Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En otalig folkmassa af alla stånd samlades der utanföre. Inuti ringen stodo alla fångarne på knä. Cancelliskrifvaren uppläste domen: Alla de uppräknade tjugutvå herrarna skulle halshuggas, deras hufvuden uppsättas på pikar, kropparna steglas och deras egendom konfiskeras. Hertigen kom derpå ned från slottet och emottog af alla närvarande hyllnings ed. Men när han åter skulle träda ur ringen höjde Johan Fleming sin röst och bad, att "Hans Fursteliga nåde ville låta nåd gå för rätt." Fursten gick honom förbi och svarade: "Du har förkastat min nåd och förlåtelse, då den erbjöds dig; nu är det för sent. Domen är fälld. Jag har icke mera makt att efterlåta landsens rätt. Tänker numera icke på annat än huru J mågen bereda eder att svara för edra gerningar i en annan verld." Det var dagen efter den, då domen hade fallit. I sitt fängelse satt Johan Fleming vid ett bord. Han hade på begäran erhållit skriftillbehör. Hufvudet hvilade en stund i handen, innan han fattade pennan. Det var sitt testamente den tjuguettårige ynglingen skulle skrifva. Han började nu: "Gud den allrahögste han vare min hjertans kära morkärs tröst uti hennes bedröfvelse, och tvifla intet att domarena skola svara mig för Guds stränga dom, huru de mig dömt hafva." Derpå anbefallte han sina tjenare åt sin moder, och bad att "såsom de alla honom troligen tjenat, de ock måtte bli ärligen och väl lönta." Äfven några små skulder uppgaf han, som borde betalas, recommenderade till sin moders godhet personer, som hade bevisat honom välvilja, "i denna min bedröfvelses tid, och hafva mig hulpit med mat och öl, såsom ock hafva tillsagt att efter yttersta råd hjelpa mitt lik till sin lägerstad, efter som mig kan undt vara." Till konungen beder han "för sin salige faders trogna tjenster, så ock min egen intill denna stund, att min hjertans kära morkär och systrar må njuta det till godo, som de hafva mist både ärfdt och förvärfdt, att de ej må behöfva lida nöd och spott."
Må man icke heller tro hvad mina antagonister påstå, att frihandels-principerna hyllas i Frankrike. Man har nu endast öfvergilvit det strängt prohihit i va systern, som förr der var rådande. För att öfvertyga sig härom, behöfver man endast uppmärksamt studera tariffen litt. A, som är bifogad handelstraktaten. Går man till Franska tulltaxan i sin helhet, skall man deri finna diverse införselsförbud ännu qvarstående. Den förut nämnde talaren har uppgifvit, att den skrifvelse, som R. St:r afläto till K. M:t vid förra riksdagen, var affattad i protektionistisk rigtning. Jag tnedgifver, att densamma, om dess innehåll jemföres med de principer, som de af regeringen, utan afseende å denna skrifvelse, tillsatte tullkomiterade uttalat, verkligen är protektionistisk, ty dessa halva högtidligen förklarat att allt skydd för våra inhemska näringar bör borttagas, men jag vågar påstå, om man vill rättvist bedömrna ifrågavrde skrifvelse, att man deri skall finna annat än en underd. begäran att tull-lagstiftningen måtte ordnas så att landets industriidkare, då de ådagalägga omtanka och flit, må kunna finna sin lön och sin bergning. Jag vill icke längre upptaga It. o. Ad:ns tid, utan endast ytterligare tillkännagifva, att, sedan den Franska traktaten en gång är af K. iM-.t afslutad, jag anser mig böra rösta för dess godkännande af lt. St:r. Hr Gr. o Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. II. Exc. Hr Frih. Manderström: Den snillrike Ehren svärd säger i företalet till sin resa i Italien: »Denna resebeskrifning är kort, och vore verkligen för kort, om icke andra resebeskrifningar vore för långa.» Jag ber R. o. Ad. godhetsfullt tillämpa dessa ord på hvad jag nu får äran anföra.
