Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 237. ej må till fullmägtig antagas den, som omyndig är; icke heller den, som efter dom är medborgerligt förtroende förlustig, eller som står under tilltal för brott, hvilket medförer sådan påföljd, eller den, som för annat brott är häktad. Motiverna till Lag-kommittéens och Lagberedningens förslag i delta speciela ämne åberopas, och anhålles om motionens remitterande till Lag—Utskollot. Stockholm den 26 November 1862. Daniel Danielsson, från Jönköpings län. Af Angnst Pettersson från Jönköpings län, om ändring i 3 Art. 15 § af gällande Bevillnings-förordning, angående förkolning i den Bankbolag med sedelutgifningsrätt åliggande särskilda bevillningsafgift. Utom den bevillning, som, enligt 2:dra Artikeln uti nu gällande Bevillningsförordning, skall erläggas af alla bolag med en procent af deras årliga inkomst, stadgas uti 5:dje Artikeln 15 § af samma Förordning, alt Bankbolag med sedelutgifningsrätt skola utgöra särskild bevillningsafgift med 2 IV.dr för hvarje tusen R:dr af det högsta belopp af Bankens sedlar, som på en gång under nästföregående år varit utlemnade i rörelsen. Ändamålet med denna sednare afgift var, såsom förhandlingarne vid sisllidne riksdag (Bevillnings—Utskottets Memorial N:o 20) tydligen visa, att förekomma, det skatten för dessa Banker skulle nedgå under det belopp, hvarmed de förut skattade till Staten. Att detta mål icke uppnås med den nu stadgade' afgiften är emellertid klart deraf, alt, t. ex. Stockholms enskilda Bank, som för år 1861 med en nettovinst under år 1860 af 271,407 l»:dr 59 öre, i bevillning erlade 20,826 R:dr 68 öre, deremot för 1862, med beräkning af den vida högre nettovinsten för 1861 af 558,575 R:dr 41 öre, icke kan pålöras högre bevillning efter 2:dra och 5:dje Artiklarne tillsammans än allenast 7,825 R:dr 75 öre, eller efter den förstnämnda Artikeln 5,585
Dck är icke mera än 60 är sedan, dä ännu i det fria England, libellisten, svin skändat ekt ärligt namn, angripit en redlig Cmbetsmans heder, genom falska upgiitcr skadat Grat eller medborga, re, icke förr än han qwarlemnat bada sing öron, fick nedstiga fran den skampåle, der lagen ännu i dag fäster deni, som gjort sig till lika brott ffyldige, Gifwes mål någon, som kunde önska ak hiiflytta etk sädant, ehuru i ett uplyst land länge bibehållit straff såsom ekt kraftigare hinder emot sicka förbrytelser? och är icke det högsta föremål, den ädlaste syftning af en lag, att i de fall, da det kan rverkstallas, snarare förekomma möjligheten att ut. Lfwa förbrytelsen, än akt upfinna nya sätt till desi bestraffning? Men jag bör ej uptaga Ridderskapet och Adelns dyrbara lid, genom en förlängd framställning af sanningar, hwilka numera af nästan ingen be. IwiflaS. Tid och eftertanka hasiva stadgat de flesta öfwertygelfer; den, om nyttan och nödwändighekm af de, i enlighet med Konungens nädjga proposi» tion, af Constitutions>Ulffoktet föreflaqne förbättringar i tryckfrihetslagen, synes lyckligen hafwa förenat de flesta sinnen, och mig äierstär blott, art ödmjukeligen anhälla dek Walborne Herr Landt. Marskalken täcktes till bifall proponera de fyra för. sta paragrapherne af Constitutionö.Ulffottets i dag upläsie Betänkande. Uplästes ett af Grefwe frölick, vaviä bl». ralä.inlemnadt diktamen, sa lydande: Med ben rättighet, som, genom Riksdagsort»» nin» Den 26 Iunii. 747 »ingens sy §. är hwarje Ledamot as Riksens Ständer ti^aqd, atk yttra sig öfwer de af Constitutionsu skottet under söregäende
