Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Redovisning för desse medel icke står att erhålla samt att Salpeter-Fonden ej kan påräkna återbetalning, i fall sådan varit afsedd vid förskotts-summornas anordnande, anse Revisorerne sig böra framställa den önskan att beloppet måtte afskrifvas. 3:o Under den 30 Juni 1835 har Assessoren Plagemann, i ändamål att bibringa Allmogen i JNorroch Westerbotten kunskap i tjenliga binäringar, af Kongl. Maj:t fått sig tillagdt ett arfvode af 1,500 R:dr i fem år, deraf 500 R:dr af Salpeter-Fondens medel, emot skyldighet att undervisa nämnde Allmoge uti Salpeter-tillverkningen efter en bättre method, i hvilket afseende Kongl. Comiten borde meddela Instruction. Plagemann anmälte sig dock icke till erhållande af någon sådan, hvadan, uppå hemställan af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens Län, bemälte Comité förständigade Plagemann att ofördröjligen uppgifva på hvad sätt han ärnade fullgöra sitt uppdrag. Sedan, i anledning häraf, uppgift från honom i November år 1835 inkommit och véderbörandes yttranden deröfver infordrats, förordnade Kongl. Comiten om utbetalning af arfvodet från och med Juli månad år 1835 lill och med Juni 1836, hvarefter och sedan utlåtanden i ämnet afgifvits, Kongl. Comiten vidare föreskref: att Plagemann borde meddela dem af Allmogen, som sådant åstundade, kännedom i hans method att bereda Salpeter: att hans tillärnade anläggning utaf Salpeter-lador skulle vara för alla och särdeles för Salpeter-Verkmästarne tillgänglig: att ifrågavarande method komme att, på Salpeter-Fondens bekostnad, genom trycket allmängöras; samt att Plagemann borde vid -1836 års slut om — 180 — stna åtgärder och verkningarne deraf afgifva relation. Detta verkställdes visserligen till någon del; men som berättelsen innehöll endast förberedande mått utan vunnet resultat, blef den blott lagd till handlingarne.
4:o 0tämplaDe papperSförråDet ffall, lifa meD Den öfriga 9cänterktpbör< Den, inventera^ De fifta Dagarne i Sunii od> ^December månaDer, famt injlru» mentén Deröfver åtfölja De balfår&förjlag, font, enligt näflföregåenDe 3:Dje punkt, böra till 0tatSkontoret infänDaS 5:o 0åfom färfkilDt flaöganDe t affeenDe på rcDowiöningen af Den i jläb let för fportlerne inom ^ongl. 0iaj:tö kansli tttgåenDe flämplaDe«papperSafgift gäller: att inom få val f?ongl. 3)kaj:tö Sufiitiae^eöifionSkppeDttion, forn öf rige till Jeongl. S0laj:tö kanjli IföranDe SifDelningar, noggranna anteckningSltflor jkola föraö, forn, jemte uptaganDe af rubriker od) Data på alla utgåenDe kppe
Då glömde han alldeles sitt ärende, lefde i nöjen och yppighet, och tänkte icke vidare på sin lofven, att fara till fjerran land efter lifs-vatten åt sin fader. Det led så en tid bortåt, och konungen längtade mycket efter sin sons återkomst; men han hördes icke af. Då lät gubben utrusta sin andre son med gods och guld, och skickade äfven honom att uppsöka det prisade Ungdoms-landet. Men när svennen hade farit lång väg, kom han till en stor stad, och träffade sin broder. Nu gick det honom, såsom det gått den äldre prinsen. Han glömde alldeles bort sitt ärende, lefde med vin och frillor, samt tänkte icke vidare på sitt ord och lofven, att hemta ungdoms-äpplen och lifs-vatten åt sin gamle fader. När det så hade stått om en rund tid, och ingen af prinsarne kom tillbaka, blef den gamle konungen mycket bräcklig af sorg och ålderdom. Då gick den yngste prinsen inför sin fader och beddes, att äfven han skulle få draga bort och uppsöka det prisade Ungdoms-landet. Såsom nu konungen icke hade qvar mer än en enda son, ville han ogerna bifalla svennens begäran, utan bad honom stadna der han var. Men konunga-sonen var fast vid sin mening, och så fick han ändtligen råda. Konungen lät nu utrusta sin yngste son med gods och egodelar, och svennen gaf sig på väg. Men gubben satt ensam och öfvergifven i sitt rike, och bidade med mycken oro, att någon af hans söner skulle komma hem igen. Ungersvennen färdades nu vida vägar, och kom slutligen till en stor stad, hvarest han träffade sina äldre bröder. Då bådo konunga-sönerna honom stadna qvar hos dem, och icke göra sig bekymmer för den gamle gubben der hemma; men prinsen ville icke svika sitt ord, utan nekade till deras begäran. Han tog så afsked ifrån sina bröder, och drog vidt omkring genom många och stora riken. Hvem helst han mötte, tillsporde han om vägen till Ungdoms-landet; men det var ingen som visste förtälja eller eljest gifva någon besked derom. En dag for svennen vilse uti en mycket stor skog.
