Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: JVs 12, i anledning af väckt förslag om upphörande af de s. k. prebendepastoraten. Ridderskapet och Adeln antog för sin del det förslag i ämnet, som blifvit framstäldt af Herr von Ehrenheim i hans vid Betänkandet fogade reservation. M 28, i anledning af väckt motion om bestämmelser rörande ersättning åt provincialläkare för sjukbesök. Bifölls. S. O. Remitterades till Stats-Utskottet nedannämnda Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner lill Rikets Ständer, nemligen: l:o angående pension å Allmänna Indragningsstaten för Kommendanten och 11* Prot.-Utdrag den 13 Januari 1866. Direktören vid straffoch arbetsfängelset på Långholmen, Majoren m. m. Frane Auguet tellander, tillika med ett i anledning deraf afgifvet yttrande; 2:o angående anslag till fortsättande af storskiftesoch afvittringsförrättningarne i rikets norra län år 1867; 3:o angående pension å Allmänna Indragningsslaten vid afskedstagande! för Styresmannen vid afvittringsverket i Westerbottens län. Förste Landtmätaren derstädes m. m.
Detta hindrade icke att skoltiden, den första, betraktades som en lärotid för helvetet och icke för lifvet; att lärarne föreföllo vara till för att pina, icke straffa, att hela lifvet låg som en tung, tryckande mara dag och natt, då det icke hjelpte att ha kunnat sina lexor när man gick hemifrån. Lifvet var en straffanstalt för brott, begångna innan man var född, och derför gick barnet med permanent ondt samvete. Men Johan lärde också något för lifvet. Klara var en skola för bättre mans barn, ty församlingen var rik. Gossen hade skinnbyxor och smorläderstöflar, som luktade tran och blanksmörja. Man satt derför icke gerna bredvid honom, när man hade sammetsblus. Han iakttog också att de fattigt klädda fingo mera stryk än de väl klädda, ja de vackra gossarne sluppo alldeles. Om han då läst psykologi och estetik skulle han förstått detta fenomenet, men det förstod han ej då. Examensdagen lemnade ett skönt, oförgätligt minne. De gamla, svarta rummen voro renskurade; barnen helgdagsklädda; lärarne i frackar och hvita halsdukar; rottingen undanlagd; alla afrättningar suspenderade. Jubeloch klangdag, då man kunde inträda i dessa pinorum utan att darra. Flyttningen inom klassen, som företogs på morgonen, beredde emellertid vissa öfverraskningar, och de nerflyttade anstälde jemförelser och betraktelser, som icke alltid hedrade lärarens omdöme. Och betygen föreföllo temligen summariska, som de nog måste vara. Men lofvet vinkade och allt skulle snart vara glömdt. Vid afslutningen inne i qvinta fingo lärarne tack af erkebiskopen, men lärjungarne fingo klander och förmaningar. Föräldrarnes närvaro, särskildt mödrarnes, gjorde dock de kalla rummen så varma och en ofrivillig suck: hvarför kunde det icke alltid få vara så fredligt som denna dag, steg nog upp hos barnen. Suckarne ha blifvit delvis hörda och ungdomen lär icke numera se i skolan en straffanstalt, om också den icke än har fått se någon tydlig mening i det myckna lyxläsandet. Han var icke något ljus i skolan, men icke någon odåga.