Utskottets i början af dess framställning gjorda anmälan, att den af Utskottet föreslagna tullfrihet vid införsel af åtskilliga, särskildt uppgifna, artiklar, bifallits af Borgare-Ståndet, men afslagits af de tre öfriga Stånden, hvilka bibehållit nuvarande tullsatser å samma artiklar, äfvensom Utskottets i sammanhang dermed till förstnämnda Riks—Stånd gjorda inbjudning, alt, med frånträdande af sitt beslut, förena sig med de öfriga Stånden i denna fråga, lades till handling arne; hvarjemte Ståndet godkände de i denna del af ämnet uppställda 37 första voteringspropositionerna. De af Utskottet till Bonde-Ståndet gjorda inbjudningar, att förena sig uti de öfriga Riks-Ståndens beslut, i fråga om införselafgiften å artikiarne Humle och Sköldpadd, blefro af Ståndet antagna, till följd hvaraf de, angående samma artiklar föreslagna voteringspropositioner under N:ris 40 och 83 ansågos hafva förfallit; hvaremot Ståndet, med afslag å Utskottets äfven till Bonde-Ståndet framställda inbjudningar, i fråga om artikiarne Kreatur, Kött, saltad Sill och Salt, godkände de om nämnda artiklar, under Nrris 41, 42, 36 och 82 föreslagna voteringspropositioner. Utskottets anmälan å pag. 12, i fråga om Frukter och Bär samt Grönsaker; å pag, 25, angående artiklarne Sulläder och Bindsul/äder etc.; å pag. 27, angående Koeffyr er; å pag. 37, angående Såpa; samt ä pag 50, angående Fosfor och Metaller, lades lill handling ar ne. Utskottets hemställan (pag. 23), att redaktionen vid laxerubriken »Hattar af siden eller halfsiden eller afven af annat tyg eller ämne, då de äro monterade med blommor, plymer eiler spetsar o. s. v.», mätte genom en hos Ridderskapet och Adeln föreslagen interpunktering beredas erforderligt förtydligande, godkändes. Utskottets å pag.
Jag anhåller således att man måtte förklara, alt denna inkomst-titel må uphöra, derest Wällofl. BorgareSt. sådant för sin del medgifver. Hr von Troil: Vid sista riksdagen hade K. M. föreslagit, att Geruingsörena skulle helt och hållet ur RiksStatens inkomsttitlar uphöra och denna obetydliga afgift efterskänkas. RiksStm ingingo icke då på K. M:s nåd. propos. i delta afseende. K. M. har derföre nu föreslagit, att den hvarje stad derföre tillkommande ersättning bör för hvart är uträknas efter antalet af de handtverkare eller Gernings - 424 Den lfi Juli. män, af hvilka Gerningsörena skola utgöras. Med anledn. af denna K. propos., hade StalsUtsk. i sitt första betänk. N:o 51, Litt A, hemställt, att R. St. mätte besluta, det Gerningsören icke vidare skola såsom serskild upbördstitel bland Statsverkets inkomster uptagas, samt att den åtskilliga städer tillkommande andel deraf skall dem ersättas på sätt K. M. i nåder föreslagit, äfvensom att de under närande inkomsttitel inbegripna afgifter hädanefter skola vederborde handtverkare påföras samt upbäras i sammanhang med allmänna bevillningen. För min del kan jag icke inse, att del af K. M. föreslagna sättet för Gerningsörenas utgörande och fördelande pä städerna, skulle medföra några synnerligen ökade besvär, utöfver hvad förhållandet nu är, men jag bekänner upriktigt, alt saken är i och för sig sjelf af så ringa vigt, att jag för min del icke gör mycket afseende på om betänk blir i denna punkt af R. o. Ad. bifallet eller afslaget. Deremot skulle jag tro, att icke R. o. Ad. på sätt Gr. Mörner föreslagit, bör instämma i den af BorgareSl. yttrade åsigten. Jag ber alt få fästa upmärksamheten på, att denna åsigt icke är annat än enskilta yttranden af riksdagsmän i BorgareSb, men icke något Stånds beslut.
