Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på den sista punkten får jag, i händelse icke Hr Gr. o. Landtm, anser R. o. Ad. bundet af sina förut lättade beslut, då betänk, i sin helhet förevar, hemställa, att nämnde puukt måtte afslås. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att det syntes nödigt att å de i detta utlåt, förekommande moni. framställa särskilda propos:r, och hemställde sedermera, ora R. o. Ad., med frånträdande af sitt i anledn. af Utsk:s betänk. N:o 211 fattade beslut, behagade bifalla lista mom. af utlåt. Ropades ja. Uppå derefter framställde propos:r biföllos jemväl 2 och 3 mom. af förevar, utlåt. Slutligen framställdes propos. å bifall till 4:de eller sista mom. af samma utlät., och blef denna propos. besvarad med starka ja, blandade med nej, hvarefter H. Ex. tillkännagaf, att ja öfverröstat nej. Föredrogs BancoUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda mern. N:o 61, med förslag till åtskilliga förändrade föreskrifter i l:sta artikeln af nu gällande bancoreglemente. Hr von Hartmansdorff, Aug.: På det icke tiden måtte förspillas genom särskilda propos:r för hvarje puukt, hvarvid ingen anmärkning göres, så hemställer jag vördsamt, om ej nu kunde fä tillgå som vid föredragningen af andra vidlyftigare betänk:n, nemi. att punkterne endast uppnämnas, och att i händelse vid någon af dem anmärkn. göres, densamma då uppläses. Uppå härom framställd propos. biföll R. o. Ad. att ifrågavar. meni. linge företagas till afgörande i den ordning Hr von Hartmansdorff föreslagit. 1, 2, 3, 4 och 5 punkterne Iemnades utan anmärkning, men i afseende på 6 punkten yttrade sig Hr von Hartmansdorff: Den 14 punkten i nu gällande bancoregl. lyder sålunda: ”Skulle i något fall K.
Flere ledamöter af StatsUtskrt hafva redan visat, att all föregående erfarenhet går ut på att statsregleringen omöjligt kan på så kort tid medhinnas, och om än en f. d. ledamot af nämnde Utsk. sökt visa motsatsen och till stöd för sin åsigt anfört åtskilliga data, så får jag säga att just dessa data bevisa för hans motståndares åsigt, då de innebära, att äfven under gynnsamma förhållanden vida öfver 4 månader behöfts för statsregleringen, den tid alldeles afräknad, som åtgår för ceremonier och motioner. Men äfven andra Utsk. än Stats-Utsk:t medhinna icke sina göromål; så Lag-Utsk:t, som det tillkommer att granska mången gång ganska vidlyftiga lagförslag, och som icke, utan att uppoffra R. St:rs andel i lagstiftningen, kan undgå att en sådan granskning verkligen fullgöra. Blott ett enda exempel må i detta afseende anföras: K. M:s vid sista riksdagen aflemnade Propos. om dråp och mord, som ankom till Ständerne i början af November 1859 och hvarom skrifvelse afläts i Oktober 1860, eller efter en tid af cirka lii månad. Med undantag af borttagandet af ceremonier och förkorttandet af motionstiden, har, som sagdt är, ingenting blifvit gjordt för att förkorta riksdagsarbetet, utan man har väntat allt af den absoluta föreskriften att riksdagen skall på fyra månader afslutas. För denna trollformel skola alla svårigheter vika, alla parlamentariska ovanor afläggas och dermed skall en ny sakernas ordning inträda. Efter min tanke verkar den aldeles motsatsen, emedan den inom Utsk:n framkallar tvister om föredragningsordningen, som, då riksdagen skall vara afslutad till viss dag, blifver af framstående vigt, och den gör dessutom omöjligt att sammanhålla R. St:r, äfven om förhållanden af största vigt göra det nödvändigt eller önskligt, och sådana förhållanden — derföre icke alltid af natur att böra föranleda urtima riksdag — Den 6 December e. m. 381 skola nogsamt hädanefter inträffa, liksom de förut, äfven inom vårt minne, inträffat.
