Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Atti 1734 års lagbok ekonomiska lagbud voro intagna, ägde sin grund deri, att den tiden var den ekonomiska lagstiftningen Konung och Ständer gemensamt tillhörig; men då förhållandet, efter 1809, icke mera är sådant, och comiterade voro pligt ige att antaga, det Ständerne i deras förberörde begäran icke afsägo ett ti 11 falle att intränga på den andra Statsmaktens lags ti ftningsområde; så hemställde comite'en denna betänklighet ti IL K. M:s afgörande, och anförde i sin und. skrifvelse äfven andra understödjande skäl, hvilka äro de enda i anmärknm framställda. Hade nu comite'ens utan allt tvifvel i Statsråd dets prot. omförmälda hufvudsakiiga skäl fått ett rum i anmärknm, så hade rådgifvarnes tillstyrkande icke gerna kunnat klandras, såvida dem otvifvelaktigt åläg alt också vårda grundlagens fördelning af lagstiftande makten; men derigenom att just den omständighet, sorn innebar frågans rätta karakteristik, blifvit utelemnad , lät det göra sig att framställa förhållandet såsom föremål för laglig anklagelse. De flera punkter i betänk., som ådagalägga en märkvärdig ofullständighet i sådan upplysning, hvarförutan, efter min öfvertygelse, något säkert omdöme icke kan, fattas, äro de flesta, men synnerligen de, som framstå sub JM:is 2, 3, 5, 6, 8, 9 och to. I dessa punkter äro val facta uppgifna, till en del åtföljda af frågornas historik; men ingen enda af dem upplyser de skäl, som föranledt rådslagen, eller hvari rådgifvarnes underlåtna pligt egentligen bör anses bestå. Slutligen kan jag ej undeilåta alt uppkalla Ståndets uppmärksamhet på den brist af rättvisa och grannlagenhet, som Utsk. ådagalagt, derigenom att i punkterna 3, 38, 47, 4^> 5a och 70 samma ämnen äro framställda lill Ständernes opinionsdom, hvilka äro i första afdelningen hänvisade till Riksrätts afgörande. Grundlagen ger icke anleda, eller rättighet lili en sådan dubbel ansvarspåföljd , stridande emot all rättsprincip.
Föredrogs, men lades, på flere ledamöters begäran, ånyo på bordet Const.Utsk:s d. 18 dennes bordlagda mern. N:o 4, med upgift å de från sednastc riksdag hvilande förslag till partiela ändringar i grundlagarne. Föredrogos och biföllös SlatsUtsk:s nedannämnde d. 18 dennes på bordet lagda ullåtm: N:o 23, i anledn. af väckte motioner 0111 befrielse för rusthållare att erlägga mölespassevolans för indella kavalleriets hästar; N:o 24, i anledn. af väckt motion om anslag till byggande af en flottbro öfver Dal-elfven; N:o 25, i anledn. af väckt motion om gratifikation åt Kronofogden, Assessoren Morén; och N:o 26, med anledn. af K. M:s nåd. propos , ang:de utbyte af en del utaf den för Götha Art.-regdes äldre stallbyggnad i Götheborg uplåtna tomtplats emot en annan derstädes belägen, nämnde stad tillhörig, lägenhet. Föredrogs StalsUtskis d. 18 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 27, i anledn. af K. M:s nåd. propos., angide eftergift af ett kronan tillfallet dana-arf efter aflidne Postmästaren A. Wallvik. Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh.:
Mars i83o Preste-Ståndet d. i5 — —- Borgare-Ståndet d. 15 Bonde-Ståndet d. i5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående vissa Collegiers och Academiers ersättning för förlust, som de, till följd af förändradt växlingspris , få, vid Silfver-utvexling, vidkännas. D S. A. K. å R. St. ansett den tillåtelse, som alltsedan inställandet af Bankens allmänna Silfver - Exp.-Utsk. Förslag till tind. iSkrifv. N.-o 455. i g3 Silfver-utvexling varit i BanCO-Reglementet vissa Academier, Collegier och allmänna Inrättningar inom hufvudstaden Förbehållen, att från Banken kunna utbekomma Silfvermynt till ett inskränkt, och För hvardera bestämdt belopp årligen , Uppgående för dem samfälldt till Ridr 3,240 i Silfver efter gamla myntfoten, må än vidare fortfara* men emot vilkor, att det Silfvermynt, Sorn utvexlas, varder Banken godtgjordt efter stadgad mynlbestämnings-grUnd} har det ej undfallit R. St» att, genom det* ta vilkor, som funnits vara en gifven följd af R. Stis, Utaf E. K. M. 1 Nåder stadfästade beslut, angående myntbestämning och en blifvande realisation , omförmälde Academier, Collegier och Inrättningar, hvilka till större delen , enligt deras statuter, ej möjligen kunna umbära det till Jettoner och Belönings-penningar erfotderliga Silfvermynt, tillskyndas en årlig förlust, som för dem alla tillhopa utgör Rtdr 3^33 16 sk. B:co; hvadan* och då anledning är att, åtminstone hvad de fleste af dem beträffar, årliga utgifterna härföre icke, Utan. • dryg känning, skulle kunna af deras egna fonder och tillgångar betäckas, R.
