Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer vördsamt föreslå ett sådant stadgande, att den Berättelse, Riksens Ständers Revisorer till följe af 7 §. uti den för dem fastställde Instruction, efter slutad förrättning äga att för tillkommande Riksens Ständer författa, örn BancoVerkets befundne tillstånd och granskade styrelse, ovilkorligen bör genom Banco-Fullmägliges försorg och på Banquens bekostnad, korrt efter fulländad Revision tryckas, för att i likhet med andre handlingar af allmänt intresse, åtfölja allmänna Tidningarne, Det ena och andra underställes vördsamt de Respective Ståndens närmare upplysta ompröfning. Stoakholm den 10 Mars 1818. Rikets Högloft. Ständers BancoUtskotts Utlåtande till upplysning angående de sedan 1815 års Riksdag vidtagne åt - Banko-Utskottets Betänkanden. gar Jer, i a tile J liing af dä väckt fråga om en ny Mynt-ordning. Uti ett till Vallöf]. Borgare-Ståndet ingifvit Memorial, sorn till Banco-Utskottet blifvit remitradt, har Herr P. G. Schotte, i anledning af den lins Riksens Ständers Banco-Utskott vid 1815 års Riksdag uppkotnne fråga om en ny Myntordning, begärt att upplysning måtte till Rikets Högloft. Ständer aflena nas, om hvad i detta ämne sig tilldragir: jemte erindran att emedlertid någon vidare åtgärd från Banco-Styrelserts sida ej måtte vidtagas, förr än Riksens Ständer, efter inhämtad kännedom, sig häröfver utlåtit. Banco-Utskottet får till följe häraf upplysa, att sedan Högloft. Banco-Utskottet vid 181 5 års Riksdag uppå derom skedd anmälan erhållit Kongl. Majas Nådiga tillstånd att öfvervara smältningen och u ppmyntningen af ett från Banquen till Kongl. Myntet aflerhnadt parti Silfver, och i sådant ändamål inom sig utsett visse
Hvad slutligen beträffar de af några motionärer väckta särskilda frågor om ändring uti skjutsskyldigheter, förfaller en del deraf, om Utsk. tillvägabringa!- ett riktigt förslag till skjutsväsendets fördelande och reglerande, enär alla skjutsskyldiga då mycket lättare kunna träffa accord om skjutsens utgörande, isynnerhet på de vägar, der ångbåtsfarten minskar tyngden af detta besvär; och alla frågor om skjutslegans förhöjning å vissa localer bör öfveriemnas till K. M:s nådiga afgörande, hvarvid dock billigheten fordrar, att en förhöjning emellan Wämdalen och Klöfsjö särskildt tillstyrkes, emedan localen der är utomordentligt besvärlig, hvaremot någon särskild förhöjning numera icke erfordras för Södertelje stad, sedan ångbåtar på ömse sidor om staden lätta dess skjutsbesvär. — De af Frih. And. Cederström anförda besvär synas förtjena afseende, på det öboerna å de smärre aflägsna öarna ej må blifva prejade, när de omöjligen kunna sjelfva fullgöra skjutsskyldigheten; hvadan jag anhåller, att Utsk, ville deråt egna mer uppmärksamhet. Dessa anmärkningar anhåller jag vördsamt må till Allm. Besvärsoch Oecon.Utsk. remitteras, och hoppas, att Utsk. vid betänkts återkomst täcktes derpå lemna något svar. Remitterades till Oecon.Utsk. i sammanhang med återremissen af Oecon.Utskrs betänk. H. E*» Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, i fall R. o. Ad. ej hade något dervid att erinra, skulle nästa plenum börjas med val af directörer och deras suppleanter vid lånecontoren i Götheborg och Malmö; och kunde man, till vinnande af tid, sätta alla 4 personerna på en sedel, om man tillika bestämde till hvilken befattning hvarje person utsågs. Bifölls. Upplästes och lades på bordet nedannämnda utlåtin från Constitu tion sUtskottet: Nio 3o. angjde Hr C. M.