Genom ett sådant beslut, hva, s vidtagande i rätter tid hade i sin tillämpning till relationen Imellan de skattdragande och Staten, imellan Staten oeh dess Em - Den ao Juni. Embetsman^ samt imellan allmänna Stiftelser eller Eonder a eria, och de på deras Slat uppförde anslag å den andra sidan, förekommit all rubbning och allt lidande, samt gjort alla nu utverkade Eoneoch anslags-saint andre förhöjningar umbärliga, genom ett sådant beslut ville jag säga skulle frågan om Banco-Sedlarnas realiserande, eller icke realiserande, framställa sig under en Synpunkt, sorn uteslöt alf annan verkan af det Nominella RörelseCapitalets okände, rnindskande eller bibehållande vid sitt nu varande belopp, än den som yttrade sig i priset på varor, eller i Liqviden af Utländsk Gäld, äfvensom i en för ögonblicket må hända till en viss grad lättad eller försvårad Fenninge-; tillgång inom Landet. Jag anmärker i sammanhang härmed, att örn alla, under tiden af Sedelmyntets fallande värde, tillkomne förhöjningar i anslag och löner, efter en hastigt verkstäld eller små-' ningom skeende Realisation skulle oförändrade utgå, blefve deraf en följd, att det allmänna öfver ali höfva betungades och att enskildtas fördelar i lika origtig män tilltogo. Dessa skulle väl efter den grund, som för Realisationen antogs, och hvilken den nu hehlst vore, kunna förändras eller utgå, emedan i dessa fall endast är fråga om åtnjutande af en ärli g bertifce, hvars nominalla belopp står i ett beräknadt förhållande till det ursprungliga anslagets real belopp. Men så förhåller det sig icke med Eiqvider af en Capitalfordran. I det ögonblick denna uppstår, äger den 4:de B - N:o 117, 118. jDen ao lunt den vedan ett af sjelfva ämnets natur, eller af opinionen dä bestämdt, och af dé Contraherände beräknadf real-värde.
Det är väl möjligt, att någon af de yngsta gossarne, som, lika med Herr Holm, ansett sina bragder mindre tillräckligt af Grefve Klingsporr belönte, yttrat något missnöje; men inom Finska Arméen hörde jag aldrig något klander emot Fältmarskalken, hvilket lika mycket hade träffat General Adlercreutz, och det med all rättvisa, emedan Fältmarskalken, i hvad det militaira angick, mycket anförtrodde sig till honom. Jag hade likväl många vänner och relationer i Finska Arméen och var dagligen i beröring med alla corpser, för att ett sådant missnöje eller klander skulle kunnat undfalla mig. Jag är också förvissad, att mina gamla Vapenbröder ingalunda gilla Herr Holms förfarande att i offentligt tryck så nedrigt angripa Fältmarskalken Grefve Klingsporr och General Adlercreutz. För inbrottstjufven kan man värna sig med starka lås och bommar, men emot äreskändaren efter döden kan endast nationens förakt freda. På Samma sida fortfar Herr Holm vidare: "Träffande och sant yttras i en år 1809 författad visa:" Man gick när man borde stå stilla, Man stannade när man bordt gå; Man segrade alltid men illa, Ty baklänges gick det ändå. I afseende å innehållet af första raden, borde man vända sin bitterhet mot den instruction Konungen under den 4 Februari 1808 låtit utfärda för General-Befälet i Finland, icke emot detta General-Befäl. Angående innehållet af andra raden, så har jag redan derom yttrat mina tankar, att Arméen icke bordt framrycka i landet utan att deraf kunna vänta någon förut synbar nytta, men väl blottställa den för en påskyndad upplösning. Snillets utflykt, i innehållet af de båda sista raderna, bör ej såra någon, och är ju dessutom en påtaglig sanning, som sjelfva Herr Holm icke kunnat bestrida, hvilket han eljest så gerna gör. Men hvarföre segrade Finska Arméen så illa?
