Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Också har man sett på några ställen aprikosoch persiko-trädet samt vinstocken under en och annan mer än vanligt varm sommar bära mogna frukter på öppen jord, och med framgång planteras valnöls-lrädet på Öland, äfvensom boken ganska väl trifves i tämmeligt betydlig skogsutsträckning uti Södra Möre Härad. Men de fördelar, sorn man 4 skulle kunna vänta sig af Länets i allmänhet varande mindre höjd ofver hafvet, samt af dess egenskap af kustland, motverkas likväl dels genom landets öppna läge för ostoch nordost-'vindarne, som, kommande öfver hafvet från Rysslands isiga fällt, utmärka sig för sin kjda och häftighet, och dels genom en mängd af insjöar, skogskärr och mossar, som om våren länge bibehålla den under vintren dem meddelade kyla, och föranleda dimmor och skarpa nattfroster. §. 2. Enligt Tabellen N:o i utgjorde år 184 * Länets folkmängd 88, i oo mankön och p3,837 qvinkön eller tillsammans 181,937 personer, och har sålunda, och då den år i836 uppgick endast till 170,710 menniskor, vunnitj under de fem år, som denna underdåniga Berättelse afser, en tillväxt af ej mindre än 11,227 personer, hvilken tillväxt likväl hufvudsakligen tillhör den folkklass, hvars enda egendom utgöres af dess arbetsförmåga, och som består af tjenstehjon, torpare och inhyseshjon med flere. Tabellen visar ock att denna folkklass, som år 184* utgjorde 106,785 personer, således innefattar omkring xVoVdelar af hela folkmängden, deraf Bondeståndet utgör j\4ö9w:delar; Borgareståndet T^§w:delar; Ståndspersoner TJ^5:delar; Ägare af jordlägenheter utan åsatt mantal j^^nlelar; Gemenskapen af Krigsfolk 1^^:delar; Presteståndet T7J407r: delar och Ridderskapet och Adeln TTj3^-ff:delar.
Det gör mig i sanning ledsen att andra skola plikta för min dumhet, men jag kan icke och vill icke presentera mig sjelf. Att damerna skulle vara värst i sina angrepp emot stackars Tardif finner jag helt naturligt; den som lidit ett nederlag bör aldrig vänta sig skonsamhet från det hållet. Härmed sändes, som ni ser, ett par mindre bitar, som jag är djerf nog att bedja er genomläsa, men tro för all del icke att jag längtar att få öfverlemna dem i allmänhetens händer; jag vill endast bedja er säga mig er mening. Att de äro »gröna» äfven dessa, inser jag ju nog, men jag kan ej lita ensamt på mitt eget omdöme, emedan jag i allt är så färdig att misströsta om min egen förmåga. I mitt eget sinne är nog bilden hel och klar, men så fort jag vill utarbeta mitt ämne, begränsa och åskådliggöra bilden, då är det som om den splittrades af detta försök, den förvirras, vanställes, förvrides – hvarför? Det vet jag ej. Jag vill gå framåt men tycker mig gå baklänges. Ert sista bref lät på sina ställen mycket mer uppmuntrande än jag hoppats efter allt hvad ni måst fördraga för min skull, men jag fruktar att ni varit alltför skonsam, eller med andra ord, att ni låtit medlidande med mig förleda er att vara för mild i bedömandet af mina författareanlag? Om ni visste hur varmt jag älskar sanningen, om ni visste hur rädd jag är för att hysa för stora tankar om mig sjelf och hur mycket välment uppriktighet jag kan tåla vid, så skulle ni aldrig draga i betänkande att säga mig er mening rent ut. Jag vill icke bli någon dålig författare; kan jag icke hafva hopp om att kunna gå framåt så vill jag icke skrifva mera; mig gör det ingen glädje att se mina opus tryckta, ty jag har ej af fåfänga försökt att skrifva. Jag älskar konsten för dess egen skull, ej blott för det hon åt en och annan skänker lager eller guld; jag älskar den emedan det ligger i min natur och jag kan icke annat, jag skulle kunna egna hela mitt lif deråt (och kanske känna mig lycklig deraf) men om hindren för dess utöfvande skulle befinnas oöfverstigliga, då ville jag ej en minut längre sträfva i denna riktning.
