Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Grefve von Schwerin, Fritz Bogislaus, Kapten. » Stålhane, Hjalmar Edvard Eugéne, Löjtnant. » Hjulhammar, fullm. Herr Nordenfelt, Leonard Magnus, Kapten. » Drakenberg, Sten Johan, Lands-Sekreterare. » Sabelfelt, fullm. Herr Adlersparre, Axel, Kommendör-Kapten. » Appelbom, fullm. Herr Eutenskiöld,fullra. Grefve von Rosen, Eeinhold, Maj or. » Grubbe, fullm. Herr Carleson, Adolf Jakob Predrik, Kammarherre. » De la Wall, Georg Oscar, Kommissions-Landtmätare. » Tornérefelt, fullm. Herr Tersmeden, Per Eeinhold, Bruksegare. » Biörnberg, Gustaf Wilhelm, Kapten. » Silfverlåås, fullm. Grefve Spens, Henrik Wilhelm, Löjtnant. » Sass, fullm. Herr Printzenskiöld, Axel Johan, Sekreterare i Kongl. Kammar-Rätten. » Lagergren, Anders, Kongl. Hofpredikant. » Reuterfelt, fullm. Herr Reuterskjöld, Axel Leonard, Major. » Fahnehjelm, fullm. Herr Wästfelt, Gerhard, Med. Doktor. » Danckwardt Lillieström, Erik Gustaf Axel, Possessionat. » Didron, Carl Johan Leonard, Major. » Wijnbladh, Johan Fridolf, Arkitekt. » Aminoff, Wilhelm Sixten Gregorius, Kammarherre. » Silfversvan, Adolf Ludvig, Major. » Armfelt, fullm. Friherre Wrede, Fabian Jacob, General-Fälttygmästare. » von Krusenstjerna, Mauritz Adolf, Major. » Coijet, fullm. Herr Svinhufvud i Westergötland, Daniel Christian Wilhelm, Löjtnant. » Printzenskiöld, Carl, f. d, Kammarrätts-Råd. » Breitholtz, Claes Gustaf, Kapten. » Kalmberg, Edvard Reinhold Julius, Apotekare. » Croneborg, Johan Ulrik Wilhelm, Kammarherre. » Stålhammar, Adolf, Kapten. » Pålman, Anders Gustaf, Kongl. Hofpredikant.
Hr af Ström, Israel Adolph: Af den värde motionären är jag förekommen, och instämmer således med honom i hufvudsaken, men skiljer mig från honom i vissa punkter. Jag tillstyrker att icke 2, ulan 3ooo r:dr 0111 året måtte blifva anslagna åt Frih. Berzelius, men icke såsom pension, Utan som en erkänsla af nationen för Frih. Berzelii utmärkta förtjenster, men också desse 3ooo r:dr örn året endast så länge han är Vettenskaps-academiens secreterare och således qvarstannar i Sverige. Derefter kunna de 2000 f:dr vara tillräckliga som pension. Det är bekant, att Frih. Berzelius blifvit af Preussiska Regeringen erbjuden ett årligt anslag af 5ooo r:dr b:co, om han ville bosatta sig i Berlin, men hvilket anbud han afslagit, emedan han älskade sitt fädernesland högre än en rikligare utkomst; men hvad som icke är allmänt kändt, är att Frih. Berzelius har i lön af Vettenskaps-academien |333 r!dr 16 sk. och derutöfver 200 r:drs tillökning, tillsammans r533 r:dr 16 sk. Denna summa, mine herrar! för en vettenskapsman, som har ett Europeiskt rykte, som är en prydnad för sitt fädernesland, Den 39 F c }> r u a r i e. m. 49l tyckes vara något knappt tillskuren. Man bör ihågkomma, att det är lian, som representerar i vellenskapernas verld, det är kring honom som vetlenskapsmännen samlas; och då äro desse i5oo r:dr mycket otillräckliga. Jag anhåller, att detta milt betänk, mätte få åtfölja motionen till Statsutskottet. H. F.x. Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf, uppläste följande: Jag uppstiger för att understödja Baron Tersmedens motion till voterande af en national-belöning åt Ur Baron Berzelius. lierzelii lärobok i chemien har gjort revolution i veftenskapen och blifvit dennas syinbolum fidei.
