Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Collegii göromål i senare tider betydligen ökats, i följd af de väsendtliga förändringar, som i afseende å sjukvården inom Riket vidtagits, äfvensom af skyldigheten för Collegium att hafva inseende öfver sjukvården vid Armeen och Flottan, hafva Rikets Ständer bifallit, att, såsom tillökning i det redan å Stat uppförda anslag 10,089 R:dr 14 sk. 5 rst., jemte derunder begripna 853 tunnor spanmål, det af E. K. M. i Nåder äskade contanta anslag, 4,110 R:dr 33 sk. 7 rst., med en derutöfver, genom bifall till den nya löneregleringen, uppkommen tillökning af 52 Rrdr 24 sk., i följd af en i Staten befintlig äldre brist, må å Staten för Sundhets-Collegium uppföras, likyiil så, att af de skäl, den Nådiga Propositionen antyder, lönen för Ordfö - ExpeditionsUtskottets Förslog tili und. Skrifvelse j N-0 tj5. 3; 5 randen tills vidare och intilldess, efter nuvarande Ordförandes afgång, Embelet varder å 113^0 tillsatt, anordnas endast till det belopp, Ordföranden hittills årligen uppburit, eller 1,414 R:dr 16 skr, och skillnaden, 2,085 R.dr 32 sk., årligen ingår Lill Riksgälds-Contoret, likasom öfverskotten å Statsverkets inkomster; förbehållande sig derjemte underdånigst Rikets Ständer, att den nva regleringen af Sundhets Collegii Stat mätte verkställas successive,. der så nödigt belin nes, och i 111011 af inträffande ledigheter utål tjenster, på det tugen brist må kunna uppstå i det af Rikets Ständer anvisade anslag, Å <len gamla Staten odisponerade 25 tunnor spanmål hafva Rikets Ständer funnit böra Statsverket besparas.
Åter, vid förekommande förklaringar, ändringar eller tillägg uti redan existerande författningar, borde sådana förändringar, lika ovillkorligt , föranleda till hela ifrågavar. författnings omarbetning och ånyo-utgifvande in exstenso, med deruti intaget bud om den äldres upphörande att tillämpas. Man befunne sig sålunda alltid i complett skick, och förekom me lappverk i författningsarchivet. c) Genomgå och granska äldre och nyare författningar, för att utgallra och i und. anmäla hvad som deraf icke mer är tillämpligt, och derföre redan bort vara till kraft och verkan upphafdt, samt bringa uti sammanhang och öfverensstämmelse del sorn qvarstår och är gällande, hvilket sednare, så ordnadt som ofvan nämndt är, efter hand borde från trycket utgifvas. Man blefve härigenom befriad från en mängd af handlingar , hvilka nu endast derföre måste finnas till hands, att de antingen icke blifvit formligen upphäfna , då andra kommit i deras ställe, eller blott att ett och annat moment af dem ännu äger gällande kraft. I ändamål att möta en möjlig anmärkning, bör jag på förhand förklara, att jag, genom upptagandet af härafhandlade ämne, icke åsyftat tillvägabringa någon rubbning i närvar. lagstiftningsrätt. Jag har föreställt mig, att sedan be3 H. 20 154 Dcu 7 Mars f. ro. slut blifvit fattadt om utfärdande af ny, eller ock om förklaring, ändring eller tillägg af en redan existerande författning, beslutet, jemte motiven, borde af föredragande Stats råds-ledamot uti prot.utdr. remitteras till Författningsconimissionen, hvilken det ålåge att sjelfva lagbudet uppsätta, och, sedan redactionens riktighet af nämnde föredragande blifvit bestyrkt, detsamma, i den ordning som ofvan nämnd t är, från trycket utgifva. Behofvet att försätta de nu spridda beståndsdelarna af vårt administrativa lagväsende uti ett samladt och ordnadt skick, lärer allmänt medgifvas; äfvensom att ernåendet af denna vigtiga angelägenhet ofelbart skall befordra skyndsamhet i förening med säkerhet vid allmänna ärenders handläggning. Nyttan att vid läroverken aga en codex i administrativ väg, torde ock erkännas.