Stadens för fabriker fördelektiga local, begagnas numera icke; men redan år 1622, fauns i Jönköping en klädesfabrik, eller som den då kallades, ff^andtmakerij hvilken Konung Gustaf den II Adolph låtit här anlägga och der kläden förfärdigas till krigsfolkets behof. En ^Vaddfabrik sysselsätter nu blott en arbetsam husmoder, som den anlagt och med sitt husfolk handlägger. Torgrörelsen i Staden är ganska liflig. Den befordras af Stadens Lige midt imellan sädesrika och sädesfattiga provincer. På Jönköpings Torg afsätta Wista och Norra Wedbo Häräder så väl som en del af ‘Östergöthlands slättbygd en stor del af sin spannemål och der hämtas den af Tabergs Bergsmän och af andre Köpare ej mindre från Mo, Östbo och Westbo Härader än från åtskilliga delar af Elfsborgs Län. Stadens egna innevånare producera sjelfva mycken säd, ty Stadens jord räknas icke mindre än lii mantal med 154 tunnland till åker, 704 till äng famt tunnland skogoch betesmarker. De som innehafva all denna jord, behöfva mycket litet besöka torget för brödfödan. Förmalningen ®r oek beqväm vid Staden tillhörige elfva mjolqvarnar i Dunkehall» Ström. Spannmålshandeln är ibland trög, men afsättning i victualie!’, nembgeii Smör, Ost, Talg, Kött och Fläsk saknas aldrig. Tillgången på Fisk är mindre än man kunde vänta i en Stad, örn* gifven af vatten och blottställd för öfversvämningar. Det är ock icke från Wetter.!, hvars härvarande stränder äro mycket fiskfattiga, utan från de mindre ms,öarna upp i landet, som den mesta fisken torgföres. — Af frukt och trädgårdsväxter är tillförseln så ymni<* att de nfti falla i vanpris.
Till upprätthållande af dessa inskriptioners värde, afsättes en så kallad Sinking-fond, hvars ombud uppköper på börsen, i konkurrens med andra och elter dagens kurs till och med pari, de till salu utbjudne inskriptioner. Uti de länder, der krediten är stadgad, anser man, att en procent å det primitiva capilalet, årligen afsatt till Sinking-fond, är tillräcklig, för att, medelst inköp af de till salu utbjudna inskriptioner, hålla dessa vid pari värde; beroende pari af kreditens och ränle-fotens tillstånd i landet.®®) En Sinking-fond af ofvan angifne styrka amorterar lånet (om fyra procents) på några och \o år, antingen medelst inskriptionernes inköp, eller genom att sjelf (genom componerad ränta) hafva formerat ett mot lånet svarande capital. Fond-systemet medför, oberäknadt dess allmänna fördelar för landet, följande fördelar för den enskilde Penninge-egaren: *) De F ranska-fonder na lyda endast på räntan, utan att utsätta capital-beloppet; de Engelska Stocks upptaga så väl capital, sorn ränta. De äro bokförde, en bok för hvarje bokstaf med innehafvarnes initial bokstaf; kunna delas efter behag och öfverflyttas från man till man. **) De Engelska 3 procent Stocks stå nu nära 100; således nära pari deras nominella belopp eller lydelse. De Franska stå omkring 16 öfver pari—ti6, hvilket, för 5 procents ränta, är likväl betydligt lägre än de Engelska Stocks, som bära 3 procent. 34 BancoUtskottets UtlåtandeN:o 44- 1:0 Det bereder möjligheten får honom, att bibehålla sitt capital intact, d v. s. utan att smälta bort, hvilket ofelbart måste ske, genom den årliga ajno/'lisse meri Is-procenten, som är bruklig hos oss; för ringa att fruktbärande åter kunna användas. Det befriar honom likaledes från obehaget, att genom lottning återfå sitt Capital på en för honom oläglig tid och då han icke fruktbärande åter kan använda detsamma. 2:0
— Härvid anmärkes dock, att till och med år 1834 påfördes qvarnen i räkenskaperne den årliga ersättning af 20 tunnor råg och 3 tunnor hvete, hvilken Bruket förbundit sig att årligen till Comministern i Botkyrko församling utgöra, för afståendet af denna hans boställe förut tillhöriga qvarn. Men som föremålet för denna afhandling egentligen var förvärfvandet af vattenfallet, hvarvid nedra Bruket blifvit anlagdt, så har denna ersättning från och med för år 1833 blifvit påförd papperstillverkningen. Då den så kallade Tuna backe, helt nära Bruket och på dess allmänna stadsvåg belägen, vissa årstider icke utan våda för menniskor och kreatur var farbar, hafva Fullmägtige, sedan Bruket, emot öfvertagande af detta vägstycke, blifvit befriBil. lill Banco-Fullmågtiges Berättelse år 1840. 