— Uti häröfver infordradt, den 15 derpåföljde April afgifvet, underdånigt yttrande, har Krigskollegium till besvarande upptagit de mot dess förslag gjorda erinringar; hvarefter Kammar-rätten, uti ett på nådig befallning den 26 November nästlidet är afgifvet underdånigt utlåtande, hufvudsakligen instämt uti samt ytrerligare utvecklat de af Stats-kontoret i ämnet yttrade åsigter och derjemte tillagt, bland annat i att, med undantag för Stats-kontoret, konti saknades med alla öfriga förvaltande verk och redogörare; att, väl till namnet, men icke i verkligheten, någon kapitalräkning vore i formuläret intagen; att, på anförda skäl, Kollegii årsredogörelse, derest förslaget fastställdes, komme att sakna egenskap af hufvudbok, likasom den ej heller kunde anses vara blott en kassa-redogörelse, då deruti ingått åtskilligt, som för en så - 50 — flan vöre främmande, äfvensom att då Krigs-kassören icke mera, än tillförene, vore genom något stadgande befriad från skyldiglieten att inför Kammar-rätten redovisa för sin uppbörd, bans befrielse, i följd af formuläret, från upprättande af fullständig kassa-räkning icke, såsom Kollegium antydt, påkallades deraf, att en kammarskrifvare-! ön derigenom kunde besparas. Deröfver bar, efter erhållen nådig remiss, Krigs-kollegium, den 15 Juli innevarande år, inkommit med ytterligare underdånigt utlåtande, deruti Kollegium sökt vederlägga hvad som blifvit emot hufvudboksförslaget anmärkt. Vid bufvudböckernas granskning, hafva Revisorerne, i anseende till den inskränkta tiden, icke kunnat å tillämpningen af den nya bokförings-methoden egna all den uppmärksamhet, som detta maktpåliggande ärende påkallat och för ett fullständigare yttrande om methoden erfordrats. Revisorerne kunna således icke utlåta sig om methodens användbarhet i sin helhet, men hafva dock funnit densamma, ehuru i allmänhet med konseqvens tillämpad, i vissa delar medföra olägenheter, sorn böra afhjelpas.
Proposition, N:o 71. Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet ä Stockholms Slott den 21 Mars 1854. Närvarande: Ilans Excellens, Herr Justitia; Ståts-Ministern, Grefve Sparre, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre S tjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, och Grefve Gyldenstolpe. Chefen för Finans-departementet, Stats-rädet, herr friherre Palmstjerna, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga proposition till Rikets Ständer, angående guvernörens å ön St. Barthelemy, öfverste J. II. Haasums berättigande att vid atskedstagandet varda uppförd till pension å rikets Allmänna Indragnings-stat. Kongl. Majit behagade, enligt Stats-rådets tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, och befallde, att Nådig proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed. tiU Rikets Ständer under denna dag afgå. Ex Protocollo L. L. Fries. Kongl. Majds Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. den 6 April 1854, kl. 3 e. ra. Kong t. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, i anledning af vackt fråga om antagande af visst medel-porto för alla bref, som genom Postverket inom riket befordras; Gifven Stockholms Slolt den 21 Mars 1854. Efter det åtskilliga förslag blifvit hos Rikets sednast församlade Ständer väckte, att, till underlättande och befrämjande af den inrikes brefvexlingen, samt åstadkommande af förenkling uti så väl uppbörden utaf Postverkets intrader, som de härvid erforderliga kontroller, utan att
M:t förordnar i Nåder en af ”StatsContoirets Ledamöter, att under förrättningen "Revisorerne biträda med rättighet och pligt för den”ne Embetsman, att till Revisorernes Protocoll lemna ”de upplysningar som i en eller annan måtto kunna ”äskås” bör lyda sålunda: ”K. M:t förordnar i Nåder cn af StatsContoirets ”Ledamöter, att under förrättningen Revisorerne bi”träda, med pligt och rättighet för denne Embetsman, ”att till Revisorernes Protocoll lemna i en eller annan ”måtto erforderlige upplysningar.” — —■ Då, för bevarandet af efterkommande Revisorers granskningsrätt, det ansetts böra bestämdt stadgas, att upplysningar, som förtiden efter de föreskrifne granskningsåren blifva meddelade, icke få begagnas till anmärkning rörande förhållanden som icke af afslutade räkenskaper kunna fullt utredas, har det synts Utskottet lika angeläget, att sådane upplysningar icke eller må få användas till anledning för godkännandet af åtgärder som under en senare tid tillkommit. Utskottet har dels derföre, dels ock för att närmare förtydliga föreskriften i i3 §., trott meningen i usta Momentet deraf: ”utan att de dertill omedelbar - Betänka uden, N:o 353. a?.g "ligen hörande räkenskaper, Protocoller och Handlin"gar anses fullkomligen utredda:” böra förändras sålunda: ”enär de af dertill omedelbarligen hörande räkenskaper, Protocoller och Handlingar icke anses fullkomligen utredda:" samt, i stället för följande stroph i sista Momentet "användas till anledning eller grund "för någon anmärkning eller anmälan rörande åtgärder under en senare tid," — införa "användas till "grund, vare sig för anmärkning eller godkännande "af åtgärder under en senare tid.” — I 14 §. har ansetts böra utmärkas, alt icke allenast de öfrige förvaltande Verkens räkenskaper med dertill hörande Verificationer, utan ock deras Protocoller och Handlingar skola vara för Revisorerne att tillgå, samt att det bör vara ett ovilkorligt åliggande för den biträdande Ledamoten ifrån K.