Det är en alldeles ny 80 D en 7 Mars. grundsals, som här gjorts gällande, gående ut på att göra oafsättliga embetsman beroende af sina Chefer på eli nytt säll, nemi. genom att ställa deras löne-inkomster under Chefens fria disposition, så att det lemnäs åt Chefens behag att, till och med utan begränsning, bestämma huru mycket dem för året bestås i lön. Denna nya grundsats lemnar rum för obillighet och orättvisa, såsom allt godtycke, samt är för det allmänna vådlig. Den är det, emedan den hos mången underordnad, om ej hos alla, måste tillintetgöra sjelfständighet i åsigter och frihet i tankar samt skapa kryperi och sålunda motverka utbildning till duglighet och lemna Staten i saknad af andre tjenare, än dem, som blifvit afvande från att fritt yttra sina tankar; och under sådana utsigter skola alla dugligare unge män afskräckas från att egna sig åt Statens tjenst, och de oduglige blifva qvar för densamma, en fara, som icke är långt borta och allsicke behöfver genom särskilda medel framkallas. Jag hemställer till alla tjenstemän, civila, militära och ecclesiastika, om de skulle vilja underkasta sig en sådan sina förmäns magt, att desse ägde bestämma, af huru stor lön de under året gjort sig förtjenta och huru mycket af den tjensten eljest åtföljande löneinkomst de borde afträda åt underordnade, biträdande tjenstemän. Skulle man t. ex. finna billigt, att lteg:tsChefen finge makt att bestämma, huru mycket Kaptenen ägde att årligen fä behålla af sin lön och huru mycket han borde afstå åt Löjtnanten eller UnderLöjtnanten för det biträde desse vid kompaniet lemnat? Eller skulle Hrr Pastorer vilja underkasta sig, att Biskopen hade oinskränkt magt att utsätta hvad de borde afstå af sin lön åt Komministrarne? Sannolikt skall man finna obilligheten häraf. Att expeditions-lösen vid LandsKanslierne är en LandsSekret.-nes löne-inleomsl, lärer svårligen kunna förnekas.