Det har således varit högst tillfredsställande, att få emottaga i ett sammanhang, alla på Kongl. Majus rådiga befallning till trycket befordrade handlingar, rörande en allmännare Näringsfrihet; men det har ej varit mindre oväntadt, att uti det deribland förekommande underdåniga förslag till förnyad nådig förordning angående Handtverkerierne i Riket, återfinna hela den Skråanda, hvars skadliga inflytelse man med så stora skäl förut öfverklagat. i Art. i §. af berörde Förslag stadgar, ”att Embeten må inrättas öfverallt, der 3 Mältare idka ett Handtverk,” men det nämnes icke i hvad afsigt eller till hvad nyttk. Endast i Comiténs bifogade underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit anföres pag. 122, att desse Embeten ”bibehållas derföre, attdetför”ut varit vanligt och på det Höglofl. Kongl. ”CommerceCoWegium må blifva i tillfälle, (sorn ”orden lyda) att hålla hand deröfver, att vid ”Embetens inrättande, några emot Författnin”garnes afsigt stridande, samt till missbruk el”ler origtiga begrepp ledande föreskrifter ej ”må äga ruin.” Om Embeten endast inrättas för CommerceCollegii tillsyn, så tyckes det, som skulle deras indragande, utom andra för - Den 21 Mar lii. S?5 delar afven medföra den af ett minskadt besvär för samma Coliegiuin Vidare heter det i 4 Art., 5 och 6 §. ”att både utländsk och inländsk man, som önskar vinna Mästerskap i Sverige, endast af ”Magistraten dertill kan vinna bifall, sedan ”vederbörande Idkare blifvit hörde.” Det är naturligt att desse Idkare skola hädanefter, som hittills motarbeta alla sådane personers antagande, hvilka genom störreskicklighet eller konstfärdighet kunde skada Embetetj men gagna Riket.
SLänder icke kunnat förbise det betänkliga deruti, att, sedan, genom en af *) 1840 den 3o Sept, upplästes detta Förslag till anderd, skrifvelse hos BoVgare-Ståndet, söm, nied vidblifvande af sitt godkännande utaf Expeditions-Utskottes Förslag till Rikets Ständers undcrd. skrifvelse lilo 65, afslog det af Expi-Utsk, uti mom. £f:o 12 anmäld te jemknisgs-förslag. Expedit iöns-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, IV.o 100. 15j en af Rikets Ständer vid denna Riksdag antagen och af E. K. M. i Nåder gillad Grundlags-förändring, Rikets Allmänna Ärenders Beredning blifvit indragen, i annan ordning åter införa enahanda institution, hvilken i öfrigt icke bidrager att minska mängden af de mål, som af E. K. M. uti Dess StatsRåd nu måste afgöras, hvarförutan om än, genom Beredningens yttrande, en tillförlitlig utredning af ärendena kan vinnas, deras fullständiga och noggranna föredragning uti Stats-Rådet, der de skola pröfvas, ändock icke kan eller bör underlåtas, och således icke någon lättnad, utan fastmera, genom den dubbla föredragningen, inveckling och fördröjande af ärendenas behandling skulle uppkomma; på grund hvaraf Rikets Ständer icke funnit skäl lemna bifall till hvad E. K. M. i Nåder föreslagit, angående bibehållande å stat af anslaget till aflöning för Rikets Allmänna Ärenders Berednings ledamöter; hvaremot, vid inhemtadt förhållande, att de trenne Vaktmästare, hvilkas löner äro å samma stat uppförde med tillsammans 736 R:dr 2 sk. 8 rst. B:co, egentligen varit afsedde till uppassning för Stats-Rådet och Högsta Domstolen, Rikets Ständer godtfunnit, att sistberörde lönebelopp må på Staten qvarstå och under behörig titel uppföras; anhållande Rikets Ständer likväl i underdånighet, det E. K.
Den som, lika med Utskottet och Borgare-Ståndet, vill medgifva tullfrihet vid införsel af “Lök, alla slag, ej specificerade,“ röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är det beslut de tre öfriga Stånden fattat, att denna artikel bör fortfarande draga dess nuvarande tull, 2 öre skålpundet, utaf Rikets Ständer godkändt. 30:o. Den som bifaller Utskottets, af Borgare-Ståndet gillade, förslag, att “Musslor, insyltade eller saltade,“ skola afgiftsfritt kunna införas, röstar J%; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, jemlikt de andra Ståndens beslut, den förra införselstullen för sagda artikel, 40 öre kannan, att bibehållas. 31:o. Den, sorn anser “Nöt!er, kokos-,“ böra, på sätt Utskottet föreslagit och Borgare-Ståndet för dess del beslutat, få införas tullfritt, röstar Ja; Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 13. 11 Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer den nuvarande af de tre öfriga Stånden antagna införselsafgiften, 5 öre stycket, att fortfarande tillämpas. 32:o. Den som bifaller Utskottets, af Borgare-Ståndet gillade, förslag, att tullQvicksilfver. frihet bör ega rum vid införsel af “Qvicksilfver", röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålles, såsom de andra Stånden beslutat, den förra tullen å donna artikel af 15 öre skålpundet. 33:o. Den som, lika med Utskottet och Borgare-Ståndet, vill medgifva tullfrihet Senap. vid införsel af “Senap, omalen," röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är de tre öfriga Ståndens beslut godkändt, att nuvarande införselstull, 3 öre skålpundet, skall fortfara för denna artikel. 34:o.
