Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som jag i flere läll hyser olika åsigter med Hr Gr:n, utbeder jag mig att såsom stöd för mina åsigter med några angifvanden få vidröra dessa hudvudpunkter lör vårt försvar. Det första vilkoret för hvarje lands försvar, och' hvilket står utom alla andra vilkor, är, att ungdomen uppfostras till manliga tänkesätt, till det medvetande, att den möjligen en gång skall behöfvas lör att försvara sitt Fädernesland, och att den öfvas i användande af de lör ett sådant ändamål erforderliga vapen. Men detta allmänna vilkor lemnar jag vid detta tillfälle helt och hållet å sido och läster mig uteslutande vid de serskilda vilkoren för Sveriges försvar, med hänsyn till dess geografiska läge och dess farligaste fiendes förmåga att på en gång kunna hit öfverskeppa trupper. 1 detta afseende anser jag första vilkoret vara, att Sverige eger en armé, tillräckligt stark, öfvad och rustad, för att med något hopp om framgång kunna möta de krafter, som på en gång kunna till dess gränser öfversändas. Tänka vi nu t. ex. på vår östra grannes förmåga att hit på en gång öfverföra sina trupper, och till måttstock för vårt omdöme i sådant hänseende taga dess flotta, nemi. icke blott örlogstlottan utan äfven handelsflottan, som vid hastigt skeende trupptransporter spelar en vigtig roll, finna vi att denna förmåga, att döma efter ölverskeppningon till Krim, inskränker sig till öfverskeppandet af 40 å. De krafter, vi böra ställa mot henden, uppgå enligt Landtförsvarkomiténs förslag till 40,000 bajonetter och 10,000 man artilleri, kavalleri och ingeniör-trupper, och dessa siffror äro de minsta för de trupper, som man genast bör kunna påräkna att möta en fiende. Det andra vilkoret för vårt lands försvar är, att vår armé eger några säkra och fasta punkter, på hvilka den kan stödja sig för att försvaret skall lyckas. 1 detta afseende sätter jag i främsta rummet Stockholm.
De cember och den 3 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 18, i anledning af Rikets Ständers år 1855 församlade Revi sorers berättelse, angående samma år verkställd granskning af Stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1852 och 1853, ansågos 1, 12, 17, 20, 21, 36, 40, 52, 53, 55, 59 och 60 §§ ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne, och blef föreva rande Utlåtande i alla öfriga delar af Ridderskapet och Adeln bifallet. S. 1). Föredrogs ånyo och bifölls Slats-Utskoltets den 50 sistlidne Decem ber och den 5 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 19, i anledning af Rikets Ständers år 1855 församlade Revisorers berättelse om granskningen af de under Kongl. Kommers-kollegii förvaltning ställda fonder. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet ett den 5 dennes afgifvet och bordlagdt anförande af Herr Palmcrantz, Johan Mauritz, innefattande anmärkningar rörande de i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, till förmån för landtstatens tjenstemän äskade anslag. Från Högv. Preste-Ständel. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets nedannämnda Utlåtanden: N:o 18, i anledning af Rikets Ständers år 1855 församlade Revisorers berättelse, angående samma år verkställd granskning af Stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1852 och 1853. 160 Prot.-Utdrag den 7 Januari i857. §§ 1, 12, 17, 20, 21, 36, 40, 42 mom. 2, 52, 53, 55, 59 och 00 lades tiU handlingarne. Utskottets i sista mom. af 41 § framställda förslag till underdånig skrifvelse afslogs.