Då uppkommer en naturlig fordran af betydlig skillnad i priset imellan att färdas med denna inrättning och Ileservskjuts, eller hvad sorn då kommer att motsvara Extrapost, om någonsin Forvagnen *kall blifva allmänt begagnad. Men för när - Beil), oeh Ekon, Utsk, Betånkandeii. varande, och intill dess, tillstyrker Utskottet» att skiutalegan matte förblifva, så i Staden sorn på Landet, Hvad den nu stadgad är. 2:0 A»r gästgifvaregårdar o h skjutsnio g.sanstalter måtte ,af.skaffas på de småvägar, der sådane nu onödigt finnas, till icke ringa försvårande för jordbruket, äfvensom att afståndet okas till omkring tvänjae mil emellan hvarje qvarblifvande Gästgifveri, har äfven blifvit yrkadt. Utskottet kan icke annat äo instämma uti denna önskan, sorn redan vid föregående Riksdagar varit framförd och bifallen, hvarföre det äfven lärer ankomma på Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, att efter Localförhållanden och skedda undersökningar, i den ordning Författningarne utstaka, med Länets innevånare samråda och beslut fatta, efter den föranledaing Länets rörelse fordrar. 5:0 Till det påstående, att ingen, sorn har egna hästar, utom Embetsoch Tjenstemän, dä de resa i Embetsärender, måtte äga rättighet att vid sin bortresa taga Gästgifvarskjuts på närmare afstånd än 5 mil från sitt hemvist, kan Utskottet icke tillstyrka bifall. Det har val ej undfallit dess uppmärksamhet, att missbruk kan göras af denna rättighet^ men ett i Lagen stadgadt totalt förbud skulle i vissa fall å motsidan medföra ännu Större olägenheter, hvarföre säkrast förblifves vid dé, i detta fall, nu gällande föreskrifter. 4:0 Lika förhållande tror Utskottat * inträffa med den af Riksdagsmannen Lars Olsson yrkade motion, att en skjutsskyldig aldrig 738 Besv. och Ekon, Utsk. Eetänhanclen. må kunna åläggas annorstädes, än vid gäst» gifvaregården, emottaga den resande.
Man behöfwer icke mera känna eller nppa af Banquens inwärtes tillständ, an hwad redan för allmänheten är bekant igenom tryckta Handlingar, rörande den Banquen älagda ssyldigbeLen at besörja om Rikgaldssedlarnes Realisation, och de ansenliga summor, som Banquen mast förskjuta til Statswerket för krigsbehofwen samt til Riks - Diffontwerkets widsträckta utläningar, för at krrnna med säkerhet stuta, at den nu utelöpmde Sedelstocken är wida större än en efter sunda principer färd förwaltning kunnat medgifwa, om det stätt i dest förmäga at det afböja. Det pä Banquen ställde Creditivs nyttjande, som krigsbebofwen gjort oundwikeligt, och den i kvasta mätto wädeliqa ställning, hwaruti Riket sig befann wid den lyckligen och i wälsignad stund fullbordade Regementsförändringen/fordrade af Banquen ett biträde, som i denna farans stund inga skäl och Const dera - 502 Den 26 Julli. derationer, ehuru de mätte wara, hwarken kunde eller borde tillbakahälla, äro sadane afwikelser frän Bancowerkets styrelsegrunder, som endast sjelfum nödwändigheten wld ett sä utomordenteligt tillfälle rättfärdigar. Men ju wädeligare de följder äro, sorn med säkerhet kunna befaras af en sädan utöfwer alla försigtighetsaränsor nu i allmänna rörelsen utelöpande stor Banco-ckdelstock, desto angelägnare blifwer det, at ej allenast, allt ytterligare Banquens tillitan de i den wägen , pä det kraftigaste förekommes, utan ock, at alla möjeliga utwägar, som utan för stor skakning kunna werkställas, blifwa anwände til förminskning af Banquens utelöpande alltför stora sedelstock. At Banquen för dest förskotter til Statswerk^t erhåller en säker, men orörlig hypoteque, gör ej tillfyllest för det stora och högst nödwändiga ändamälet af den utelöpande alltför stora sedelstockens förminskning.