Han nalkades med den djupaste vördnad, böjde sitt huvud och sade: - Din välsignelse, gode fader! Månen lyste i denna stund på två varandra närmade anleten: ynglingens sköna och ljuvligt rena, gubbens vidunderligt fula och skräckinjagande ... de närmade sig varandra, liksom för att tydligare visa det omätliga avstånd, som kan finnas mellan individuella daningar inom samma släkte, ty de voro så skilda, så motsatta, som det typiskt mänskliga skiljer sig från det urartade, det som i förlusten av sitt mänskliga varder förskräckligare än det rysligaste, djurvärlden har att uppvisa ... och likväl vem skulle ana detta? var det den änglalike ynglingens uppriktiga, varma, innerliga längtan att varda, vad han var, den ohyggliga, vidunderliga skepnaden, som satt framför honom och lade sin ena hand på hans lockar, medan den andras skrumpna, med långa naglar väpnade fingrar foro över hans kind. För Klemens försvann det rysliga i uppenbarelsen för det heliga, som han inlade i henne. För honom var denne gubbe skön. Under detta uppträde kände sig Petros orolig. Han fruktade, att pelarmannen skulle säga något, som han icke borde. Han skyndade därför att avbryta det med följande ord: - Fromme fader, jag har nu tillfredsställt din önskan att se min unge, högt älskade son. Och han har även undfått vad han efterlängtade: din välsignelse. Det är tid att lämna dig i ro. Pelarmannen stödde sig med ena handen mot marken; den andra förde han till sina ögon, likasom hade han bländats av månens klarhet. - Klemens, sade biskopen, jag har några förtroliga ord att säga den helige. Gå förut och vänta mig vid stadsporten. Van att lyda, hälsade den unge prästen det gamla helgonet ett vördnadsfullt farväl och avlägsnade sig över fältet. En stund förflöt under tystnad, medan Simon förde handen över sina ögon. Han avlägsnade från dem en främling, som sedan länge icke hade visat sig där en tår, pressad av ömma känslor. Därefter sade han, i det han såg sig omkring: - Varför gick Filippos? - Nämn icke detta namn, min fader! bad Petros med oro, ehuru ingen kunde höra dem. Jag vågade icke låta honom stanna kvar, ty du förmår ej vakta din tunga.
Att hålla Vägsyner om Sommaren är , enligt min öfvertygelse, detsamma, som att granska Vägarne , då icke några fel kunna finnas. Vag-syner torde derlöre hädanefter, sorn hittills, Höste, tiden böra förrä'tas. Hvad den grofva Vagfyllningens påförning angår i början af Sömmaren, är den ganska otjenlig, emedan man derigenom under hela året får åka på en knagglig väg} då deremot finare sand , som endast finnes på några Orter, bortblåser under Sommaren, när den ligger på en torr och hård väg. Dessutom är ali väglagning förfelad, om den ej sker i en årstid att derigenom kan beredas en fast botten uppå vägen. Utskotten hafva sluteligen föreslagit den utväg , att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande 3 hvarje Län skulle äga öppet att om, i afseende på Ortens skiljaktiga beskaffenhet, det skulle finnas lämpligare och nyttigare, att väglagningen allmänt sker Höstetiden, få derom, efter Väglottsägarnes föregångne hörande, efter omständigheterne föroidua, men denna anstalit skall, enär Väglottsägarnes hörande tillika blif. vrt föreskrifva , alltid förfela sitt ändamål. ghn Utskottens Betänkande antages, skall följ. en deraf blifva, att vägarne i Sverige, sorn förut varit utmärkta för deras godhet, innan korrt skola blifva förderfvade. Grefve Mörner, Carl Stellan: Jag måste vid detta tillfälle vara af olika tankar med Fri - Den 7 Martil. 201 herre Drufva, hellst i min Landsort, hvarest, äfvensom nästan öfverallt i nedra delen af Sverige, vägarne äro mycket goda, man alltid Sommartiden , då dagarne äro långa och gruset bäst, förrättar Väglagningen. Då Ut^ skott n derjemte, på sätt Friherre Drufva anfört , föreslagit, att Kongl.
