Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi hafva vid föregide riksdag beviljat anslag till Stockholms befästande. Detta var ett raskt steg, som jag icke ogillar, utan tvertom biträdde. Jag har blott velat anmärka, att R. St:r oftare tagit initiativet, när fråga varit örn en görl sak. Jag anhåller om bifall till motionen. Flere ledamöter yttrade härtill bifall. H. V 15 « 22G D eli 14 April e. m. Sedan öfverläggn ingen nu förklarats fulländad samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utskits hemställan uti förevide punkt samt dels utslag derå och beviljande af ett anslag till belopp af 36,000 rdr för anskaffande af tva mindre för sjömätning lämpliga, grundgående och lätthandterliga ångbåtar, framställde H. Exc. först propos. ä bifall till Utsk.-ts hemställan, dervid svarades starka nej jemte åtskilliga ja, och sedermera propos. om afslag å samina hemställan samt beviljande at det ifrågavide anslaget, dä svaren utföllo med starka ja, blandade med några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Montgomery begärde votering. Uplästes och godkändes följande voteringspropos.: »Den som bifaller StatsUtskits uti 20:de puukten af Utlåt. N:o 85 gjorda hemställan, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslar R. o. Ad. nämnde hemställan och beviljar ett anslag af 36,000 rdr till anskaffande af två mindre för sjömätning lämpliga, grundgående och lätthandterliga ångbåtar.» Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 8. Nej — 5 0. 21:sta punkten, angående pensioneringen af flottans embetsoch tjensteman. Hr Lilliehöök, Bertil: I K. M:s propos., Bil. N:o 3, p. 43, finnes den pensionsstat uptagen, som skulle komma att gälla för flottans embetsoch tjenstemannakorpser i allmänhet. Naturligtvis kan tillämpningen af en sådan stat, i fall R.
Utdrag deti 6 Ftbruarii i83g.' 81 afgifne, samt ilen ^ X derpåfoljde på bordet lagda Utlåtanden: N:o 25, i anledning af väckta Motioner om vederbörandes befrielse från hjelpedags|verksoch stängseRskyldighetens utgörande till vissa Boställen.’ ' N:o 26, rörande yrkad förändring i stadgandet, att Rotehållare vid Båtsmanshållet skola, vid äfventyr af böter, personligen sig yrid General-Mönstringar^e inställ?, g Från Högvördige PresteStåndet. S. D. Till justering upplästes och godjkändes Expeditians-Utskottets Förslag, N:o 24, till underdånig skrifvelse till Kongl, Majit, angående Riksdagens förlängande på en månadi S. D, Vid förnyad föredragning biföll* [Ä.llmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkande, N:o 20, i anledning af väckt fråga om den gamla Psalmbokens aflysande från bruk och nyttjande vid den offentliga Gudstjensten. S. D, Vid å nyo skedd föredragning af Stats:Utskottets, tinder N:o 58, afgifne Utlå« sa Prot. Utdrag den 6 Februarii 182g? »ando, angående ett Tionde-anslag, sorn 5i 3718 skall blifvit Lunds Kongl. Academi»? frånkändt, blef samma utlåtande, i anledning af deremot gjord anmärkning , t&l Utskottet återremitteradt, S. D. Återremitterades, med anledning af skedda anmärkningar, Lag-Utskottets Be» tänkanden ; N:o 3, öfver RiksdagsFulImägtigen Herr Per Lindqvists Motion örn upphäfvande af Hof-Rätternes Leuterations-rätt; samt N:o 11, öfver RiksdagsFulImägtigen för Elfsborgs Län Hans Janssons Motion om upphäfvande af 3 Gap. 3 §, GiftermåsBalken.
