de bestyr med ifrågavarande lån, som Finans-konseljen i Gustavia fått sig i nåder uppdragna, har Utskottet trott sig böra upplysa, att, enligt det under den 25 September 1811 utfärdade och ännu gällande reglemente för styrelsen af kolonien St. Barthelemy, besörjes koloniens både lagskipning samt förvaltning och drätsel af en konselj, bestående af Giivernören, Justiliarien, Place-majoren och Guvernemenls-sekreleraren samt 3:ne at öns invånare valde ledamöter, och hvilken vid behandlingen af de ämnen, som röra allmänna medlens förvaltning, kallas "Finans-konselj. Med hänsigt lill de särskilda belijertansvärda förhållanden, som i ofvanomförmälda nådiga proposition finnas anförda, och då de af Rikets Ständer fastställda allmänna vilkor och bestämmelser för låneunderstöd till nedbrunna städers återuppbyggande synas, så vidt desamma vid förevarande fall kunnat tillämpas, vara hufvudsakligen iakttagna, får Utskottet, som anser Kongl. Stats-kontoret böra erhålla ersättning för de till följd af den staden Gustavia öfvergångna eldsvåda förskottsvis verkställda ulbetalningar, hvarom nu är fråga, tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Maj:t i högstberörde nådiga Proposition föreslagit i afseende på ej mindre Kongl. Stats-konlorets godtgörande för hvad sålunda blifvit och ytterligare kan varda utbetaldt, än äfven de åter inflytande lånemedlens liqviderande till Riksgälds-kontoret. Anie. till Exp. litsle, d. 6 Mars 1854, kl. 4 e. m.
Stånd helt och hållet frånträder dess mening och ingår med a:ne af de andre i lika beslut, ärendet likmätigt 69 §. i Regerings-Formen öfverleronas till Förstärkta Stats-Utskottets åtgärd medelst omröstning Öfver desse 2:ne alternativer; så får Stats Utskottet för den händelse, att målet icke annorlunda kan till slut bringas, föreslå följande Voteringsproposition; Den, som bifaller hvad Stats-TTtskottet genom Utlåtande af den 20 sistledne Maji tillstyrkt, i fråga om disposition och försäljning till Skatte af Kronans Recognitions - Skogar, så i afseende på Bruksägares rätt till viss del af desse Skogar och den återstående delens upplåtande, sorn ock angående de derföre infly(ande medlens användande för Flottoines behof, voterar Ja; den det ej vill, ?vej. Stats-Utskottets Bettinkandm, *9^3 Vinner Nej; gå skola endast de Bruks - ägare, som inom dea 4 gier anmält till Skatteköps erljå!lande och inom berörde tid fullgjort allt hvad Kongl. Författ-J ningen den 4 Februarii 1811 i sådant ändamål stadgar, bibehållas vid rättigheten till Skatte» köp efter de i denne Kongl. Förordning utstå» kade grunder, ehuru Köpe - Brefven ännu icke blifvit för dem af vederbörande utfärdade; men för alia de Bruks - ägare, hvilka ej salunda sig anmält och fullgjort hvad dem efter 1811 års Kongl. Förordning ålegat, äfvensom för öfrigt, vid Becognitions-Skogarnes Skattläggning och försäljning, skola de grunder tillämpas, som derföre nu af Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet äro antagne; hvarvid de, genom Recognitions-Skogarnes försäljning, inflytande medel skola insättas i Riksgälds-Contoiret, att till nästa Riksdag hallas Kongl. Majit tillhanda, för att användas till Försvarsverket samt Arméens materiella behof. Hetta underställes vördsamt Riksens Höglofl.
N:o 11 medgifvit, att ett dylikt notarie-arfvode skulle fä utgå, har dock någon sådan tjensteman ännu icke blifvit antagen. Deraf följer, att om R. St. bifalla det förevar, betänk., kommer nämnde tjensteman, så snart lian blifvit antagen, alt åtnjuta det arfvode som förut är för honom bestämdt. På alla dessa skäl vågar jag vördsammast anhålla om bifall till betänk, i dess helhet. Hr von Hartmansdorff: Hr von Troil har påstått, att om man höjde atlöningen för BondeSt:s sekreterare, skulle mran begå en orättvisa emot de öfrige Stånds-sekrelerarne. Man bör likväl besinna, att de sednare icke såsom den förre behöfva bjuda eller såsom det heter traktera ledamöterne af det Ständ, der de äro anställde. Deremot vet man att BondeSt:s ledamöter ofia bjuda hvarandra och derjemte sin sekreterare. Han kan då icke underlåta att göra detsamma tillbaka. Kostnaden derföre blir en nedsättning i hans aflöning emot hvad de öfrige sekrelerarne åtnjuta och det kan icke vara meningen. Jag anser mig således böra instämma i den anraärkn. Frih. Cederström i detta afseende gjort och anhåller, lika med honom, om återremiss af denna puukt. Afven i fråga om den föreslagna atlöningen för RiksStms cancellicr efter riksdagens slut, instämmer jag med bemälde Frih. och tror att, hvad R. o. Ad:s cancelli beträffar, de 14 dagarne äro otillräckliga. Hvar och en, som förut deltagit i riksdagsgöromålen, vet huru sysselsatt cancelliet blir emot slutet af riksdagen, då ärendena hopa sig på hvarandra. Om någon bör tänka på cancelliet, så är det jag, som så ofta besvärar det. Men jag yrkar ej dess fördel, på det alt staten må få betala hvad jag förskyllt, utan derföre att jag, som sjelf varit Ridd.- cancellist vid flera riksdagar innan jag deltog i R. o. Ad:s förhandlingar, är i tillfälle att bedöma förhållandet. Jag anhåller derföre all R. o. Ad. ville bevilja den återremiss Frih. Cederström begärt.