O! K 8 8 e.— or *. -r e55_ er' O> « er »-, Q. >2> O v> »er rrr o w " o V» er L ^2 R ^ .2 rr « 2 AZ .2^ ^ ^77 r-» c: K "Z rr er - 8 S .S /D >-« L-» O Q .OO L O oo LO O « er 05) or >o. o ^ ^-. o 6 Z 9» «> ^ L5 L5 O F2 K or L L Z K >s-<^. -2 ro O O ro co o i O ^ VV eo r^. >-Q O O o w 02 OO Q »-« L -o « -« . ^ e> »O O oo O O vrr o L rr - rr o r rr K V o tz - r: er 0^- r^> «> r^r or Z <L2, O G er es) o 2 ^2. rr er /2» L> Ä er 2 «> ^O ^ I IQ ^rOO 20 ^2 "2 8^ ri «« > OO -er §! K «. ro UL O >-I si »-« 'et' o> -o 05) «5) r: -er F2 r-» er 'or) Q. O oo >O or^ or 1/L E^-, r>. o er »-i eo. GV oo ok) 00 o o?
Banko-reglementet bestämda maximun för den del af sedelstocken, som saknar motsvarighet i metallisk valuta, eller 20,000,000 R:dr, får, enligt nu gällande föreskrifter, icke användas mera än 2,500,000 R:dr, hvilken summa är för ändamålet otillräcklig. Vidare utsträckning af Bankens ansvarighet synes ock vara ganska betänklig. Den åsigt har blifvit yttrad, att Banken kunde genom indragning af låneoch kreditiv-förlag eller bibehållande af vinstmedel ersätta den förminskning af landets rörelse-kapital, sorn blefve en följd af Privat-bankernas upphörande; och hvad indragning af limeoch krediliv-förlagen angår, så medgifver Utskottet, att med den del af dessa förlag, hvilken icke varit upptagen och sålunda, då den utgifves, måste betraktas såsom tillökning i rörelse-kapitalet, Privat-banker kunna ersättas; men vinstmedlens användande för detta ändamål leder deremot lill förminskning af nämnde rörelse-kapital. För Banken lärer således icke återstå annan utväg för anskaffande af det belopp, som erfordras i och för Privat-bankernas fullständiga ersättande, än alt upptaga utländskt lån — en utväg, som Utskottet ej vågar förorda. Af dessa skäl får Utskottet afstyrka bifall å det af flere motionärer framställda förslag, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att oktrojer för Privat-banker icke vidare må af Kongl. Majit i Nåder meddelas.
