Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ni är en hederlig, redlig, förträfflig, utmärkt man, Hr Hummer. Af er bör det kunna bli någonting stort. Mjuka tjenare! Visserligen, visserligen! (Hummer går.) HUMMER. 25 Andra Scenen. C. LÖFVENSTRÅLE på avantscen. B. LÖFVENSTRÅLE vandrande i bakgrunden. Himmelen vet huru länge jag bott här och ej dess mindre står min historia på samma ställe. Det lyckades mig att skilja brödernas hjertan åt; men ännu ha de ej stuckit ihjäl hvarandra. Dit hän måste det dock gå, i fall jag skall bli fideikommissarie. Låt se, jag har redan begagnat mig af arfsförhållanderna dem emellan, dito af deras olika politiska opinioner; men ännu endast kommit på halfva vägen. Det är otacksamt. Jag måste kasta ytterligare ett nytt brännbart ämne på brasan ... kärleken till exempel. Kärleken är ett sådant der retningseller gallfebersmedel, en sådan der Xantippa, som sätter kött och blod i gäsning på en arm syndare. Hvar skall jag finna en qvinna, som är i stånd att med sina ögon tutta en hel verld i brand? Vid theatern studerar man den konsten aldrabäst, konsten att tända eld på herrarnas hjertan. En aktris är rigtigt en Pandoras ask: tag locket af den, och verlden råkar i uppror: hoppet vinkar oss i asken. Den Kongl. scenen har verkligen också nu en aktris, i hvilken alla menniskor blifvit galna. Jag måste söka henne. Hon spelar i afton. Min plan är eljest icke så dum. Blir jag först blott af med de der två bröderna, följer deraf att jag blir en rik man, och blir jag en rik man, följer i sin ordning deraf att Excellensen, Grefve Scheffer skall finna sig smickrad af att skänka mig sin dotter. Vore jag blott der! Det var olyckligt att jag någonsin skulle få se henne! De qvinnorna, de qvinnorna! (Går.) Tredje Scenen. B. LÖFVENSTRÅLE. Denna plats fängslar mig: ty det är här hon bor. Dessa toner hänföra mig, ty de komma från henne. Min själ ser henne, mitt hjerta hör henne.
Under 50 R:dr .. — 12. — från och med 50 till 75 R:dr — 24. — från och med 75 till 100 — — 36. — från och med 100 till 125 — 1: från och med 125 till 150 — 1: 12. — för fulla 150 R:dr , 1: 24. — och derutöfver för hvarje fulla 50 R.dr — 12. — Varder Köpe-, Byteseller Gåfvo-bref, förr än uppbud eller inteckning skett, n annor man transporleradt eller öfverlåtet, belägges handlingen med ny charta efter nyssberörde grund för hvarje transport eller öfverlåtelse. Köpe,- Bytesoch Gåfvo bref om Skepp, § 10. Om Stämpling af Tidningar. l:o Hvarje utkommande tidnings-mimmer, tryckt på halft ark eller derunder, förses med en röd stämpel till två runstyckens belopp; från ett halft till och med ett helt ark med en stämpel till 2^ r:st; derutöfver till och med 1 £ ark, 3 r:st o s. v.; och skall med halft ark förstås papper, hvars yta innehåller en och en hall qvadratfot, eller 150 qvadrat-deeimaitum. Tidningar, med sådan stämpel försedde, äro, vid af sändningen från trycknings-orten, från postporto-afgift frie. 2:o För tidningar åtföljande bihang gälla samma stadganden; dock vare sådana bulletiner, som på Kongl. Majits befallning tryckas på serskilda blad och innefatta officiella underrättelser samt åtfölja Sveriges Postoch Inrikes Tidningar äfvensom tidning tillhörande plancher, frie från stämpling. 3:o Bevillnings-Utskottets Betänkande, IS:o 6. 33 3:o
Skrifvelse j Nio >63, mål ytterligare inkommit, nemligen från Kyrkoherdarne i Äppelbo, Häggums, Björna, Mo, Hafverö, Qvarsebo, Styrsö, Marstrands, Bodarnes och Sandseryds pastorat, samt i Waxholms församling, om hvilka blifvit upplyst, att, för löneinkomsternes bringande till 100 tunnor spanmål, vid hvartdera erfordrades: Tunnor. Kapppar. i Äppelbo 18 2. „ Styrsö . 