1828 — 1829 — 1830 — 1831 — 1832 — i5 Ledamöter och Enkor, som idkat handeln 16 I Betjent och 12 Lärlingar» — •—k I • i3 15 — * 12 iö ■ 1 ■— —i ra 16 - I i3 iS s 12 Hattstofferare : iren 1827—1830, 12 Ledamöter med 12 Lärlingar, hvarefter trenne Ledamöter afgå 11 med döden och aine i öfrigt upphört med yrket, men deremot en ny Ledamot tillkommit; utgörande antalet för närvarande 8 Leda* *aötfr med 7 Lärlingar. Lärftskramhandlare: ir l82, _ 4o Ledamöter och Eckor, rom BoJgossar, _ ,828 - 40 - — ~ *3 — Z a5 — ,83o — 44 Ledamöter och Enkor, somdrifvit Bryggeri-rörelse 36 med 38 Lärlingar. j)ito dito som idkat endast Brännvins distillering. 20 — 4 Ledamöter, som icke drifvit någon rörelse ... 2 — Summa 58 — 4a År 1828. .. Ledamöter och Enkor, somdrifvit Bryggeri-rörelse 4o med 38 Lärlingar. Dito dito som idkat endast Brännvins distillering. Ledamöter och Enkor, sorn drifvit Bryggeri-rörelse 40 med 39 Lärlingar. Dito dito som endast idkat Brännvins distillering'. — 4 Ledamöter, sorn-icke drifvit någon rörelse ... 8 Summa 68 — 43 År i83o. ledamöter och Enkor, som drifvit Bryggeri-rörelse 36 med Z'] Lärlingar Dito dito som*endast idkat Brännvins distillering. 24 — 4 Ledamöter, som icke idkat någon rörelse ... 9 Summa 6q — 4* År 1831. Ledamöter och Enkor, som drifvit Bryggeri-rörelse 34 med 4o Lärlingar.
Em betets ledamöter skola vid målets föredragning uttala sina åsigter och till protokollet anföra, hvar för sig, sin mening, då denna är afvikande från det af Embets-ehefen fattade beslutet. — Protokollen skola härefter åtfölja de till Kongl. Majit ingående expeditionerna. — Har ledamot ej särskild mening till protokollet anfört, anses han hafva instämt i beslutet. Vid gemensamma öfverläggningar emellan två eller alla Krigsförvaltningens embeten, skall beslut alltid fattas genom allmän omröstning. Om dervid lika röster stadna mot lika, gälle ordförandens. — Till gemensamma öfverläggningar sker kallelse af den Embets-cbef eller ledamot, som åligger föra ordet. Komitéen anför härefter, hvilka Kanslier och Kontor erfordras för besörjande af de speciela göromålen hos Krigsförvaltningen; — hvilket inhemtas af Bilagan J\S. 2. Till hela Krigsförvaltningens gemensamma öfverläggning hörer, utom de mål, som röra de tre gemensamma Kontoren (Advokat-fiskals-, Kassaoch Hufvudbokskontoren), följande: a) Allt hvad sorn angående Krigsförvaltningen bör i Svensk Författnings-samImg införas; b) Underdåniga förslag till förändring i gällande författningar, rörande Krigsförvaltningens organisation eller i den af Kongl. Majit för Verket fastställda instruktion; c) Kongl, remisser, som icke till någon viss afdelning af Krigsförvaltningen äro ställda; d) Underdåniga arbets-berätlelser efter hvarje års utgång; e) Alla Kongl, bref och general-ordres, som till ett embete ankommit, hvilka af Sekreteraren blott till sina rubriker anmälas; /) Krigsförvaltningens arbets-ordning, så att i lika fall ett lika iakttagande eger rum på samtliga afdelningarne. I enlighet med den grundsats, att de särskilda Förvaltnmgs-embetena skola vara fullständiga inom sig sjelfva för förvaltningen af dem åliggande göromål, bör all revision och speciel räkenskaps/öring verkställas på embetenas enskilda kontor. Kongl. Maj:ts Nåd.