Del är sannt, att sådant kan verkligen vara förhållandet någon gång, men då fråga år om att bedöma sakerne, i deras helhet, plägar man dock kunna sluta sig lill huruvida en viss klass befinner sig i mer eller mindre obestånd, eftersom cessionerne varit talrika eller icke. Således säger man alt Grosshandlare-klassen här i Stockholm och i Götheborg har under de sista åren jemförelsevis befuunit sig i ett ganska godt och solidt tillstånd, och då man säger det, så grundar man det på det faktum, att det jemförelsevis med vissa föregide perioder har varit få cessioner. Jag anför detta för alt visa, att man tillägger della skål en viss giltighet i afseende-på en så beskaffad upskattning, och i afseende pä sjelfva mäslerprofven må del tillåtas mig att säga, att om man vill se saken från rent rationel synpunkt, utan afseende på häfd, så är det svårt att inse hvarföre vissa slags handtverk, såsom skräddare, skomakare, glasmästare och andra sådane handtverk, oaktadt de äro egentligen blott och hart handtverk, d. v. s. att arbetena äro föremål för beställningar, äro i behof af mäslerprof, då det torde vara klart att allmänheten, för alt få dessa sina första förnödenheter, eger att vända sig till hvem den behagar, äfvensom alt hvem som behagar borde hafva rätt att, mot förbindelse att betala skatt, få betjena allmänheten med sina tillverkningar. Jag vill härmed icke säga att de nuvar:de föreskrifterne för dessa yrken i detta hänseende skola borttagas, men jag tror, att om man vill resonera utan förut fattade meningar och utan afseende på befintliga autecedentia, så måste detta resonemang stå fast, och ännu mera måste det slå fast i afseende på vissa andra yrken, såsom bleckslagareoch gelbgjulare-yrkena m. fl. Dessa yrken äro tilf så betydande del fabriksnäringar, alt jag anser ali industri-utvecklingen i den delen skulle befordras oändligen mycket, om icke mästerprof för dem erfordrades, och vi vela att, i vissa af dessa yrken, är det ganska svårt att fä beställningar utförde.
N:o 4, ang:de vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker. Frih. af Ugglas, Gustaf: Då nu till behandling förekommer Sammansatta Bevilln.-, Lag-samt Allin. Besv.-o. Ekon.- Den 4 Juli f. m. 303 Ufsk:ts Betänk. N:o 4, jemte dervid fogadt författningsförslag, hemställer jag att föredragningen måtte ske punktvis och paragrafvis, med iakttagande deraf, dels att vid de §§, i afseende hvarå särskilda hemställanden i Belänk:t förekomma, dessa hemställanden, allt elter deras beskaffenhet, företagas lill afgörande antingen före eller i sammanhang med sjelfva paragraftextens pröfning, dels ock att de §§, hvilka icke blifvit till innehållet af Utsk:t förändrade, utan vore alldeles lika med motsvarande §§ i den nu gällande förordningen, och hvilkas förändring icke heller blifvit af enskilda motionärer påyrkad, under föredragningen endast anmälas; äfvensom alt, för den händelse en del af §§:na i förordningsförslaget komme att, på grund af gjorda anmärkningar, till Utsk:t återremitteras, men en annan del bifölles, Utsk:t måtte lemnäs öppen rätt att vid förslagets förnyade granskning föreslå de jemkningar i redaktionen af de godkända §§:na, som kunna finnas behöfliga till följd af de förändringar, som de återremitterade §§:na kunna komma att undergå. Jag anhåller om Hr Grins o. Landtmilis propos. på denna min hemställan.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, J. P. LEFRÉN. Cahl D, Forsberg. C. Meijer, Stockholm den 10 Februari 1846. S. C. Nisser. 46 - 362 Kongl. Krigs-Kollegii UnderhällsAfdelnings underd. Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers Berättelse om granskningen af denna Afdelnings räkenskaper. Stormäktigste Allernådigste Konung! , .T' ■ Till följd af nådig Remiss å den af Rikets Ständers Revisorer forlidet år afgifna Berättelse om verkställd granskning af, bland annat, Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-Kollegii räkenskaper för åren 1842 och 1843, får Kollegium å Underhålls-Afdelningen i underdånighet sig utlåta öfver hvad nämnde Berättelse i afseende på de under denna Afdelning ställda fonders förvaltning och redovisning innehåller. Med anledning af räkenskaperna öfver anslaget till Beväringsmanskapets vapenöfningarj hafva Revisorerne anmält, att då aflidne Regements-Qvartermästaren von Essens skuld, 279 R:dr 46 sk. 7 rst., redan den 7 Maj 1834, blifvit genom Svea Hof-Rätts Dom till betalning fastställd, men sysslomännen ännu vid 1843 års slut icke afgifvit redovisning, Revisorerne ansågo bemälte syssloman, derest sådant af dem icke redan blifvit verkstäldt, höra tillhållas att sin redovisningsskyldighet fullgöra, på det att balansen må kunna till slutlig utredning befordras. Kollegium får härvid i underdånighet upplysa, att sysslomännen i aflidne von Essens konkurs, hvilka icke kunnat förmås att aflemna redovisning hvarken för ifrågavarande eller andra Eders Kongl. Maj:ts och Kronans i konkursen bevakade fordringar, numera, på åtalan af Kollegii Advokät-Fiskals-Embete, genom Svea Hof-Rätts Utslag den 15 Januari innevarande år, blifvit, vid dem hvardera förelagdt vite af 666 R.dr 32 sk.