p l a t s, m a p åt f r u p, pfostrad flicka, uti verkligt godt hem, där tim y m är 4 k 5 t) » Ann u a » Depöter å de flesta apotek. m etodisk ledning ful t säkert är att påräkn N kö e p r ing e. Idun Fredagen den 13 juli 1888. B 8 Tidningen kostar yrå: Sturegatan 8 (ingång frän Huinlegårdsg. endast 1 krona för qvartalet. postarvodet inbcräknadt. Träffas å b y r å n k l. A l l m. T e l e f. IXtgfifningfstid: hvarje helgfri fredag. Prenumeration sker: I T landsorten: å postanstalterna. Stockholm: hos redaktionen, ä Stadspostens hufvudkontor, i d e större b o k - lådorna samt å tidningskontoren. n Drottning Carola af pa$JiÉer [. |) rottning Carola är enda dotter till prinsen af Wasa oeh prinsessan Luise af Baden. Drottning Carola, som är född den 5 augusti 1838, tillbragte sin första ungdom mest hos sin mormoder, storhertiginnan Stephania af Baden, och detta i många hänseenden utmärkta fruntimmer utöfvade stort inflytande på sin dotterdotters själsutveckling och karaktärsbildning. År 1852 förmäldes den tjuguåriga prinsessan med då varande sachsiske kronprinsen. Detta äktenskap blef, dess värre, barnlöst. » Drottning Carola, » säger en tysk skriftställare, » är en af de ädlaste tyska furstinnor och bredvid sin gemål, en typ af mannakraft och storhet, synes bon som det förkroppsligade qvinliga behaget och ljutheten. Den älskvärda och högsinta furstinnan verkade, sedan bon kom till Sachsen, välsignelserikt i både trängre ocb vidare kretsar. För sina kungliga svärföräldrar var bon under många hårda pröfningar till tröst oeh stöd och till hvarje kärleksverk lånade hon beredvilligt sin hjelpande hand. Oförgätlig blifver den kungliga damens verksamhet inom de sachsiska fälthospitalen i Wien 1806, der hon visade sig som en äkta barmhertig samarit.
Herr Gref w en och Ordföranden trodde att bet wore enligt bruket att Adeln förcsloge Herr käk Iwan: Thuru jag upprigttak hör bekänna att jag ej tror mig säkert förstä om mänga - Dm 2Z (vctober. 4579 ga eller fä äro bäst, synes mia dock att ändamälet genom ett inskränkt antal säkrast winner. Jag wille för »lin del förcslä 4. Herr Lo c k, Lorsitr: I.uävi§: Ju flere man ju bättre lycka. Herr R. 0 t si I i 6 l) förcsiog Sex, samt att cn tid mätte bestämmas inom hwilken arbetet borde wara färdigt. Herr Look: Kanske 12. Herr Grefwe n och Ordföranden hemställde hwad proposition han skulle göra när försiagen wörö sä skiljagtiga. Herr Lock: so ProCcnts afsiag, kanske 9. Herr Grefwe» och Ordförande il frägade om ej Ridderskapet och Adeln täcktes förena sig; här wore förslaget 4, 6, y och 12. Ätssillige hördcs^ ropa 6. Friherre st-iststsrltolps frägade, om ocksä här skulle blifwa cn dubbel representation för Ridderskapet och Adela. Ropades Nej. Herr Grefwe» och Ordföranden gjorde derefter proposition pä Sex, hwilken BiföllS. Hwar - 4530 Den 2Z October. Hvarjemte beslöts, att detta antal likväl kun« be ändras i fblje af de andra StändcnS bcflut i drtta afseende. HerrGrefvrn och Ordföranden: Sedan Ridderskapet och Adeln nu beslutat, akt till denna commile Sex Ledamöter skola utseS, fär jag underställa Högloft. Ridderskapet och Adelns pröfning, om besia Ledamöter af Ständet, eller af desi Elcctorer, skola ukwäljas. Herr ? sklms»: Om den tankan som npsi blifvit yttrad, att ingen dertill skulle wäljas, hvilken förut vöre Ledamot af nägot Utskott, skulle af Högloft.