Ankom till Exp.-Utsk. den 2 Maji kl, 4 e^£* m* Betänkande, öfver Riksdagsfullmägtigen fran Elfsborgs Län Anders Danielssons motion, om annan fördelning, än den sorn nu eger rum, af försäljnings-provision för utmätt fastighet. Från Hedervärda Bonde-Ståndet har Lag-Utskottet erhållit remiss å ett utaf Riksdagsfullmägtigen från Elfsborgs Län Anders Danielsson afgifvét anförande, deri förinäles, att då, genom Kongl. Förklaringen den 27 Junii lgll, vore stadgadt, i första punkten, att gäldenär egde bestämma, om auctionen å dess utmätta fasta egendom skulle hållas å Lands-Cancelliet eller å Tingsstället i orten, och i den fjerde punkten, att, om auctionen hålles å senare stället, Kronofogden eller Auctions-förrättaren delar halfva provisionen med Lands-Secreteraren, utan att Auctions förrättaren, om än provisionen är aldrig så ringa, får derutöfver beräkna sig ersättning för skjuts och dagtractamente; men det icke sällan hände, att Kronofogden hade flere mil till auctions-stället, der en liten hemmansdel skulle bortauctioneras, som stundom icke vore värd öfver 3 å 400 R:dr, och finge, då den hvarken på första eller andra auctionen säljes, göra två till tre sådane resor för sin andel i provisionen, endast 2 och 3 R:dr, således icke svarande emot en resa; Motionairen trodde sig böra föreslå, att Kronofogden eller Auctions-förrättaren, då auction å utmätt fastighet hålles annorstädes, än på Lands-Cancelliet, måtte få behålla hela provisionen, eller ock densamma alltid till hälften delas emellan Lands-Secreteraren och Kronofogden, ehvad auctionen hålles på ena eller andra stället, helst Kronofogden alltid besörjde värderingen af fastigheten, samt, då auctionen hålles i orten, äfven upprättade liquiden.
vid det sammanträde, som, efter derom utfärdad kungörelse den 9 september 1875 å Säfvar gästgifvaregård hållits inför Konungens Befallningshafvande i kronofogden J O. Hamrins närvaro med fiske-, jordoch strandegare, äfvensom sägverksegare och andra personer, som verkstälde flottning af skogsalster uti Säfvar elf med tillhörande vattendrag och sjöar, blifvit upplyst, att skattebönderna vid elfven egde rätt till fiske deri, att lax numera ej fångades i elfven, hvilket dock egt rum för omkring tjugu år sedan; att fångsten af sik, gädda, aborre, id och lake under de senare åren äfven förminskats; att bark af sågtimmer, som flottades, lade sig dels å elfvens botten dels i större mångd ä stränderna af elfven, vid hvars utlopp bildats bankar deraf; att för tvänne år sedan utsläpptes 25,000 laxyngel i elfven, hvaraf en del visat sig under året, att den bark, som lade sig å de låga stränderna, gjorde skada äfven genom tramp för dess bortskaffande; att elfven genomlöpte * Båtsmarksträsken, Stora och Lilla Säfvar-träsk, Lappsjön, Storrenträsk, Gäddträsken, Trehörningssjön och Lossmen, i hvilka sjöar äfven fiske idkades, ehuru tillgången pä fisk minskats; att omkring 50,000 sågtimmer flottades i elfven årligen, men intet bygnadstimmer samt att barkningskostnaden antogs utgöra 10 öre per timrader; äfvensom kronofogden Ham-rin å kronans .vägnar yrkat, att förbud emot flottning i elfvenmed tillhörande vattendrag af obarkad t timmer mätte utfärdks,.
JU. anhöllo om tipgörande af en stat för fångstyrelsen, så vore det nu att käxa, om man kom med en ny anhållan i samma mål, och talaren har icke ansett den omständighet, som förekommit i fråga om de 4000 r:dr, vara tillräcklig för att föranleda ett uprepande af denna begäran. Jag vågar likväl med honom i detta hänseende vara af olika tanka. Efter mitt förmenande är det icke en obetydlig sak, om äfven denna siffra är obetydlig, att en summa ifrån att vara ett bestämdt anslag öfvergår till ett förslagsanslag; ty om ock siffran blott är 4000 r:d r, så och med detsamma detta anslag förvandlas till förslagsanslag kan denna siffra blifva ganska hög. Om äfven, såsom samme talare har upgifvit, StatsUtsk. skulle kunna vid en kommande riksdag räkna ut, hvad som behöfves för fåogvårdens underhåll, så anser jag likväl vida lämpligare att det är K. M., som gör denna utredning och föreslår den bestämda siffran för R. St. än ali StatsUtsk. företager sig detta göromål; och då således saken i icke obetydlig mån förändrat sig, ithy att, då man vid förra riksdagen endast begärde ett bestämdt anslag för fångvårdsstyrelsens personal, man nu dessutom skulle begära en bestämd uträkning på hvad fängelsernas underhåll skulle kosta, så synes ju deruti ligga en tillräcklig anledn. till förnyande af skrifvelsen. Hr von Hartmansdorff har trott att något hinder emot den utsträckning, jag gifvit frågan, till byggnadsanslaget möjligen låg deri alt R. o. Ad. nyss beslutat att detta anslag skulle vara ett förslags-anslag; men detta beslut måtte väl icke hindra att så snart frågan blir utredd, samma förslags-anslag måtte öfvergå till ett bestämdt anslag, och då jag anser det lika angeläget hvad underhållet, som hvad personalen beträffar, så får jag fortsätta mitt vördsamma yrkande -om återremiss. Hr Rosenblad: Jag kan icke annat än anse omöjligt för StatsUtsk. vid en blifvande riksdag, att sjelf bestämma det anslag, som kunde vara lämpligt till fängelsernas underhåll.
