Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 105, i anledning af väckta motioner, dels om upphörande af Post föringsskyldigheten, dels om lindring i detta besvär, m. m.; och N:o 106, i anledning af väckt motion om vidtagande af åtskillige förändringar uti Postförfatlningarne. S. D. Efter förnyad föredragning, blefvo Lag-Utskottets nedannämnde bordlagda Betänkanden af Borgare-Ståndet bifallna: N:o 163, i anledning af väckt motion om ändring, dels af Kongl. Förordningen den 1 Juni 1748, angående förmonsrätt för lån, som af Brand försäkrings-Contoiret i Stockholm till husens försäkrande undfås, dels af 6 §. i Kongl. Maj:ts för samma Contoir, den 19 December 1807, utfärdade Reglemente. N:o 165, i anledning af väckt motion, att utmätt fastighet må på auction försäljas endast i uppslag. Prot. Uulr. d. i3 Jan. i84l> N:o 167, i anledning af väckta molioner om upphäfvande af 3, 5 och 6 §. §. i 2 Capillet Giftermåls-Balken; N:o 168, i anledning af väckt motion om förbud för Preslerskapet alt utfärda lysning till ägtenskap för manspersoner, som, i saknad af andra me del att sig försörja, ej ens, på sätt i Kongl. Förordningen den 8 December 1 /56 är föreskrilvet, såsom vilkor för allmogens söners rättighet att, vid 18 års ålder, träda i gifte, innehafva stadig tjenst eller arbete och handtverk idka; N:o 169, i anledning af väckta motioner om dels npphäfvande, dels ändring af 3 Cap. 1 och 10 jemte 5 Cap. 1 Giftermåls-Balken, samt 8 Cap. 2 § Äi fda-Balken; och N:o 170, i anledning af väckt motion om upphäfvande af sista momentet i 37 5- af 17 Cap. Rättegångs-Balken.
Borgare-Stånden den 10 i denna månad, återstår för Utskottet icke någon annan åtgärd, i afseende på berörde, genom 3:ne Riks-Slåndens Beslut sålunda äfgjorda fråga, än att derom vördsamt underrätta Hedervärda Bonde-Ståndet. Stockholm den 19 April 1834* I*T:o 7. Ankom till Exp.-Utsk. den 28 April kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af Herr Nordenankars j Gustaf, motion_, om stadgande af böter för uteblifvande från andra Kröno-uppbörds-stämman. Uti en hos Högloft. Ridderskapet och Adeln väckt och till Bevillnings-Utskottet remitterad motion, har Herr Nordenankar, med framställning af de olägenheter och det betydliga besvär, som tillskyndas Kronobetjeningen derigenom, att, såsom en följd af det under sistlidne Riksdag, som orden lydde, på försök upphäfda stadgandet om stämmoE ihan g lill R. St. I 3:dje Häftet. i Bevtllnings-Utskoltels Betankande N:o 7. böter, de skattskyldige, sällan af brist pä penningar till utskyldernas afbördande, utan i de flesta fall derföre, att de anse sig icke behöfva besvära sig med några resor till uppbörds-ställel, göra det till en nödvändighet för Kronobetjeningen alt resa omkring i hvarje dislrict nästan till en livar, för att uppbära dess Krono-utskylder, och hade Molionairen éig bekant, att flera Härader finnas, der knapt någon inställer sig vid uppbördsmöten, men då Kronobetjeningen sedan besöker deni i devas hemvist, hafva de penningar jemt afräknade i beredskap för betalningens erläggande.