G. Eketräs maka, Stanislas Margareta Eketrä, född Tersmeden, afled i söndags härstädes uti en ålder af 70 år. Öfverstinnan Eketrä var född i Stockholm den 13 maj 1826 och dotter af ryttmästaren friherre Vilhelm Fredrik Tersmeden och hans maka Jacquette Elisabet Tersmeden. Hon ingick 1846 äktenskap med dåvarande kaptenen vid Andra lifgardet, sedermera kabinettskammarherren och öfversten för Västmanlands regemente Johan Gabriel Eketrä, hvilket äktenskap upplöstes med makens död 1889. Öfverstiiman Eketrä, som intog en framskjuten plats inom sällskapslifvet både här och i Västerås, där familjen var bosatt under en följd äfyår, sörjes närmast af tvänne döttrar. En af dessa är gift med kaptenen D. T. J. Petrelli och en annan med godsägaren J. A. M. von Engeström. En dotter till öfverstiiman Eketrä var ock, som sagdt, den bekanta kammarfröken hos drottningen Märta Eketrä, hvilken afled 1894. gångsrikt löste. Ett par dråpliga drabanter åt Stenhammar. Att den är intressant och duktigt sir John Falstaff äro hrr Henrikson (Bardolf) och gjord, kan ej förnekas, om den ock visar ett visst Brag (Pistol). sökande, som ännu ej nått den fulla behärskninOperan, som erhållit en mycket omsorgsfull gen af stil och form. De båda sista satserna verinöfning under hr Hennebergs ledning, gick i sin kade mest anslående och framkallade lifligt bihelhet alldeles förträffligt, trots de många svå- fall, hvilket föranledde hr Aulin att införa tonrigheter, som återfinnas på flere ställen i densättaren, som nu varmt hyllades. Programmet samma. Den hör ock tydligen till dem, som inleddes med Händels präktiga och anslående vinna på ett omhörande. Anmälaren häraf hade g-moll-suite för stråksextett, i hvilken andra althelt nyligen tillfälle att höra » Falstaff » å hofviolinen sköttes af hr Kjellström och kontrabaoperan i Berlin och fann den då vida mindre sen af hr Stanék.
med en gest åt dörren. BRIGITTA vill räkna Dig som sin. Gå! Gå, ovärdige son af den kyrka som icke mer MAGNUS går. Jag vill gå ifrån Dig men ej i ofrid; BRIGITTA. Gå! i frid eller ofrid är mig likgiltigt! MAGNUS går motvilligt. ANDRA AKTEN BRIGITTA. dygder: ödmjukhet. Och kom igen när Du lärt dig den första af MAGNUS vänder sig om och betraktar henne spörjande och medlidsamt. Ödmjukhet! Haha! ut hastigt. BISKOP STYRBJÖRN ner från spiraltrappan. BRIGITTA. I han hört? BISKOPEN. ringaste. Allt! Och det har icke ändrat mitt beslut det BIRGITTA. Må yxan gå då! BISKOPEN. Jag skall hålla i skaftet! Tar fram ett pergament. af vettvillingar som resa tjänare mot herrar och undergräfva kronans makt och myndighet. Tänder ett vaxljus; tar lacket på bordet och ett sigill ur fickan; tänder ljuset med sköre och flintelddon. Brigitta håller lacket. Här är banncirkuläret! Landet får icke regeras FOLKUNGA-SAGAN. Med vårt signet gifvet, under den Helige Fa drens namn! BRIGITTA. Amen! Hon dryper med afsigt lack på sin hand. himlens vilja! Må min hand förbrännas om jag handlat mot BISKOPEN. Fresta icke Gud, Fru Brigitta. BRIGITTA. Nej, men jag frågar Honom! BISKOPEN. När reser I till Rom? BRIGITTA. I morgon då solen går upp! BISKOPEN. resan! Då säger jag farväl och önskar Er frid på BRIGITTA. Endast ett ord först: Hvem skall bli kung: sedan? BISKOPEN. som icke skola vara det! Det står i Försynens hand. Jag vet endast hvilka ANDRA AKTEN BRIGITTA. ögon på? Hvem tror Ni att Försynen har kastat sina BISKOPEN. förvetna forskningar i det fördolda! Jag betraktar mig endast som Guds gissel den där skall utrota Folkungarne från jorden! Jag tillåter mig icke några granskningar eller BRIGITTA.