På sätt innevarande års Revisorer uppgifvit, sid. 22—23, har den i reglementets 27 §. föreskrifna förändrade bokföring af städerna Norrköpings, Borås, Wenersborgs och Wexiös byggnadslån, från och med år 1845, blifvit iakttagen; skolande Fullmäktige i sitt utlåtande öfver bemälde revisorers framställningar yttra sig angående den af revisorerne gjorda erinran emot det 14 Stats-Utskottets Memorial, N.-o 2. sätt, hvarpå den reglementariska föreskriften härom blifvit tillämpad i afseende på de två särskilda byggnadslån, staden Borås erhållit. Genom verkställda afbetalningar hafva Riksgälds-kontorets kapitalfordrinför de lån, hvarom reglementets 28, 29, 30, 31, 33, 35, och 37 §§. handla, under sednast förflutna 3:ne år blifvit minskade med följande belopp, nemligen: för lånet till fullbordande af biliotheksbyggnaden vid Upsala Akademi, hvilket lån ursprungligen utgjorde 50,000 R:dr och hvars kapital-återstod vid 1843 års slut uppgick till 38,000 R:dr med R:dr 3,000: för det vid 1823 års riksdag beviljade lån till hamnarbeten vid Ystad, hvilket låns ursprungliga belopp var 20 000, R-'dr och hvaraf vid 1843 års slut återstode 12,800 R:dr med R:dr 1,600: för lånet till förbättrande af hamnen vid Malmö, 50,000 R:dr, hvars återstående belopp vid 1843 årsslut var 45,000 R:dr, med R:dr 15,000: för lånet till hamnbyggnaden vid Linköping, 20,000 R:dr, hvaraf vid 1843 års slut återstodo 19,202 R:dr 33 sk. 8 r:st, med R:dr 1,495: 47.
Vid sådant förhållande och då derutinnan, att odlingslägenhet är belägen å hemmans utmark och att hemmansegaren ej sjelf vill densamma begagna, Utskotten icke finna något skäl till undantag från de i allmänhet, i fråga om jordafsöndring, gällande stadganden, samt deraf, att en i strid mot gällande föreskrifter från hemman afsöndrad lägenhet blifvit förvärfvad genom köp eller undantags-aftal, icke skäligen kan hemtas anledning till upphäfvande af stadgandet om innehafvarens skyldighet att lägenheten afträda, då påstående der. om i vederbörlig ordning väckes, få Utskotten tillstyrka, att ifrågavarande förslag icke måtte bifallas. Vidkommande slutligen Herr Prosten Forssells förslag till ändring i föreskrifterne angående hvad iakttagas bör med afhandling om lägenhet, som på viss tid är från hemman afsöndrad, få Utskotten, då pröfningen af den i afhandlingen bestämda afgäldens be - Lagoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 14. 15 lopp, hvilken pröfning nu tillhör Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, icke lämpligen kan öfverlemnas till Häradsrätt, samt Häradsrätten icke eller torde böra meddela något yttrande angående afsöndringens lagenlighet förr, än talan derom blifvit af vederbörande i behörig ordning väckt, vördsamt hemställa, att berörde förslag må lemnäs utan afseende. Stockholm den 22 April 1851. Reservationer: af Herr Doktor Björling; ''Emot Utskottens ofvanstående betänkande får jag reservera mig på följande skäl. Det undfaller ingen, som äfven blott ytligt betraktat de sednare tilldragelserna i Europa samt de rörelser, som genomgå den närvarande tiden, att hos den så kallade tjenande eller arbetsklassen uppvaknat ett starkt sträfvande att bereda sig en fastare ställning i samhället. Man må ej undra härpå, ty detta sträfvande är en naturlig följd af det oafvisliga behofvet, som finnes i menniskonaturen, att bereda sig ett säkert hemvist på fädernejorden. Vid högre framskriden bildning gör sig detta behof gällande och kan ej undertryckas.