Skulle hvarken Borgareeller Bonde-Ståndet vilja antaga denna inbjudning, anser Utskottet, att frågan måste underkastas votering i Förstärkt Stats-Utskolt, för hvilken händelse och då äfven Borgare-och Bonde-Ståndens beslut äro till ordalagen sins emellan skiljaktiga, Utskottet får inbjuda Bon - Stats-Utskottets Memorial, N:o i33. de-Ståndet att instämma uti Borgare-Ståndets de) öfriga tvänne Riks-Ståndens mening sig närmande beslut. Afslås äfven denna inbjudning, måste votering först ega rum för bestämmande af contrapropositions lydelse; och föreslår Utskottet för denna votering, följande proposition: Den, som vill, att contrapropositionen vid den blifvande voteringen skall innehålla, att 1,000 R:dr årligen anvisas till förbättring af den vid Institutet för blinda och döfstumma anställde! Lärare-personals lönevilkor, voterar, Ja; Den, det ej vill, voterar, Nej. Vinner Nej, antages till contra proposition, att till Institutet för blinda och döfstumma beviljas ett förhöjdt årligt anslag af r,ooo R:dr Banco. För votering i hufvudsaken, föreslås följande proposition: Den, som vill, att 1,000 R:dr årligen anvisas till förbättring i lönevilkoren för Lärare och vårdare vid Institutet för blinda och döfstumma, voterar, Ja; Den, det ej vill, voterar, Nej. Vinner Nej-, Ci:sta alternativet) anvisas 1,000 R:dr årligen, till förbättring af den_ vid Institutet för blinda och döfstumma anställde Lärare-personals lönevilkor; Cr.dra alternativet, som i händelse af Bonde-Ståndets bifall till inbjudningen förfaller) beviljas till Institutet för blinda och döfstumma ett förhöjdt årligt anslag af 1,000 R:dr Banco; b). Vidare är ock, genom tvenne Riks-Stånds sammanstämmande beslut beviljadt ett årligt anslag af 5,ooo R:dr till en serskild undervisnings-anstalt för blinda.
Jag har äfven stundom tyckt September vara en skön qvinna, som blek af en tärande sjukdom, ännu en gång församlar kring sig sina vänner, ännu en gång låter dem bevittna glansen af hennes snilles sprittande eld, ännu en gång låter dem förtjusas af det bleka ansigtets gudomliga skönhet – ännu en gång, innan hon lägger sitt hufvud till hvila, på hufvudgärdet der i den svarta mullen. Det är skönt och uppfriskande för de andeliga känslorna att se idel unga gemensamt smaka af det heliga målet. Men att se en ung, ensam bland gamla, första gången smaka huru ljuflig Herran är, gör på oss ett ej mindre intryck. Kapellanen Ortman predikade visserligen, men det var icke han, som utdelade vinet och brödet. Vi vilja icke beskrifva Stellas känslor nu, ty låta känslor icke beskrifva sig, så mycket mindre nu. Men Harald och Irene sågo nog, huru det kändes Stella. Ensam såsom hon kommit gick Stella äfven hem. Kyrkfolket, hvilket utgjordes af en mängd herrskap till och med ifrån nästgränsande socknar, samt sådan allmoge, som förstod eller affekterade att förstå svenska – stadnade för att betrakta och lemna fri väg åt det sköna nattvardsbarnet. Syfrun, som äfven var der, sade åter för sig: «det är märkvärdigt hvad hon liknar.» Men hvem, blef för den goda frun ett problem att lösas. Stella märkte icke den sensation hon gjorde på kyrkfolket, der Stella gick sin väg fram, liksom hon tillhört en annan verld. Stella hade icke gråtit; det var glädje, himmelsk glädje, som lyste ur hennes anlete och manade till andakt mera än deras tårar, som gråtit. Ensam, såsom hon kommit, åkte äfven Irene hem. Harald åtföljde de båda presterne till kapellansbolet, sent om aftonen återvände han till sitt och Irenes hem. Baronen hade fått höra, att kapellanen Ortmans fosterbarn var skönt. Denna omständighet i förening med det intressanta äfventyrarlif hon haft att genomgå och hvarom baronen äfven hört glunkas, verkade inom honom en lust att få se denna Stella. En dag sade han till Harald: – Magistern har så ofta varit hos pastor Ortman och han har ännu ingen gång varit här.