Uplästes,1 remitterade från Vällofl. Borgare Ståndets Plenum den 9 dennes, anmärkningar af Herr Assessor Arosenius, Lagman Sandberg och Lagman liundberg 2 vid Constitutions-Utskottets från förra Riksdagen i Örebro framlagde Betänkande angående förbättringar i Tryckfrihetslagen. Uplästes Utdrag af Protocollet, hållit hos Högvördige PresteStåndet den 9 dennes, innefattande Doctor Hedréns, Biskop Faxes, [Doctor] Almquists och Professor Forssells anföranden i nyssnämde ämne,2 hvilka blifvit till Constitutions Utskottet remitterade, med förklarande att Ståndet instämmer i de af Doctor Hedrén gjorde anmärkningar, samt i likhet med hvad Biskop Faxe föreslagit, önskar, att Utskottet må utlåta sig öfver de af Ståndet vid Tryckfrihetslagens antagande gjorde anmärkningar och förbehåll. Alla dessa handlingar skulle till Utskottets öfver Tryckfrihetsmål nedsatte Beredning öfverlemnas. Föredrogs Utdrag af Protocollet, hållet hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln den 9 innevarande, angående återremiss af Constitutions Utskottets från sistl. Riksdag hvilande Betänkande om Grundlagsfrågornas behandlingssätt hvarvid Herr Rothlieb, Carl Fredric, Friherre af Wetterstedt, Gustaf och Friherre Cederström, Jacob, gjort anmärkningar, som nu uplästes och öfverlemnades till närmare pröfning af Utskottets andra Fördelning.4 1 Stycket fr. o. m. orden Uplästes, remitterade från etc. t. o. m. orden Beredning öfverlemnas återfinnes i C. U. M. 1S10—1815, sid. 334. 2 Anmärkningarna tryckta i C. U. M. 1810—1815, sid. resp. 335 ff., 337 ff. och 341 ff. 3 Anförandena tryckta därstädes sid. resp. 346 ff, 353, 353 och 356. 4 » » » * » 433 ff., 436 ff. och 439.
Riksdag utaf åtskilliga tillförordnade tjenstemän vid det år 1832 indragna General-assistans-kontoret gjord, men icke bifallen, ansökning om erhållande af något lämpligt årligt understöd intilldess de kunde inom Riksgälds-kontoret eller något annat Rikets Ständers verk varda använda, har Ilerr af JFetterstedt, Ludvig, uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, föreslagit, att den ende ännu qvarlefvande af dem bland desse sökande, som hvarken erhållit pension eller någon befattning i det allmännas tjenst, Kamereraren G. Grundén, hvilken, enligt motionen bilagdt tjenstebetyg, på det mest berömliga sätt under 10 års tid, eller från 1816 till 1832, tjenstgjort i General-assistans-kontoret och derstädes vid verkets upplösning innehade Kamererare-tjenst, ehuru han, till följd af 1818 års riksdagsbeslut, endast erhållit ett tills vidare gällande tjensteförordnande, måtto under sin återstående lifstid tillerkännas en årlig pension af 500 r.-dr b:ko, att utgå från och med nästa statsreglerings början; varande, till stöd för denna framställning, af motionären anfördt: att Grundén redan år 1819, och således blott ett år efter sagde riksdagsbesluts tillkomst, blifvit förordnad till ordinarie Kammarskrifvare; att han bland alla ofvanbemälde sökande innehade det äldsta för - 22 Stats-Utskottcts Utlåtande N:o 166. ordnandet; att han icke åtnjöte något slags understöd och icke egde någon utsigt till framtida bergning; samt att han efter en lång tids tjenstgöring, utan eget förvållande, blifvit skiljd från Rikets Ständers tjenst och numera vid en ålder af 58 år och med minskad arbetskraft saknade nödtorftig utkomst för sig, hustru och barn. Dessutom har motionären erinrat om de af Rikets Ständer vid 1840 och 1841 års riksdag beviljade pensioner för alla likaledes med blott förordnanden försedde tjenstemän vid den derefter upplösta Kongl. Nummer-lotteriinrättningen.