I öfverensstämmelse härmed, får Utskottet nu på denna Titel uppföra den ersättning, som, i händelse förslaget gillas, tillkommer Wadstena Krigsmanshus-Cassa, dit Centonalmedlen ingått; och som, efter hvad Kongl. Stats-Contorets Berättelse innehåller, Cenlonal-medels-uppbörden för år 1821 med i83o, eller för ao år, enligt deröfver ifrån Kongl. Krigs-Collegium meddelad uppgift, utgjort, per medium, omkring 34,000 R:dr, får Utskottet tillstyrka uppförandet af denna summa å Stat, såsom tillökning i anslaget för Wadstena Krigsmanshus-Cassa. 2:0 Utskottet har sedermera erhållit upplysning, att utöfver förenämnde Centonalmedel lill Wadstena Krigsmanshus-Cassa, AmiralitetsKrigsmans-Cassan uppbär den Centonal, som belöper å de på 4:de HufvudTiteln utgående aflöningsmedel, men då det ifrån Directionen öfver sistnämnde Cassa till Kongl. Stats-Contoret insände sammandrag å Cassans inkomster icke upptager några Centonalmedel, har Utskottet, som anser, att, på förut omförmälde grunder, Amiralitets-Krigsmans-Cassan jemväl bör förses med ett emot dess Cenlonal-inkomst svarande årligt anslag, saknat tillfälle att, på grund af medium för de senare åren, bestämma den summa, hvilken, efter afdrag af omkostnaderne, kunde för detta ändamål å Stat uppföras; dock som, enligt Flottans räkenskaper för år 1831, berörde Centonalmedel uppgått till omkring 4>5oo R:dr, hemtar Utskottet deraf anledning, att ett sådant belopp eller 4>5oo R:dr å denna Hufvud-Titel uppfora för Amiralitets-Krigsmans-Cassan, såsom ersättning för de till öfverflyttning å Bevillning föreslagne Centonal-medlen. 3:o
St, Prot, 1840 och 1841- 4 Sami, 1 Afd, 3 Band, 23 Haft, 3 IB Förstärkta Stats-Vtskottets Memorial, N\o 506. den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages till contra-proposition Ridderskapets och Adelns beslut, att för ifrågavarande arbete anvisas 10,266 R:dr 3a sk., med öfverlemnande åt Kongl. Maj:t att bestämma, huruvida nämnde summa bör i sin helhet eller till större eller mindre del utgå såsom lån eller såsom anslag utan återbetalningsskyldighet. Efter denna votering, som utfallit med 76 Ja och 43 Nej, hvarigenom Bonde-Ståndets beslut blifvit Lill contra-proposition antaget, har i hufvudsaken följande omröstning egt rum: Den, sorn gillar Stats-Utskottets af Borgare-Ståndet bifallne hemställan, att till upprensning af Stång-ån beviljas ett lån af 15,4oo R:dr, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, godkännes Bonde-Ståndets beslut (se ofvan). Som denna votering utvisat 65 Ja och 54 Nej, samt Ja följagtligen vunnit, har Utskottels förslag blifvit godkändt. I afseende på vilkoren för ifrågavarande låne-bidrag, har slutligen röstats öfver nedanstående proposition: Den, som vill, att det iån, som till Stång-åns upprensning meddelas, på sätt Stats-Utskottet föreslagit, utgår emot de vilkor, som i allmänhet Blifva gällande för de vid. Extra Slats-regleringen till vissa odlingsföretag anvisade låne-bidrag, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer lånet att utgå emot följande vilkor: att återbetalning skall ske inom 10 år; att lånet blifver räntefritt de 3 första åren och sedan löper med 3 procents årlig ränta; samt att capital-afbetalning vidtager först efter 4 år och utgör sedermera med f årligen, då räntan med hvarje capital-afbetalning försvinner. Genom io3 Ja emot 16