Riks gäldskontoret icke får öfverstiga det sammanräknade belopp, hvartill löner och arfvoden, enligt gällande stater och reglemente, uppgå, må ega att, i den mån Fullmäktige pröfva nyttigt och lämpligt samt omständigheter och förhållanden för öfrigt medgifva, under ti len intill nästa riksdag, befordra den föreslagna nya eller förändrade orga nisaliunen til! verkställighet samt för sådant ändamål vidtaga erforderliga åtgärder och beslut, utan hieder af de i reglementet eller tjenstgöringsordningen meddelade föreskrifter, angående sältet och ordningen för göromålens besörjande. Vidare ogIi till underlättande af meranämnde organisations fullständiga utförande, se^ dan förslaget dertill blifvit af Rikets Ständer godkändt och fastställdt, får Utskottet hemställa, att, intilldess Rikets Ständers beslut härom varder meddeladt, de tjenster vid Riksgälds-kontoret, som dessförinnan blifva lediga, allenast må genom förordnanden tills vidare återbesättas, samt att hvad utaf de för dessa tjenster anslagna löner och arfvoden icke anses fortfarande behöfva användas för desammas bestridande, må af Fn11 -^ mäktige under tiden få disponeras, ej mindre till de löneförbättringar, hvilka af rättvisa eller billighet anses påkallade, an till vedergällning för de nya eller förändrade göromål, som för organisationens verkställighet, komma att åläggas förut varande eller blifvande tjenstemän vid detta verk. I händelse hvad Utskottet nu föreslagit och hemställt, varder af Rikets Ständer bifallet, torde äfven den dermed öfverensstämmande och å bifogade förslag upptagna 202 § varda af Rikets Ständer godkänd. 203 §, angående Fullmäktiges i Banken och Riksgälds-kontoret gemensamma åligganden, och 204 §, angående granskningen af riksdagsmäns fullmakter, äro likalydande med 181 och 182 §§ af 1848 års reglemente. G Slats-Utslcottels Memorial, N:o 344 205 <§, angående val af
Ehuru af de sålunda erhållna upplysningar det vill synas, som skulle de orsaker, hvilka föranledt ifrågavarande hemmans förening med ett fögderi, till hvilket de genom sitt geografiska läge ej bordt höra, numera icke förefinnas, äfvensom att till följe häraf olägenheter ej sällan torde uppstå; likväl och då Utskottet icke anser forhållanderna genom dessa upplysningar så utredda, att ett tillstyrkande till hvad motionären föreslagit, kan på grund deraf meddelas, och Utskottet derjemte hyser den öfvertygelse, att det ändamål, som med motionen afses, lämpligare och med mindre omväg kan ernås, om de jordegare, kommuner eller andra vederbörande som saken angå, med ansökning i delta afseende vända sig till Konungens Befallningshafvande i länet, hvilken det tillhörer att så beskaffade angelägenheter i laga ordning handlägga, finner Utskottet sig sakna skäl alt motionen understödja och hemställer alltså, att densamma icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 20 Februari 1851. 6 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 40. Ank. till Exp. Utsk. d. 21 Febr. 1851. kl 11 1. m. Betänkande, i anledning af väckt fråga om en fjjran/äggning å klippan Björn. Från välloflige Borgare-Ståndet har lill Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet blifvit remitterad en motion af Herr P. 0. Norin, hvaruti han anfört, att, ehuru de sjöfarandes behof af fyranläggningar på Sveriges vidsträckta kuster blifvit i senare tider af båda statsmakterna hehjertade, mycket likväl återstode i detta afseende att önska, isynnerhet för de norra länen, hvarest sådana anläggningar skett i vida mindre mån, än på rikets sydligare kuster. Bland de ställen i de norra farvattnen, der fyrbåkar vore erforderliga, ansåge motionären företrädesvis böra ifrågakomma klippan Björn, emellan inloppen till Gefle och Öregrund.
Huf vudtitelns slutsumma blifvit af Bonde-Ståndet lagd till kandiingarne, men af Borgare-Ståndet till Utskottet återremitterad. Då emellertid denna åtgärd påtagligen blifvit af sistnämnda Riks-Stånd vidtagen endast i äudamål att Utskottet måtte i afseende å anslagsbe loppen iakttaga äfven de ändringar, som blefve en följd af Borgare-Ståndets beslut, har 12 Stats-Utskottets Memorial N:o 97. Utskottet, sorn kommer att framdeles vid upprättandet af blifvande Riks-stat upptaga anslagsbeloppen i öfverensstämmelse med de beslut, Rikets Ständer derom fatta, ansett sig nu endast böra anmäla Borgare-Ståndets otvanberörda återremiss, hvilken, vid sådant förhållande, ej torde till någon särskild åtgärd för närvarande föranleda. 6:0 Ifrågavarande Utlåtandes 116:de punkt, angående anslag till löneförbättring åt Sundkets-kollcgii embetsoch tjenstemän samt vaktbetjente, är af BondeStåndet till Stals-Utskottet återremitterad; men enär, enligt ankomna protokollsutdrag, de trenne öfriga Riks-Stånden bifallit hvad Utskottet i berörda puukt tillstyrkt och detta ärende följaktligen är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet endast skolat Bonde-Ståndet härom underrätta.