Teir l4 Novem-ern? ledning af Herr Profesioren Doctor VVsikmao Laxserlons der ingifne anförande, angäcnde ändring i Ven wid Årke Biskoppen wal hlttils nyttjade röstberäkninq, samt Utskottets Förflag» att följande tillägg i Reqerings-Formens 29 §. ma, wid nästkommande Riksdag af Konung och Ständer prötwas, att efter Orden: elter förra wanligheten. införes: dock sä, alt Upsala Stif'6 röst wid Ärke Biskopps wal mä beräknas lika med fem Lonsistoriers; blef as Ständek gilladr; hrvarom underrättelse skulle de ve öfrige Resvective Sranven wördsamr och wänjigrn ssieddelaSS. Dt ku^ra. S. D. Högloft, Banco-Uiskottetö j Prpto, eolls-Utdrag af den 6 vennes, i anledning af UV, vckvalla Stads Riksdags«Fullmägtige remitterade förnyade ansökning, rörande ett astundadr BancoLän pä 25,000 R:d, gjorde hemställan, att till nästa Banco-Revisions-pröfning mä öfwerlämnas, att efter Banco-Fuslmägtiges hörande, sig utlaka i bwad man och under hwad säkerhet samt äierbetalningS» wiilkvr, hemäldtt Stad kan före nästa Riksdag med Län »biträde qf Panquen utan Werkers olägenhet understödjas, blef gf BorgareStandet till alla delar gillad; och skulle sadairt mördsamt och wänligen häri? genom tillkännagtfwas, Dt luprs, S, D-' Riksens Högloft. Ständers ConstitUtions»Utskvkl, hade uti afgifwit och nu uppläst memorial af den ro vennes, öfwer de hos Högloft. Midderskapet och Aveln sam! Borgare-Sräudet förekom - n8 Den r 4 November» komne anmärkningar tvid UtjVottets projsct till Successions-Ordning sig yttrat sann wiste förändringar mer bemälte
Bergscollegium till Svea HofRätt förviste; att, på sätt den upprättade Statistiska Tabellen utvisar, är ock Svea HofRätts Jurisdiction, både i anseende till areal och folkmängd, större än de andre HofRätternes, hvarföre det ock blifvit nödvändigt att fördela HofRättens göromål på flere Divisioner, äfvensom en tillökning i Ledamotsoch Tjenstemanna-Personalen redan är af K. M:t i Kader beviljad, och nytt löneanslag för denna personal af Utskottet föreslaget; i anledning hvarafochdå, utom det mödosammare af denne Presidents* Embetsmannakall, han, såsom bosatt i Stockholm, mäste vidkännas en högre lefnadskostnad, än de öfrige Presidenterne, och den representation, ifrån hvilken lian, såsom Chef, äfven med den största enskilda anspråkslöshet, icke kan skilja sig, alltid skall medföra större utgifter uti flere till hushållsbehofven hörande delar än i Landsorterne, H:r Lagmannen icke funne någon anledning, att denne President, som ifrån 1810 intill 1826, då K. M:t tilläde de 2tne öfrige Presidenterne hvardera 1000 R:dr såsom taffelpenningar, alltid njutit en denna summa motsvarande högre löneinkomst, nu skulle blifva i en lika löneställning med desse, och således sakna medel att uppfylla de större behof, som för honom nödvändigt måste uppkomma ; hvartill äfven komme, att den högre löningsförmånen för Svea HofRättsPresident vid fyra Riksdagar blifvit antagen och gillad, serdeles som göromålen blifvit ökade mera för K, Svea HofRätt än de öfrige HofRätterne och Betänkan den, N:o 337. 85 obilligt vore att göra en förändring i dessa lönförhållanden, enär mödorne och arbetet alltid skola kännas tunga för den Embetsman, sorn saknar nödig bergning och denna tyngd ännu mera vore tryckande folden , hvars förtjenster beredt honom ett högre kall.
Jag hemställer , huruvida det första ändamålet uppfylles, då Summan, som får lemnäs till en person, är nedsatt endast till 2000 Rdlr., ehuru allt hitintills dylika Lån fått utgå till ett belopp af 6000 Rdlr. Utan något uppgifvit skäl, som kan verka på mm öfvertygelse, tillstyrker Utskottet, att Transport-lånen skola få fortfara alt utgå till ett belopp af 6000 Rdlr., under det Utskottet nedsätter de nya Fastighets-lånen till blott 2000 Rdlr. Utskottet uppgifver väl såsom en hufvudsaklig orsak till denna minskning i lånebeloppet, Fondens otillräcklighet, men då man täger kännedom af summorne, tyckes skilnaden icke vara så stor. Utlånta Summan i denna väg, sedan sedaaste Riksdag, utgör, Ridd, o. Ad. Prot. ie B. 2. Afd. 53 418 Den» November f. na. om jag icke misstager mig, 2,280,000 Rdlr,; och elen tillgängeliga, intill nästa Riksdag, blilver circa 2,110,000 RdJr. Ehuru de inneliggande Låne-ansökningarne till ett belopp af 188,290 Rdlr. förut skola utgå, tror jag dock tillgången skall blifva svarande mot bebofvet, emedan de sökandes antal icke troligen hädanefter blifver så stort, sedan såväl Räntesom C.npital-Afbctalningen skall ske med silfver. Förenande mig för öfrigt med den af Herr Bruncrona och Friherre Rålamb i Utskottet afgifne Reservation, anhåller jag vördsamt om återremiss af Utskottets Memorial.