Att ile enskilde Bankerne ej borde förpligtas betala högre ränta, än 6 för hundradet å de credit-sedlar och invisningar, sora ej kunnat inlösas ; 54:o att det ej borde bero på Konungens Befallningshafvande alt bestämma, Bank, vid bristande förmåga att inlösa sina sedlar, skall inställa sin rörelse och försättas i concurs-tiJlstånd, emedan en sådan Rättegångs-ordning hvarken är lämplig eller öfverensstämmande med Concurs-lagen; utan borde Bank, vid sådant förhållande, ovilkorligen förlora sitt privilegium, derest ej Kongl. Maj-.t skulle finna, att Bank-rörelsen, utan äfventyr, fortsättas kunde, och borgenärerne ega rättighet att inför Domstol yrka Bankens försättande i concurs-tillstånd; 55:o att Bank, enligt olika förslag, borde ställas under utredning: a) i händelse den ej genast vid uppvisandet kan inlösa credit-sedel eller invisning; b') 0111 den ej inom viss bestämd tid kan inlösen verkställa; c') då den förlorat 10 procent af grundfonden; 56:o att, då Bank förlorat ro procent af sin grundfond, Directionen vid strängt ansvar borde vara förbunden alt genast sammankalla del-egarne till extra Bolagsstämma, för alt besluta, huruvida tillskott bör göras för alt fylla bristen eller Banken ställas under utredning. 16 §. 5y.o Att den solidariska ansvarigheten borde begränsas så, att den icke slutligen träffar den rikare del-egaren i större proportion än han deltagit i Bank-rörelsen, på det alt större capitalister icke måtte befara att i Bolaget inträda; 58:o att Directionens Ledamöter borde vara underkastade criminelt ansvar; 5p:o alt någre capitalister icke skulle i Directionen ingå, om dess Ledamöter ålades en sådan ansvarighet, som Utskotten föreslagit, och ännu mindre, om ansvaret biel ve ännu strängare. *7 §•
Utdr. d. 3 Jul ii 1818. 739 ilin ge-rörelsen m. m. framställde ftågå, om successiv indragning af Banko-Sedlar, sorn. äro aldre än Tio år» StatsUtskottets Utlåtanden N:o 325 med hemställan angående tryckning af Tabeller öfver Stats-Verkets räntor» N:o 329, i anledning af KongU Maj:ts Kådiga Proposition, rörande medels, anslående till kostnaderne vid Högst Salig Hennes Maj:t Enke-Droftningens begrafning. N:o 330 i »anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående Pensions» Reglering för Högst-Salig Hennes Maj:t Enke" Urottningens Hof-Stat. N:o 331 angående Rosersbergs Kungsgård till Kongl. Majds Nådiga Disposition» Memorial N:o 332, angående otillräckligheten af förra anslaget lill Riksdags-kostnadernes bestridande. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets Utlåtande N:o 326 i anledning af återremiss utaf frågan om Gratification åt Hert vice Presidenten Billberg ; fann Borgare-Ståndet, enär Trenne af de RespeCtive Riks Stånden redan bifallit Stats-Utskottets Utlåtande, målet Vata afgjordt, hvadan oinförmäldte Utlåtande skulle läggas till handlingarne. t)en 4 Julii 1 g 18» Brån Högloft. Jlidderslapet ock Adéhn S> D. Då nu föredrogs Bevilliungs Utskot - * 74o Prot. Utdr. d. 4 Julli 1S18> tets Memorial af den 1 dennes, angående den skilj, agtighet, som emellan Riks-Stånden uppstått i anledning af de utaf Utskottet föreslagne Alternativer till 3;dje Art. i den blifvande BevillningsStadgan angående Comsumtion och öfverflöd, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, på sätt Utskottet hemställt, förvisa denna fråga till det Förstärkta Stats-Utskoftets afgörande. S.