Rdr, tillkommen af ökad tullå vissa importvaror, afräkriat 12,000 Rdr, till följd af den, i anledning af gjord anmärkning, tillkomna förändringen i Utskottets första förslag om högre Tull å Tobaksstjelkar, men, å den andra, antagit, alt den, jemlikt Utskottets slutliga hemställan, bestämda olika Tull å Socker, borde gifva en tillökning af circa 60 Bevilln,-Utsk:s Memorial, N:o 68, 5ooo Rdr; så har Utskottet, med afseende ej mindre derå, att nedsättningen i Tullen å Tjära torde medföra den verkan, att någon egentlig förhöjning i Intraden af Export-Tullen icke torde kunna påräknas, än att åtskilliga andra minskningar torde komma att ega rum för några obetydliga varuartiklar, å hvilka Tullen blifvit nedsatt, trott sig med säkerhet endast kunna beräkna, att, genom de vid denna Rikdag stadgade Tullafgifter, bör, utöfver den al Ifögloflige StatsUtskottet calculerade summa, inflyta en tillgång af Rdr 211,000 Och när of vannämnde belopp af förökad Bräunvios-Bevillning hi t föres med . « . , • 85,ooo uppkommer således en sammanlagd tillökningssumma af 2p6,ooo
B. 56o. A. 621. — angående iakttagelser till förekommande af vissa dertill hörande handlingars omtryckning. XXIV. E. i43. — angående arfvode för utdelning af de vid Riksdagens slut öfverblifna exemplaren. Se Arfvode. Biljetter till Storkyrkan och Rikssalen vid Riksdagens början, lemnade till Ridderskapet och Adeln. I. 74. — till Storkyi'kan och Rikssalen vid Riksdagens slut, lemnade till Ridderskapet och Adeln. XXVI. 23g. Bil - ( 57 ) Biljetter till Wettenskaps-Academiens högtidsdag, angående utdelande af. Se Wettenskaps-Academien. Biljett-utdelningen till åhörare vid Ridderskapets och Adelns sammankomster, angående. I. g. Biskopsembeteo, oin afskaffände af. III. 281, 378. IV. R. 38g, 4o6. XII. Bjudning. Se ÖfversteKammarjunkare. — till H. Maj:t Drottningen, att bevista bal å K. Slottet. I. 80. Björk, A., Concellist i Riksgäldscontoret, oin aflöning åt. Se Aflöning. Björnstjerna, Friherre, N:o 34g, angående utfärdad fullmakt af, för Lieutenanten Grefve Gronstedt. VII. 168. Blockhusudden, om en bryggas anläggande vid, på bekostnad af Tullverket och Stockholms stads Drätselcommission. V. B. 28. A. g4- X. 13. 124. A. 260. Boda, militiebostället, angående nedsättning uti arrendet för. Se Arrende. Bohus fästning, örn arréndefri upplåtelse åt Kongelf, af åtskilliga smärre tomter vid. Se Kongelf. Bohus läns regemente, södra bataljonen, om förvandlande deraf till ständigt infanteri. XVIII.
Då Kongl. Maj:t sålunda i Nåder profvat att Bergsfogden Forslind, i egenskap af Rådmannen Lundströms Arfvingars rätts Innehafvare, efter Lag, icke kunna anses hafva förverkat Arrende-Contractet å Löfås Silfver-Verk; förfaller, för närvarande, all fråga om indragning, af de Forslind, enligt samma Contract, förundte friheter och förlånmgar. Men som Stats - Stats-Utskottets Betänkanclen. 857 Utskottet harvid inhemtat, det Disponera ten af Löfås, med endast En R:dr BancoSedlar Tunnan betalt den Krono-Tionde Spannemål, han, får Verkets bedrifvande, år berättigad losa inom vissa socknar i Stora Kopparbergs Lån, ehuru, då denna förmån, enligt Riksens Stånders underdåniga skrifvelse den 3o:de Januarii 1770. samt Kongl. Brefvet den 5:te April samma år, Rådmannen Lundströms arfvingar beviljades, dervid varit fåstat det, på Lundströms eget medgifvande, grundade, vilkor, att hvarje Tunna skulle losas med En Specie R:dr eller 2 lod Silfver, har Utskottet trott sig böra tillstyrka, Riksens Hoglofl. Ständer, ätt hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla , det sådane åtgärder måtte vidtagas, att Stats-Verket i denna del må komma i åtnjutande af sin tillståndiga rått, och derigenom, så vidt ske kan, varda godtgjordt sine betydlige uppoffringar för ifrågavarande, Riket föga båtande, Silfver-Verk; hvarjemte, och på det Riksens Hoglofl. Ständer, alltid måga vara i tillfälle att erfara Silfver-Verkets ställning, samt huruvida någon större Inkomst deraf för framtiden år att förvänta, Stats-Utskottet hemställer om icke Riksens Hoglofl. Ständer skulle finna lämpligt, att tillika hos Kongl. Majit i under - 858 Stats-Utskottets Betänkanden. dånighet yttra den önskan, att Kongl.