Dom, (hvilken innefattar köpets återgång under utstakade vilkor och förbehåll) vinna laga kialt, pröfvädes rättvist, att, utah vidare afseende på de å Banquens sida gjorde anrdärkningar mot Hof-Rättens behandling af rr>niet, låta vid dess meddelade Domslut förblifv a. Rikets Ständers Revisorer år 1820 hafva framställt detta förhållande till Barico-Utskottet, dels såsom en anledning för sådane med Banquens säkerhet och Tredje Mans rätt för* enlige jernkriingar af betalning-grunderne 1 dy like fall, sorn till förekommande af bestäm dige collisioner med Högsta Domare - Magien härefter kunde blifva oundgangelige, och dels såsom ett allmänt bevis på nödvändigheten, a t då Banquens rätt i en eller annan måtto finnes beroende af särskildte Domares olika lagtolkning, ej åtnöjas med andra förklaringar, än som, genom deras beskaffenhet och tillkomst egi full kraft af Dag, oell en deiaf följande osvikelig verkan. Banco Utskottet får "1 anledning häraf anhålla, att Rikets Hoglofl. Ständer behagade inhemta Deras Dag-Utskotts Utlåtande öfver följande stne Alternativer, 1:0 Otn, i enlighet med Bancooch DagUtskottens vid sista Riks lag gifne förklarande, Gäldenär, som å Banco Auction inropar en honom förut tillhörig Egendom, skall anses pligtig fullgöra allt hvad angående Jtöpeskil - A$4 Banee-UttidtUti Betänkande lingens betalning samt uttagande af köpebref' n>ed det mera, uti de äldre författningarne, finnes föreskr fvet för köpare i allmänhet el* ler ock 2:o
Wallenberg, f. Ström, dare i Modehandeln, Regeringsgatan 28. Nykvarn &amp; Linköping. Till det otroligt billiga priset 2,50 säljer jag, när minst | dussin tages, en ny sorts hemstickade extra prima Trikotkläder för 3 — 7 års gossar. Som antagligen ett mycket stort antal beställningar kommer att ingå, förbehåller jag mig 14 dagars leveranstid. G l ö m c h a Åfvelsäsfg, dagligen, af Svarta Minorka; Fritt emballage. H e n r i k skärgård, där saltsjöbad kunna erhållas. E \ Vesterlånggatan 5 4 &lt; Allm. telefon 60 89. för; Nordfors, Regeringsgatan \ skyndsamt. Sex r Beställningar och reparationer utföras skyndsamt. — Moderata priser. Reclt bemötande. I post och telefon och expedieras I Panorama International, a 0 Tofflor, Balskor. |modevarulager.| Order S för herrar, damer och barn. Stort urval af rekommenderar sitt D:r O T T O s v La Coquette har blifvit tillökadt med en mängd nya, höga modeller. (Ett parti med fiskben 3 kr.) Ett parti Barnstrumpor utförsäljes under inköpspris i anseende till upphörande med artikeln. Ett parti Damoch Barnförkläden till halfva priser. Ett parti Sidenband med pikåkanter bortslumpas billigt. IDUN I r O 251 ombesörjer genom fullt kompetenta personer u p p k ö p i alla möjliga branscher gratis åt Iduns abonnenter och för uppdrag åt andra m o t en obetydlig saker skickas mot efterkraf ersättning. och få returneras (d o c k genast) m o t Alla fraktkostnaden. Ospritadt Portvin Sparsamma Fruar. Gammalt ylle och ull emottages dagligen till spanad, väfning af tyger, schalar, filtar m. m. OBS, Hvar och en får s Itt ylle tillbaka I form af garn eller väfnader. OBS. Nedsatt spånadsafgift, OBS. Ett parti schalar realiseras från 5 kr. OBS. Ett parti filtar realiseras från 5,75. Telefon 26 53, Jlildur Andersson, [1361] fBdd Sundeman.
Nej; men i metodisteapellet är det, der de endast få den lyckan att höra det sanna, rättfärdiggörande ordet, der skola de blifva omvända, — blifva metodister. Att sådant är förhållandet, trotsar jag någon metodistisk prest att med bestämda uttryck förneka, ty jag har mig ej än bekant, om secten antagit leservatio mentalis. Men att prevaricationer ej äro alldeles okända, bevisa undskyllningnrne vid de afgifna förklaringarna öfver ett mycket omlaldt offentligt metodist-möte, som ägde rum i London, der Svenska angelägenheter komma på tapeten. För den , som är fullkomligen obekant med den secten, bör det visserligen förefalla otroligt, om han finge veta, att lika många menniskor som missionären lyckas afvända ifrån den Lutherska kyrkan, lika många själar anser han sig hafva frälsat, och af hufvudförsamlingen tackas och prisas Gud derföre högljudt. En annan egen omständighet bör härvid ihågkommas. Det är en fastställd regel bland Metodisterne, alt en och samma prest ej får förestå amma Metodist-församling mer än aldrahögst 3:ne år, och äfven då, endast i det fall att han är gift; annars är ett år det bestämda pensum. För Den 29 April e. m. 427 Sverige, liksom för vilda länder, göras undantag, i anseende till svårigheten att lära sig vårt språk och derigenom kunna verka. Detta är ett direct argument att bevisa syftet till proselytmakeri. Annars gjorde man ej undantag från en fastställd regel. Vidare, hvad betyder den härstädes officielt antagna benämningen af Engelsk kyrka? Säkerligen sker det ej för Engelska språkets skull; ty då borde ju endast predikas på Engelska, utan tydligen för att förbrylla begreppet om melodismen med den verkliga Engelska kyrkan (tbe Anglican church), liksom metodismen och den vore sak samma. Finten är fm, men må jag härvid använda ett gammalt Engelskt sjömanna-ordspråk: "it will do for the mariners, but the sailors wo’nt belie"ve it.” På ön S:t Barthelemy och på andra öar i Westindien bevittnade jag metodist-proceduren i sin fullkomliga utbildning.