Men om vi nu här skulle fatta ett beslut, som förklarar Hr Munck af Rosenschöld ovärdig att vara representant, månne icke en hvar då skulle tro att vi kommit hit med förut fattadt beslut att utgången skulle bli sådan, och att vi icke grundat detta beslut på det åberopade utslaget, utan att det endast framdragits för att vinna en pretext att komma till det önskade målet. Jag hemställer huruvida ett sådant sätt att tillvägagå vore förenligt med R. o. Ad:s värdighet, och vill åtminstone icke med min röst biträda ett så beskaffadt beslut, då för oss ligger så öppen den väg vi böra följa för att bibehålla aktningen för oss sjelfva, aktningen hos våra Med-Ständer och hos vår principal, Svenska folket. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Den 21 §:n Riksd.Ordn. innehåller huru förhållas bör då någon skall på en eller annan grund förklaras förlustig sin riksdagsmannarätt. Der står att pröfningsrätten i dylika fall är hvarje Stånd förbehållen, och att Ståndet eger att saken afgöra om den är klar och tydlig, men om nödiga uplysningar saknas skall densamma till laglig åtgärd förvisas. Jag tviflar på att det för mången kan vara klart och tydligt hvad i detta fall är rätt eller orätt, emedan för bedömandet häraf erfordras större kännedom, om rätta betydelsen af våra lagtermer, samt om det allmänna rättegångsbruket, än de fleste af oss här kunna antagas ega. För min del har jag samvetsgrant sökt att förskaffa mig uplysningar, som kunnat stadga mitt omdöme i detta afseende, men åtskillige i juriska ämnen erfarne män, på hvilkas rättrådighet jag haft fullt skäl att förlita mig, hafva varit af olika åsigter. Ingen må således undra öfver att jag under sådant förhållande tvekar att nu fälla något omdöme i denna fråga, och lika med den siste värde talaren tror jag att flertalet af Ståndets ledamöter ovilkorligen måste befinna sig i samma osäkerhet om huru de böra handla, då det verkligen är ganska tvetydigt om det är rätt, att afgifva den dom, som man af oss har begärt.
Sedan Kongs. Majit ansett betänkligt, att till alla delar bifalla hwatz Riksens Sländer uti underdånig strifwelse af den 24 sisilidne November i underdånighet hemstälk, angående stadgande af någon Lag i afseende pä wist bestämd kitz, innom hwilken häcktade Personer, sa wäl i Städerne som ä Landet oivilkorligen borde ställas för Rätta, will Kongl. Maj:t, efter det Högste Domstolen häröfwer dest underdäniga utlåtande afgifwit samt StadsRädet blifivit hördt, till Riksens Sländers öfwer, laggning framställa, det stadgas mätte, icke allenast: att ransakning öfwer häktad Person, som inför Stads Domstol ställes för Rälta, borde företagas sist innom ärta dagar frän den, dä arresteringen, med orsaken dertill, blifwit hos Domaren behörigen anmäld, sä fram: den häcktade genom weoerbörandes föranstaltande lill Staden ankommit; utan ock: att ordinaire Domare ä Landet, dä han fär underrättelse vin ert till hans åtgärd hörande brottmål, hwaruti någon Person är häcktad, och han i anseende till laga hinder sinner sig icke kunna innom trenne (g) weckor undersökningen företaga, genast wid berörde underrättelses undfående, bör sädant anmäla hos Of. werDomstolen, som efter föregången pröfning af de uppgifne hindren, derest de godkännas, äger förordna en sticklig och pålitlig exlra Domare innom Dom - Den 5
Då emedlertid berörde yttrande endast innefattar ett tillkännagifvande af Utskottets åsigt, utan att något förslag i ämnet blifvit framstäldt, anser Utskottet någon åtgärd härvid icke erfordras. 24:0 Jemte det Utskottet afstyrkt den af Kongl. Maj:t äskade tillökning uti Wermlands Fält-Jägare-Regementes Stat af 3o tunnor spanmål under lönerne, hade Utskottet uti i6:de punkten afUtlåtandet N:o 4° tillstyrkt, att detta Regemente, successivt och på uppgifvet sätt, må indragas, men emedlertid anslaget tills vidare oförändradt å Stat upptagas. Detta är vordet bifallet af Borgareoch Bonde-Stånden, äfvensom Preste-Ståndet afslagit den ifrågaslällde tillökningen af 3o tunnor spanmål under lönerne; Dill. till R. St. Prot. 1840. 4 Sami. 1 Afil. 2 Band. 4 26 Stats-Utskottets Memorial, JV.o 3oi. hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet ogillat förslaget om Regementets indragning. För votering föreslås följande proposition:
Att ytterligare skärpa ansvaret för försäljning af undergradigt brännvin, utan alt tillika kunna åstadkomma någon verksam controll emot tillsatserna, hvilka endast genom chemisk åtgärd kunna upptäckas, synnerligen som de lätteligen kunna så göras, att till och med proberaren eller det laggiltiga instrumentet ger ett falskt resultat, och utan att det blir möjligt vid upptäckten att skilja tillverkarens operationer i denna väg från försäljarens i andra eller tredje hand; ett sådant ansvar anser jag derföre mera motverka än befrämja ändamålet. Deremöt tror jag, att en icke ringa anledning till detta skälmstycke skulle undanrödjas och dessutom liera fördelar vinnas, om försäljningen i minut af undergradigt bränn - Den i j Mars e. m. 355 vin Liefve Lär tillåten lill ungefärligt lika styrka som det portvin, de mera bemedlade folkclasserna förtära, och hvarmed jag anser, att massan af de supande saklöst kan vara belåten. När den lagliga pretentionen på starkt brännvin blir undanskaffad, tror jag, att en god del af anledningarna till denna slags förfalskning skall derigenom blifva mindre verksam. Mig synes dessutom, att ett betydligt, ett önskvärdt steg till återgång från dryekenskapsvanan vore vunnet, om den supande, i sitt stora antal supar, småningom kunde vänja sig att intaga och Alnöjas med ett ringare qvantum spiritus, synnerligen som erfarenheten gifver vid handen, att ju mindre qvantum spiritus menniskan förtär och ju mindre concentrerad den är, ju mindre skada medför den. 6:0 I afseende ej mindre å sättet än beloppet af brännvinsbränningsbeskattningen tillhör jag den åsigt, som yrkar all den stränghet, allmänna opinionen möjligen kan medgifva. Skälen dertill äro, uti aktningsvärda representanters framställningar med samma tendens, redan komna Utsk. tillhanda, hvadan det vore öfverflödigt att sådana nu ånyo upprepa. Jag åtnöjer mig derföre att såsom ändamål an gifva beskattningens verkan på brännvinspriset intill 1 r:dr 24 skh:co såsom minimum. Detta ändamål kan vinnas på flera vägar; men lika viss är den möjligheten, att representanternas skarpsynthet i detta fall kan misstaga sig om de rätta medlen för den längd af tid, som de icke äro samlade.
Åtskilliga myror och kärr, visserligen användbara för slotter, men naturligtvis af sämre beskaffenhet, fingo öboerne bibehålla, likväl endast mot en särskild skatt; sedan återstod den egentliga Alfvaren, hvarom nu är fråga, bestående, enligt hvad man försäkrat mig, till en del af några berghällar och för resten af tunna jordlager, hvarest endast smått och glest gräs växer. 120 Den 20 Maj e. m. Vid elt sudan t (orlin linnde är frågan den, om Ölandsboerne, hvilka från urminnes lider, och utan alt någon lefvande minnes ett annat förhållande, ägt oqvald nyttjanderätt lill så väl de ifrågavar. sämsta som de frånskilda bästa delarna af allmänningen, nu skola få behålla nyItjanderätten till blott den sämsta delen, ulan att vidkännas den tunga skätt, sorn de från ålder icke afvetat; och om ej billigheten i högsta grad påkallar bifall till ansökningen derom. Jag tillstyrker åtminstone bifall härtill, och önskar, att de öfriga provinserna för deras säkerhet ville se till, att den gamla satsen, att urminnes häfd medför samma rättigheter som laga fång, finge äga vitsord. Frih. Cederström: Jag har nödgats ännu en gång begära ordet, i anledn. af Gr. Horns och Hr von Troils yttranden. Desse ledamöter hafva framställt frågan så, som skulle den bästa delen af utmarken blifvit salt till hemmantal och sedermera det odugliga särskildt skattlagdt och fördeladt på de redan beskattade hemmanen. Så förhåller det sig icke; ty med Hä I la tal I, som är belägen midt emot Karsudden på fasta landet och som undantogs vid skattläggningen och indeltes i lotter som försåldes, med den förhåller det sig så, att sedan köparne borthuggit och försålt den derå befintliga skogen, ligger marken öde.