34 7. Marstrand . • • 43 10|. Tillsammans 201 t:r 2 k:r hälften råg och hälften korn; att E. K. M. iuhemtat, hurusom Coliegierne, vid granskningen af ifrågavarande ansökningar, antagit en, ofta efter olika grunder uppgjord, uppskattning af boställs-afkastningen, hvarigenom Coliegierne kommit till ofvannämnde resultat; samt att, enär utaf en uppgift å beloppet af den förlänings-spanmål, som genom redan beslutad indragning för ifrågavarande ändamål kunde användas, blifvit upplyst, att väl den, efter utfärdande af Kongl. Brefvet den 2 Februari 1838, öfver hela Riket indragna förläningspanmål uppginge till ett belopp af 92 tunnor 101 kappar, men att, sedan Rikets Ständer afläto deras underdåniga skrifvelse i ämnet, endast 4 tunnor sådan spanmål blifvit till Stats-verket indragne, hvilket ringa belopp vore för ändamålet otillräckligt, hvadan och då, för den händelse, att något understöd kunde en eller annan beviljas, detsamma icke finge fortfara längre, än till nästpåföljande Riksdag, åt hvars Ständer pröfningsrätten af hvarje serskild fråga blifvit förbehållen, E. K. M., utan att ingå i någon närmare pröfning af ärendet, funnit skäligt samtlige ifrågavarande ansökningar till Rikets Ständers öfvervägande i Nåder öfverlemna.
R:dr; öfriga slag 130 R:dr stycket; Vanilj 7 R:dr skålpundet; Vin, alla slag, på fastager, 16 öre per skålpund; på buteljer 2 Rulr 50 öre kannan; Vindrufvor 30 öre skålpundet och Visitkort till 50 öre per skålpund, — så enär ingalunda såsom otvifvelaktigt kan antagas, att hvarje förhöjning i afgifter skall komma att medföra motsvarande tillökning i tullinkomst, får Utskottet, som dessutom lika litet för närvarande, som vid sistlidne riksdag, finner några tvingande financiela skäl att genom högre tullbeskattning söka åstadkomma ökad statsinkomst vara för handen, och med erinran, att Utskottet, enligt hvad här nedan närmare förmäles, ansett tullsatserne å en del af nyssuppräknade artiklar tvärtom böra nedsättas*), nu hemställa, att de af motionären yrkade förhöjningar icke måtte till någon åtgärd från Rikets Ständers sida föranleda. Efter framställandet af dessa Utskottets åsigter och förslag af en allmännare syftning och omfattning, vill Utskottet nu i den ordning, hvartill gällande tull - *) nemligen: tilläggsafgifterna för hopsydda pelsverk och för kläder; — samt införselafgifterna å koeffyrer, sadelmakarearbeten med dyrbarare beslag, spännhalsdukar af läder; fickur med guldboett och andra slag, skeppskronometrar och lösa urverk, äfvensom ä alla tullpligtiga slag af vagnar. BetHllnings-Ulskoltels Betänkande K:o S. 11 taxas uppställning föranleder, yttra sig rörande öfriga till Utskottet öfverlemnade motioner, och derjemte uppgifva de ytterligare förändringar och tillägg i taxan, hvilka Utskottet, både till följd häraf och med ledning af Kotnmers-kollegii och General-Tullstyrelsens förutnämnda, af Kongl. Maj:t öfverlemnade underdåniga förslag, äfvensom i öfrigt, ansett sig böra tillstyrka.
Jag ser icke någon våda af den utaf mig begärda ålerremisseu, ty, såsom jag redan nämnt, så snart fråga är om vidtagandet af någon åtgärd, hvarigenom allmänheten befrias från utgifter till hufvudstadens innevånare, är motståndet så stort, att jag har all anledning förmoda, alt någon fara icke kan upslå af en återremiss. o Hr Akerman: Den siste talaren har begått ett misstag, ty just vid sista delen af hans yttrande har jag fästat mig och sökt visa, att iirman, som den kallas, hör allemnas, på det alt Banken må kånna kreditivtagarens handstil, och å hyilken assignalionerne ställas. Rör:de formuläret yttrade jag, att det vore ett sätt för kreditivtagaren att inveckla saken, och jag kan i sanning icke finna annat, än alt, då han har i sin magt, att i assignationen utsätta sitt namn och följaktligen att ställa den, till hvem han behagar, han har afsagt sig rättigheten, att ställa assignationen till någon annan, och det måste således blifva hans eget fel, som vill hafva del så. Frih. Palmstjerna, hoppas jag, lärer efter den diskussion, som sedermera upstått, inse, hvad jag nog otydligt uttryckt, då jag sisla gången hade ordet, nemi. alt i dessa formulärer till assignaticner lemnäs rum för namnet å den person, som skall uttaga medlen, likasom för beloppet, hvarå assignationen kommer att lyda, hvilka rum ifyllas, när medlen lyftas. Hr Bogeman: Jag är förekommen af den siste talaren, somså fullständigt utredt förhållande, alt föga är dertill att lägga. Hr af Harmens har påstått, alt, om man i anvisningen upger den person, af hvilken penningarna skola lyftas, assignanten vore sedermera förhindrad, alt ställa anvisningen på sig sjelf eller meddela qvitto. Jag vill medgifva, att han kan vara förhindrad dertill, om han varit nog oförsigtig, att ställa formuläret till en viss person.