Vanligen bör man ket fina skifvor, lägg dem i vatten och hastigt vissna. Lilla sotarmurres öden 1: 25. sätt dem midt i rummet; stäng igen derför skaffa sig nya exemplar hvarje år. Om exemplaren omplanteras och dörren och låt endast fönstren i och Nisse och f / asse 1: 25. Bostaden. toppen afskäres, torde det må hända för luftvexlings skull stå på glänt. Gamla välkända barnböcker, till salu Innan hon fått nya grenar Efter några timmars förlopp skall luki alla boklådor. Att borttaga blodfläckar från golf. hjelpa. [13] Bästa sättet är att skrapa och skura och alltså har blad, genom hvilka fukten hafva försvunnit. Nyhetsoch Annonstidning. spridning bland i landets alla olika Helt år Kr. 12: — Hälft år » 6: 50 3 mån » 3: 25 1 mån &gt; 1: 10 Tidningen hembäres fortfarande klasser Utkommer största delen af året sju gånger i veckan och m e d talrika dubbelnummer. Pris: för helt år » fjerdedels år » 5 » en m å n a d. Pris: kr. 1 8 75 Ett för helt år kr. 1 0: — » hälft år. oberäknad. A I Stockholms [36] (T Tidningen 1 LictTC f C L A N D rekommendera (politisk tidning p å kristlig grund) inbjuder till prenumeration. Säljer billigast i Stockholm: Maltdrycker, Läskdrycker och Mineralvatten. Priskurant gratis på begäran pr post eller telefon. Order från landsorten expedieras mot efterkraf. Södertelje [B] Hushållspilsner ä 7 öre. d o tri Stockholm. rekommenderar ett välsorteradt lager af alla till Ärade Husmödrar! Kom ihåg, när fråga blifver att Skjortor skola beställas, att besöka vår Skjort-affär alltid finnes att tillgå solida tyger, Tapisseri-och Sybehörs-af ären der hvarjemte ett utmärkt godt arbete och hörande artiklar, afvensom Bijouterioch Korta Varor. Nya barnböcker Mångfald af artiklar, passande till Julpresenter. Välkända, billiga priser. a f V å r t Land. Korrespondenter antagas.
Skiljaktigheten i åsigter och begrepp hos mer än 5o personer, som ofta vexelvis deltagit i besluten och sorn, med få undantag, hvarken egt tillfälle eller anledning, att förr än vid afgörande! begrunda det till deras behandling hänskjnlna ämne, torde äfven vara en fullt tillräcklig förklaringsgrund både i det ena och det andra hänseendet. Jemte dessa, af förevarande Betänkande framkallade allmänna åsigter, anser jag mig skyldig, alt reservationsvis inför R. 11. St. anmäla de hufvadsakligaste omständigheter, i afseende på hvilka jag varit af skiljaktig mening med Utskottens pluralitet. Jag får således vördsamt förklara, att jag icke kunnat inse behofvet af, och derföre ej heller bidragit till de flerfaldiga reglementarisk» föreskrifter, som uti Lagförslaget förekomma, och hvilk», enligt mrn åsigt, skola erhålla en mera lämplig och naturlig plats i de Bolags-reglor, sorn, före Banket nes organise - Hör lill Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande N:o 4. a7 rande, bora af Kongl. Majit granskas och fastställas. Derrmot befarar jag högeligen, alt dessa pä Bunkernes förhållanden till allmänheten föga inverkande detailföreskrifter, i deras nuvarande form, komma att, uti icke obetydlig grad, försvåra oell hindra enskilda B mk-inrättningars uppkomst. Likaledes har j.ig ansett denna Lag icke böra innehålla sådana stadganden, sorn, genom förut utfärdade, ännu gällande Lagar och Författningar, äro till allmän efterrättelse meddelade. Enligt min tanka, har det förnämsta föremålet för den ifrågavarande lagstiftningen bort vara, alt förekomma förluster för innehafvarne af Bankernes sedlar, vare sig genom dessa sedlars alldeles uleblifna eller fördröjda inlösen, livad de så kallade solidariska Binkerne beträffar, anser jag också sede!- innehafvarnes säkerhet emot sådana förluster vara behörigen betryggad. Men deremot synes mig, i afseende på Actiebankernes sedlar, garantierne ej vara tillfyllestgörande, med mindre actieegarne åläggas, genom ingångna förbindelser, ikläda sig en bestämd ansvarighet för de tecknade acliebeloppen.