4 SÄro ej syskon eller afkomlingar af deni; ärfven då förfåder i andra led, som äro faderfader och fadermoder, moderfader och modermoder. 5 §. Lejva ej de; då ärfven den dödes föräldrars syskon. 6 Lefva ej de; då ärfven den dödes förfäder i tre dje led. 7 SLefva ej de; då ärfven faders och moders syskons barn. S Lefva ej de; då ärfven de, som äro syskon med förfäder i andra led. g §. Lefva ej de; då ärfven den dödas förfäder i fjerde led. 10 $. Finnes ej arfvinge i någon af de leder, sorn nu sagde äro,. tage den arfvet, som sedan är i närmaste led, ehvad han är bak arfvinge eller sido-arf vin ge. Äro både bak-arfvinge och sido arfvinge i lika led; gånge sido-arf vinge till och bak-arfvinge ifrån. Åro sido-arfvingar i lika led, men olika gren; tage då den arfvet, sorn är af närmare stamfader eller stammoder med den döda; äro de af samma stamfader eller stammoder; varén samarfva. 11 SÅro bak-arfvingar å fäderneoch möderne-sidan samarfva; tage hvardera sidan hälften, ändå att å den ena flere arfvingar äro, än å den andra; äro å endera sidan alla dödeJ 16 La"-TJlskottets Betänkande, IV.-o gg. falle alltsammans andra sidan till. Åro sido-arfvingar å fäderne och möderne samarfva, eller finnes ä endera sidan ej någon till; vare Lag, som om bak-arfvingar sagdt är. År arfvinge både å fäderne och möderne skyld med den döde; njute då han både fäderne och möderne del. 12 ,§\
Proposition med förslag lill fullständigt ordnande af förenings-förhåliandena de båda rikena emellan. Såsom Utskottets föregående framställning visar, har Utskottet, med anledning af såväl Hen Ribbings, som Herr Grefve Ane kar svär ds motioner, förskaffat dig tillgång till Unions-kommiltéens år 1844 afgifna betänkande med dertill hörande handlingar och af desamma tagit kännedom. Då emellertid det af Unions kommilléen afgifna förslag icke befunnits sådant att det, efter U skottets tanke, gör den utaf Hr Grefve Anckarsvärd föreslagna revision öfverflödig och, derest densamma kommer att ega rum. Kongl. Maj:t icke lärer underlåta att tillse det de personer, åt hvilka den kan komma att uppdragas, erhålla tillgäng till alla de upplysningar i ämnet, hvilka finnas att tillgå, hemställer Utskottet att Herr R bbings motion icke må anses för närvarande böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. De öfverläggningar, hvilka föregått remissen till Utskottet af Herr Dalmans motion, visa att, i afseende å densamma, olika meningar sökt göra sig gällande, i det man. å ena sidan, yrkat att de stadganden i Norges Grundlag, hvilka röra båda de förenade rikena, icke kunde af Norge ensidigt och utan Sveriges samtycke ändras, medan man. å den andra, påstått att endast de stadganden i Norges Grundlag, hvilka influtit i Riksakten och hvilkas förändring således jemväl skulle föranleda förändring i Riksakten, vore af sådan beskaffenhet, att de ej kunde, Sverige oåtspord!, ändras eller uppbäfvas. Under det man för den förra meningen åberopat, att Norska Gtundlagen tillkommit genom underhandling mellan Svenske Kommissarier och Norska Storthinget, har man till stöd för den sednare meningen, andragit att dessa Kommissarier ej varit Sveriges, utan Konungens Ombud och att underhandlingarne rörande Grundlagen rätteligen ej finge anses hafva skett mellan Sverige och Norge, utan mellan det sistnämndas Konung och folk representation. Utskottet har sökt att i det föregående fullständigt framlägga de historiska förhållanden, hvilka för afgörande af den omtvistade frågan synas ega betydelse.
Ex Protocollo Carl Alagn. Robsahm.’ S. D. Remitterades till Stats^Utsbottet : _ • 0 Herr Grosshandlaren Fredrik Åbergs och Herr Rådmannen Dan. B Bagges Memorial om Restitution för den af Uddevalla Stad, för åren 1812 och 1813 erlagda högre Bevillning; hvilket Memorial Bevillnings-Utskottet ansett sig icke tillhöra, att i denna del upptaga. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. 4*4 Den 3 9 Maj, S. D. 1 anledning af dervid gjorda anmärknin. gar återremitterades till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-TJtskottet dess betänkande af den 18 Maj, som den 22 lades på bordet, om yrkad betalning för den vissa Hemman ålagda KronoBrefbäring. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Vid förnyad föredragning biföllos Bevillnings-ITtskottets den 18 Maj afgifna och den 22 på bordet lagda särskildta Memorial, rörande: i:o Lindring i Eevillningen för Uddevalla Stad; och 2:o Sökt lindring i Eevillningen för flera Städer och Härader, som fått vidkännas lidande i och för sista Norrska Fälttåget. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm, S. D. Å nyo föredrogos Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den 18 Maj afgifna och den 22 Maj på bordet lagda Betänkanden,' angående; 1:0 Stapelstadssfrihet å Utrikes handel för Döderhultsviks Köping. s:o Invånarnes i Norrvikens Fögderi an hål - Den 29 Maj. 42 5 hållan, att. få lemna Afraden och Kronotionde» i Strömstads Magazin. 3:0 Understöd för Soldater, hvilka genom Vacanctr vid Compagnierna komma att afgå. 4:0 Yrkad skyldighet för Bruk och Qvarnar att deltaga i vägrödning och väghållning. 5:0 Motion om indragning af Fern Helgedagar. Och blefvo dessa Betänkanden bifallna. Ut supra.