Äro ej fader eller moder, sameller halfsyskon , eller therns barn till; ärfven tå faderfader och fader moder, eller, ther enthera död är, then som lefver, hälften, samt moderfader och modermoder likaledes hälften. Äro the å enthera sidan både döde, och lefver någon d andra sidan; tage then B LagUtsJo/tets Jitlänlande Nso 68; alltsamman , ehvad then är ä Jai dernet, eller mödernet, (De följande §§. af detta Cjpitel qvarstl oförändrade) samt Giftermåls-Balken, X. Cap. Om giftorätt i boi (i $. förblifver oförändrad^). § §♦ Man och hustru hafva giftorätt till hälften hvarthera i ali boets losa egendom , sa. ock i allt fast gods , som ilie i hjonalag afla tillsammans. Men i all fast egendom , som 'man eller hustru, förr eller under äktenskapet , ärjt, eller förut förvärfvat, ege ej kari eller hon giftorätt ; dock varde ali åhrlig ränta och afrad iheraf under lösören räknad. 5, 4,5 och 6 jij. upphäfvas alldeles och försvinna. (7 §. bibehalles utan förändring). En Ledamots serskilda mening bifogasj Stockholm den 22 Maji 1829, Bil. till LagUtskottets Betänkande K:o 68. 9 R eservation. Herr Professor Bexell anförde : ”Emot detta Betänkande reserverar jag gr?ig derföre, att det innefattar en , hela det nu gällande arfssystemet genomgripande förändring; jag reserverar mig vidare deremot derföre att det, äfven såsom partiel Lagstiftning betraktadt, fordrat att på Lagfprändringarnes bana framgå i full paralellism med åtskiilige andra stadganden, som dermed ega ett nära oskiIjagtigt sammanhang.
Jag har liemtat ett ytterligare stöd för min åsigt om lagligheten af en sådan propos., som jag äskat, från sjelfva myntbestämningslagen af den 1 Mars i83ö, enligt hvars uttryckliga innehåll 72 § Reg.F. ifcke varit så förstådd, som Hr Gr. o* Landtm, nu behagat förklara dtnsammas ordalydelse. Frih. Boye: Ordningen torde fordra, att propos. först framslälles på Gr. Frölichs förslag; hvarefter frågan om det förslag, derå Ilr Landtm, vägrat propos., käu förekomma. Hr Dalman: Da ett bifall till Gr. Frölichs förslag skulle afskala all vidare fråga om den discuterade grundsatsen, linner jag ordningen fordra, ätt den sednare frågan först afgöres. IL Ex. Hr Gr. 6. Landtm, héitiställde, om R. 0. Ad. yrkade propos. derå, att enskilda sedelbanker må åläggas att med metalliskt mynt inlösa sina utgifnä creditsedlar. Ropades starka nej, blandade med ja. Gr. Horn: Jag bär icke kunnat svara något till Hr Landtnäs fråga, huruvida Ståndet yrkade den vägrade proposm, ty jag vill icke yrka densamma; men jag kan derföre icke finna, att Hr Landtm, ägt laglig anledn. att vägra den. Gr. von Fersen', Hans, instämde med Gr. Horn’. Ilr Dalman begärde votering. 30 II. 5 i Deli 19 Mars f. ra. Hr Hjärne, Harald: Som jag icke ämnar deltaga i voteringen, får jag blott anmäla min reservation emot Hr Landtnäs vägran. Upplästes till justering och godkändes följande voterlspropostn: Den, som yrkar propos. derå, att enskilda sedelbanker må åläggas att med metalliskt mynt inlösa sina utgifna creditsedlar, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anses R. o. Ad. ej yrka ofvanstående propostn. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 16. Nej — 2g. Hr Dalman:
Han har makt att, för så lång tid Hans Vishet behagar det, tillstädja ondskans skenbara välde. Men derföre tillkommer det ej dem, som efter Honom vilja nämnas, att proclamera lögnen. Dermed ställa de sig icke under Herrens Nådestyrelse, utan under Hans tillfälliga tillstädjelse och fresta Herren. — Hvad Gud vill hafva fram, det har Ilan makt att göra, men vi må aldrig tillåta oss att göra ondt, på det deraf må komma godt. Sådant få vi ovädersägligen dyrt betala. — Vi må aldrig hylla lögnen. Konung David slutar sin 5:dra Psalm med de för vår tid tänkvärda orden: »Hy 11 er Sonen, att Han icke förtärnas, och J förgås på vägen: ty Hans vrede skall snart begynna att bränna ; men salige åro alla de, som trösta på Honom». — De, som i sann tro förtrösta på Herren, de förbida i ödmjuk stillhet, med tålamod hvad Herren vill göra. De taga sitt kors på sig hvardag och följa Jesum, som är mild och ödmjuk af hjertat. De lida och umgälla, såsom gode Jesu Christi stridsmän. Rustade med Ordets slunga gå de oförfärade emot afgrundens Goliath, der det gäller Herren Zebaoths ära. Men de framkalla och utmana ej i öfvermod, eller otålighet mörksens makter, vetande att deras egen kraft ej förmår dem bekämpa. Låtom oss derföre lägga bort detta ordet religions-frihet, som är af ett så mångtydigt och sväfvande innehåll; som i menniskans fallna tillstånd innebär uti sig så mycken lögn och så liten portion af sanning. Må vi i stället öppet uttala och fritt bekänna sanningen, sägande: Vi vilja full och otvungen frihet för Guds Heliga Ord. — Ja väl säger man: detta blir alldeles detsamma, ty Guds Ord tydes på många sätt. — Men, då svarar jag nej, det blir icke och långt ifrån detsamma. — Om man proclamerar religions-frihet, eller blott har detta ord till utgångspunkt och grund för sin lagstiftning, så erkänner man dermed och constituerar ibland oss laglig rätt, för all den i detta ordet inneburna lögnen. Proclamerar jag deremot
— Jo, mången gång blir hon en af dessa kvinnor, som visserligen till det yltre förekomma att vara lyckliga och kanske till och med lyckats intala sig själfva att de så äro, men hvilkas lif dock mer eller mindre missriktats. Deras naturliga anlag hafva ej blifvit utvecklade — kanske just till följd af denna eftersträfvade rikedom — och den unga kvinna, som under arbetet i hemmet för en älskad make kunnat blifva en god, lycklig och allvarlig människa, blir kanhända en ytlig, fåfäng och innehållslös världsdam. Jag erkänner visst, att det tinnes äktenskap, som börjat utau kärlek, och hvilka ändock blifvit lyckliga, men risken är i alla händelser så stor, att ingen kvinna borde våga den. I det dagliga samlifvet emellan man och hustru uppstå nog så många stötestenar, att det vill kärlek, ja mycken kärlek till, för att lyckan ej skall taga skada, ja kanske grusas. Hvarje moder borde därför, långt ifrån att öfvertala sin dotter, på det allvar315 ligaste afråda henne ifrån att ingå en förening utau kärlek, därvid framhållande, att hon ej endast emot sig själf, utan äfven emot sin blifvande make, begår en svår synd, då hon tager ett sådant steg. Och om man tänker på barnen i ett så- dant äktenskap, icke kunna de, om ej kärlek och sympati råda föräldrarne emellan, komma i åtnjutande af den hjärtats och karaktärens uppfostran, som behöfves för att dana dem till sanna och goda människor och medborgare. Således hamnar sig denna synd, ej endast på makarne själfva, utan äfven på barnen och blir sålunda småningom till skada för hela samhället. Men det gifves äfven mödrar, som utan att direkt vilja inverka på sina döttrar vid dessas val af make, ändock genom det exempel af njutningslystnad och själfviskhet, som de gifva dem, så att säga utså frön till samma egenskaper hos barnen och således indirekt göra dem odugliga till att, då den tiden kommer, välja ett själfförsakande lif i kärlek framför ett, som är rikt på denna världens så kallade goda, men fattigt på det, som verkligen tillfredsställer hjärtat.