Denna underd. anhållan grundas derpå, att Krigs-Colbm genom den reorganisation af verket, som inträdde med år 1850, fått en högst betydlig tillökning i göromål medelst öfverflyltningen från Stalskont. af samtlige 4:de Hufvudtitelns statsanslag, utan att Colini aflöningsstat blifvit förhöjd; äfvensom att förbudet för Colhii tjenstemän, att innehafva publik tjenst utom verket, ofördelaktigt inverkat på tjenstemännens ekonomiska ställning; att aflöningarne inora Stats 12* - 180 Den 28 December e. m. kont. för ifrågavande tjenstegrader blifvit ad interim bestämde till det högre belopp, hvarpå Colini Ijenstemän nu väckt anspråk, och att i de underd. förslagen till reorganisation af Kammar-Colhm och KampjarRm, hemställanden skett i likartad syftning; och slutligen, att så väl Colini räkenskaper, som de årliga arbetsredogörelserna visa, att Krigs-Colhm har större penningeförvaltning i detalj, och flera göromål än något annat embetsverk. Uti häröfver afgifvet utlåt, har Krigs-Colhm på allt sätt understöd! ansökningen, i hvad angår behof vet af löneförhöjning, men hvad beträffar liden för lönetillökningens fastställelse, har Colhm ansett det böra bero af skeende definitif reglering af Kammar-Colkii, Statskont:s och KammarRms nya aflöningsstater. Som emedlertid, genom den redan skedda öfverflyttningen af 4:de Hufvudtitelns alla anslag till Krigs-Colhm, en del tjenstemän i detta embetsverk blifvit betungade med en mängd göromål icke tillhörande deras förra befattningar, samt 2:dra och 3:dje gradernes tjenstemän i allmänhet med afseende på de nya tjensteförhållanderne, äro svagt aflönade, ehuru arbetet måste utan rast fortgå; desse tjenstemän jemväl blifvit betagne förmånen att, såsom tillförene, innehafva tjenster i flera embetsverk, så synes det mig, att R.
N:o 565, med förslag lill den afdelning af Riksg.contts reglemente, som angår detta verks utgifter, i följd af ordinarie statsregleringen; N:o 56S, med förslag till reglementariska föreskrifter i anledn. af de Riksg cont. ålagda särskilda utbetalningar; N:o 567, med förslag till reglementariska föreskrifter ang:de Priksg cont:s inkomster; N:o 577, i anledn. af K. M:s nåd. remiss å Christinehamns stads äldstes underd. ansökning om eftergift af Kronans rätt lill ett i nämnda stad fallet danaarf. Den 8 Juni. På begäran af Ilrr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, och Brummer, Carl Magnus, lades ånyo på bordet StatsUlsk:s den 7 dennes på bordet lagda lillå!. N:o 578, i anledn. af K. M:s nåd. remiss å afgifna yttranden med tillhörande kostnadsförslag ronde ifrågasatt anskaffande och inredning af annan tjenlig local för H. K. H. Kronprinsens stallstat, i stället för de nu dertill upplåtna, å K. M:s och Rikets Commerce-collegii egendoms tomt befintliga trädbyggnader. Likaledes bordlädes ånyo, på begäran af Hrr von Hartmansdorff, A 11 g., och Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, BancoUtskts den 7 dennes första gången på bordet lagda mern. N:o 192, med förslag till reglementariska föreskrifter, motsvarande 4 art. i nu gällande bancor eg lein en le. Föredrogs ånyo oell bifölls BancoUtskis den 7 dennes på bordet lagda utlåt. N:o ig5, öfver väckt fråga 0111 kungörande alt någon praescriptionstid för emottagande! i Kronans uppbörd och inlösen i banken af dess på i4 och to skil 1 ingar kopparmynt utfärdade sedlar, icke är föreskrifven. Under t. Ridd.Secret.:
Mä beha wälmenta anmärkningar gifwa Riksens Ständer ättledning att för Swcriges wäl äfwen j detta hänseende sträcka sin upmärksn» het, Mätte eländet, plägorne och häriande farsoter, Dagakarlens snart genom sjukdom förstörda framlid, Landtbrukadens oftast derigenom förlorade mödor och den säraLrcdjc Band. N:o 25, 24, de 7) Dä Under rätare wid öe indekta Regcmmt-ni allmönbet sflönas med z; R^d. r6 tz. högst ?o R:d. kW ör e, kan el päräknas att dugetjga ämne» mcd eädana willor eiieagera sig. Derföre dör följande händelse förefalla mindre förundeilig: Cn sadan Läkare, owitz under hwad namn han ssulle i Rapporten uptaga eli sjukdom och pa nlfrägan al ett Frestare vin icke det kunde wära en ehrvniss feber som kallas hypvthcnusa, bejakade detta och införde i Rapporten att karlen war sjuk af hypothcnusaFlera dylika gilwäs, som kunde 'betänka sig wid walet af xoieu? <reelcut eller sntarslieu! för cvlik. 178 Den 6 September. de Krigarens ofta olyckliga lefnad förckommas och af, hjclpas, veneriska och koppgiftet förstöras och ett raskt friskt Slägte kunna wälsiana de dagar, hwilka wisheten och patriotismen beredde ät deras tidchrvar.f. Remitterades till Allmänna Beswärs» och E conomirUtffotiet. Herr Ltael von I^oiistein, 6eorg Kogisisus , hade inlcmnat ett Memorial, hwilkct up, lästes, sä lydande:
Äfvensom WI då vilja låta rne ”ranämnde Wadstena Slott behörigen uplaga och ”inreda samt med Meubler och HusgerådsPer”sedlar förse; Äfvensom WI ock utfäste, att ”då låta tillställa Hennes Kärlighet en Silfver”Service, Fyra Vagnar nemi. en ParadeVagn, ”en annan för ständigt bruk, en Vagn för Hof”Eruntimret samt en Coupé för Ciavulliererne ”jämte Tre anspann VagnsIIästar och Atta Rid”eller Vagnsklippare; hvaremot Hennes Kärlighet ”Prinsessan drager försorg, att altsammans, hvil”ket, efter författadt Inventarium, . öfverlemna®, ”icke försämradt eller förskingrad t varder. U”tom det föregående förbinde WI Oss ock, att ”uppå händelse af ett sådant Hennes Kärlig* ”hets Prinsessans försättjande uti Enkestånd till ”Hennes Kärlighets rikeligare utkomst för sig ”sjelf samt * Dess HofStats underhållande låta ”Hennes Kärlighet ärligen undfå den tillökning ”af inkomst och penningar, som nu vid förestående 604 StatsUtskattets Betänkanden. ”Gifterm*»!, varder Hans Kongl. Höghet Herti, ”gen nf Södermanland anslagen, bestigande sig ”till EttHundradeFerntiosjuTusen Daler Silfver”rnynt, under hvilken Summa likväl Hennes ”Kärlighet Prinsessans SpelHandoch Klädes* ”penningar till Fem och TjuguTusen Daler ”Silfvermynt äro jnbegripne, sä att deras utbe”talning uphörer ifrän den dag att Hennes Kärlighet hav att upbära förenämnde Summa af ”EttHundtadeFemtiosjuTusende Daler Silfver, ”mynt. ”Skulle åter den Gudomliga Försynen sa ”skicka, att Hans Kongl. Höghet Hertigen af ”Södermanland kommer att upstiga på den Kongl, ”Svenska Thronen och Hennes Kärlighet seder, ”mera såsom Svensk Drottning blefve försatt i ”Enkestånd, skall Hennes Kärlighet, jemte Enkesätet, njuta TreHundradeTusende