Uti betraktande häraf, samt jemväl med hänsigt till den outtröttliga möda, som med arbetets korrekturläsning är förenad, skulle jag icke anse det vara R. o. Ad., i egenskap af Stånd, värdigt, ej heller klokt, att hushålla och knappa in på lönen för ett arbete, sora, i synnerhet för vårt Ståud, är gagneligt. I öfrigt får jag säga, att de försigtighetsmått, hvilka Utsk:t vidtagit, för att förvissa sig om arbetets utgifvaude, äro så långt gångna, att jag omöjligen kan anse, att Utskrt gått öfver den gräns i liberalitet, hvilken vi troligtvis litet hvar önska skall i någon mån ega rum. På samma gång jag yttrar min öfvertygelse, att meningen är temligen allmän för detta Utsk:s Utlåt., skulle jag högeligen beklaga, om vi, vid delta tillfälle, af missförstådd hushållsaktighet eller njugghet, icke skulle inse den stora vigten af arbetets utgifvaude, icke allenast för vårt enskilda intresse, utan ock till hela fosterlandets fromma uti historiskt afseende. Jag röstar för bifall till Utsk:s förevrde Utlåt. Frih. Leijonhufvud, Sten: Det är egentligen i ani. af den siste talarens, Hr Esteubergs yttrande, som jag begärt ordet. Han har nemi. låtit påskina, att detta arbete skulle vara af den ursträckning, att det skulle t. o. m. uptaga motionärens hela lifstid. Häraf kommer man till den slutsats, att den välde talaren antingen förutsätter en temiigeu lång lifstid för motionären, eller ock, att R. o. Ad. vid en kommande riksdag skulle ytterligare öka detta anslag för ättartaflornas utgifvaude.
Ibland desse må vid detta tillfälle endast nämnas om tillåtelse för HandtverkeriIdkare, att under visse vilkor få på en gång förena utöfningen af flere särskildte handterin* gar; om rättigheten att på landet anlägga och drifva åtskilliga sådane handtverk, hvilkas idkande är efter nu gällands Författningar ovilkorligen inskränkt' till Städerne och slutligen om nödvändigheten af en uttryckelig lag, som undanr®dj:-r alla tvifvelsmål om Slöjdeldkares rätt, att i hvad Stad som helst inom Riket få föryttra egne tillverkningar, och som tillika berättigar handlande att dylike inhemske Slöjdearbeten uppköpa och dem till salu hålla utan afseende på den inrikes ort, hvarifrån de kommit. Då jag varit Ledamot af den Comitté, rom haft sig uppdragit att utarbeta ifrågava - Den 7 April f m. 79 rande Förslag, tillhör det icke mig, att fälla något omdöme om dess större eller mindre användbarhet. Det öppna förklarande torde likväl kunna mig tillåtas, att Herr Grefve Posses upptäckt af en deruti rådande så kallad skråanda, förekommit mig lika oväntad, som min önskan är liflig att för Rikets Höglofl. Ständer måtte framläggas ett Förslag uppgjordt efter andra mera liberala grunder, men tillika vittnande oni den varsamhet och moderation vid ämnets behandlande, som i frågor af sådan beskaffenhet, som denna, äro sä nödvändiga. Jag anhåller vördsamt att detta mitt memorial njå till allmänna Besvärsoch EconomieUtskottet remitteras. Herr af Eken flam, Israel: Då den visligen (den 3 dennes) beslutne forkortnmgsmethods uti justering, genast verkställdes med Protocollet för eftermiddagen den 5 Mars; då jag således ej hade tillfälle, att i RiddarhusCancelliet, förut taga kännedom af det till justering beredda protocollet, och då jag ej ägde någon anledning, att yrka ett verbalt uppläsande af Discussionen rörande låttning af mål emellan HofRätternes Ledamöter} så har jag ej förr än efteråt kunnat komma i erfarenhet af den ordställning, samma protocoll innehåller, Med afseende derpå anhåller jag 86