Om Herrar Banco-Fullmägtige skulle finna mina tankar grunda stg pä sanning, som jag tror, och följaktligen utgöra nägon anledning till Fullmägtiges afgifwande swar, wore jag oändeligen smickrad, i annat fall utbeder jag mig i undcrdänigyct fä bilägga sä wäl desse mina tankar, som de författade Calculcrnc. Widare anförde Herr Grosshandlaren LKIiolm till Protocollct: Wid pröfningen huruwida en Ncalisarion af Riksgäls-Sedlarne, efter den af Kongl. Maj:t i näder faststälde nya grundprincipe, wore att förena med de för Dankowerkcts styrelse i allmänhet utfärdade Reglementen och Jnstructioner? sinner jag de af Secreterare» till upplysning uppgjorde Calculcr wäl grundade bädc till siffran och principen. Enligt Banco-Utskottets föreskrifter 1778 och 1786 ärs Länen Herr Grefwe bersen ansäg Herrar Fullmägtiges till afgifwande underdäniga swar huswudsakligen böra wara inskränkt till de omständigheter, hwaröfs iver Kongl. Majrt i Räder äskat Banco - Fullmägtiges utlätande, hwarwid likwäl tillika de betänkligheter i undcrdänigbet icke fä förtigas, som i alla afsecndcn icke 4354 Den zo October. icke bordt undgä Banco - FullmägtigeS uppmärksamhet. Jalla fall kan dct ej wara Banco - Fullmäktige tillständigt, att af egen drift hos Kongl. Maj:t i undcrdänighet förestä nägon ny Realisationsplan, som i mer eller mindre män skiljer flg ifrån den plan Riksens Ständer faststält och Banco - Utskottet till Banco-FullmägtigeS nogaste efterrättelse mcddelt.
Stockholm den 5 Mars i8io. Pa Högloft. RidderstaPa Högwördige Prestepeks och Adelns Ledamö- Standecs Ledamöters wägnar 1lNA8tLäiU8. Pa Hederwärda BondeStandets Ledamöters wägnar ^c>ban880N. kröäellus, Wövdsamt Memorial. Uti krotocoll8-Utdrag af den 2Z och 24 i denne mänad, hafwa samtelige ke8xeLvL Riks-Stan den. rers wägnar Oa68 ^leminZ. Pa Wällofl. BorgareStandets Ledamöters wägnar k^r. I^näberZ. 2Z6 Dm 8 Mars. den anmodat Stats-Utffottet, at upgifwa något försiag til bestridande af kostnaderne för de refor inom Landet, hwilka Hans Kongl. Höghet KronPrinsen kunde behaga anställa, til tvinnande af kännedom om Landets Oeconomiffa och Statistiffa beffaffenhet. Om Hans Kongl. Höghet, det Stats-Utffottet för dest underdåniga del icke drager i twifwelsmal, i en sa wälgörande afsigt täckes i Räder anställa resor til Rikets särskildta Provincer; sä blifwer det ock en nödvändighet, at, i likhet med hwad förut warit wanligt, särffildte medel för detta stora och wigtiga ändamål warda af Staten bestadde. Da Stats-Utffottet uti desi Betänkande af d. 25 sistl. Aug. föreflog en summa af 24,020 R:d. om äret för Hans Kongl. Höghets Hofhållning, wörö deruti icke sarffildr beräknade nödige utgifter för någre af Haus Kongl. Höghet Utgörande resor inom Landet; Och Scats-Utffottet inser nogsamt, at denne Summa icke eller medgifwer någre sadane kostnaders bestridande. Stats-Utffottet får derföre til Riksens Högloft.