Sker annorledes, eller later han intekningen i någondera fastigheten förfalla; njute ej annan rätt i de öfrige än näst efter sista Jniekningshafvaren. 19. §. Borgenär, som för sin fordran fatt intekning uti flere fastigheter, må ej, till minskning af annars lätt, sorn å samma tid, eller efter honom låtit dess fordran inteknas i endera fastigheten, njuta ur denna sednare betalning förmera, an sorn i de andre fastiglieterne brister, 20. §. Varder infeknad fastighet efter utmätning såld för en Borgenärs fordran, då må alla öfrige Borgenärer, som ega inteckning i fastigheten, genast derutur njuta betalning, hvar efter sin rätt, ändå att deras fordringar ej åro till betalning förfallne. 21. §- Har Gäldenär ej betalt, late Borgenär förnya intekningen, innan Tio år till anda gått , sedan den beviljades, njute dock förmonsrätt efter första inteckningen. Gör han det ej, vare dess intekning förfallen; inen har Gäldenär afstått sin egendom tili samtelige Borgenärerne, förr än tiden att intekningen förnya är till ända lupen, då njute Borgenär, som sin fordran Konungens Nåd. Propositioner. 539 bevakar, utan förnyelse inteknings-rätfen till godo, ända att dagen till bevakning efter sagde tid infaller. 22. §. Gar tiden, inom hvilken infekning i egendom å landet förnyas bör, till anda, innan nästa Laga Ting; antriäle Borgenär sig hos Domaren, som har, att serskildt Ting, på hans kostnad, innom sagde tid hålla: Vare ock Borgenär skyldig , att intekningshandlingen eller Urtima Tings -Rättens bevis öfver den skedde förnyelsen, å nästa Ting hos Rätten förete, att i dess Intecknings-Protocoll å nyo tecknas. Försummar Borgenär något häraf, håfve inteknings-förnyelsen förlorat all kraft. 2 3- §• Då inteckning förnyas skall, uppvise Borgenär inför Rätten den inteknade handlingen i i hufvudskrifr, och skrifve Domaren intekningsförnyelsen derå.
Resolutionen den 13 November 1747, i hvad densamma rörer trädvaruhandeln i Dalarne m. m, jemte ett anförande i ämnet af samma person; 2:o af Ola Mänsson från Christianstads Län, om reglering af skjutsväsendet; hvilken motion skulle de öfrige Uiks-Stånden kommuniseras; 3:o af Nils Andersson fiån Christianstads Län, angående förändrad reglering af skjutsningsbesväret; 4:o af Nils Jeppsson från Malmöhus Län, angående Gästgifveri-skjutsens upplåtande på entreprenad; 5:o af Magnus Månsson från Östergöthlands Län, angående förändrad reglering af skjutsningsbesväret; 6:o af Peter Gabrielsson från Kronobergs Län, angående förhöjning i skjutslegan; 7:o af J. P. Sandstedt från Jönköpings Län, angående förhöjning i skjutslegan; 8:o af Petter Pettersson från samma Län, angående förändring i reserv-skjutsskyl dighetens utgörande; 9:o af Nils Andersson från Christianstads Län, angående undersökning om grunderna till åtskilliga invid städerna belägna hemmans skjutsskyldighet å städernas Gästgifvaregårdar; 10:o af Ola Pehrsson från Blekinge Län, om reservskjutsens skiljande från jordbruket och ställande på entreprenad samt skjulslegans förhöjande; lito af Anders Andersson från Östergöthlands Län, angående förändrad reglering af skjutsningsbesväret; 12:o af Lars Andersson från Elfsborgs Län angående dito dito; 13:o af Jacob Lindbg från Gottlands Län, angående reglering af gästgifveri-, håll ech reservskjutsen; 14:o af Johan Bergström från stora Kopparbergs Län, angående förändrad reglering af entreprenad-skjutsen; 15:o af Pehr Pålsson från Christianstads Län, angående förändrad reglering af entreprenad-skjutsen och skjutslegans förhöjning; 16to af Lars Gustaf Sandberg från Westerbottens Län, angående förhöjning af skjutslegan; 17:o af Anders Olofsson från Elfsborgs Län, angående dito dito; ISto af Efraim Larsson från samma Län, angående dito dito; 19:o af Nils Magnusson från Kalmar Län, angående dito dito; Prot.~Ltd.rag 20:o af Jöns Erik Eriksson från Orebro