Konungens Befallningshafvande insändt Utslaget öfver Gren, hade det icke behöfts , att till Friherren och Hä'- radshöfdingen derom aflåta påminnelser, som dock medfört den verkan , att Utslaget dea 21 April nästlidet år till Konungens Befallningshafvande ankommit , samt att, då, för besparing af ett bref, handlingar skickas lösa på fångföringen och oreda deraf inträffar, det är Domaren som vållat densamma ; och hade Häradshöfdingen Friherre von Lieven vid sin förklaring fogat transsumt af otjiförmäldte 6 R.St.Just.Omb.Emb. Ber.d. 4 Nov, 1 8 3 8. Utslag, endast innehallande, att Gren, sorn vöre angifven för stöld på Eksjö marknad , förvistes till vederbörlig Domstol i Eksjö , att der undergå ransakning samt införpassades till Länshäktet , oell att del af samma Utslag skulle öfversändas med FångGevaldigern Lindqvist, sorn införde den häktade Då jag ej funnit Domhafvandens förklaring nöjaktig och ansett undersökningens företagande vid Eksjö RådhusRätt öfver Gren, genom Friherre von Lievens försummelse , att på behörigt sätt expediera ransakningghandlingarne , blifvit öfver den i Lag föreskrifne tid fördröjd ; har jag, uti Remiss den 21 Julii nämnde år, anmodat AdvocatFiscalsjämbetet i Kongl. Götha HofRätt , att det anmärkte förhållandet i målet lagligen atala Genom Utslag den 31 näst derpå följde December har , sedan Actionen fulländats , Högbemälie Rätt genom Utslag förklarat, att som KonglHofRättens Circulaire af den 14 Julii 1816 föreskrifver, det ransakningsbandlingar , rörande häktad person , böra inom en månad efter det Rättens FörvisningsUtslag meddelas , insändas till Konungens Befallningshafvande , eller Domstolen, till hvilken fullföljden af ransakningen blifvit hänskjuten j med denna föreskrift i afseende B. St, Just. Orrib.
Sådane framställdes af många vid 1815 ars Riksdag; men, sedan det serskilda Utskottet deröfver sig utlåtit, inskränkte Rikeis Ständer deras slutliga åtgärd , i fråga om Judarne, till en underdånig anhållan, alt Judar derefter ej måtte i Riket inflytta; och de Motioner, som väcktes emot dem vid 1823 års Riksdag föranledde, uppå Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets tillstyrkande, icke något annat resultat, än en underdånig hemställan, dels att domaren måtte förständigas att icke bevilja uppbud och fasta å egendomar, försålda till Judar, och dels att förbudet i 19 och so §§ at Kgl. Cormnerce-Collegii Reglemente af den 27 Mars 1782, att ingen Jude må på landtbygden kringfara, och derunder, eller å olofliga resor emellan Rikets Städer, handel drifva, kunde varda upplifvadt och förnyadt. Detta handlingssätt å Rikets Ständers sida är utan tvifvel att anse såsom en verkan af deras öfvertygelse, att de tillvitelser, man gjort Judarne i allmänhet, varit öfverdrifna ; och den* na öfvertygelse delar Utskottet desto heldre, hvad de nu anförda klagomålen angår, som de äro alldeles obestyrkte. Hvad nu beträffar Hr Pereswetoff Mo~ ruths anförande, sorn, i det hela betraktadt3 14 Allm. Besv. och Otc. Utsk. Uti.