Men då en i grundlagen nedlagd form lägger för det närvarande, efter min tanka, ett oöfvervinneligt hinder i vägen för ernåendet af detta mål, och en förklaring, afvikande från grundlagens ordalydelse eller den slutföljd deraf tydligen kan dragas, vöre en lex in casu, alraminst tillåtlig i grundlagsväg, så har jag trott Utskottet hafva rätteligen förfarit, då detsamma, vid nu ifrågasatte fall, icke sträckt tolkningen af 56 § RegeringsFormen utöfver den gräns eLt lätt fattad t förstånd af dess ordalydelse, jemförd med 8r § samma IlegeringsForm och 29 § Riksdagsordningen, medgifver. Troligen finnas flere stadganden i grundlagarue, som, vid tillämpningen, för en eller annan fråga kunna anses mindre lämplige eller bristfällige, och de förändringar, som tid efter annan blifvit gjorda i dessa lagar, visa att sådant icke Den ii Mars f. in. sällan är fallet; men om den ordning öfverskredes, som i sjelfva grundlagen är föjeskrifven lill sådana förändringars lillvägabringande, vore detta så tillsägande ett revolutionärt steg, och den constitutionella säkerhet, grundlagsstiflarne sökt förvara åt samhället genom de i grundlagarne stadgade former, skulle då ej mera äga någon betydelse. På sätt redan i Utskottet blifvit anmärkt, har ingen bättre och mera fullkomligt instämmande med Utskottets åsigt, än icke längesedan Herr Cederschjöld sjelf, utstakat gången för behandling af grundlagsfrågor.
Angående denna angelägenhet talade han icke gerna med någon, icke ens med min mor, ty han anade väl att, om hon än teg och förstod honom, hon likväl icke kunde gilla att affärsmannen sköt ifrån sig den betydande affär, hvilken krigets lagar tillerkänt honom. Jag kan icke från barndomen påminna mig någon sannare och bättre glädje, än då jag förmådde muntra min far och få honom att småle. Hans rörelse med hufvudet, då han böjde det mot mig, hans allvarsamma, men ömma blick, hans leende, alltsammans erinrade om en vacker solnedgång, der de sista strålarne lysa upp molnen, hvilka sakta bädda sig inunder. Härtill kom att skolan i hemmet under alla de krigiska oredorna i huset blifvit upplöst. Min yngste bror skickades i en helpension för gossar, och jag för min del fick börja den enformiga gången i stadens enda och tarfliga halfpension. Den olyckligtvis tråkiga period, som härefter följde, denna period, nemligen då man skall börja blifva duglig, då det ej mera passar att icke kunna sina lexor och man icke ens förmår njuta söndagens ljufva frihet, emedan man har en måndagsmorgon i perspektiv – måndagen med katekesen, som tyvärr icke kom in i hufvudet derföre att den om natten legat under hufvudgärden – denna period var en af de allra svåraste, som tillhörde öfvergången från barndomen till ungdomen. Något senare kommo andra bittra svårigheter i lärdomsväg. Då var det att gäspa och sucka vid det pensum, som måste öfversättas ur ”Telemach”: Kalypsos fintlighet intresserade mig ännu icke. Litet drägligare föreföll explikationen af ”Numa Pompilius”, hvars Egeria i sin mysticism särdeles anslog mitt sinne. Men likväl kunde jag för mig sjelf ej nog djupt beklaga att förbistringen vid Babels tornbyggnad skulle ha åstadkommit den olyckan, att icke all jordens folk fick tala ett och samma språk. I sådant fall hade tvifvelsutan grammatikor aldrig varit uppfunna, och man skulle icke derur behöft hvarken muntliga eller skriftliga explikationer.