Tänk nu noga efter innan du svarar mig, och ransaka dig sjelf, om icke egenkärleken och tron på egen fullkomlighet, eget medvetande att icke hafva begått sådana synder, som du dagligen ser omkring dig, ingifvit dig detta förtroende till dig sjelf och sålunda tillhviskat dig, att du har rättighet att uppstå som andras lärare, andras hjelp och bistånd i andeliga ting. Akta dig och tänk noga efter innan du förnekar allt detta, på det du icke må falla in i en synd, större än alla andra, emedan den kan föra till alla andra, fast man knappast märker den onda frestarens former, utan endast verkningarne af hans sirensång – (kyrkoherden glömde ett ögonblick att detta sista ord troligen var en gåta för Elin, men rättade sig genast) – det vill säga hans fagra lockelser, ty sjelfviskhetens afgrund har inga gränser och ingen botten, och man faller icke plötsligt deruti, utan man drages sakta och omärkligt allt djupare och djupare dit ned, tills mörkret blir fullkomligt och man icke mera förmår skilja rätt från orätt, godt från ondt, Guds vilja från egna lustar. – O herre Gud och fader! Må jag aldrig komma dit! – sade Elin hörbart; men på ännu ett ytterligare spörjsmål af kyrkoherden hvarföre hon stigit upp och – tvärtemot Pauli föreskrift – «talat för församlingen» – svarade hon ödmjukt och sakta, nästan endast för kyrkoherden hörbart: – Jag har på detta år mycket lidit, lidit både till kropp och själ, mycket syndat och brutit. Men jag har i min stora nöd anropat Gud och han har hört mig, och han har sändt sin ande ned till mig, hugsvalat mig, lindrat mina plågor, tröstat mig och – såsom jag det förstått – uppmanat mig ej allenast till helig vandel, utan äfvenledes att tjena mina likar, hvilka det begärde, med de uppenbarelser jag sjelf fått. – Sådana uppenbarelser få alla de, hvilka med verklig tro och tillförsigt tala till den Högste – svarade kyrkoherden – sådana har jag mången gång i nattens tysta timmar, eller under verldslifvets mest bullrande gång, tyckt mig se, höra och förnimma; och det är endast i följd af dylika, som jag öppnar mina läppar och talar till folket.
BevillningsUtskottet: 1:0 Herr Marcks von Wiirtenbergs, Gotthard Wilhelm, den ra dennes f. m. på bordet lagde Motion, att alla Fabrikater och Slöjdealster, som af svarsgilld godhet och till erforderlig mängd kunna här i landet tillverkas, måtte vara och förblifva till införsel i Riket förbjudne. a:o Friherre von Saltzas, Eduard Fredrik, den ia dennes e. m. på bordet lagde Motion, att införsel af Utländska Tvålsorter må antingen alldeles förbjudas, eller ock beläggas med cn Tullafgift af 8 sk. B:co per Skålpund. 3:o Friherre von Saltzas, Eduard Fredrik, den la dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående Tullafgift å Utländsk Ull och Utländsk Ost, som från främmande Länder införskrifvas. Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten: Herr von Greiffs, Johan Ludvig, den ra dennes f. m. på bordet lagde Motion alt en Bevillningsafgift måtte erläggas af dem, hvilka idka Jagt. Den 23 December. 'Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: 1:0 Kongl. Majrts den io dennes aflåtne, och den i5 derpå följde f. m. på hordet lagde Nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, angående Mått, Mål och Vigt. 2:0 Herr af Sille'ns, Georg Axel, den 12 dennes f. m. på bordet lagde Memorial, angående en ny reglering af Presterskapets och Kyrkobetjeningens aflöning. 