borde få honom att rädda mig. (Mormor kommer från förmaket. Lolo kastar sig i hennes armar.) Mormor, jag är så olycklig! MORMOR. (Sätter sig.) Du! Hvad går det då åt dig? LOLO (med hufvudet i hennes knä). Mormor jag älskar. Hva falls? Jag älskar. MORMOR. LOLO. MORMOR. kan det vara för en, som du gått och förälskat dig i? LOLO. Herre gud, hör på barnet! Hvad i all världen sig om mig. Mormor jag älskar en man, som inte bryr MORMOR. Det märks att du är ett barn, annars skulle du flicka går och förälskar sig i en man, som inte bryr sig om henne! LOLO. Nå, nu har jag väl aldrig hört något värre. skämmas att tala så. Tror du att någon fullvuxen Men, mormor, jag dör af det. Du talar så att det är både synd och skam. MORMOR. och gud nåde mig, om jag skulle vågat komma till min salig mor med sådant. Det skulle blifvit risbastu, det, helt enkelt. Å, det finns ingen, ingen som förstår mig! LOLO (springer upp, tragisk). så'nt där, som inte alls passar sig för en välupptänkte på att vara till lite hjälp för din stackars gamla mormor. Jag har annat till allvarsamma Hör, Lolo, i stället för att gå och fundera på MORMOR. fostrad flicka så vore det mycket bättre, om du saker på sinnet, jag, må du tro. Du kan inte ana, du, hur tungt det är att vara gammal och känna, att man är öfverflödig. Är mormor? LOLO (frånvarande). MORMOR. det tusende små nålsting, du! Allt ska hemlighållas för mig. hvad det är fråga om? Nu detta med Hilma. Det går ingen dag, som jag inte får känna Vet du LOLO (som förut; ruskar på hufJag vet inte. vudet). hon menar inte illa, naturligtvis, men hon förstår mig inte. Det finns ingen här i huset, som förstår mig eller som tänker på mig. Bara en att jag sätter värde på att bli tillsagd när de Du kunde just låta falla ett ord till mamma MORMOR.
— Det är således angelägit, att de barbariske kroppsstraff, sorn under en hårdare tid blifvit intagne i våra Dagar, ju förr .dess häldre utbytas mot Fångeise-straff, hvilka, med allvar verkstähle, säkert tjena lika mycket som de förre, om ej mera, till afskräckande från brott, utan att dock för alticl förstöra deras välfärd, som skola straffas ; Men äfven så angelägit sorn detta är, lika nödigt är det ock, att de inrättningar, hvilka för ett så stort och vigtigt ändamål tillskapas, ej varda missbrukade till ett medel, att kränka den frihet Pagarne skola bevara, eller, att underhålla lättingar på Statens bekostnad. Svenska Grund-Pagen har ansett personlig ga friheten så helig, att det blifvit Konungen. uttryckeligen förbudit, att någon förderfva eller förderfva låta till stn personliga frihet och välfärd, utan han lagligen förvunnen och dömd är, eller att ens någon ifrån en ort till en annan förvisa. Jemföres nu detta stadgande med den magt, Konungens Befallningshafvande, genom serskildta police-Författningar erhållit, att gripa eller gripa låta och från sin hemort bortföra en hvar, som ej förmår fulltyga, det han äger något visst och gifvit Näringsfång; Så kan man väl icke undgå bekymmersamma tvifvelsmål, om Grund-La* Lag-Utskottet$ Fetänkändett. 305 gen verkeligen till personliga frihetens skydd, betyder allt hvad den i Bokstafven synes förkunna. Hvarje medborgare är pligtig, att till Staten erlägga de utskylder, som hans beskyddande fordrar, och att strida för Fäderneslandet när nöden påkallan men har han fullgjort vilkoret för det beskydd han skulle njuta, och har han 12tit inskrifva sig i Landets Allmänna [Beväring; Så matte ingen Samhälls-magt böra häkta honom, såsom försvarslös, eller tvinga honom till annan tjenstgöring i Rikets Almeér, än Sorn äskas af öfriga Beväringen.