2 10 adt från all öfrig väghållning, låtit omlägga denna backe på ett sätt, att den alla årstider utan svårighet kan befaras. Kostnaden härför uppgår till omkring 800 R:dr, hvilket, utom den allmänna nyttan denna anläggning på en mycket befaren väg medfört, torde kunna anses fullkomligen ersatt genom vunnen lättnad för Brukets egna transporter, som numera nästan uteslutande verkställas landvägen. För anläggningen af den så kallade Nyboda backe på landsvägen emellan Fittja och Stockholm, hvarvid de kringliggande Häradernes jordegare med frivilliga bidrag tillhandagingo, hafva Fullmägtige, på Länsstyrelsens begäran, å Tumbas vägnar, tillskjutit 50 R:dr Banco. Genom indragning af några i och för den egentliga papperstillverkningen icke använde arbetare, har en årlig besparing af öfver 1000 R:dr vunnits. Äfvenledes har genom vid sjelfva papperstillverkningen vidtagne åtgärder, såsom premier för öfver och extra godt arbete, i möjligaste måtto användande af qvinfolk vid packkammaren m. m., den fördel beredts, att, oaktadt tillverkningen så betydligen stigit, ordinarie arbetspersonalen föga behöft ökas, och likväl extra arbetare mera sällan och till vida mindre antal än förut blifvit begagnade.
För tillverkning af slagkrutshufvar, jemte machiner, 50,000 R:dr. Bih. till R, St. Prot. 1845. to Sami., l Afd. 19 146 Expedilions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N-o $4- I afseende å förändringen af äldre Infanteri-gevär för slagkruts-antändning, anse Rikets Ständer det vara af högsta vigt, att, sedan denna förändring blifvit antagen vid andra länders Arméer, äfven den Svenska ofördröjligen förses med sådana gevär, för att icke, i händelse af krig, vara henden i detta hänseende underlägsen. Då likväl uppfinningen af slagkruts-antändning ännu icke är så fullkomnad, att ju icke förbättringar i densamma tid efter annan höra vara att emotse, och det vid sådant förhållande synes lämpligt, att icke någon större del af de i förråden befintliga flintlås-gevären nu på en gång förändras till slagkruts-antändning, än sorn oundgängligen erfordras för att förse Arméen, jemte en Glass Beväring, med gevär efter den nya modellen, hafva Rikets Ständer funnit sig höra till förändring af äldre Infanteri-gevär för slagkruts-antändning endast anvisa ett belopp af 60,000 R:dr; hvarjemte och då, i följd af den minskning, som härigenom måste uppstå i antalet af gevär, hvilka sålunda skulle komma att förändras, ett mindre antal slagkruls - hufvar, än som i E, K.
St, icke någon vidare beslutande-i ätt; den saken är förbi. Det har blifvit såsom ett ytterligare skäl för bifall af en ledamot anfördt, att sådant skulle förekomma en eljest oundviklig våldsam brytning. För min del kan jag icke finna, hvarifrån den våldsamma brytningen skulle komma, om man följer lagarna; men väl ser jag vägen dertill öppnad, om man åsidosätter lagarna och framgår under godtyckets egid. Hvarje afsteg till godtyckets väg är skadligt, antingen det tages af de styrande eller af folket; men det är skadligare, då det tages af de styrda, ty då det är massan, som genom sina representanter gör ett sådant steg, finnes ingen gräns för fortgåendet. Jag anhåller om afslag å förevar, motion. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag kan icke medgifva lamp - Den 8 Juli. 247 liglicten af Hr Cederschjölds förslag, först af det skäl, att jag anser det icke stil i öfverensstämmelse med våra grundlagar, och för det andra derföre, att i fall dessa icke skulle lägga något hinder för hans önskan, skulle, på sätt Hr Cederschjöld föreslagit, det af honom åsyftade ändamål likväl icke vinnas. I afseende på första frågan erkänner jag visserligen, att ordet vederbörande i fråga om den auetoritet, hvars bifall fordras för tryckningen af Statsrådets prot. och sådana handlingar, som kunna innehålla större eller mindre del af samma prot., icke är så bestämdt tydligt, att det ej kan advoceras derhän, att Constil.-Utsk., enär det under sin vård äger dessa prot., möjligen kunde anses såsom den vederbörande, hvilken kunde lemna bifall till denna tryckning. Men det är en annan omständighet, hvarom Frih. Ehrenborgh redan lemnat upplysning, som här bestämmer frågan, att semi., i fall Constit.-Utsk:s prot., rörtde granskningen af Statsrådets prot., skulle meddelas i ett RiksSt., skulle, i händelse inom Utsk. anledningar till anmärkningar förevarit, som sedermera inom CJtsk. föffallit, rörtde sådana frågor, som uti Ulsk. kunna discuteras, men inom