3:o Friherre von Saltzas, Eduard Fredrik, den 12 dennes e. m. på bordet lagde Motion, att de högsta Premier måtte utsättas för den eller de, sorn utskeppa Bränvin. Föredrogs till remitterande Hr Thams, Wollrath, den 12 dennes f. m. på bordet lagde Motion, alt Capitations-Bevillningen mätte hädanefter, som hitintills, ingå till Riksgälds-Contoiret. Herr Uggla, Göran Gustafanförde skrifteligen:
October har Kongl. Maj:t i Nåder täckts till Stats-Utskottet i4 Stats* Ut skottets Betänkanden. öfverlemna en af Creditorerne i aflidne Ofver-Directeuren KihlstrSms gåldbundna bo i underdånighet ingifven ansökning, deruti de till biläggande af den imellan Kongl. Maja och Kronan, å ena, samt nu mera aflidne Ofver-Directeuren Eric Kihlstrom, å andra sidan, uppstådde Rättegång, angående Arrendet af Ädelforss Guldverk med dertill hörande hemman och Lågenheter, förklarat sig villige, att nästa fardag, afträda Arrendet så vål å sjelfva Guldverket, som å Ådelforss Sågqvarn, Gyaforss Tullmjölqvarn, Germynderyd N:o i ett Mantal Skatte, Dito Ebbagård N:o 2 ett halft Mantal Augment, Skirö Kåragård N:o 4, | Skatte Krono Augment, Ufranås Östregård N:o 2. g Skatte Krono Rusthåll, Slåtåckra Trulsagård £ Frälse, Repparda Backagård N:o 1 3 Frälse, Repparda Gästgifvaregård £ Mantal Skatte Augment och £ Frälse, Repparda Kalagård N:o 3, 1 Mantal Skatte Krono Rusthåll, Repparda Drakegård 1 Mantal Frälse, Gastorp N:o 1 , § Mantal Frälse, Kopparp N:o t, g Frälse, tillsammans utgörande 2, g Mantal Skatte Krono Rusthåll, I, i Mantal Skatte Augment och 3 Mantal Frälse, emot det att de förklarades berättigade att till de återstående Arrende-Årens utgång eller den 1 Octob. Stats-Vtskottet Betänkanden. i5 1831 disponera Pauliströms under Arrendet jemväl inbegripne Jernbruk med tillhörigheter samt derjemte befriades från skyldigheten att med Massans tillgångar ansvara för den Inventarii och Arrende brist, sorn Ofver-Directeuren i lifstiden kunde hafva sig åsamkat.
~ l i, / ~ ~ c oclr / ~ r f clc * utlt&amp;~) rao~ * t-e~~ e~ * sii rr r7em prr 71~fjiirvr rr A l l. Froms Velocipeder Akta 1. \ - ' I 1- * tr: 1 nh-tc.claln~li *,: om rl !n %n4: Herr; \ x (.l T.lt-tri~mt ' ~1ll1111in ma~r COLLBDIN, likttmllrr w h k.vlkniilrr. Ila funnit rnrvllet liillt i u t ~ +v: tra t: itt IndoTidlfh ' litliw~te I U: ~ ~, 11c11 ~ U T I I I (let ~ dprfiire hi, % enh \ nl. till (It-t 113ttn rc: k !~i~imrnoch PI ?It.r: l. - \ nit1 tlcn:; i n: j IS %. Tusecbeprb ' puadt medel mot liktornar, virtor, hudhirdnad och nageltring. Obs. nlltid deana inregistrerade etikett som garanti f i r varana akthet. i. (i. (1 ' 1 i; tp. L j t ~ t ~! J ~ * q F OP kapit alister, sarskildt ' frontimmer, har det lange yarit ett onskningslnkl a t t kunna ofverlamna vkrden af sina vardepapper och skatseln af sina affarer I t nhgon pergon eller institution, som med absolnt sakerliet forenade pmktlighet ocll noggrannllet i utforandet af det anfortrodda nppdraget iifvensom prisbillighet.