Under det Adolf styrde den raske slädtrafvaren, hängaf han sig åt den underbara njutning, som ett ungdomligt och för naturens skönhet öppet sinne finner i åskådningen af stjernhimmelen. Nattens mörker omhöljer jorden och alla dess vexlande företeelser, döljer det förgängliga och hvardagliga och låter blicken endast skönja de oföränderliga, lugnt skridande ljusen deruppe, hvarigenom en känsla af det eviga och odödliga gjuter sig i själen; en känsla, som ännu mer stegras genom den rådande tystnaden ... bullret af de lefvande varelsernas verksamhet har afstannat; vinden hvilar på sin vinge, och sjelfva böljan, hvars entoniga brus hördes från bäcken eller insjöns strand under sommarnatten, slumrar nu under isens täcke. För Adolf var detta skådespel desto mer sublimt, som icke långt före hans tid vetenskapen hade lyftat himlahvalfvet från Atlas’ trötta skuldra och låtit det försvinna i det oändliga, samt fjerrglaset ännu gjorde stora och häpnadsväckande upptäckter i dess rymder. Det var något nytt och för tanken berusande att se skapelsens råmärken så långt framskjutna, att jorden inom den försvinner till ett stoftgrand. Striden mellan mathematikerna och teologerna, hvilka sednare bestridde och fördömde de gjorda upptäckterna såsom oförenliga med Bibelns bokstafsmening, fortgick ännu, och Adolf, som med räknestiftet i hand öfvertygat sig om riktigheten af de Keplerska lagarne, fick just genom detta teologernas okloka förfarande den första anstöten att tänka och forska på egen hand. Om å ena sidan detta forskningsbegär inskränkte böjelsen för de tomma förströelser, åt hvilka en frisk och lefnadsglad yngling gerna hängifver sig, då han för första gången utbyter ett strängt och efter urets gång regleradt hemlif mot sammanlefnaden med sorglösa jemnåriga vid universitetet, så beröfvade det honom å andra sidan den jemvigt i själen, som en orubbad öfvertygelse i afseende på menniskolifvets vigtigaste frågor skänker.
Stånd förfalla, innan de inom samma Stånd vunnit all den sluteliga åtgärd , som de efter sakernas serskilta beskaffenhet kunna vinna, och derigenom blifvit bragta till ett lagligt slut , i och hvarmed de af sig sjelfva förfalla, emedan vid dem såsom Riksdags-ärender, då icke mer är något att tillgöra. På detta enda lagliga sätt hade efter min tanka Anmärknings-frågan emot Konungens Rådgifvare i Commando-mål för Arméen, förfallit, om Constifutions Utskottets Betänkande i anledning deraf, som icke innehöll det enda fall då, jemlikt Grundlagen, Riksens Ständers befattning med dylika frågor vidtager, sedan Constitutions-Utskottet upphört, hade, på sätt den af Herr Grefven och Landf Marskalken först gjorda Proposition innehöll, blifvit lagdt till Handliogarne. Friherre Åkerhjelm , Gustaf, anförde skrifteligen: Det är icke min afsigt, då jag nu erhållit ordet, att länge upp •hålla Höglofl. Ridderska - IO Dm i April. pets och Adelns dyrbara tid, och fästa dess uppmärksamhet vid ett mai, som redan är afgjordt. Det är icke heller min tanka, att till vederläggning upptaga de flere anmärkningar, som vid detta måls öfverläggning i Sessionen den 12 Martii framställdes. Jag inser tvärtom dessa Anmärkningars värde, och erkänner fullkomligen klarheten af de upplysningar de frambragt öfver heres opinion , om detta mål och dess behandling. Men då jag nu åter får begagna den lyckan ödet mig gifvit, att höja min löst i detta Lagstiftande och upplysta Samfund, torde det tillåtas mig att innan denna vigtiga och debatterade fråga, hvaröfver nu Protocollet är justeradt, för alltid iemnar öfverläggmngafnes rum, för att åt fiamtiden öfverlemnas, fa framlägga några upplysningar öfver mina enskilta åsigter uti tvänne ämnen, hvilka en värd Ledamot, Herr Munck af Rosenschöld , såsom sine Reservationer och sin» anmärkningar emot en del af Constitutions-Utskottets beslut, i sitt Anförande den 12 Martii yttrat.