Ständer faststälda Tariffen för Tull-Bevillningens utgörande kommer alt taga sin början, till efterlefnad bibehållen , likväl med den förändring, att skyldigheten för förbrytare , att vid vissa tillfällen med allmänt arbete aftjena dem ålagde böter, alldeles uppliörer, och att med böternas beräkning och förvandling förfares efter Utsöknings-Balken, äfvensom i sammanhang härmed anhållas bör, det Kongl. Maj:t behagade ju förr dess heldre låta vidtaga de hufvudsakligaste förändringar i denna Förordning, hvilka af erfarenheten funnits vara högst nödiga, och således bland annat till förekommande af Statens förlust genom skyldigheten att godtgöra Beslagaren dess andel, förordna att Beslagarens arfvode icke må i något fall beräknas högre, än till netto behållningen af den conliskerade och försålda varans varde, samt att till förekommande af minskade Tull-intrader, Inrikes TullFÖrpassnings-Verket måtte återställas på sin förra fot, och sådane colitroller vidtagas, som afböja de missbruk, hvilka varit en följd af 124 Bevillnings-Ut skottets Kongl. Commerce-Collegii Kungörelse af den i_4 Junii 1822, som stadgar, att inga andra Utländska varor än Caffe, Socker, Arrac och Tobaksblader skola under Inrikes transporter vara med Sjö-Tulls-Kammarens Förpassning försedde. 2:0 Att den tillförordnade Lag-Committeen matte i Nåder anbefallas, att i förening med andre Committerade, hvilke i desse ämnen ega theoretisk och praktisk sakkännedom, utarbeta en ny Författning mot Lurendrägeri och Tullförsnillning, samt med detta sitt Förslag så tidigt inkomma, att en allmän Förordning må inom ofvanberörde tid kunna utfärdas och till efterlefnad intill nästa Riksdag påbjudas ; och 3:o Att denna Författning må jemte dertill börande motiver, vid påföljande Riksdag, öfverlemnas till Riksens Högloft. Ständers granskning, för att vinna den laga kraft, Konung och Ständers gemensamma Beslut i dessa ämnen medföra. Stockholm den 2 Dec. 1823. Utdrag af Protocollet, hållet uti Riksens Högloft.
Län skall till i835 års slut utgå till det belopp, hvartill lösen för berörde dagsverken, efter medeltal af de 5 sistförflutne åren finnes uppgå, och förslagsvis på allmänna IndragningsStaten upptagas till i5oo R:dr, voterar Ja. Den det ej vili, voterar Nej. Vinner Nej. Skall summan, hvartill ifrågavarande ersättning efter den af StatsUtskottet^Jaggde grund finnes uppgå, jemväl efter i835 års slut utgå och å 2:dra HufvudTiteln uppföras, för alt, efter hvad närmare kan förordnas, till löneförbättring åt någon annan Landshöfding användas. I sammanhang med ofvanstående anmälanden får Utskottet vördsamt tillkännagifva, att, sedan, i fråga om den af Utskottet i Uti. N:o i3g vid /f.de TlufvudTiteln tillstyrkta anvisning på R:g:sContoiret uf 2000 R:dr till K. M:ts disposition såsom belöning för en fullständig Historia om Konung Garl Xf:s Regering, samma anvisning blifvit af IL PresteStåndet och V. BorgareStiindet bifallen, men af 1J. R. o. A. och H. Betänkanden, N:o 3i5. 5^1 BondeStändet afslagen ; så hafva, i anledning af R. o. A.s inbjudning, förstnämnde 2 RiksStånd deltagit i R. o• A.s beslut, hvarigenom iooo R:dr Rtco blifvit tillagde Hr Strinnholm, såsom understöd till fortsättandet af det utaf honom påbegyndta arbete “Svenska Folkets Historia under Konungarne af Wasa Ätten,” dock under det vilkor af PresteStåndet och BorgareStdndet, att ett emot desse iooo R:dr, svarande belopp skall afgå från de såsom belöning för Konung Carl den XI:s Historia anslagne 2000 R:dr, hvilken belöning alltså kommer att till halfva beloppet, iooo B.:dr förändras.