Det lärer icke få betraktas såsom allt för anspråksfullt, om man fordrar, att den, som upträder emot en motion, skall hafva genomläst densamma; och ifall Hr Gripenstedt gjort detta, så har han jemväl bort finna, att jag icke deri yttrat någon tanke att motsätta mig den af Konungen äskade förhöjningen af anslagen å l:sta HufvudTiteln. I motionen säges nemi. med tydliga ord, att jag har ingenting att invända emot en förökning af anslagen, derest sådant är af behofvet påkalladt, men att jag icke anser det vara den enskilde representanten tillständigt att i sådant afseende något föreslå. Hvad sjelfva frågan beträffar, så hafva, såsom skäl för motionens olämplighet flere §§ i Grundlagarne blifvit citerade. Men det egna är, att just samma §§ gifva, enl. min åsigt, de bästa bevisen på förslagets behöflighet och nytta. Jag har nemi. trott, och jag tror ännu att, då dessa §§ inrymma åt Konungaättens Chef en så stor och vidsträckt makt öfver ättens öfriga medlemmar, det äfven är med Grundlagens anda och syftning öfverensstämmande, att Konungen är förvaltare af de till den Kungliga familjens underhåll af Staten anslagne medel, men att det deremot är emot samma Grundlags anda stridande, att medlemmarne af Konungafamiljen i ekonomiskt hänseende ställas helt och hållet oberoende af sin chef. Hvarthän ett sådant oberoende kan leda, det har så väl Sveriges som andra länders historia ofta visat. Jag har således vid dessa §§:rs genomläsning kommit till ett resultat, alldeles motsatt det, hvartill mine värde motståndare ledt sig, och jag skulle tro, att det är lika lämpligt och lika nödvändigt, att Konungen i ekonomiskt hänseende är Sina Barns förmyndare, ehvad de äro myndige eller icke, som att Han har uteslutande rätt att gifva eller vägra Sitt samtycke till deras äktenskapsförbindelser. Det har aldrig blifvit ifrågasatt att icke Konungen bör hafva en så stor civillista, att Han kan både värdigt representera det folk, Han regerar, och lemna nödiga bidrag till underhåll af Konungafamiljens medlemmar.
Exporten af trädvaror sker till Lybeck och städerna i Hertigdömena Holstein och Schleswig samt till någre af de Danska öarne. 28 Packsten eller osläckt kalk utskeppas egentligen till Lybeck, Stralsund, Wismar och Rostock, hvilken sistnämnda stad är nästan den enda, som med egna fartyg här afhemtar osläckt kalk. En obetydlig del packsten afsättes ännu på Holstein, men denna afsättning minskas årligen. Fordom var exporten af kalk på Danzig och öfriga Preussiska släder, äfvensom på Danska staterna ganska betydlig, men har mer och mer aftagit, sedan i nämnde riken kalkbränning i stor skala blifvit införd. Lös kalk utskeppas mest på Stockholm och Norrköping samt Skåne, som lill betydlig del afhemtar den med egna fartyg. Mindre qvantiteter afgå jemväl någon gång till andra Svenska städer. Spanmål och bränvin utskeppas för det mesta på Stockholm, men jemväl på andra Svenska orter, då stegrade priser derstädes dertill föranleda. Vid gynsamma konjunkturer har äfven export af spanmål på England ägt rum. De på landet så allmänna tröskverken lemna tillfälle till en tidig export. Handeln på sydliga Östersjö-provinserna upphör gemenligen med September månads slut, hvarefter handeln på Stockholm blifver så mycket lifligare med export af spanmål, bränvin, saltadt fårkött samt import af specerier med mera. Minuthandeln består i försäljning till landets behof af salt, specerier och alla slags kram varor. De handlandes antal bar i sednare tider och äfven under dessa 3 åren ökat sig. År 1847 utgjorde de handlandes antal 73 och år 1850 utgjorde det 81. Hela antalet af borgare uppgår till 316. Då sammandrag öfver export och import numera icke vid tullkammaren uppgöres, kail värdet af från staden utförda och dit införda effekter icke uppgifvas. Handtverkarne till antal och yrken svara något nära emot stadens behof deraf. De handtverkare, sorn äro arbetssamma och hushållare, sakna icke god bergning af handtverket, ehuru allmogen vanligen icke anliter andre än färgare, urmakare, kopparslagare, guldsmeder och hattmakare.