Riksg.cont:s hus på Riddarholmen är jemväl för litet. Om med Ricksarchivets handlingar skulle förenas Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-academiens samlingar, hvilket måhända vore lämpligt, så är det ännu säkrare, att ifrågavar. byggnader äro otillräckliga. Den i Maj e. m. Gr. Frölich har yttrat, att Riksarchivet bort fullständigas ined äldre handlingar från Rikets collegier. Deri instämmer äfven jag. Enhvar, som besökt dessa embetsverk och sett de gamla handlingarnas förvaringsrum, lärer icke kunna annat än beklaga, att de ej äro bättre förvarade. Sammanföras de på ett ställe med Riksarchivet, så behöfver man, såsom Gr. Frölich anmärkt, icke gå och söka dem på 2 å 3 olika ställen, och ändock ej veta om de linnas eller icke. Förvarades de på ett ställe, så kunde den, hvars rätt berodde på handlingars tillrättafående, vara förvissad att, om de funnes i allmän vård, så vore de på Riksarchivet. Mendet hr icke blott uti Rakets collegier, som vigtiga handlingar finnas. De ligga äfven i verk, der man minst skulle det förmoda. Under den tid, då jag var fullmäktig i Riksg.- cont., fick jag uppdrag att ordna dess archi v. Der man skulle trott sig finna blott räkenskaper och handlingar af financielt intresse, påträlFades andra rörtde Sveriges historia af ganska märkvärdigt innehåll, såsom förteckningar på de tropheer, hvilka blefvo tagna under Carl XII:s krig och sedermera använda till myntning eller försäljning. Saken är riktig, såsom Gr. Frölich sett henne; men jag tror, att det är Öfverflödigt vidare påminna StatsUtsk. härom. Det har, såsom åtskillige af dess ledamöter redan yttrat, nit för saken; då återstår blott att föreslå nödiga medel dertill. Gifver Utsk. anvisning på penningar, och vilja R. St. bevilja dem , så får man nog byggnader.
Nå) 1840 A. Herr Fock, Fullmägtig Friherre Cederstöm:. 24 6 Prot.-Utdrag, ilen 25 Oclober 1S44. Från Vällofl. Borgare-Standet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets utlåtanden: N;o 21, i anledning al 1841 och 1843 årens Revisions-berättelser, angående Riksgälds-Contoret och f. d. Bifölls. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande, på bordel hvilande belänkanden, blefvo 1111 åter föredragne: N:o 39, i anledning af väckta frågor om upphörande af indeldla cavalleriets fotmöten samt förändring i föreskriften, rörande remonteringen vid Dragon-regementena 111. m.; Återremitterades; N:o 41, i anledning af väckt fråga om ändrad beskaffenhet af så väl gästgifveriet, som dervarande åkdon för resandes fortskaffande : Afslogs. S. D. Remitterades lill Ståts-Utskottet ett af Pehr Bengtsson irån Calmar Län ingifvet skriftligt anförande, i anledning af Kongl. Maj:ls utåt Rikets Ständer bifallna Nådiga Proposition, att i stället för den så kallade skolmästare-skäppan, som ulgått från Loita, Gamleby och Törnesfalla församlingar i Linköpings Stift till Rector och Collega Scholae i Vestervik, ett motsvarande anslag, till desse lärares aflöning, malte utgå af Kronans behållne tionde-spanmål. Från Höglofl. Ridderskapet och ådeex. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Ulskottets nedannämnde den 17 dennes f. 111. på bordet lagda betänkanden:
Statsoch BancoUtskottens Betänkande, IV 3. s 361—363, bif. af PresteStåndet, ix s 665, af BorgareStåndet, ix s 668, af BondeStåndet, IX s 671. Ytterligare Utlåtande, IV 4- s 527, 528, bif. af Adeln, ix s 965. — af LandshöfdingeÄmbetets. Kungörelser, om begärd ersättning af allmänna medel för; Underd'. s 292 — 294- Tullafgift, half, för Rysk införskrifven Spannmål, lemnad till MagazinsDirection att derföre förse Hufvudstadens Fattige med bröd, II s 21, 22. — bevakningen, om upphäfvnnde så af inrikes, som ock af GränseTullarne mot Norrige; Motion, remitt. till Bevillningsutskottet, II s 1158. Utskottets Utlåtande, V 2. s 79—90, bif. af Adeln, ix 3. s 25i, af BondeStåndet, IX 3. S 258, af BorgareStåndet, IX 3. s 270. Underd. Motion, remitt. lill Statsoch Bevilln. Utskotten, II s ii5p. Utskottens Utlåtande, IV 4- s 747—• 752, bif. af PresteStåndet, IX s 1040, af BondeStåndet, IX s 104G, af BorgareStåndet, IX s 1074, af Adeln, 1XS1079. —- Directionen , Generalmå upphöra. Särsk. Tullen, om de från stora Sjö-, inflytande BevillningsMedel, med åtföljande Förslag; Be vllin.