Kroppsstraff» förvandling till vatten och bröd; 3:0 Viss tids utsättande, inom hvilken ägotvister, ej lagförde, må af sig sjelfva förfalla; 4:0 Nämndemans val; 5:0 Nämndemans.be fatt - Den 4 April. fattnings bibehållande i sin enkelhet; 6:0 SaköreMedlen. Till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Uts&ottet. Eft Memorial af Herr af Stenhoff, Christian,' angående medel till öfverflödets hämmande. Ett Memorial af Herr ljungfelt, Henric Wilhelm, i samma ämne. Ett Memorial af Herr Bergenstråle, Gastaf Adolph, angående 1:0 En förbuden eller åtrnindstone försvårad import af alla nödvändighetsvaror; 2:0 E11 rättvis och i sin tillämpning sträng författning emot yppighet och öfverflöd. Ett Memorial af Herr Westfelt, Mauritz, angående en bättre vård om Skogarna i Riket. Dictamen af Herr Ehrengranat, Carl Adam, angående inrättande af Akerbruks-Skolor. Dictamen af Friherre Hjerta, Ears, angående medel till förekommande af missbruken vid Gårdfarihandeln. Ut Supra. Ex protocollo A. G. Silfverstolpe. Utdrag af Högvördiga Prest-Stundets Protocoll, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 4 April i8i5- S. D. Sedan Prest-Ståndet nu instämt uti Vällofl. Jäorgare-Ståndets, igenom Protocolls Utdrag 8 Den 4 April. af den 20 nästlidne Mars meddelte beslut om organiserandet af ett särskildt
– Jag skulle velat råka Pehr Backman, då han trafvade ner för trappan med Potifars hustru i handen, sade Carnegie med skadeglädje. – Han lät sig naturligtvis intet bekomma, utan bugade och skrapade och tackade ödmjukast. Men inte tror jag, att han gick upp till doktor Ekman, fast nog lär han ha sagt unge John, att han fick ett hundrade riksdaler banco och mera för mästerverket. Därmed ställer han sig in till nästa gång, då vinsten säkerligen svarar mot bemödandet. – Hvad jag platt inte förstår är, att Backman anser med sin fördel förenligt att sprida ut denna historia. Han måste ju frukta, att den hittar tillbaka till den rike och mäktige vännens öra och förorsakar missnöje och onåd. – Också har jag den ej genom Backman, svarade Commercerådet. Det är John Hall själf, som talat om för sin hustru denna succès uti de sköna konsternas idkande, och hon låter historien gå vidare. Jag har den från min dotter Greta. Friherrinnan Hall börjar alltid berättelsen så här: »Har ni hört historien om min man och Potifars hustru?» Hon berättar den på ett långt mera kvickt, men också långt elakare sätt, än jag kunnat göra. – Kan väl tro det. Hon är inte sin faders dotter för inte, sade Carnegie. Men nu skall jag upp på unge Josefs contoir, för att tala i samma stil som bror Björnberg. Björnberg knuffade David Carnegie i sidan. – Vänta en sekund, jag har något allvarligt att säga. Bror Carnegie kan gärna ge mig en vink om när jag bör ropa hallå till min excellens. Det är sannerligen en plikt för oss ordentliga karlar att hålla tillsammans och rädda något undan förödelsen, i annat fall blir allt till spillo gifvet. Jag tänker ackurat som så: är konungen i en stat vansinnig, så måste hans generaler taga honom i kragen och köra bort honom, så att ej riket föres till undergångens brant. – Tyst, bror Björnberg, han talar hufvudet af sig. – Jag menar alldeles inte vår nådige konung, Gud bevare honom.