är Peter, en af hjältarne i grefve Tolstoys Krig och Eked, genomgatt alla tvifvel,4uttrats af sorg och lidande, eröfrar hiin en verldsAskådning, bygd på oändlig kärlek. Han kastar sig utan tvekan i mysticismens armar; han offrar jagets intressen, öfvergifver all själfviskhet, njuter liksom martyren af hvarje smärta, som lian tillfogas, och han fr6jdar sig, när han tänker på sin odödliga själ, på att verlden ligger 184 inom honom - horisonten, fälten, skogarna - och han omfattar äfvem b6deln med sin öfvernaturliga kärlek. Då Bourgets Armand de Querne ') blifvit luttrad af sin själskris,- genomgått alla marterna hos en brottsling, som torteras, utträder han ur kampen med ett oändligt medlidande. Han gripes af melankoli, då han erinrar sig de olyckliga; han kgnner " qu ' une chose venait de. naitre en lui, avec laquelle il pourrait toujours trouver des raisons de. vivre et d ' agir " - och detta d g o t, som födes, är medkänslan med ' de arma, " la religion de la souffrance humaine ". Samma sköna, allt omfattande och mäktiga sympati? som hos. ryssen blir en inre, på resignation bygd kärlek, slafvens genom smärtan vunna glädje öfver sitt martyrskap, alltså en religion för den förtryckte utan hopp; - samma sympati, som hos fransmannen blir ett vemod,. rouens blaserade medkänsla med de offer, han nu sörjer öfver, mister,. då den omplanteras i den sunda engelska jorden, icke blott egoismen i martyrens hemska exstas, utan ock sjukligheten i det vemod, som är rouens blaserade ånger. Den erhåller hos George Eliot en sa praktisk karaktär, att den spanar efter ett fält, der den kan verka och blifva nyttig, och den nöjer sig ej med känslan, af sympati och oändligt ined lidande; den önskar äfven att gifva något, fruktbargöra kärleken. och.
Riksdag blifvit remitterade följande, angående Presterskapets aflöning, väckta motioner, nemi. af: 1:0 Friherre Hermelin, August, sorn anfört, alt, ehuru Kongl. Circulairet den 28 Maji »83o, angående befrämjande af frivillige öfverenskommelser om Prestiältigheternes utgörande, tillåter Församlingarne, att jemväl under vacance-tiden afslnla dylika conventioner, skall likväl denna tillåtelse på flere ställen lemnäs obegagnad; hvaremot icke sällan inträffar, att emelian församlingarne och sökande före valet afslulas contract, in» G Allt». Besv.« och Oec.-TJtrk. Bet, ttio 5g. nefattande minskning i de senares lagliga rättigheter, deraf otillräckliga inkomster för den valde själasörjaren, om han vidhåller contraetet och, i motsatt fall, till hat och missämja ledande tvister merendels uppkomma.
Vid voteringar nyttjas tryckte sedlar med Den 25 Junit. 493 Ja och Nej, hvilka alltid skola vara i RiddarhusCancelliet, så väl som på ett innanföre dörren i slöra RiddarhusSalen framställdt bord, att tillgå. Och anses alla sådana skrifna för olagliga. Vid val af personer nyttjas skrifna sedlar hvilka, derest de skola vara gällande, böra vara enkla och fria från all tvetydighet eller origtighet i anseende till personernes namn och antal, icke eller något annat inne-i hålla än de utvaldes namn, nummer och caractair; hörandes alltid om valsedlarnes rätta beskaffenhet, skriftlig och tullständig undenät6e anslås på samma sätt och ställe, som i anseende till voterings-propo^itioner är stadgadt; äfvensom alli val, som under etr Plenum skola förekomma, böra uti det dagen förut skeende anslag tili samma Plenum tillkännagifva®. Finnes vid votering eller val tvenne eller flere sedi. r samnjanru lade, sedel markt eller utstrykning derå , vare alla sådana sedlar ogillde. 46 §. Sedan voterings eller val-uppropm äro slutade, öppnas sedlarne af Landt Marskalken, samt granskas af honom och dem, som vid bordet sitta, ibland hvilka 4 föra hvardera särskilt Protocoll, sorn efter fulländad votering eller val collationeras Derefter uppräitas or. dentlig omröstningseller ValProtocoll, hvilket underskrifves af alla dem sorn vid bordet sitta, och derest plenum med voteringen slutas, förseglas, för att i nästa Plenum uppbry* tas och kungöras. I 494 Den 25 Juntti Till undvikande af paria vota, skall vid hvarje votering förr än sedlarne uppräknas, den Ordförande en ibland dera uttaga och genast töiseglad aflägga. Befinnas, vid uppsummerandet af de öfrige, rösterna lika delade, må denna sedel Öppnas och gifva utslaget. Är pluraliteten redan vunnen, bör den aflagde sedeln genast ouppbruten förstöras.