Vi foro likväl icke genast fram till Merton Hall, utan reste först upp till prestgården, der squire Merton och miss Agnes blefvo vigda, så att då vi kommo tillbaka till herrgården hade han till allas förvåning sin unga fru med sig. Detta äktenskap blef likväl icke mycket lyckligt, det kunde hvar och en se. Vi älskade alla vår husbonde, men hans fru, ehuru hon var mycket vacker, såg alltid besynnerlig och högmodig ut, och jag kan rent ut säga, att just ingen tyckte om henne mer än hennes kammarpiga, Ellen, som påstod, att squire Harry var allt för ”brutal” för hennes fina och ömtåliga matmor; det är då en sak som jag icke förstår mig på, men hvad hon än mente dermed, så är det säkert, att han uppriktigt älskade sin hustru, men hon tycktes alls icke kunna tåla honom, och det var derför att jag helt klarligen såg detta, som jag föll på den tanken, att hon var honom otrogen. Jag kom allra först att tänka derpå, då hon en dag i squire Harrys frånvaro var ute och promenerade i vagn. Jag körde för henne som vanligt, och då hennes lilla hund, som följde med, hastigt hoppade ur vagnen och kom under hjulen, föreslog jag, att vi skulle fara fram till Aukwoodhouse, der grindvaktarens hustru var mycket underkunnig att bota sjuka kreatur. Mrs, som annars syntes mycket stel och kall och alls icke blödig af sig, tycktes likväl nu vara fasligt bedröfvad öfver hundens olycka och gillade genast mitt förslag. Vi hade redan åkt mer än halfva vägen och voro snart der. Som mrs icke ville fara upp till slottet, så stannade vi vid parkgrindarne, och hon gick in med den sjuka hunden. Det dröjde imellertid länge, innan hon åter kom ut, och då hon kom, var hon alldeles förändrad. Aldrig kunde jag tro, att en hunds död kunde ha en sådan verkan, men de förnäma damerna låta väl icke sin sorg frambryta vid samma tillfälle i lifvet som vi simpelt folk, kan jag tro. Mary, grindvakterskan, följde henne ut till vagnen, och de taltes vid något, som likväl icke tycktes hafva afseende på den lilla hunden, som dött, medan mrs var derinne.
— Dito om år 1822 anstäld etc., II s 545 — 571. Utskottens Utlåtande, IV 4* s 548 — 58o, bif. af PresteStåndet, IX s 985, af BondeStåndet, IX s 988, återrem. till en del och bif. till en del af BorgareStåndet, ix s lool, bif. af Adeln, IX s 1006. Ytterligare Utlåtande, IV 5. s 2y5, 276, bif. af BorgareStåndet, IX s ii49- Underd. — Dito om, öfver Manufactur-Discontfonden för åren 1817—'1819, lis 162—.167. a4o RevisionsBerättelse, om, öfver ManufaeturDiscontfonden för åren 1820, 1721, II s 562 — 565. StatsUtskottets Utlåtande öfver den anstälda Revisionen, IV 4- s 65g — 665, bif. af PresteStåndet, IX s 1024, af BondeStåndet, ix s 1042, af BorgareStåndet, IX s io58. — angående tiden till nästa, af Stats-, Bancooch RiksgäldsYerken , 1Y 5. s 668, bif. af BorgareStåndet, IX 3. s i3, af BondeStåndet, ix 3. s 21, af Adeln, IX 3. s 24, af PresteStåndet, ix 3. s 44- Underd. RiksdagsBeslutet, §. 18. — skilling, om upphäfvande af stadgandet om; Motion, remitt. till Lagutskottet, II s 1220. Utskottets Utlåtande, Yll 1. s 155 — 166, afsl. af Adeln, ix s 23^, af PresteStåndet, ix s 254, återremitt. af BondeStåndet, ix s 257.