„ Jöns Andersson från Malmöhus län, att för folkundervisningens befrämjande dcu s. k. personliga skyddsafgiften må till hela sitt belopp komma hvarje församling tillgodo. „ Nils Andersson från Wermlands län, om befrielse för vaktmästaren J. F. Forslund från den honom genom domstols beslut ålagda skyldigheten att ansvara för åtskilliga af Paul Hedström mot förfalskade reversal erhållna lån från Rikets Ständers Bank. „ Liss Lars Olsson från Stora Kopparbergs län, att extra provincial läkarebefattningen i Leksands distrikt må på ordinarie stat uppföras . N:o 248. „ Liss Lars Olsson från Stora Kopparbergs län, om tillägg till § 12 uti Kongl. Förordningen, angående vilkoren lör försäljning af bränvin, m. m., den 18 December 1863, i fråga om rätt till bränvinsutskänkning vid gästgifveri å landet. „ Per Persson från Wermlands län, om utvidgning af lägre elementar läroverket i Åmål. N:o 250. „ Per Persson från Wermlands län, om nödvändigheten att vidtaga någon åtgärd till lindring uti den, synnerligast för landtbrukaren, kännbara bristen af rörelsekapital. „ Johan Fredrik Fredriksson från Upsala län, om anslag för utvidgning af lägre elementarläroverket i Enköping. 16 Förteckning å Motioner i Bonde-Ståndet. Af Pehr Ericsson från Gefleborgs län, att å alla de ställen, der postskjutsskyldige hemman blifvit befriade från postens förskaffande, detta bestyr må på entreprenad ställas. „ Pehr Ericsson från Gefleborgs län, om anslag för utvidgning af ele mentarläroverket i Hudiksvall. Pehr Ericsson från Gefleborgs län, om anslag för utsträckning af Hudiksvalls jernväg från Forssa station till Näsviken. „ Pehr Ericsson från Gefleborgs län, om anslag för att i försvarbart skick försätta inloppen till städerna Hudiksvall och Sundsvall, m. m.. „ Fredrik August Forssbeck från Östergötlands län, att all upplåning af medel till fortsättande af Statens jern vägsbyggnader, jemte vilkoren för sådan upplåning, måtte åt Kongl. Majit öfverlemnas, m. m. N:o 257.
Ge - Den 3 Februari i e. m. 177 Genom Herr Grefvens och LandtMarskalkens vägran till denna i grundlagen mig förvarade rättighet, har jag blifvit satt ur tillfälle att kunna upplysa Herr Cederschjöld om frågan är af motions eller reservations natur; men jag anser det nu mera vara likgiltigt, sedan discussion blifvit inskränkt blott till den frågan, om Hr Dalmans anförande skall intagas i Protocollet, eller derifrån uteslutas. För min del finner jag Ilögloflige Ridderskapet och Adelli väl kunna genom beslut ogilla Herr Dalmans anförande, men alldeles icke, ulan hans eget medgifvande, låta detsamma ur Protocollet utgå; sådant är våld på enskild Ledamots rätt, och dertill skall jag aldrig lemna min röst. Herr Dalman: Jag är förekommen af Herr Rosenqvist uti hvad jag ville nämna, alt mitt anförande alldeles icke var någon reservation emot det föregående valet. Så inskränkt kunde jag väl inte vara; men jag ansåg mig böra göra nationen uppmärksam på de omständigheter, som bidragit alt förlänga Riksdagen, hvaribland en är den, att man måste anställa votering lill val, som på förhand äro afgjorda i HofCantzlérsExpeditionen. Grefve Frölich, David: Jag var icke 60 II. la Den 3 F e b r u a r i i c. m. närvarande på förmiddagen då motionen upplästes, och vill derföre icke inlåta mig i att bedomina dess egenskap af reservation eller motion; men anhåller allenast få förklara mig emot den åtgärd, att Ridderskapet och Adeln någonsin skulle ur protocollet uttaga ett yttrande, utan den ledamotens samtycke, som yttrat sig. Herr Cederschjöld: På förmiddagen framställde man Herr Dalmans yttrande som en motion, och kallade det äfven för en sådan, men förklarade det sedermera ej vara någon motion, utan en reservation, i hvilken egenskap man för detsamma begärde plats i protocollet. Nu förklarar man, att det ej heller är någon reservation. Jag hemställer då, hvad det är?