Justerades 3 prot.-utdrag för gårdagens plenum. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Riks-St:n i morgondagens plena skulle komma att emottaga hvarandras helsningsdeputationer oell anmodade de medlemmar af 11. o Ad., som önskade deltaga i Ståndets helsnings-deputation, att. anteckna sig hos Riddar!].-Fiskaien; hvarefter Hr Gr. o. Landtm., med förmälan, att Riks-St:ns underd. uppvaktningar hos H. M. Konungen och den Kongl. Familjen komme att afläggas i morgon kl. ti e. m., anmodade R. o. Ad:s ledamöter att en half timma före sagde tid sainlas i Riddarhussalen, för att jemte de öfriga Riks-St:ns deputationer afgå till Kongl. Slottet. Efter tillkännagifvande att i afs:de å justeringen afR. o. Ad:s prot. vid föreg:de riksdagar så förfarits, att de i prot. intagne tal samt enskilde ledamöters anföranden och yttranden icke upplästes, så vida ej någon ledamot serskildt sådant begärde, hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida II. o. Ad. behagade tillåta, att med prot.-justeringen vid denna riksdag finge på enahanda sätt tillgå; hvilket bilölls. Frih. Bennet, Carl Steffan: Jag får anhålla, det Hr Gr. o. Landtm, behagade inhemta R. o. Ad:s tanke, huruvida icke gratifikation vid denna liksom föregående Riksdagar bör tilldelas den vid hvarje plenum kommenderade vakt af Stockholms garnison. Denna hemställan blef, uppå framställd propos. af R. o. Ad. bifallen. Frih. Raab, Adam Christian, väckte en motion JV2 1, ang:de protokollsföringen inom Riks-St:n. Denna motion begärdes på bordet. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ 12 f. m. In fidem, 0. Brakel. Plenum kl. 10 f. m. Hr Gr. o. Landtm... tillkännagaf, dels att, enligt en från K.
Med anledn. af hvad jag nu anfört, hoppas jag att R. o. Ad. skall inse och godkänna, att de ifrågav:de tjenstemännen icke åro att betrakta såsom Svenske tjenstemän, utan såsom Norske i det för Sverige och Norige gemensamma Utr.Depitet till tjenstgöring anställde embetsman, äfvensom att detta anställande, al behofvet och nödvändigheten påkalladt, icke kan anses innefatta någon kränkning af grundlagens bud, hvilka K. Mits rådgifvares förnämsta skyldighet är att uti intet fall förbise. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Enligt 29 § i R.O. har Konst.Utsk. erhållit ett lika vigtigt som grannlaga updrag, nemi. att granska de i StatsRådet förda protokoller och, efter verkställd granskning deraf, så framt ani. dertill finnes, antingen, enl. 106 § R.F., förordna riksrätt öfver en eller annan af Statsllådets ledamöter, eller ock, jemlikt 107 §, tillstyrka R. Stir att hos K. M. an - 54 T) a ii 10 Mars f. m, mäla deras finskan, »att han ville ur StatsRådet och ifrån Embetet skilja den eller dem, emot livilka anm. blifvit gjord.» Dessa äro således de begge enda sått, hvarpå Konst.Utsk. kan utöfva sin anmärkningsrått; låtom oss nu tillse, huru Konst.Utsk. i detta fall förfarit. Hvad först beti alfar 10 Ii § R.F., så säger Utsk.: »Under den, i öfverensstämmelse med grundlagarnes föreskrift, företagne och numera fullbordade granskning af dessa protokoll, har anledning icke förekommit att emot någon StatsRådets ledamot tillämpa 10 6 § R.F., och har Utsk. i öfrigt funnit endast nedan omförmälda förhållanden vara af beskaffenhet att böra hos R.