Ett derstädes, genom nu mera framlcdne Canzli-Radel och General Ligen ten Awerhoff souxveradt Län af 5<-o,og2 Rwr Hamb. B:co. 2:0, Kongl. Allmänna Magazins-Directionens Skuld till Awerhoffsta Sterbhuset, hwilken wid i8«y och r8ro grenr Riksdag i Stockholm pa Riksgälds - Cont»ret bliswit öfwerflyttad, utgörande 152,400 R-de Hamb, B:co, utom derä beräknade Jntereflcn och omkostnader, z:o. Kongl. Pommerske Kammarens Wexelfiuld till akstillige Banquierer i Hamburg, stop Z5Z,2ö2 R:dr 4Z fl. Hamb. B-co, utom deri beräknade räntor, hwilken skuld.af Riksens Ständer wid Urtima Riksdagen här i Orebro gr blifwit garanterad, med willkor, som orden lyda: A», oaktadt Riksens Ständer för denna skuld äkagit stg gnswarighet, densamma dock alltid kommer att anses, säsom en Pommerska Landet widhäftande ssuld, hwars betalande Pomern sjelf bör ombesörja, sa framt defl nuwarande (är igro) omständigheter till äfwcntyrH skulle komma att undergå nägon förändring. Efter noga öfwerwägande af de wigtiga skäl Eder Kongl, Maj:t i Defl Nådiga Proposition anfört, hafwa Riksens Stander ansett sig böra med Eder Kongl. Majit deruti instämma, att Swerige hwarken bär eller kan betala Rikets Utländsta skulder annorlunda, än Eder Kongl. Majit behagat proponera, och här värmare utredas. I följe häraf, och Den r8 Julli. r-85 och beträffande först Kongl. Pommerska Kamma, pens Wexeistuld till akstillige Bcwguierer i Hamburg, stor z5Z,?62 R:dr 4Z KHamb.
I följd deraf står ock i 2 § af nu gällande Regeringsform blott, att »Konungen skall alltid vara af den rena evangeliska läran, sådan den uti den oförändrade Augsburgiska Bekännelsen samt Upsala Mötes Beslut af år 1593 antagen och förklarad är.» Härtill kommer, att, på sätt i föregående är anmärkt, äfven presterne numera vid ordinationen förpligta sig att »förblifva vid den rena evangeliska läran, sådan den i Guds Ord, det Gamla och Nya Testamentets heliga Skrifter uppenbarad, genom den oförändrade Augsburgiska Bekännelsen samt Upsala Mötes Beslut af år 1593 antagen och förklarad blifvit;» men icke förbinda sig respektera öfriga i »Liber Concordiae» intagna symboliska böcker. I följd häraf måste en domare b) oaktadt 1 Kap. I § Kyrkolagen ej upphäfvits, antaga att med orden »den rena evangeliska läran» betecknas icke allt hvad i »Liber Concordiae» blifvit bestämdt, ulan blott de dogmatiska satser, som finnas i Gamla och Nya Testamentets heliga Skrifter samt i de tre genom Upsala Mötes Beslut bejakade och vederkända »Apostoliska, Niceniska och Athanasii symbola, såsom ock then äldste rette oförändrade Augzburgiske Confession.» Månne nu alle de, som yrkat eller yrka, att »den, som offentligen förkunnar lärosatser, som mot den rena evangeliska läran stridande äro», skall straffas med fängelse från och med två månader till och med ett år, gjort sig reda för rälta betybelsen af detta yrkande ? Denna fråga är så vigtig för min motions rätta bedömande, att jag, ehuru ogerna jag besvärar med symboliska böckerna, måste till nödig upplysning i ämnet exempelvis framställa följande korta transsumter: 1:o) Athanasii symbolum börjar sålunda: »Hwilken som wil saligh warda, han skal för all ting haffua then almänneligha Christeligha Troona. Then henne icke fullkomhgha och rena håller, Itan bliffuer vtan twiffwel förtappal ewinnerligha. —•
Fäderneslandets borde i stället begagnas. Fordringarne på kunskaper skola ej heller stå i jemnt förhållande till ungdomens successiva uppflyttning i classer. Såsom exempel anföres, att för Lärjungens uppflyttning från andra till tredje afdelningen, i högre Apologist-schola, fordras, att han i Mathematiken kan göra fullkomlig reda för första Boken i Euclides; men för Lärjunges flyttning ifrån Rectors-Classen i högre Lärdoms-schola till Gymnasium,fordras icke heller mera i denna vetenskap. Endera föreskriften måste vara origtig. Samma missförhållande skall ock råda i anordning af tiden för hvarje vetenskap. Enligt den, äro, i högre Lärdomsschola, hvarje vecka, åtta timmar föreskrif* ne för läsning af Mathematik, som i de lägre afdelningarne vill säga Arithmetik, 563 Besv. och Ekon. JJtsk. Betänkanden. och det alla afdelningar igenom; för Historien deremot, hvars fält är mycket vidsträcktare, och som närmare interesserar Lärjungen, äro endast 2:ne timmar föreskrifne; Och, för geographien, en timma i da lägre afdelningarne. Danielsson klandrar, ur samma skäl som Longberg, usta Sect. 5 Cap., 6 §. Ett sednare studium skall vara bättre än det tidiga} och det sednare likna den tidiga frugten, som vissnar, innan den hinner att mogna. I befordrings-lagen, 5 Sect, skall godtycket vara upphöjdt till Lag; befordrings-skälen skola vara vacklande, och Biskop och Consistorium ega frihet att lemna endast sä mycken uppmärksamhet åt dem, som om' ständigheterna gifva vid handen. Då, enligt 5 Cap. g Biskop och Consistorium ej äro bundne vid iakttagande af de betyg, sökanden, öfver på andra ställen aflagde prof, erhållit, kan strid uppstå mellan denna autoritet och dem, som förut pröfvat, och tillfälle för godtycke är öppnadt.