N:o 1 till Kongl, Majds Nåd. Trop. N;o 1, om Statsverket 1865. för hvilket allt kostnaderna ansetts uppgå till 3,100 Riksdaler, utgör således den särskilda anslagssumma, som Ordensgillet finner vara för Wexiö hospitals bättre och fullständigare ordnande behöflig, i rundt tal tillsammans 3,500 Riksdaler, med rätt derjemte för Öfverstyrelsen att, på sätt berördt är, få öfver nyssnämnda besparade tillgång, vid pass 7,400 Riksdaler, förfoga. b) För patienter af första betalningsklassen finnas för närvarande endast 62 platser, nämligen, vid Wadstena hospital 26, vid Stockholms 24, vid Wexiö 8 och vid Hernösands 4. Önskvärdt vore, att dessa sjukplatser kunde ökas; Och har, i detta hänseende, Hospitalsdirektionen i Upsala hemställt, att två våningar i stora boningshuset vid Upsala hospital, hvilka nu till större delen innehafvas af Sysslomannen, måtte erhålla förändrad inredning, så att den ena eller öfra våningen kunde upplåtas till sinnessjuke af första klassen och deremot till boställe åt Sysslomannen användas blott den nedra våningen; i sammanhang hvarmed Direktionen äfven ansett erforderligt att, genom förändring äf en hospitalet tillhörig magasinsbyggnad, bereda utrymme för verkstäder och andra ekonomiska behof. De härå tillika aflemnade kostnadsförslag jemte ritningar upptaga för inredning af förenämnde lokaler i boningshuset ett belopp af 3,617 R:dr 98 öre och för magasinsbyggnadens ändring 3,272 R:dr 50 öre, eller tillsammans 6,890 Riksdaler 48 öre; Och då dessa förslag synas i alla hänseenden ändamålsenliga, yttrar Serafimer-Ordens-Gillet sig föranlåtet hos Eders Kongl. Maj:t anhålla, det måtte för utförande af samma förslag hos Rikets Ständer begäras anslag af 6,900 Riksdaler. c) Vid Nyköpings hospital har den ena flygeln, afsedd för sjuke, som måste i celler förvaras, befunnits i väsendtliga delar icke vara emot sitt ändamål svarande.
I detta hänseende ber jag att få åberopa StatsUtsk:ts vid 1844—45 års riksdag under N:o 182 afgifna Utlåt. Utsk:t redogör i detta dess Betänk, för det behandlingssätt, denna fråga vid föregide riksdagar undergått, samt, hvad särskildt rörer frågan om, huruvida dessa hemman från äldre tider varit ansedda som kronoeller kyrkohemman, åberopar Utsk:t ett i detta afs:de af K. M:ts Befhde i Hallands län till K. M:t afgifvet underd. Utlåt. I detta underd. Mern. förekommer bland annat: — »Det för hållande, att de Halländska kyrkohemmanen ursprungligen varit af krononatur, samt under den tid, provinsen Halland lydde under Danska kronan, ansetts och behandlats såsom kronohemman, vore numera fullkomligen utredt, dels genom ett af några åboer å sådane hemman till K. M:ts Befhde inlemnadt bevis, hvilket, utfärdadt den 2 Mars 1840 af Professoren i lagfarenheten vid universitetet i Köpenhamn Kolderup Rosenvinge, bestyrkt af Geheime-arkivarien Finn Magnussen och till underskriftens rigtighet vitsordadt af K. Svenska och Norska Ministern vid K. Danska hofvet, innehölle: »att, enl. de officiella copieböcker från 16:de och 17:de århundradena, som angå Skåne och Halland samt finnas förvarade i K. Danska Geheime-arkivet, de hemman, hvaraf kyrkorna egde landsgille, blifvit under Danska tiden, såvidt kyrkorna egdes af Konungen och kallelserätten af honom utöfvades, bortstadde för Kronans räkning af Konungens lendsman»; dels af ett i KammarColl. i afskrift befintligt bref af Konung Christian IV, dateradt den 29 Juni 1 fi33, hvaruti åboer å hemman med landgille till kyrkor, eller sådane hemman, som uti 1646 års jordebok äro uptagne såsom kyfko-, kallades Våre och Kronans bönder och tjenare.»