Bryr du dig kanske någonsin om, hvad jag säger. Gör som du behagar – ju galnare, ju bättre – gärna för mig. Fru Bark. Nej, Wilhelm, du får inte vara orättvis mot Berta. Du vet nog, hur hon arbetat och försakat under dessa sista år – hur hon nekat sig det minsta nöje, den obetydligaste utgift för egen del för att kunna lätta bekymren för mig. (Berta vill afbryta henne). Nej, låt mig tala ut. Åh, du må tro, jag vet mer än du anar. Jag vet hur du förr brukade oroa dig och sörja öfver, att dina inkomster inte skulle kunna räcka till att försörja oss alla, då pappa en gång gjort slut på det lilla, vi då ännu hade qvar. (Vänder sig till Wilhelm). Och jag mins hur glad, hur riktigt stormande, uppsluppet glad hon blef, då jag förra året fick det lilla testamentet med egen dispositionsrätt öfver en liten summa pengar. Wilhelm. Ja, det mins jag med. Och jag mins hur jag då tänkte, att min kära svägerska alt var så där tämligen – hvad skall jag säga – tämligen om sig Berta. Det var ett stort, stort bekymmer, som lättades för mig i den stunden. Åh – så som jag hade grubblat på hur jag skulle kunna drifva upp mina inkomster bara med den lilla summan, som nu kom liksom regnande ned från himlen – det var just hvad vi behöfde för att kunna lefva. Men att pappa nu i alla fall skulle få komma öfver dessa pengar och göra slut på dem – det är en outhärdlig tanke. Fru Bark. Nej, det skall han inte, min flicka, var inte orolig. Wilhelm. Nej, det vore verkligen illa, det medger jag. Din plan är kanske inte så dum ändå, min kära svägerska. Du har dina ljusa idéer ibland. Tala du med din gode vän i banken. God natt nu. Jag lägger mig i alla händelser inte i, hur ni ställa till det. (Slår Berta i handen.) Är fröken ond? Berta. Det tjänar ingenting till att vara ond på dig. Jag är säker på att du sofver lika godt ändå. Wilhelm (gäspar). Jag skall verkligen försöka. Godnatt. (Går.) Berta (till modern). Vi måste ordna denna sak utan dröjsmål.
Jag utbeder mig emellertid, att få till Hr Frihm framställa några frågor, hvilka det vore mig mycket kärt om han ville besvara. l:o. Den 10:de §:n R. F. föreskrifver, att innan ärendena hos Konungen i Stats-Rådet föredragas, skola de, genom nödiga upplysningars inhemtande från vederbörande embetsverk, af den föredragande beredas. Har detta skett i afseende å traktaten? Månne Kommers-Coll. blifvit hördt och afgifvit sitt Utlåt.? Kanske invänder man, att denna fråga är ett ministerielt mål och således blifvit behandlad i den för sådane mål särskildt föreskrifna ordning. Jag tror emellertid, att man måste göra Hr Stats-Ministern för utrikes ärendena den rättvisan, att större delen af de angelägenheter, som med afseende å traktaten förekomma, icke egentligen böra till hans befattning, och att han således svårligen kan hafva förvärfvat den erfarenhet med afseende å handelsfrågor, som dervid obestridligen tagits i anspråk. Enligt min tanke hade det således varit af aldra största vigt, att ett sådant Utlåt, blifvit af Kommers-Coll. afgifvet, innan Franska traktaten afslutades. H. II. 31 48S Den 8 Februari e. m. 2:o. Vidare tager jag mig friheten fråga: Har Konungen rätt att höja tullen å andra varor än spanmål? Att likväl så skett, tror jag mig harva ådagalagt med afseende å linieradt papper? 3:o. Eser Konungen rätt att använda rikets medel till andra ändamål än K. Sl:r anvisat? Vi hafva nemi. sett, alt It. St:r bestämt icke blott de beräknade tull-inkomsterna, utan äfven hvad derutöfver kunde på denna väg inflyta, alt ingå lill Riksg.- Kont. Se vi nu på R. F:s 68:de §, så löreskrifves der: »l)e till Riksg.-Verket hörande och dit anslagna medel n\å icke under någon förevändning, eller med hvad vilkor som helst, derifrån ryckas eller användas till andra behof, än dem, R. St:r bestämt. Allt förordnande, som deremot strider, vare kraftlöst.»