Och hvad angår Herr Dalmans alternativt framställda yrkande om antagande af Lagberedningens förslag till Utsöknings-Balk, sä, oafsedt den tid, som jemväl skulle erfordras för granskniug af detta förslag, måste härvid ock tagas i betraktande, att flera stadganden deri sammanhänga med de i Lag-beredningens förslag till civil-lag uppställda nya principer och icke kunna antagas utan dessa, äfvensom det med skäl kan ifrågasättas, huruvida nämnde förslag till utsöknings-lag på ett fullt tillfredställande sätt uppfyller affärslifvcts behof af enkelhet i former och raskhet i lagtillämpning. Härmed har Utskottet vidrört en fråga, som vid en revision af Bih. till B. St. Prot. 1859 k 1860. 7 Sami. 1 Afd. 33 Haft. 2 10 Lag-Utskottets Betänkande N:o 68. utsöknings-lagarne, åtminstone torde förtjena det allvarligaste begrundande, nemligen den om inrättande af särskilda handels-domstolar pä de ställen, der elementer dertill finnas. Om det än, såsom Utskottet redan antyd t, icke kan försvaras, alt sjelfva den yttre lönnen eller beviset för en fordran gifver densamma en mer eller mindre sträng exekutiv kraft, dä fordringen eljest är lagligen styrkt, torde dock sjelfva aftalet eller fordringens verkliga beskaffenhet och de omständigheter, under hvilka ilen tillkommit, icke fä af lagstiftaren lemnäs ur sigte. Och att handelsfordringar, framför andra, kräfva en snabb exekution, borde vid någon eftertanke blifva klart för en hvar. Punktlighet i uppfyllande af ingångna aftal är det första vilkoret för affärsrörelsens lif, och för den är exekutionen af lika mycken vigt i afseende ä tiden, dä den sker, som i afseende ä sjelfva beloppet, som utsökes. Och en affärsman utan affärer, en köpman utan fordringar och skulder, kan icke tänkas. Köpmannens vanvård af krediten är ofta för hela samhällslifvet lika vådlig sora icke-köpmannens vanligen är för det hela utan betydelse.
Icke heller förmäla våra källI förra fallet komma de otillskrifter något o m fröken Sidräckliga anlagen, vanligen med ners musikaliska framgångar pomp och ståt, in på täflingsunder skoltiden. A t t hon haft banan, medan verkliga begåfsådana får man taga för gifningar försagda stanna utanvet, och däri ligger väl förför för att efter något betän IDUN Väl den, som aldrig stödt sig för tungt På en annans arm Och nödgats låna en annans eld För att kämpa sig varm! klaringen till det faktum att hon 1884, således vid 18 års ålder, blef elev vid konservatoriet i Stockholm. Men icke såsom sångerska! Fröken S. ägnade sina musikaliska anlag åt pianot, och, om vi äro rätt underrättade, hade hon vid sitt inträde på konservatoriet ej någon tanke på att studera sång. Detta är en ej så ofta förekommande utvecklingsgång, att börja såsom instrumentalist och fortsätta såsom vokalist. Den visar att hos en sådan sångerska den musikaliska begåfningen sitter ej blott i strupen, att den har en så stark intensitet, att den kan göra sig gällande äfven med ett mindre förnämligt instrument än människorösten. Sin färdighet på pianot k o m fröken S. i tillfälle att visa flerfaldiga gånger under senare hälften af 1880-talet, då hennes förmåga att ackompagnera vann allmänt erkännande och uppmärksammades såsom vittnande o m smak och god uppfattning. Att fröken Sidner det oaktadt slog o m och, då hon blef medveten om sin sångröst, sökte utveckla densamma, är ingenting att förvåna sig öfver. På skalan öfver kända instrument står pianot lågt, lågt ned och människorösten högt uppe. Ä r det underligt att den som kan få välja, väljer den senare? Ackompagnatrisens lott är ej heller synnerligt lockande. Hon endast är ett obetydligt om också nödvändigt appendix till den sjungande, och hennes uppgift är intressedödande eller i bästa fall tidsödande. Ett sådant framtidsperspektiv tilltalade ej fröken Sidner, och från 1886 studerade hon hufvudsakligen sång, tills hon 1890, belö- nad med jeton, afgick från konservatoriet. Nu skulle hon börja att skörda frukterna af sina ansträngningar. Den 22 april 1890 trädde hon för första gången inför offentligheten såsom sångerska.