Af de Utskottet delgifna räkenskaperne har inhemtats: att den under åren 1812 till och med 1843 å Colonien S:t Barthelemy influtne och till Sverige öfversända uppbörd utgjort ett sammanräknadt belopp af 544,381 Spanska Piastrer, af hvilka medel likväl en summa af 41.487 Piaster blifvit i serskilda poster för bestridande af förefallande utgifter till Colonien återsänd; hvadan såsom netto-öfverskott återstå 502,894 Piaster. Från och med år 1812 till och med år 1816 hafva influtit 382,470 Piaster, hvaraf bestridts förvaltningskostnaderne uti Colonial-Departemen tet och, enligt hvad Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelser till Stats-Utskottet af den 29 Juni i8i5 och den 22 December 1817 gifva vid handen, blifvit, hufvudsakligen till föremål, som afsett Sveriges omedelbara gagn, anordnade 486,675 R:dr Svenskt Banco. Från och med år 1817 till och med år i83o äro influtne 161,911 och remitterade 14,616 Piaster. Skillnaden 147,295 kan, efter hvarje 'års Stats-Utskottets Utlåtande, 2V;o 258. 5 medelcours på Hamburg beräknas hafva utgjort i Svenskt banco • .•••.,»••«• • ••••* 363j6o8» 28. 11« Från och med år 1831 till och med år 1843 äro remitterade 26,871 Sp. Piaster, som, efter hvarje års medelcours på Hamburg, beräknas i Svenskt Banco hafva uppgått till 71,664: 20. 5.
Hr Gunther; Då discussionen nu från StatsUtskrs igo Den i5 September, jemnkningsbetänk. vändt sig kring meningen af BondeStls beslut, hvaröfver jag icke ylträt mig, emedan jag ansett det tillhöra BondeSt.-ensamt alt häröfver yttra sig, torde jag fä erinra, att de 70,000 rtdr äro af 3 Ständ bifallna, så alt ingen vidare fråga derom kan uppstå, samt att a Stånd derjemte bifallit 54,000 r:dr för beväripgens beklädnad, till hvilket ändamål BondeSt. jemväl beviljat 45,000 r;dr. När således liondpSt. icke uppfört de 70,000 r:dr på ordinarie stat, men anslagit 45,000 r:dr för samma ändamål sorn 9. andra Ständ beviljat 54,000 r:dr, mäste' väl dessa sistnämnda beslut öfverensstämma sinsemellan och endast skilja sig i afseende på beloppet. Jag finnér' således advocaturen, om någon sudan äger rum, pä motsätta sidan, och vidblifver min begäran om propos. till bifall å betänk. Jag kan ej heller med Hr Dalman finna, att någon tidsbesparing skulle kunna uppsta genom återremiss, enar vi dä alltid hade att vänta ny discussion öfver det nva jemnkningsbetänk., hvilket genom bifall till det nu förevar, kan undvikas. Hr Stuart, Carl Gust.: Jag vill icke i dag yttra mig i hufvudfrågan eller om sjelfva anslaget till beväringens beklädnad; lör detta behof må gerna den ena eller andra summan anslås, jag skall visserligen icke sätta mig deremot, helst jag skulle önska, att map icke vid denna riksdag beviljat anslag till något mindre vig tigt och nyttigt ändamål.