Ståndet i likhet med hvad förut vanligt varit, att, då Suppleanter i Utskottet inträda, de böra laga plats efter Utskottets ordinarie Ledamöter i den ordning de blifvit till Suppleanter utsedda, utan afseende å det rum, de Ledamöter, i hvilkas ställe Suppleanterne inträdt, förut innehaft, och att, då Ledamot i Utskott är hindrad att der tjenstgöra och han sådant hos Talmannen eller Sekreteraren anmält, den närmast i ordningen varande Suppleant, må ega att ulan annat förordnande än bevis derom af Talmannen eller Sekreteraren uti Utskottet ingå; 8 Pr ot.-Utdrag den 29 Oktober 1859. kommande underrättelse härom att de öfriga Riks-Stånden och Utskotten genom utdrag af detta protokoll meddelas. Den 29 Oktober. Från Högt. Preste-Ständet. S. D. Öppnades och upplästes protokoll, hållet vid Preste-Ståndets Elektorers sammanträde förlidue gårdag, rörande förrättadt val af Ledamöter för PresteStåndet uti de Rikets Ständers Utskott, hvilka omförmälas uti 28—36 §§ Riksdagsordningen; och inhemtades deraf, att följande blifvit till Ledamöter i besagde Utskott utsedde, nemligen: uti KonstitutionsUtskottet. Biskop Butsch, Professor Lindgren, Kongl. Hofpredikanten Wensjoe, Professor Selander, Kontraktsprosten Tegnér, Prosten Ljungdahl. t Stats-Utskottet. Biskop Annerstedt, Prosten Schram, 1 & Doktor Åbv. Nordström, Professor Carlson, Prosten Wåhlander, Doktor Gumalius, Prosten Tellbom, Prosten Berlin, Prosten Ljunggren. BevillningsUtskottet. Biskop Björck, Kongl. Hofpredikanten Nordlund, Kom - Prot.-Vtdrag den 29 Oktober 1859. Komminister Beckman, Prosten Sondén, Prosten Carlander, Doktor Säve, Kontraktsprosten Kullman, Prosten Lindberg, Prosten Melén, Kontraktsprosten Malmstedt, Doktor Nordlander, Prosten Söderberg. Banko~Ulskottet.
Liksom under föregående &amp; i * bar expeditionen för afdehingeii handhafts 8 förlniiidets byrh af fröken Forsell nied tillhjälp af fiökeii E h g. 17 elever hafva under Aret begagiiat sig af ' n. k. fortsatt. råd och ledning för stiidier. Af (lessa hafila tv8 elever genomgått tre kurser samt en elev trH kurser i sammaa iiinile. Stiidieplaner h a f ~ a lämnats fur ämnena allniHn historhi. kyrkohistoria och litteratnrhistoria. Bol; r&amp;d. hafva lämnats för studierna af ' svenska oc !h tyska språken. Reclogörel se for 1ie.ins t~~clieaf (leIiiiiigei~s raken skaper Aterfinnas ~uider bil. V. Granskiiingeii af för ba.rn o ch ungdoni afsedda böcker h ar BokkommittBn. under det gångna året fortgitt efter ofiirändrad plam. Liksom under föregående år har bokkommitt811 s ~ ~ i ~ Dagiiys ~ ä 1 julhiifte som i separattryck delgifvit. allmanlieteii de onidömen, som afgifvits särskildt öfver till jiileii utkomim barnoch ungdoms.böcker. Vid sainma tid iitgåfvos af \ - eii förteckniiigar öfirer under året granskade och godliända böcker. A t t alhiinlieten alltj amt med iiitresse omfattar denna förbniidets str&amp;fvan att bi - draga till friimjandet af en sund läsning för dir iiiigdom, diirom torde de talrika förfiågningai. angående valet af böcker, som till byrån ingå., bara ett ojä.faktigt vittnesbörd. Shsom bevis därpå vågar kommitt &amp; n ock &amp; nse de framstalliiingar fra11 enskilda personer, som den under hret fatt. mottaga, nädigeii Henistudiekonimitten. P, '
Genom sednare landtmäteri-förrättningar hafva de till staden hörande jordägornes areal blifvit nogare bestämd, hvarföre den uti härvid bifogade tabell upptages till 2,830 tunnland 6jtt kappland, deribland 896 tunnland 23& kappland åker, 391 tunnland l;jkappland äng, 1,542 tunnland 13yyV kappland skog och betesmark, eller 102 tunnland OiUJ mera än uti tabellen för sista berättelsen, med minskning af 45 tunnland 845 46 kappland i uppgiften om åker, men ökning af 49 tunnland 1-]jkappland i ting och 98 tunnland kappland skog och hagmark. Äfven under detta qvinqvennium har staden genom nybyggnader och reparationer vunnit ett förbättradt utseende och flera nybyggnader äro för det närvarande under verkställighet. Beslut är äfven fattadt om uppbyggande af en ny rådstufvubvggnad vid det ena af stadens torg. Genom frikostiga bidrag af åtskilliga bland stadens invånare har en gård vid Qvarntullen för stadens räkning blifvit inköpt och större delen af gårdstomten utlagd till gata, hvarigenom gatan kunnat, ifrån tullen till kyrkan, rätas och erhålla större bredd, så att infarten till staden från denna sida blifvit beqväm och passande; varande vid den sålunda utvidgade och rätade gatan ett stenhus nu under nybyggnad. Straxt utanför Qvarntullen, midt emot den förra kyrkogården, har ny kyrkogård blifvit anlagd å en från egendomen Carlslund inköpt äga, så att' den gamla och nya kyrkogården utgöra tvänne delar,'belägna på hvar sin sida om vägen, hvarifrån de äro afskiljde genom stenmur och prydligt jernstaket. Den märkligaste nybyggnaden, som tillkommit under detta qvinqvennium, är Stiftets nya läroverksoch bibliothekshus, uppfördt af sten norr om domkyrkan på tvänne gårdstomter, som af ålder tillhört domkyrkan. Sedan ritning till denna byggnad blifvit år '1852 upprättad af Arkitekten P. J. Ekman, lades den Esta December^samma år grundstenen till huset, och om hösten 1853 var byggnaden uppförd under tak.