Undert. ftidd.Secret. tillkännagaf, alt förslaget i denna punkt blifvit bifallet af både Borgareoch BondeSt:n. Förslaget i 23 punkten blef af R. o. Ad. bifallet. 2/}:de punkten. Ang:de äganderätten till tryckt skrift. irsta §:n Tryckfrförordn. grde momentet, irsta punkten. Hvarje skrift vare författarens eller hans rätts lagliga innehafvares egendom. Men så framt författarens arfvingar eller rätts innehafvare icke inom tjugu år från hans död'utgifningsrallen begagnat, äfvensom, i händelse ett sådant begagnande icke af dem inom hvart tjugonde år förnyas, staude hvar och en öppet att författarens e/terlemnade skrifter af trycket utgifva. Hvilken, som eljest skrift trycker eller efterlrycker, utan författarens eller hans rätlsinnehafvares skriftliga tillstånd, miste upplagan, eller bote dess (ulla värde, ägarens ensak. Undert. Ridd.Secret. tillkännagaf, att delta förslag blifvit af både Borgareoch BondeSttn bifallet. Uppå derefter framställd propos, fattade äfven R. o. Ad. enahanda beslut. i5:te punkten. Angrde ansvar för underlätet utsättande, ;å tryckta skrifter, af bok t r yckarens namn, årtal ocHi tryckningsorten. Den 28 Mars f. m. 535 Dsta §:n Tryckfrih.Jorm/lii. io:de momentet. i:sta perioden. 10:0 A hvarje skrift varde boktryckarens namn, tryckningsorten och årtalet utsatte; uraktlåter boktryckare sådant, bote, om skriften eljest är lill sitt innehåll obrottslig, för hvarje gång femtio riksdaler, men, om skriften prof vas brottslig, första gången trehundrade och andra gången sexhundrade riksdaler samt vare tredje gången sitt boktryckeri förlustig. Utsätter lindert. Ridd.Secret. lillkännagaf, alt förslaget i i5 punkten blifvit bifallet af både Borgareoch BondeSttn. Frih. von Schulzenheim:
Am:ts krigsmans-kassan för äfskedadt manskap från Flottan ökats med ungefärligen 50 °/0; oberäknadi de af Invalidhusmedlen årligen utgående understöden till dem som fyllt 70 år. Då denna tillökning, åtminstone i någon mån, tillvägabragts på Befälsoch Underbefäls bekostnad, var det väl ej obilligt, att deras fördelar nu i främsta rummet afsågos. Kan Gr. Platen så begå, att gemenskapens gratial kunna ytterligare ökas, blir nuv:de Dep:ts-Chefen, som äfven ömmar för deras väl, honom säkerligen mycket förbunden. lil H. 4 50 Den 21 linea ri. 10:o. Att gifna löften i afseende på användandet af de vid sista Riksdagen beviljade anslag till materielen blifvit svikne. Denna anklagelse skall väl gälla den brist af 109.958 R:dr R:mt i tillgångarne för skeppet Skandinaviens slutliga fullbor dan, hvarom förmäles sidan 19 i K. M:ts nåd. Propos:n om Statsverkets tillstånd och behof bilagda prot. öfver sjöförsvarsärenden, samt densamma prot. följaktliga Bilaga JLit Z, och hvilken brist yppats hufvudsakligen i följd af pris-stegringen och ökad dagsvärkskostnad, som omöjligen vid tidpunkten för kostnads-beräkningarnes upgörande kunnat förutses. Vill Gr. Platen ligga uuv:de Dep:ts-Chefen sådant lill last, lärer han svårligen undgå alt sjelf klandras åtminstone för obillighet; och i öfrigt skall han ej kunna bevisa sitt påslående, emedan arbetena bedrifvits med påräknad drift och omtanka. Den bestämda arbetstiden går icke heller tillända förrän med 1857 års slut. ll:o. Att det vore en gagnlös uppoffring att anbringa ångkraften på fartyg, som icke från början blifvit derför konstruerade.
— N:o 61. i anledning af erbållne återremisser å Utlåtandet N:o 9, angående Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om användande af en del utaf de till fångars vård och underhåll anslagne medel för nödige nybyggnader vid fästningsfängelset i Landskrona: B. III. 603, 640,'A. 645; E. IV. 47. — N:o 62. i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut och meddelade återremisser i den uti Stats-Utskottets Betänkande N:o 51 behandlade frågan, angående de för fortsättningen af Statens jernvägsbyggnader erforderliga medels upplåning mot Statsobligationer å utländskt mynt: B. III. 640, 662; IV. 3, A. 4, 5, 6, E. 47. — N:o 63. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående afsöndring af jord från Regements-pastorsbostället Westerhus, till utvidgande af Jemtlands Hästjägareoch Faltjägarekorpsers mötesplats å Frösön: B. IV. 6, A. 38, E. 175.