Solna församlings användande för all framtid upplåtas, ej allenast de 1 tunnland 17 kappland sandmylla, som under mera än 100 år varit af församlingen till Klockarebohl och tomt för fattigstuga nyttjad, utan ock derutöfver de för enahanda ändamål och för en ny skolbyggnad behöQiga 1 tunnland 22- kappland med gles tallskog på sandbotten beväxt mark, och således tillsammans 3 tunnland 7! kappland, på chartan utmärkte med Nrris 1, 2, 3 och 4. likväl under förbehåll, att den å marken nu befintliga skog finge för Statens behof vid Carlbergs Slott begagnas. Då emot den föreslagne öfverlåtelsen till Solna församling af ifrågavarande, dels sedan längre tid tillbaka af församlingen innehafde och begagnade, dels för ofvan uppgifne angelägna föremål erforderlige jordstycken, någon betänklighet desto mindre synes möta, som, enligt hvad Canzleren vid Krigs-Academien upplyst, dessa jordstycken, såsom bestående 6 Stats-Utskottcts Utlåtandej N:o 58. af mosslupen och till bete otjenlig skogsmark, icke äro för Carlbergs Kungsgård behöflige, anser sig Utskottet ega skäl hemställa, att meranämnde jordrymder, utgörande sammanräknadt 3 tunnland 75 kappland, må till Solna församling för everdelig tid till användande för uppgifne ändamål upplåtas, under det af Kongl. Majit i Nåder föreslagne vilkor, att den skog, som å berörde jord för närvarande befinnes, får för Statens behof vid Carlbergs Slott begagnas. Ank. till Exp. Utsk. d. 9 Nov. kl. ! 1 f. ra Utlåtande, i anledning af väckt motion om förändring af grunderne för Fyroch Båk-afgifternes erläggande. (I. A.)
Slutligen får jag tillägga att det ju alltid återstår för R. o. Ad. att i fall domstolen skulle ålägga Ridd.-Kamreraren att ersätta det stulna beloppet, då efterskänka den del af detta belopp som R. o. Ad. kan bortskänka. Jag anhåller om bifall lill Utsk:s betänk. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, framstälde H. Ex. Hr Frih. o. Landtm., alt några ledamöter yrkat bifall till ölsk:s utlåt., att andra ledamöter föreslagit, att R. o. Ad. måtte besluta alt frågan må afgöras genom en af 5 personer bestående 154 Den 22 Mars. kompromiss-rätt, men meningarne om huru denna kompromissrätt borde tillsättas varit delade, så att först blifvit ifrågastäldt, att desse kompromissarier skulle utses af Ridd.Utsk., sedermera af andra ledamöter blifvit yrkadt, att Ridd.Utsk. skulle välja 2, Ridd.- Kamereraren äfvenledes 2, oell sedermera dessa 4 kompromissarier skulle utse den 5:le, samt slutligen en ledamot yrkat att kompromissarierne måtte utses 2 af Landtraarskalken, 2 af Kamereraren och den 5:te af de 4 sålunda utsedde ledamöterne, äfvensom att för öfrigt en ledamot hade yrkat ålerremiss af Utsk:s mern. för vinnande af närmare utredning såväl i afseende på kompromissariers utväljande som i fråga, huruvida de bortstulna medlen kunde till större eller mindre del af R. o. Ad. efterskänkas. H. Ex. Hr Frih. o. Landtnäs härefter till bifall å Ridd.Utsk:s förevar, mern. framslälda propos. besvarades med ja, blandade med nej; hvarpå H. Ex. förklarade, det han trott sig finna alt ja varit öfvervägande. Hr Lagerhjelm begärde votering. Hr Cederschiöld: Jag anhåller, alt återremiss må blifva Contrapropos. Hr von Kraemer:
Kan sådant ej erhållas, eller träffas han ej i sitt hemvist, då invisning till betalning förfallen är, tage deröfver innehafvaren, inom tvenne dagar, laga bevis, underrätte utgifvaren om förhållandet, innan nästa dag tilländagå!’, om han vistas i samma siad, eller, i annor händelse, nästa postdag derefter, och njute af honom genast betalning. 8 §. Häfver någoä godkänt invisning, men betalar icke å rätt tid, stånde till honom, som invisningen fått, hvad han hellre vill hålla sig till utgifvaren, eller af den andra söka; vare dock pligtig, inom 3o dagar, kraf i laga ordning mot endera anställa. 9 Får ej invisnings-innehafvare betalning å rätter tid, njute sedan ränta med en för hundrade i månaden samt ersättning för alla till betalnings utsökande erforderliga utgifter. 10 §. Den, som betalning för invisning, ställd till innehafvaren eller till viss man eller ordres och så beskaffad, som denna stadga föreskrifver, utsöka vill, äge att anmäla sig, i Stockholm hos ÖfverStåthållaren, och i orterna hos Konungens Bef:h:de, och ingifve i hufvudskrift invisningen, jemte betyg öfver vägradt godkännande eller ej erhållen betalning, och njute, så framt något jäf emot krafvet ej göres, om invisningen är utgifven att vid uppvisandet infrias, utmätning hos utgifvaren, och, i fall den är godkänd till inlösen på viss lid, en lika rätt antingen hos honom eller godkännaren, eller, der tillgång hos den ene brister, hos den andre, samt i bägge fallen rättighet till bysättning å gäldenärens person. Göres vid utmätning jäf emot skulden, åligge det gäldenären att, inom den för lagsökning i allmänhet föreskrifna tid och vid lika äfventyr, sig förklara; dock gånge utmätning icke desto mindre för sig, och varde godset satt i taka händer eller under utmätningsmännens vård, der den fordrande det äskar.