I händelse detta sednare alternatif an - 7° Den 3i Maji f. m. tages, förbehåller jag mig vördsamt att till Utskottet få afge sådane förslag, som enligt min öfvertygelse för verkställighetens befordrande deraf vore af nöden, samt att äfven få ingå i ytterligare förklaring eller bevis af hvad i öfrigt detta mitt anförande innehåller, i fall Höglofl. Utskottet anser dess åtgärder derigenom kunna underlättas. När man hör så mycket andragas mot Statens betungande med ökade anslag, är det med bekymrande känsla man går att öka framställningarne i denna del, men då mer än 4000 individers väl är i beroende deraf, bör all tvekan i denna del försvinna. ■ \ - Jag anser pröfningen af, huru den brydsamma financiella ställning, i hvilken Arméens Befäl sig befinner, tillkommit, ej höra egentligen till ämnet, hvarföre jag ej tror mig böra upptaga tiden dermed, nog af detta bekymmer 'är ganska grundadt. Min pligt har det varit, att, hedrad med det ansvarfulla kall, alt inför Konungen och Nationen bidraga till bevakande af Arméens fördelar eller billiga anspråk, öppet framställa detta bekymmer, äfvensom en del af FörsvarsVerkets materiela brister, som måste afhjelpas, så vida man vill se bibehållit det förbättrade skick, hvilket man med möda sökt och åstadkommit i Arméen; hvilken Den li Maji f. m. 7‘ pligt för mig är sä mycket mera hugnande att uppfylla, som Armeen genom skicklighet, nit och ett berömvärdt uppfyllande af sina åligganden gjort sig förtjent af Konungens Nåd, allmän välvilja och Nationens representanters deltagande i dess bekymmersamma belägenhet. Grefve Posse, Carl Henrik, hade inlemnat följande, som upplästes: Jemte det jag får förena mig med hvad Herr Grefve Brahe och Friherre af Nordin anfört, får jag göra några anmärkningar emot Utskottets förslag till Lönereglering för Armeen.
Björnstjerna befullmäktiga! att representera för sig; förlitande jag mig på R. o. Ad:s rättvisa bedömmnnde af denna sak. Hr Rosenblad, Bernhard: 1 den händelse, att verkligen den gamla redactionen af 37 §:n i 180g års Reg.- Form varit så bestämd och så klar, att en, sedan den tiden adlad, men i fr i her iligt och sedermera greflig! stånd upphöjd ätt fortfarande skulle bibehållas vid de mindre värdigheterna af friherrlig och adlig ; då skulle det vara en hög grad af obillighet, äfven om det vore lagligt, att den förändrade redactionen af nämnda §, sorn vid 1829 års riksdag antogs, uteslöt vissa ätter från innehafvande förmåner: men så är ingalunda förhållandet, utan det var endast ett öfverseende, som gjorde att man vid de första riksdagarna tillät äfven sådana ätter att representera. Jag vill minnas, att det var vid 1823 års riksdag som Ridd.Utsk. första gången vägrade att erkänna 2:ne af dessa äller, nemi. Frih:ne Skjöldebrand och Sandels, af hvilka fullmakter voro utfärdade, och att ändring häruti ej kunde vinnas på annat sätt än genom att vända sig lill Const.Ulskottet. Fi i h. Cederström, Jacob: Mig synes, alt den här öfverläggningen onödigtvis borttager R. o. Ad:s tid. Ridd.Utsk. har förfarit i öfverensstämmelse med Ridd.Ordn., och den är i öfverensstämmelse med 37 §:n Reg.F:n. Men sedan discussion uppstått, och 2:ne ledamöter påstått, att en retroactiv verkan blifvit tillagd lagen genom det beslut, som fattades vid sista riksdag, och den förändring grundlagarne undergått; så får jag fästa uppmärksamheten på de klara ord, som finnas i 37 §:n, der ordet ”död” tillkommer. Der stod tillförene: ’Joch efter honom i rätt nedstigande, led efter led, Den 71 Maj. <77 ”led, bans äldste manlige bröstarfvinge af äldsta grenen.”
Den i detta afseende föreslagna ålder från 20 till 50 år synes vara den rätta, likasom att för män emellan 20 och 40 år tjenstgöringsskyldigheten inskränkes till landstormsområdet, — länet, der det ej i förhållande till dettas vidsträckthet delas i flera landstormsområden, — samt för män mellan 40 och 50 år socknen. Med afseende å landstormsområdet för Stockholms stad, som af Kongl, Maj:t ansetts böra sträckas till “yttre befästningslinierna, då staden blifvit befästad", får likväl Utskottet, då frågan om befästningen ännu icke är afgjord, tillstyrka, att landstormsområdet för första uppbådet af Stockholms landstorm må blifva Stockholms län. För andra uppbådet anser Utskottet, lika med hvad i Kongl. Propositionen blifvit föreslaget, tjenstgöringsskyldigheten böra inskränkas till staden inom tullarne. Kongl. Maj:t har med afseende derå, att genom de frivilliga skarpskytteföreningarne vapenskicklighet kan vinnas, icke ansett lämpligt att föreslå några öfningar för landstormeu. Instämmande i denna åsigt, anser Utskottet jemväl, med afseende å.det kamratskap, som inom dessa föreningar uppstår, och den nytta, som vore att förvänta deraf, att de finge följas åt i striden, eller tjena öfriga till föresyn, att det, såsom möjligen bidragande till vidare befordrande af dessa skarpskytteföreningar, vore lämpligt, om de, vid inträffande uppbåd af laudstormen, utgjorde särskilda stameller elitkompanier, hvarifrån befäl eller ledare för den öfriga landstormen kunde erhållas, och hvilka möjligen kunde såsom ett första uppbåd inkallas. Utskottet tillstyrker således, att Rikets Ständer, beträffande de föreslagna grunderna för bildande af en landstorm, i underdånighet, hemställa: att landstormsområdet för första uppbådet af Stockholms landstorm må blifva Stockholms län; samt att de frivilliga skarpskytteförening arne vid uppbåd af landstormen må utgöra särskilda stameller elit-kompanier. Stockholm den 19 April 1866. Sammarin. T.agsamt Allm.