Domslut de anmält missnöje till ändrings sökande, rnåst i Länsfängelset, utöfver laga tid, afbida delaktighet af Härads-Rättens Utslag, hvilket, efter förnyade påminnelser, icke förr än den 16 derpåföljande Junii ifrån Domhafvanden, Häradshöfdingen Fredrik Magnus Lund, inkommit, då Axel Malmqvist emedlertid den 3dje i sistnämnde månad aflidit, samt hans fader låtit vid Härads-Rättens Utslag bero och det ådömda straffet å sig verkställas; att afskedade Soldaten Pehr Syren, hvilken för andra resan stöld med inbrott, af Oppunda Härads-Rätt dömd till straff af 2/; pär spö och 2 års arbete å fästning jemte uppenbar kyrkoplikt, den 1 April lill Länshäktet inkommit oeh förklarat sig vilja anföra besvär, till ändrings vinnande i Härads-Rättens Utslag, icke fått samma Utslag förr än den 22 Maji i fängelset sig tillstählt; att Anders Stedt, oafsedt 2:ne påminnelser till bemälde Häradshöfding afgått om insändande af Rönö Härads-Rälls Utslag den 10 Maji, i följd hvarafStedt såsom saknande tillgång till honom för stöld ådömde böter, skulle straffas, med 7 par spö och undergå uppenbar kyrkoplikt, ej inom Junii månads utgång fått del af samma Utslag; och att enahanda förhållande, som med Stedt, äfvenledes egt rum i afseende på Bondesonen Eric Andersson, hvilken jemväl blifvit af Rönö Härads-Rätt den 10 Maji dömd att för andra resan stöld straffas med 4o pär spö och att uppenbar kyrkoplikt undergå, och då Herr Häradshöfdingen Lund, uti häröfver infordrad förklaring, icke bestridt det anmärkta förhållandet i afseende på R.
Riksdagsordningen, yrkat: 1:0 att Stats-lJtskottet måtte föreläggas, att till Rikets Ständer inkomma med det så kallade Inkomst-Betänkandet senast den 28 uti innevarande månad, och med Utgifts-Betänkandet den 27 instundande Mars; och 2:0 att Bevillnings-Utskottet kunde åläggas, att, inom den i5 i sistnämnde månad, föreslå sjelfva gr 11 liderne för Bevil lningen, hade Bonde-Stånclet funnit godt, att för dess del dertill Infalla, samt inbjudit Medslånden, att i detta beslut sig förena; men som Borgare-Ståndet ansåg de begärde åtgärderne inom de sålunda bestämda liderne icke vara verkställbara, alltså fann Borgare-Ståndet icke skäl, att uti hedervärda Bonde-Ståndets ofvannämnde beslut deltaga. S. D. Efter förnyad föredragning remitterades. till Stats-Utskottet: t:o Kongl. Ma j:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, af den 8 dennes, angående förlängning i ytterligare tio år af de för en PanllånInrättning i Ilufvudstaden beviljade förmoner; vid hvilken remiss de yttranden, som af flere Ståndets Herrar Ledamöter i detta ämne blifvit leonade, skola åtfölja, och 2:0 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, af den i5 innevarande månad, angående fortfarande anslag till UlIDiscon-t-FoHidens förstärkning samt Ull-culturens och Ull-produlionens befrämjande i Riket, samt till Allmänna Besvärsoch Occonomie-Utskottet; Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer, af elea 18 sisthd - 46 P/ ot. Utdr, d. 24 Fclruarii 1854. ne Januarii, angående af Ständerne i underdånighet tillstyrkt inställelse af all ny indelning till ordinarie Knektehåll af oroterad jord, S. I).