Med afseende på angelägenheten deraf, att; vid Markegångs-sättningen, icke någotdera af Räntegifvares eller Räntetagares stridiga interessen må erhålla öfvervigt på det andras bekostnad, är väl uti Kongl. Förordningen den 20 September 1815 föreskrifvet, att stadgandet i 5 §. af 17^4 års Kongl. Resolution på Allmogens Besvär, det hälften af Deputerade vid Markegångs-sättningen bör vara Räntegifvare och hälften Räntetagare, må upplifvas och blifva verkstälhlt å alla stälr Underdåniga Skrifvelser. >79 len, der det, med iagttagande af de uti Kongl. Kungörelsen den l October 1810 i öfrigt bestämde grunder, sig göra låter; Men sorn, i anseende till de, i sistnämnde Nådiga Kungörelse* föreskrifne olika valsätt af de särskilde Ståndens ledamöter, berörde stadgande endast tillfälligtvis kan komma till verkställighet; få Riksens Ständer, till ändamålets vinnande, i underdår nighet föreslå den åtgärd, att, sedan Protocollen öfver val till Deputerade vid Markegångs-sättningen inkommit, hvilke Protocoll skulle innefatta bestämd och tillförlitlig uppgift, huruvida de Deputerade äro Räntegifvare eller Räntetagare, E. K. M;ts Befallningshafvande måtte undersöka, om antalet af de förre och de senare Sr lika, samt, der det skulle finnas, att flere ani tingen Räntetagare eller Räntegifvare blifvit ini valde, ega utse och tillkalla så månge nya Deputerade, som erfordras, för att göra antalet af Räntetagare och Räntegifvare lika; hvarefter, i händelse af omröstning vid frågor om Markegångspriset» bestämmande, sådan bör »ke, icke såsom hittills varit föreskrifvet, Ståndsvis, tätan per capita; Och lärer i följd häraf blifva nödigt, att Bonde-Ståndet, som icke hädanefter bör, såsom hittills, med ett större antal Deputerade i Markegångs-sättningen deltaga, bestämmer ett, med afseende härå, lämpligt sätt för val af sine Deputerade.
Bonde-Ståndet meddeldt remiss härå till Stats-Utskottct, har Utskottet denna fråga hos sig förehafl, dervid förekommit, att Assessoren Lundeqvist; först år 1801 från trycket utgaf ett Sammandrag af utfärdade äldre och sednare, tryckte och otryckte, så väl Kongl. Maj:ts, som Kongl. Collegicrnes Stadgar, Reglementer, Instructioner, Bref och Resolutioner angående Rikets Kammar-Verk, samt år 1811 meddeldte en tillökning och lortsättning deraf från år 1800; hvarefter lian år 1821 utgifvit det ytterligare Sammandrag för hvilket han nu önskat att af Staten njuta understöd. 344 Siats-Utskottets Betänkanden. Dä Utskottet fullkomligt erkänner det berömliga nit, som bragt Assessoren Lundeqvist att, jemte utöfningen af en trägen tjenst, i ordningbringa de Författningar, hvilka röra uppbörden och redovisningen af Kronans räntor, samt för öfrigt egentligen röra Rikets Kammar-Verk och dem i Sammandrag till allmän nytta från trycket utgifva, och hvarigenom han gjort sig förtjent af allmän agtning, inser likväl icke Utskottet, såsom Pehr Andersson sökt ådagalägga, att Stats-Verket till understöd åt Assessor Lundeqvist, för detta arbete, eger någon förbindelse af Riksens Ständers vid ij3g års Riksdag yttrade önskan, om en dylik Samlings utgifvande.