Stats-reglering. Hult och Köping, förlängd tid för jemvägs-bygg nad emellan 211. Hushagen, upplåtelse deraf till Köpings stad 226. Husie församlings kyrkogård, utvidgande af 202. Hvetlanda, Thomas och Kullgårdarne, utbyte af 85. Hvitbetssocker-fabriker, understöd för 88, 200. Härlöfs och Öjaby församlingar, afskrifning af lån till 38, 99. I. Ifö sjö, anslag för sänkning af 158, 239. Indragnings-staten, allmänna, reglering af 74, 186- Induslri-expositionen i Paris, kreditiv fftr kostnader vid 281, 312. Ingeniör-korps och trupp, anslag för 69. 182, 244. 253. Inkomster, Stats-verkets. Se: Stats-reglering. Inqvarltriug s-skyldig heten i Stockholm, lindring uti 178. Institutet för blindes och döfstumma, anslag till 160. 12 Instruktion för Rikets Ständers Revisorer, omarbetning af Iris truh Lion s-komp a nior, anslag för Jemtland, Försyars-verkets ordnande derstädes Gratifikation för en karta öfver . Jernvägs anläggande, Stats-bidrag för ... Jord-förluster genom kanaler och väg-anläggningar, anslag för Justitie-hansleren, afiönings förhöjning åt Ombudsmannen, löne-förhöjning åt Ombudsmans-expeditionens tjenstemän, löneförhöjning åt resekostnads-anslag, för höjning af Revisionens anslag, förhöjning uti . Råd, aflönings-förhöjning åt pensionering af Jägeri-stalen, anslag för Jönköping, Byggnadsoch Tomt-rcglerings-bidrag till Förlags-Iån till handlande m.. fl. derstädes och Malmö, jernväg emellan K. Klosters församling, upplåtelse af plats till kyrkogården för ... 247. d:o d:o till Skolhus för 190. Kock, A. V., gratifikation åt 319. Kommendants-staten, anslag för . 69.
AnmärkningsFörfattaren yttrar vidare, att alla tiders exempel och de under Sekler tillskapade ÖfverflödsFörodnin* gars öde tala högt emot möjligheten af sådana förbuds efterlefnad, med hvilka ingenting kan uträttas, förr än deras utfärdande påkallas af tidens anda och de gå i bredd med den allmänna öfvertygelsen; Och anser Herr af Brinkman dessutom så mycket mindre nödigt att nu besvära Kongl. Majit med någon underdånig önskan i sådant ändamål, som Kongl. Majit har tillgång på alla Comitéers i Landsorterna yttranden och förslag i detta ämne, i den händelse Kongl, Majit i Nåder skulle finna för godt att nå - Lesy. och Ekon. Utså. Betänhanden, 851 gon ÖfverflödsFörordning besluta och utfärda. Herr Cederschöld har förmenat, att en ConcursStadga, tillräckligen sträng för att afskräcka ifrån att lefva på andras bekostnad, vore det bästa Correctif emot Luxe och Öfverflöd j men deremot ansett en ÖfverflödsFörordning vara den skadligaste af allt öfverflöd. Likväl har Herr Cederschöld instämt med Utskottet deri, att allt hvad som anses nödigt förbjudas till införsel, bör äfven till bruk och nyttjande förbjudas, heldst ett annat förhållande vore en uppenbar motsägelse. Hvad Utskottet föreslagit i afseende på Caffe, synes Herr Cedersköld endast leda till oredor, i synnerhet som orden samqväm och sällskaper skola sakna tillräcklig bestämdhet. Och, då för öfrigt den vinst för det Allmänna, som Utskottets förslag möjligen kunde medföra, vore alltför obetydlig, för att kunna motväga de dermed förknippade olägenheter, önskar Herr Cederschöld, att allt hvad Utskottet sagt om Caffét måtte alldeles förfalla, heldst en inskränkt tillåtelse är mycket skadligare an ett fullkomligt förbud.