Aldre öfverhetalningar m. m., öfverlemnade till Bancostatens Enkecassa 544o R:dr 26 sk. 4 rDå för dessa gamla skuldposter, lill hvilka på längre tid ingen egare anmält sig, Enkecassan är skyldig att, om något uttagande skulle ega rum, detsamma genast ersätta, torde denna post anses tillhöra dem, hvilka ej behöfva afses vid beräknandet af Bankens förfallna skulder. 2:0 Bötesmedel, till användande för de fattiga, R:dr 1478 : 4°- 2- Då större delen af denna fond, under många år hopspard, numera af BancoStyrelsen blifvit uttagen ur Låne-Banken och gjord räntebärande samt årsinkomsten aldrig understigit årsulgiflen, torde äfven denna lilla post ej behöfva öka besväret för uppgifterna vid beräkningen af sedelstocken. 3:o Om man skulle anse vigtigt , alt dessa småsummor, hvars belopp föga omvexlar, inberäknas bland förfallna skulder, kan detta lättast vinnas, Banco-Utskottets Betänkande N:o q8. 7 om Låne-Banken för hvar och en af dem öppnar serskild räkning i Vexel-Banken. ■7:0 Behållning på Fullmägtiges depositionsräkning N:o 2 6317: 44- — Större delen af denna behållning, som vid årets slut troligen nedgår till omkring 5g5o R:dr, är uttagen ur Låne-Banken och gjord räntebärande. För den återstående lilla summan kan samma åtgärd vidtagas, som för posterna 1 — 6. 8:0 Kongl. Slats-Contoret till silfverköp såsom ersättning för lyftade pia ärar 42,120 R:dr 4 sk11 r. Då denna balancering endast derför egt rum, alt ingen liqvid kunnat verkställas, innan man kände till hvad pris afföringen kunde beräknas, men ingen rätt till återlyftning funnits, och sjelfva förhållandet efter realisationen ej mera kan ifrågakomma, så kan en dylik post ej mera blifva föremål för upptagande bland Bankens förfall na skulder. cpo Kongl.
Alla brytningstider IcrBfva sina ofler. SB efterlef d e ~ under det upplosningstillstiind, som var en f oljd af de religiosa och politiska stridema, foga lagarna, donationer och nnderstod undandrogos barmhartighetsinr~ittningarna, kyrkor och kloster, berofvade sin makt och sina tillghgar, upphorde att bekymra sig om barnaviirden. Sarskildt Frankrikes historia friin 1500-talet erbjuder i detta afseende taflor af forfiirande morker. SPgon offentlig barnasyl fanns icke liingre, .och hopar af nyfodda barn ntkastades pi % gatorna. Ensamt i Paris omkommo hundratals barn hligen pH detta satt. Den Siaison de la coucke, en slags privnt barnasyl, dit de utlagda barnen ofversiindes af myndigheterna, hade blifvit en verklig afgrundsplats for de smd och gick i dagligt t d under beniimningen: mai is on de la mortw. Det var mhiskovannen Vincent de Paul, som i Frankrike blef reformator inom barnavhden och p % visst satt inom hela den katolska varlden. Han var upphofsman till det forsta Hopital des ewfccnts. trozivds i Paris, hvilket, stiilldt under statsmyndigheternas kontroll och ~mderhillet m r f staten, blef borjan till en rnangd barnasyler ofver hela landet. Vissa bestammelser for dessa virdanstalter liro annu galande. SA foreskrefs att darner tillhorande den af Vincent de Paul stiftade kvinnoforeningen Corlfidrie de In Charittl, skulle utofva tillsyn sHval ofver de barn son1 vhdades i banlhemmen, som &amp; h e n ofver dem, hvilka frbn hemmet utackorderats till enskildrm fostermodrar. Samma principer ' ' tillhpas iin i dag i ty att enligt forordningen i den lokal-komitk, hvilken t.illsiittes af prefekten i hvart departement for att kontrollera att lagens foreskrifter i hAga om fosterbarnen efterlefvas, tvenne familjemodrar skola hgii som medlemmar.