K étöm* &s?c qj 0!#» tM< ijp to 177, JLaksm till Sipedo UtttoSteä to B Fsi>rosTSfi t0Jt, Utlåtande, i anledning af väckt mo» tion om en underdånig Skrifvelse till Kongl Majit, med anhållan om vidtagande af oeconom iska Författningar, till välmågans återförande och Landets förkofran» Höglo®» Ridderskap»! osin Adelia har Silä deli® Utskott remitteras ett Memorial ad Herr Ribbing „ Arvid, lydsiad© oom följer i. ”Kongl. Maj:! har i Nåder föreslagit Ständerme ali skuldsätta det alldtönna» för att ba*» äris enskilda från deras gäld, eller, sora deft -s Konungens Nådiga Proposition uttryckes B ®mvlända Sistern credit för astt successiv» beUrin Landtegendomarno för intecknade skulder. Redan vid Riksdagens böljan meddelade Kongl. Moj:t Rikets Ständer ett förslag till skuldsättning, men ändamålet var då Försvarsverkets isiåndslttende. Inom Riks» Stånden liar äfven ett project, angåend* Blntecoupons, blifvit väckt „ sorn halt den is», Ml Xih-Si. Prut, »gs§—j83®, 8 Sami. t dfd, g rdm B A josefe R;U ) å Allm. Bttv, o. Oec. Utsi. Uti. N:o 17^ likhet med Kongl. Majrts Nådiga Propositioner i allmänhet, att samtidigt inom alla fyra Riks-Stånden väckas och nied denna i synnerhet, att summan , som skulle upplånas, var obestämd. Inom sjelfva de! Utskott, som under denna Riksdag varit sysslosatt med att bringa stadga och ordning i myntväsendet, hafva väl äfven uppoch utlåningsförslag framställts, men dessa halva varit till visst belopp inskränkta.
Län, Memorial, om rättighet tili svedjande å all slags mark, samt Eric Brobergs från Södermanland och Anders Larssons från Elfsborgs Län, yttranden i berörde hänseende. Allm. Besvärsoch Ek o no mill ts kotten: 1:0 Fullmägliges från Gothland, Memorial, angående upphörande af SeraphimerOrdcns-Gillcts disposition öfver Hospital och Lazarett på Gothland. 2:0 Conrad Larssons, från Gothland, Memorial, angående ändring i betalningen af visse Uänte-persedlar. 3:o Ett af Gothlands bemälde Fullmägtige ingifvet Memorial, angående befrielse från skyldigheten att lemna Skatte tjära in natura. 4:o Olof Carlssons, från Östergöthland, Memorial, om Frälse-Hemmans deltagande i Skjutsnings-besvärét. 5:o Anders Nilssons, från Tottarp af Malmöhus Län, skriftliga anförande, rörande Krono-Lägenheters deltagande i Kyrkobyggnad 111. 111. I 3 I O Riks-Ståndens 6:0 Anders Berntssons, från Bohus Län, Memorial, af en frimarknad vid Svanesund af samma Län, 7:0 Frost Lars Anderssons, från Stora Kopparbergs Län, Memorial, angående skyldighet för Pastorer, att sjelfve underhålla och reparera Husen å deras Boställen. « 8:0 Tvenne af Nils Pehrssons, från Malmöhus Län, ingifne Memorial, rörande ändring i sättet, att liqvidera den till Stockholms och Malmö Barnhus anslagne KronoTionde Spannmål. cpo Ett af Johannes Larsson, från Jönköpings Län, ingifet Memorial, angående. Presterskapets Löningssätt, 10:0 Åtskillige Fullmägtiges, från Jönköpings och Kronobergs Län, Memorial, angående inrättande af en fri Marknad i Bydaholms Socken. 11:0 Pehr Ericssons, från Kronobergs