Stuteri-Öfver-Styrelsen framhärdar med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, S t or m äk t igs te A11 e r n å d i gs t e Konung! Eders Kongl. Maj:ts tropligtigste och underdånigste tjenare och undersåte, Cr. A. HJERTA. Stockholm den 10 Mars 1842. J. A. Lundström, 40 — 310 Kommitteens för Salpeter-ärendena underd. Utlåtande, i anledning af Revisorernes Berättelse rörande Salpeterfondens förvaltning. Stormäktigste AHernådi gste Konung! Genom remiss af bifogade transumt ur Rikets Ständers sednast församlade Revisorers afgifna underdåniga Berättelse, i hvad den rörer Salpeter fondens förvaltning under åren 1838 och i83p har Eders Kongl. Maj:t täckts infordra Kommitteens för Salpeter-ärendena underdåniga Ullålande deiöfvei; till följd hvaraf Kommitteen nu får anföra följande, efter ordningen af Revisorernes framställning: § I. Häröfver lärer något yttrande af Kommilteen icke erfordras. § a. Enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 6 Oktober nästlidet år, är Carl Gustafs Stads Gevärs-faktoris skuld till Salpeterfonden uti i?4o års, till Eders Kongl. Mij:ls och Rikets Kammar-Rätt afgifna, Hulvudbok öfver denna Fond afskrifven. § 3. Legan för begagnandet af Fonden tillhöriga salpetersjudningspannor i Kronobergs och Christianstads Län betalas dels med penningar, dels med salpeter, och utgjordes, utom kontant år i838 Rdr io: samma år i Christianstads Län med 7 LU. 10 U. 7 lod, och i Kronobergs Län , . .22. — p. — 2. — samt år i83pi Christianstads Län „ 1. — 6.— 4- — och i Kronobergs Län „
N:r 61, Uppl, och godkänd hos Ridd. och Ad. d, 24 Mars 1818. Prest-Ståndet d, 24 BorgareStåndet d. 24 Bonde-Standet d. 3i — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om Underdåniga Skrif vel ser. 125 ytterligare bidrag till SöderTelge Kati alInrättnings fullbordan de. I anledning af en lios Riksens Ständer väckt motion om ytterligare bidrag till Söder-Telge Kanaloch SlussVerks-Inrättnings fullbordande, hafva Riksens Ständer tagit kännedom huru detta arbete sedan sista Riksdag framskridit, oell dervid inhämtat, att, sedan, med begagnande af anskaffade Ang-Machiner, försök blifvit gjorda att genom pumpning befria Sluss anläggningsstället från det ovanliga vatten-tillopp, som hindrat Slussbyggnadsgrundens planmässiga anläggning, men denna dittills såsom det kraftigaste medel erkände utväg, i anseende till vattnets starka tillopp så väl ifrån sidorna som utur sjelfva bottnen, icke medfört den åsyftade verkan, har Kanal-Bolagets Direktion funnit sig föranlåten till det kostsamma och än vågsammare företag, att uti en pråm af 190 fots längd, 60 fots bredd och 10 fots höjd låta mura sjelfva Slussen och nedsänka den på förut jemnad botten, hvilket mot slutet af Oktober månad nästlidet år fullkomligen lyckats. På nämnda sätt finnes således ifrågavarande Kanaloch Slussverks-Byggnad med betydliga kostnader, och deribland ytterligare utöfver den kontanta tillgången upptagna lån, fortsatt efter den uppgjorda planen, och oaktadt alla mötta svårigheter, med den framgång, att Inrättningen synes otvifvelaktigt inom få års förlopp vinna fullbordan.