— I följd af Artilleridepötkompaniets i Wisby skedda öfverflyttning till Gottlands Nationalbeväring, föreslår Kongl. Majit, att Artilleriregementenas anslag må förminskas med det för berörda Depötkompani beräknade anslagsbelopp, utgörande: Penningar R:dr 10,038: 90. Spanmål in natura 6 5 4,720 kubikfot å 2 R:dr » 1,3 0 9 : 44. tillhopa R:dr 11,348: 34. hvilket deremot borde tilläggas anslaget för Gottlands Nationalbeväring, med undantag af ett Läkarearfvode, 100 R:dr, som, under förutsättning af Rikets Ständers bifall till den här nedan omförmälda reglering af sjukvården vid Nationalbeväringen, kan indragas. Ingeniörskorpsen. — I anseeede till otillräckligheten i fält af den nuvarande Sappörtruppen, äskar Kongl. Majit anslag för uppsättning och underhåll af ytterligare ett kompani sådant manskap med nödigt befäl. Härtill erfordras, till aflöning och underhåll, årligt anslag af R:dr 23,529: 9. samt, till underhåll af beklädnads-, remtygs-, utredningsoch sjukvårdspersedlar, årligt anslag af 10,501 R:dr 50 öre, att tilläggas anslaget för »Försvarsverket i allmänhet»; hvaremot Kongl. Majit föreslår, att, till bestridande af kostnaderna för det nya kompaniets första uppsättning, behöfliga medel af första årens aflöningsoch underhållsanslag må få användas. Kongl. Maj:t föreslår vidare aflöningsförhöjning, i följd af tillökade göromål, för Bataljonsläkaren vid Ingeniörtrupperna, från 800 till 1,200 R:dr, eller med R:dr 400: — för Redogöraren, från 600 till 800 R:dr, med 200: — Transport R:mt R:dr 600: — 23,529: 9. 187,086: 96. 22 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862.
Maj:t i Dess Nådiga Proposition om Stals-Verkels tillstånd och behof föreslagit, en viss summa årligen målte ställas Lill Kongl. Maj:ts disposition för lättade communicationer, utan äfven, i det, i anledning af erhållne återremisser, sedermera afgifne Utlåtandet, N:o 4^5 Litt. C., vidhållit denna sin yttrade åsigt, hvarefter frågan i sin helhet blifvit pröfvad och afgjord, utan att Rikets Ständer dervid funnit något anslag för berörde ändamål böra ställas till Kongl. Majrts disposition, har Utskottet icke ansett sig kunna, i anledning af Herr Bagges i enahanda syftning väckte motion, Rikets Ständer någon åtgärd tillstyrka. Stockholm den 10 April 1841 * Bih, till R. St. W:o 492* Ank. till lixp.-Utsk. den 14 April kl. £ e. m. Utlåtande, i anledning af Herr Hegardts motion om ett extra anslag för Lots-väsendet. (U. A.)
Om än en sådan förstörande åt-j gärd ej kr att befara af Konungen, aro ju mariga Vigtiga tillfälligheter möjliga, som skul-' le kunna vålla en sådan oordning; och jag tillstår , att jag åtminstone häpnar öfver den tystnad, som alla Styrelsens organer iakttaga, öfver denna högst vigtiga angelägenhet, en tystnad , sorn jag tycker icke borde fortsättas derföre, att dess brytande fordrar bekännelsen att man ej rätt insett grundlagens mening och Samhällets behof, då man gillat, att -Lagstiftande magten allena skulle afgöra om ett lands myntväsende. Den 1-4; Julii e. m. '767 Grefve von Platen har förekommit mig angående 1776 års Realisation, dock har han ej yttrat nog derom; det är ett obegripligt allmänt misstag, att 1776 års Realisation slutade 1789* Den slutade^ först 180g, då Råneo-veslingen inställdes. RiksgäldsSedlarne3 Realisation bör ej förblandas med B-ncoFörvaltningen. Bankens sedlar behöllo sitt värde allt jemt: vexeln gick; och alla de, som endast contracte* rade i Banco, voro tryggade i egendom, och näring. Det är först derefter, som ingen con* tracts-helgd funnit3. Man har tält om olyckorna af 1776 års Realisation. Jag åter har hört beskrifvas den derpå följande tiden ganska fördelaktigtRugn och ordning rådde; lefnadssättet var enkelt; en sund bildning inom de bättre Classerna beredde Svenska sinnena till att sedan, under deri crisis, hvari Europa genom 27ranska Revolutionen kom, med kraft och ordning begagna dess nyttiga läror, under afskiljande af allt yrslande och falskt, till ett förbättradt Samhalls-skick. Näringarne hjelpte sig med en liten numerair, genom lifligare invisnings-rö* reise, än man sedan kunnat begagna, då ingen stadig grund för förskrifningarne mera finnes.