Detta erhålles på sätt, att den resande derom gör anmälan, an* Den 3 Martti, 425 tingen hos den från hans hemvist närmast vistande Svenska legationen, eiler ock hos sitt eget lands representant här i Riket, men vanligast likväl förskaffar sig det genom något Handelshus häri hufvudstaden, som derom gör ansökan till passfördelningen af Hane Ex* cellence Stats-Ministerns lör utrikes ärendernes bureau. Dels till följe af sakens comparativt ringa vigt om den går ministeriel väg, dels till föl» je af ett ombuds mindre activitet och dels till följe af sjelfva afståndet af den resandes hemvist härifrån, händer ej sällan att en. ja flere månader åtgå, innan den resande kan lemna sin hembygd, ifall, nota bene om passet blifvit honom beviljat, och hans tålamod, eller sjelfva motivet af resan tillåtet honom att invänta det. Skulle den resande, af en eller annan anledning, försumma att förskaffa sig ofvannämnda pass, btifver han å gränsorten uppehållen och måste afbida våra posters långsamma fram* och återresa, och forinaliteternes marche, innan han blifver satt i tillfälle att fortsätta resan, eller kanske nödgas återvända till annan ort, med oförrättad! ärende. Resande af några få nationer, som med oss stå i de närmaste handelsförhållanden y hafva genom Kongl. Majffs visa och nådiga medgifvande, sedan någre år tillbaka, erhållit tillstånd i Riket inkomma med pass af de Svenska Legationerne, eller med pass af dem viserade, eller ock med Stats-Ministerns i ds - Btn 5 Martu. ras eget lands pass, men äfven desse gynnade nationer äro understundom underkastade åtskilige uppehåll. I alla fall vågar jag tro, att Kongl. Maj ts Nådiga medgifvande kunde, med ej ringa fördel tor Svenska handeln och till än större ära för Svenska namnet utomlands, tåla en långt v.asträckiare omiattning. Hvem inser ej den skyndsamhet som erfordras i de fleste handelsföretag, om de 'kola lyckas, hvem inser ej den misscredit
Men jag kan ej dela Herr Lefréns åsigt, till följd hvaraf en lägre myntfot skulle bidraga till lägre arbetsoch varupriser, och derigenom öka välståndet. Jag kan icke, och vill ännu mindre, bestrida hans erfarenhet i denna del, men den öfverenstämmer ej med min erfarenhet af andra länder, der jag vistats ej så obetydlig tid, ej eller öfverensstämmer den med historien. Utom de exempel Herr Rosenblad anfört, får jag fråga, om icke välståndet i England är större än i Turkiet, än i Portugal, än på Barbariska kusten, der nu den lägsta enheten är, och der man bemödar sig att göra den ännu lägre. I England var en så hög mvnträkning under Konungarne af det Normandiska Huset, att den var 3 gånger större än nu. Ingen lär likväl påstå, det priserne på arbete då voro högre, än för närvarande; de voro tvertom mycket lägre. Priset på arbete beror icke på myntberäkningen; det beror på efterfrågan och tillgång; och om arbetet skall vara väl 94 Den ig O c lo b er e. m. eller ilia lönt, beror på samhällets tillstånd, samt huruvida nationalförmögenheten och industrien äro i afeller tilltagande. Detta är min mening, och så tänkte äfven Adam Smith, som först lärde England och Europa, att i dessa ämnen tänka grundeligt, redigt och klart. Vid tillämpningen till ifrågavarande fråga, om det är bättre, alt antaga grunden af 18 sk. eller 12 sk., får jag, på de skäl Utskotten anfört, och som ytterligare blifvit utvecklade af Herrarne Tham, von Hartmansdorff och Hjerta, tillstyrka, att Ridderskapet och Adeln måtte bifalla Utskottens hemställan. Herr Tham: Sedan, såsom jag tror, 3 Stånd bifallit Utskottens Utlåtande, och, efter hvad Herr Hjerta omständeligen yttrat, det väl är Rikets Ständer , som bestämma skrotet och kornet, men Konungen ensam, som bestämmer de olika namnen, eller styckenas olika storhet, torde Herr Lefren finna alt, på sätt Utskotten framställt denna fråga, den föreslås till Konungens sanction; och Konungen äger rätt att, utan förändrande af skrot och korn, derom besluta.