Itunt öfverstigit det för en nybyggnad, och planen dessutom blifvit outförbar genom stadsfullmägtiges beslut att bibehålla en från domkyrkans södra korsarm ned mot hamnen dragen gata, hvars igenläggande vid förslaget angående den ifrågasatta tillbyggnaden varit, beräknadt, hade planen att genom tillbyggnad till nuvarande lokaler fylla läroverkets behof af utrymme icke längre kunnat fullföljas; att den för den önskade nybyggnaden utsedda platsen mellan Kungsoch Tingvalla-gatorna genom skedd sammanslagning af de afbrända läroverkshusens tomt med en angränsande, af stadsfullmägtige för det ifrågavarande ändamålet nyligen upplåten tomt blifvit, så väl med afseende å de tillämnade husens läge, som å det behöfliga utrymmet för ungdomens lekar och vapenöfningar, utmärkt lämplig för sitt ändamål; att i de af Domkapitlet beräknade tillgångar, 27,994 R:dr 30 öre, eller i rundt tal 28,000 R:dr, möjligen kunde uppkomma en tillökning af 9,000 R:dr Runt eller till 37,000 R:dr, om äfven det kapital finge användas, med hvars ränta, enligt Kongl. Maj:ts nådiga tillåtelse, Domkapitlet nu bestrider sina till omkring 500 R:dr Runt uppgående årliga expenser; att vidare, om Kongl. Maj:t skulle finna skäligt, att den provins, som har mesta gagn af läroverket, särskildt bidrager till det anmärkta behofvets fyllande och att således den af Domkapitlet till Wermlands läns landsting gjorda framställning nästkommande år vilkorligt förnyas, det erforderliga statsanslaget, i händelse af landstingets bifall, skulle med 30,000 R:dr R:mt förminskas; att det belopp, 166,000 R:dr R:mt, för hvars erhållande
Om det är rättwist, att hwar och en betalar endast i ben mon han äger inkomster, räd och lägenhet, sä mäste det wara orätkwist, att den som har en titel, hwilken icke tilfbrer sin Innehafware nägon inkomst utan snarare minskar dest bchällning, sä wida han mäste lefwa efter det anseende honom bljfwit tillagt, skall säsoni ärlig pligt betala Bevillning för den näd eller belöning af en tom Caractcr, hwarwed han sätt ätnöjas i stället för en ofta förtjent mera redbar wedcrgällning. 2:0. Enär äler ett skenbart skäl till rättvisa . will hämtas de> ifrän, att förwärfwandct af Caractcr hos wängen skall wara en tadclwärd fäfänga, som bbe straffas och qwäfwas, sä ffulle ju med lika anledning alla andra den oklokes företag och handlingar, som innefatta nägon möjclig falsk inbillning eller skrytsamhet, pä samma sätt jhogkommas; och hwilket fält skulle icke dä wara för granskning och stadganden, om hwarje mitzbruk skulle hämmas och den goda werka» af en sak derföre jcmwäl förhindras?