Med hänseende härtill anhålla Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet, att det contract, som blifvit upprättadt mellan Colomal-Departementet och Handelshuset i London, äfvensom de infriade obligationsoch ränte-coupons å nämnde lån måtte till Fullmägtige i Riksgäls-Conloret öfverlemnas. Derjemte och på det att Rikets Ständer mätte förvissas, att de sålunda vidtagna åtgärder ledt till dit åsyftade ändamålet, anhålla Rikets Ständer i underdånighet, att Kongl. Majit täckes till Rikets Ständer vid nästkommande Riksdag låta öfverlemna uppgilt å Cabinetts-Cassans ställning. Från Vällof 1. Borgare-StIndet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskotfels Utlåtande, N;o 489, med svar på återremiss af Utlåtandet Nio 427> * anledning af Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse, angående ett extra anslag för Cabinets -Cassan. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos Stats-Utskottets följande på bordet hvilande Utlåtanden: Nio 480, i anledning af återremiss å Utlåtandet, N:o 427* Bifölls. N:o 4.Q1» * anledning af Herr Bagges motion om ett extra anslag af 400,000 Ridr B:co att ställas till Kongl. Majits disposition till lättade communicationers befremjande» Bijöl's• Nio 492. i anledning af Herr Hegardts motion om ett extra anslag för Lots-väsendet.
I grund aF allt1 detta, får jag ödmjukeligen hemställa, att Stats-Utskottet måtte varda anmodat, låta författa en specifique Förteckning på alla Statens i närvarande stund utestående Fordringar; till hvem de äro utlånte, med hvilka villkor; antingen emot laglig ranta modererad, eller också tilläfventyrs alldeles räntefritt, m. m. hvarefter man deraf kan finna huru Dispositionen må kunna verkställas till lisa och lindring för de Skattdragande i deras närvarande betryckta tillstånd. Friherre Björnstjerna, Magnus: Den värde Ledamoten Herr Friherre Stael von Holstein har nämndt , art'Arméens nya organisation har åstadkommit för Staten nya Utgifter. Jag får i anledning deraf förklara , att de Utgifter äro ganska obetydliga, som genom denna Arméens organisation på Inspectioner och Brigader blifvit förorsakade; tvertom hafva i senare tider betydliga besparingar för Staten på FörsvarsVerkets bekostnad uppkommit, hvilket äfven torde kunna inhämtas af Riksens Ständers Revisorers afgifne Berättelse om Stats-Verkets Förvaltning. Genom tid efter annan gjorde förändringar af Cavallerie till Infanterie, åtnjuter Stats.Verket för Häst-Vacancen 24,000 Tunnor Den 2? April, Spannmål, som efter Igi2 års Markegång utgjorde en Summa af igr,ooo R:dr. Likaledes bär Stats-Verket fått en ökad tillgång af några och 6o,qoO R:dr genom Pipares och andre Miiitie-Bostäljens indragning; 26,000 R:dr genom Rrutoch Saltpetter Försäljnings-medel, hvars tillverkning betalas af 3:dje Hufvud titeln och således gör en afbränning i Krias-anslaget; 16,000 för Båtsmans-Vacance-afgiften , m. pa. hvilket allt sammanlagdt utgör en Summa äf omkring 300,000 R:dr, hvaremot Utgifterne för Arméens nya organisation icke belöpa 6ig tili mera äö vid pass 10,000 ILdr Banco, Friherre Anckarsvärd, Carl Hinric•