Assignationer torde vara att hänföra under samma cathegorie med dess Obligationer, Hrr Fullmäktige tillstyrkt bifall till Dumraths ifrågavarande Ansökning. 6 §. af 6 Art. uti R. H. Sttrs Allmänna Reglemente för RiksgäldsGoutoret af den i December 1823 är af följande lydelse: 6o Stals-Utskottets ”Der prsescriptionstid, i afseende på någon serskild del af RiksgäldsContorets skulder, icke blifvit stadgad, komma skulderna, intill dess annorlun3, da förordnas, i -vederbörlig ordning att liqvideras, ”utan afseende på den tid, som nu är fastsälld eller ^framdeles kari blifva bestämd, inom hvilken fordrin-. "gar hos enskilte eller K. M;t och Kronan skola gö» ■'ras gällande.3' Genom detta stadgande är tydligen utmärkt, att, vid serskildte inträffande fall, K. Förordningen af den x3 Juni 180.0, må kunna på RiksgäldsContorets skulder tillämpas, hvilket, vid sisth Riksdag äfven ägt xum, i afseende på den uti Hrr Fullmäktiges utlåtande omförmälde, för Slussmästaren Dahlstedt bortkomne RiksgäldsContorets Obligation. Och då en Invisning eller Assignation är i så måtto att anse och betrakta såsom utgifvarens skuld, att densamma mäste, af honom befrias, i händelse den icke varder accepterad af den, på hvilken Invisuingen är utkräfd, så bar StatsTJtskottet ansett sig böra tillstyrka: att, derest den bortkomna ifrågavarande, Assignationen icke skulle till inlösen företes , inom den uti K. Förordningen af den 29 Maji 173g utsatta tid af tio år, räknad från Assignationens utgifnings dag, densamma, med tillämpning af K.
Wto i4, i anleda, af Hr Bagges motion, dels om villkoren för återbetalning af de län, som Uddevalla stads borgerskap och församling af banken erhållit, och dels angtde ett nytt lån af bankens medel till Uddevalla stads församling. Hr Edenhjelm, Gillis, uppläste följande: Ehuru jag icke kan bestrida, att H. BancoUtsk., i följd af föreskrifter, haft skäl lill afslag å Hr Bagges gjorda motion, angtde de af Uddevalla stad innehafda bäneolån; så vägar jag dock hos IJ. R. o. Ad. vördsammast hemställa, om åtminstone icke billigheten fordrade, alt något afseende fastades på den gjorda begäran. Som skäl lill afslag har Utsk. anfört, alt om bifall lemnades dertill, så skulle öfriga städer och corporationer, hvilka hafva lån i R. Stts Bank , otvifvelaktig! deraf hemta anledn. alt söka af enahanda förmån komma i åtnjutande. Jag medgifver, att dermed så kom att tillgå, och önskar derföre att dem medgafs samma fördelar, i händelse de kunna styrka lika gilltiga skäl dertill sorn Uddevalla. Nämnde stad hlef, för längre tid sedan, ett rof för lågorna och ,8 Den ao M a j f. m. förvandlad i en asklin». Denna olycka var för innevånarne af stor betydenhet, men sorn staden hade för trädvaruoch fiskhandel ett förträffligt läge, sa misströstade de idoge bordarne icke att med Försynens bistånd och egna bemödanden ännu en gång komma i välstånd, hvarföre de med lanta penningar uppförde slön e publika och enskilda byggnader, än de troligen gjort, om de anat i hvilken ofördelaktig belägenhet staden snart derefter skulle blifva försatt. Silloell storfisket, hvarutaf stadens innevånare väntade få njuta samma fördelar, som de förut gjort, upphörde nästan på en gång. Trädvaruhandeln tog så småningom en annan riktning i följd af Trollhätte canaloch slussars anläggning.