Många av husen här på höjden äro byggda av slik knölig krypbjörk, och konstiga nog äro de att se på. Inte där sådan björk växer, utan den vida, svajande solbjörken, den som behöver mjukare mylla och mera frihet än alla andra trän, men som också blir fagrare än alla andra, där är Margit »Buabruden» född. Båda föräldrarna hörde till furufolket, hon däremot till björkfolket. Att hon behövde sol, tänkte ingen på — bara på att hon spred sol. Det är ont om sådana här uppe som äro glada, och så bli människorna grymma mot dem som fått gåvan — grymma utan att förstå det. Margit blev aldrig betraktad som en personlighet, utan som en slags glädjebank, i vilken alla togo ut, men ingen satte in. Fadern drack i smyg, drack styggt. Av hustrun tålde han aldrig en varning, men väl av Margit, ty hon hade ett sätt att breda ut skratt över allvarsorden, så de inte märktes förr än efteråt i ensamheten. Så tog hon den bördan på, flickan! Modern, en god, men litet käxig kvinna, djupt fäst vid mannen, fast utan gensvar, var full av jämmer och tyst klagan. Så tog hon den bördan på, flickan! Folket på gården var missnöjt både med mat och arbetslag. Och över vem skulle de kasta knorr och fordran, om inte över Margit? Så tog hon även den bördan på, flickan! Hon var som en bjällrande liten häst, på vars lass alla fingo slänga sina störar, utom om stören hette orättvisa, ty då nekade fålen bestämt att dra’. Aldrig har jag sett snabbare fötter än Margits. Hon var jämt på språng mellan gården och boden, alltid med kindernas gropar fulla av välkomstleenden och händerna tyngda av mat. För alla hade hon en särskild omsorg. Hon ville bara pyssla om och ge. Ja, ett förunderligt väsen var hon på den tiden. Hjärteglitter, hjärteglitter låg det över henne! Med kärlek hade Margit inte haft stort att skaffa. Visst flockade sig gossarna ivrigt omkring henne vid gillen och dylikt, men sedan stodo de bara och väntade. De ville bli roade de med! Men den stören tog inte Margit på sitt lass. Nog skrattade hon, men det var åt dem.
Transport R:mt R:dr 9,693: 7S, ras vederlikar i 2:dra lönegraden, dock icke uppfördes till större lönetillökning än 330 R:dr, hvarigenom deras löner från 1,170 R:dr till 1,500 R:dr förhöjdes, då deremot vederlikarnes ökades med 755 R:dr eller från 1,245 till 2,000 R:dr, vill Kongl. Maj:t, för att i någon mån afhjelpa detta missförhållande emellan tillförene ungefärligen lika ställda tjenstemäns löneförmåner samt enligt bemälde Revisorers och Regements-skrifvares af vederbörande förordade anhållan, härmed föreslå Rikets Ständer att åt hvardera af nyssnämnde tjenstemän, 6 till antalet, nu ytterligare bevilja en lönetillökning af 300 R:dr och såmedelst höja hvarderas lön till 1,800 R:dr, i följd hvaraf då till de R:mt R:dr 98,350: — som, enligt hvad Departements-Chefen upplyst, fordras till aflönande af ordinarie Civil-personalen vid Flottans Stationer, läggas nu föreslagna lönetillökningar med tillhopa 1,800: — och vidare sammanräknade beloppet af de på Indrag nings-stat ännu qvarstående tjenstemäns aflöning med5,877: 50. hela aflönings-summan för denna stat skulle uppgå till 106,027: 50. och således utöfver hvad Riks-staten nu består, eller 105,125: — erfordras ett tillskott af R:mt R:dr 902: 50. hvars beviljande Kongl Maj:t nu af Rikets Ständer äskar och dervid tillika begär, dels att, af den till aflöning åt de på Indragnings-stat ännu qvarstående tjenstemännen afsedda summa, 5,877 R:dr 50 öre, må till ordinarie staten från Flottans Civil-personal få öfverflyttas vid Sekreterarens å Göteborgs Depot bortgång 450 R:dr och, i den mån 5 ännu på Indragnings-stat qvartjenande Kammarskrifvare vid Carlskrona station afgå, 2,000 R:dr, eller tillhopa 2,450 R:dr, för att användas, förstnämnda belopp såsom arfvode för Auditörs-göromålens vid Depöten bestridande och det sednare till skrifvarehjelp åt 4 Kontors-förmän vid stationen med 500 R.dr för hvardera, emot det att återstoden 3,427 R:dr 50 öre, i mån som den genom afgång blifver obehöflig, varder såsom besparing till Riksgälds-kontoret aflemnad, dels ock att, då inom nuvarande stats-anslaget för Flottans Civil-personal tillgång finnes för lönerna vid de nya beställningar, hvilkas tillsättning