Rättighet att verkställa beslag tillkomme de i § 58 mom. 1 omförmälda allmänna åklagare. Beslag skall göras i två vittnens närvaro. 30 Sammans. Hevilla-, Lagsamt Allm. Bernt.- och Ekon.-Utskottets Bet. M:o Arik. lill Exp.-Ulsk, deri 17 Juli -18(50, kl. 9 t', m. Betänkande, i anledning af väckt motion, angående rättighet för Ronneby köping att, i likhet med städer få uppbära 4 af inom köpingen inflytande afgifter för minuthandel med och utskänkning af bränvin. Uti en inom Yällofliga Borgare-Ståndet Täckt motion har Herr Palander, G. TU, yrkat, att, som den fördel, hvilken uti Kongl. Förordningen angående "vil koret! för försäljning af bränvin och andra spritdrycker blifvit städerna tillerkänd, nemligen att | af de afgifter, som i stad inflyta för minuthandel med och utskänkning af starka drycker, tillfalla staden, uppenbarligen tillkommit med afseende derpå, att bland städernas befolkning alltid uppstå stora behof af medel till bestridande af utgifter för kommunala ändamål, såsom fattigförsörjning, helsovård m. m., hvilka behof ökades i samma mån starka drycker derstädes ymnigare förtärdes; men alldeles enahanda förhållande egde rum inom flera af de större köpin garne och framför andra inom Ronneby köping, nämnde köping måtte förunnas rättighet att, i likhet med städerna, få uppbära £ af inom köpingen inflytande afgifter för minuthandel med och utskänkning af bränvin.
Men om Frih. Klinckowström begagnat riktiga premisser, kommer han alltid till riktigt resultat, men om så icke varit händelsen, reder lian sig nog ändå. Först får jag då anmärka, att om Frih. Klinckowström noga genomläst motionärernes framställning, skulle han funnit att de icke tala om någon liflig trafik eller samfärdsel; de säga endast att denna ort är afstängd från de stora stråkvägarne genom svåra backar. Vidare har Frihm anställt en jemförelse mellan denna och föregående punkt, men dessa beröra två helt och hållet olika saker. I den förra var det nemi. fråga om 150,000 rdr, och en väganläggning; i denna deremot om 40,000 rdr och en vägförbättring. Och för det tredje har den ädle Frihm Den 18 Maj f. ra. 413 i vägoch vattenbyggnads-styrelsens utlåtande trott sig finna stöd för den åsigten att K. M:t till detta arbete kan taga medel af de redan för väga-nläggningar i allmänhet beviljade 150,000 rdr. Nämnde styrelse har dock tvekat att hänföra detta arbete till dem, som skola bekostas af de 150,000 rdr, ty här är fråga om ett arbete, som skulle blifva af nytta för ett visträckt område inom Kalmar län, bebodt af en fattig, men idog befolkning, och ej heller få vi förbise att jernvägen skulle draga nytta af denna anläggning. Med anledning af dessa skäl vågar jag hemställa att R. o. Ad. ville bifalla denna punkt, och anser jag, i olikhet med Gr. Posse, att ingen inkonseqvens förefinnes, i händelse min anhållan bifalles. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts förev:de hemställan, och dels afslag derå, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvarvid svarades många nej blandade med ja, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med många ja blandade med nej; oell förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.