Ständer i detta afseende hos Kongl. Majtt i underdånighet anhålla, att denne Kongsgård, vid Hennes Majtt EnkeDrottningens afgång, icke må utarrenderas, utan, såsom Kongl. Majtt i Nåder lämpeligast finnér, disponeras tills Riksens Ständer vid derefter pågående Riksdag blifva i tillfälle att härom sig utlåta; Hvilket allt vordsamligen öfverlemnas till StatsUtshottets Betänkanden. 6^j till Riksens Höglofl. Ständers böpröfvande. Stockholm den % April 1818- N:r 156. Riksens Höglofl. Ständers Statsutskott s Utlåtande angående Herr Cantzj liRädet N. af Wetterstedt5 och Herr Assesoren T h. Adlerbrants ansökning om införsel uti antingen Wisingsborgs dier Rådmansö Kungsgårdar för innehafvande Kro Gr enom ProtocollsUtdrag den 10 sistledne Jaftuarii liar Höglofl. Ridderskapet och Adeln be* hagat till StatsUtskottet remittera följande a£ Her Assessoren Th. Adlerbrant afgifrte Memoria al: ”CantzliRådet Niclas af Wetterstedt och jag ”äro i den sällsamma belägenheten, att vara. ”föränlåtne, att hos Rikets Höglofl. Ständer sö”ka medlet till afgörandet af en gartska enkel ”och klar ersättningsfråga, hvaraf ena hälften, ”öfver 125 ar dels berott pä Domarens pröfning ”och dels på verkställighet af Kongl. Maj:ts ”höga beslutWi klaga icke på någon auto”ritet för iletta långa dröjsmål och den öfver ”gångna våldsamma behandlingen. Der skäl ”lhirtill skulle förefinnas har ansvaret uphört, ”genom de felaktige personernes död: och de, ”sorn befattningen med ärendet nu tillkommer, ”hafva lemnat oss all den handräckning, vi Bihang StatsUtskottets Betänkahdeh. ”kunnat begära, fastän i sednare tider utkomnd ”Författningar hindra verkställigheten. ”Af bilagde handlingar och dem, sorn till ”Kongl.
Öfriga Riks-St. d. i April — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t angående Staten för Gripsholms Slotts och Djurgårds Betjening. Jemte Nådiga Propositionen om Stats-Vérkets tillstånd och behof, har Kongl. Majit till Riksens Ständers Stats-Utskott i Nå er öfver Jemnat Handlingarne i fråga öm en ny Stats reglerande för Betjeningen vid Gripsholms Kongl, Slott med dervarande Djurgård, hvartill serskilde i Nåder förordnade Kommitterade, somt haft sig uppdraget att föreslå en förbättrad hushållning derstädes , författat och i underdånig Skrifvelse aflernnat förslag. Nämnda förslag utvisar, att till aflöning för Betjeningen vid Slottet och Djurgården skulle erfor - Underdåniga Skrifv elser'. erfordras indelte 33 R:dr j6 sk., Kontant 613 R:dr 16 sk. samt in natura 81 tunnor spannmål, 1350 Lisp. Ho, 27 Famnar Ved och 41 Tunnland 8 Kappland till Plantage och Betesmark, tillika med några små Täppor vid Slottet omkring 1J Tunnland, hvarförutan till reparationer och serskilda behof för Slottets och urgårdens underhållande kontant 1503 R:dr j6sk. årligen samt Ved och Hö för Rådjuren, eller tillsamman på Ordinarie Staten 2116 R:dr 32 sk., 81 Tunnor Spannmål och 3600 Lisp. Hö samt för öfrigt på JLndragnings-Stat 141 Rulr.