God ton fordrar, att du skall hafva all den artiga och behagliga otvungenhet i saltet, som Prenumeration sker: I landsorten: å postanstalterna. I Stockholm: hos redaktionen, å Stadspostens huf vudkontor, i boklådorna samt å tidningskontoren kan bidraga till värdfolkets trefnad och deras nöje af ditt sällskap, men man kan icke samtidigt innehafva de skiljaktiga rollerna af värdinna och gäst; dertill hafva de hvar för sig alltför olika skyldigheter och privilegier. Halfbildade menniskor tro, att de för att visa sig obesvärade i sällskap måste uppföra sig på det mest familjära och påträngande sätt, vräka sig i sofforna, skratta högt och tala om sina anhöriga vänner vid deras förnamn samt sålunda ställa dem och deras förhållanden i en skenbart förtrolig ställning till personer, som kunna hålla till godo med gästens bekantskap, men alls icke önska utsträcka den till dennes slägtingar. Här vill jag passa på och nämna, att, äfven när två likstälda personer samtala, det är mycket obelefvadt att tala om en tredje vid hans förnamn till en person, som endast skulle titulera honom. Jag sade, att du icke i andras hem kan uppföra dig alldeles så som i ditt eget. Till exempel: en gäst får icke öppna fönster, draga upp gardiner, röra om elden, tända ljus, rödja undan plats på ett bord för sitt avbete, kyssa barnen eller mata hundar, kattor eller foglar utan att begära särskildt tillstånd af herrn eller frun i huset. Men icke ens detta är nog, utan man måste i sådana fall visa takten, att noga iakttaga vanor och egenheter hos dem, hvilkas gästfrihet man åtnjuter. Att kyssa deras barn eller mata deras djur skulle kanske göra dem hemlig förtret, ehuru de äro for vänliga eller åtminstone för artiga att anmärka derpå; och att draga upp en gardin skulle kanske strida mot husets vanor, då solen skiner på matta och möbler, eller måhända plågar det ökade ljuset värdinnan. Att ringa och gifva befallningar åt tjenare skulle vara en stor frihet; att inbjuda grannar att helsa på eller göra upp planer med dem utan att rådfråga värdinnan i huset och bedja om hennes samtycke en grof ohöflighet. HtnibcYff.
SBalntånnen Böra wib famma tillfälle, bå Sttftitie £5mBub8man utfeS, och få enaBanba fått, wålja en man af be egenflayer, forn l)oö bettne embetsman erfor* braö, för att honom eftcrtråba, i fall han, innan nåfta lagtima diilöbag anftåKt nytt wal af Suftitie ©mBuböntan, flttlle meb böbett afgå, famt att utöfwa emBetet unber bett tib Sitfiitie ÖntBubömatttten lan wara af fwår fjttlbom elier annat laga förfall berifrån hittbrab. 3 håttbelfe Suftitie DtnBubStnannen, unber bet Sftilöbag år förfamlab, affågcr fig förtroenbet, elier nteb böben afgår, inf åtter dtilöbagen genaft t emBetet ben man, font Blifwit tilt ImttS eftertråbarc utfebb. ©Inde Suftitie SmBubömannenö utfebbe eftcrtråbare, unber Sdilöbag, affåga fig bet erhålitta förtroenbet eder i Suftitie* £)mBttbömanöetttBetet infåttaö eder meb böben afgå, utwåijeS yå ofwatt ftabgabe fått en annan Behörig man i ha«ö ftåde. Sntråffar något af befja fad medan 9lilöbagarna, flad Stiföbagenö rått hår® ittinnait genom befj Sudmålttge i 33aulén od) SfUlögätbölontoret utöfwaö. 33ih. tid dt. ©t. $)rot. 1865 & 1866. 10 ©ami. 1 Stfb. 2 Panhet. 6 42 9fifåbög8*33eftut 1866. § 69.