Hemmanens inskränkta ägorymd, sorn, åker och äng sammanräknade, efter medeltal ej kan anses högre än 40 geometriska tunnland på hvarje helt hemman, och den nog långt sträckta hemmansklyfningen medgifva ej i någon större mån begagnandet af trädesjord eller odling af vintersäd, hvilken fordrar starkare gödning, hvaremot odlingen af ärter och bönor, som sker dels åtskiljdt, dels sammanblandadt, funnits för allmogens hushållning mest förmånlig, emedan detta säde icke allenast bibringar jorden en större fruktbarhet, men äfven lemnar en kärnfull frukt, användbar jemväl till brödföda, hvarförutan bönhalmen såsom af värde för hästars utfodring, länder till besparing af den eljest knappa hötillgången. Trädgårdsväxter odlas icke obetydligt å Hisingön, men annorstädes föga, undantagandes ståndspersoners egendomar och till städerne gränsande hemman. Plog och jernharf utgöra ortens förnämsta åkerbruks-redskap. Till dragare begagnas gemenligen hästar, af större jordbrukare äfven oxar. Endast å några betydligare egendomar linnas troskmachiner anlaggda. Enligt de femårs-berättelserna åtföljande tabeller beräknades utsädet inom Götheborgs och Bohus län af Hvete, Råg, Korn Hafre, Arter och Bönor tillsammans år 1822 till Tunnor 55,720. » 1841 » » 70,924. » 1846 » » 85,688. medelafkastningen af samma sädesslag med afdrag af utsädet, beräknades år 1822 till Tunnor 227,017. » 1841 » » 324,184. » 1846 » » 382,920. Utsädet af Potates uppgafs år 1822 till Tunnor 14,142. » 1841 » » 26,312. » 1846 » » 32,583. och afkastningen af samma rotfrukt, med afdrag af utsädet, år 1822 till Tunnor 105,280.
Jag tror dessutom att det ligger i sakens natur, att en styresman måste utses, åtminstone för alla större rederier; det må då lemnäs åt delegarnes skön att besluta, när de finna det vara af behofvet pä kalladt att välja sig en hufvudredare att stå i spetsen för förvaltningen af fartygets angelägenheter. Det har blifvit sagdt, att detta stadgande skulle vara betryggande för 3:dje mans rätt, enär en hvar, som med rederiet inginge förbindelser, alltid då visste till hvilken han kunde vända sig, för att göra sin talan emot rederiet gällande. Men då hufvudredaren när som helst kan ombytas, lärer tryggheten i detta hänseende vara af föga värde. I den Norska sjölagen är det i 5:te §:n lemnadt åt egares af fartyg godtfinnande att välja sig en »bestyrende Reder», och i 459:de §:n af Tyska handelslagen finnes ett likartadt stadgande, så att icke heller der är något tvång att välja en hufvudredare. Och då detta icke ansetts nödigt hos folk, som idka långt större sjöfart än vi, så kan jag icke inse, hvarföre vi skulle behöfva det nu föreslagna stadgandet. Då slutligen K. M. icke funnit skäligt att framställa något förslag i denna syftning, så finner jag deruti ett ytterligare skäl att förena mig med Gr. Sparre i hans anhållan om återremiss. Gr. Sparre: Med anledning af Hr v. Ehrenheims yttrande, ber jag få erinra att det beslut, R. o. Ad. fattat ang:de Gfle och tlfle §§:na, der hufvudredare omnämnes, alldeles icke förhin drar en ändring af denna §, så mycket mindre som denna §, sådan den förekommer i K. M:s Propos., icke borttager rättigheten för delegare att välja hufvudredare, fastän den icke ovilkorligen ålägger detsamma. Hr Rabenius: Jag tror, att om den mening, Gr. Sparre här framställt, vunne R. o. Ad:s bifall, så vore detta till föga 320 Den 16 September e. m. båtnad för sjöfarten och den trafikerande allmänheten.
Utdrag af Protokollet lifver Justitie-Åi enden, hållet uti hongl Maj:ts Högste Domstol Thorsdagen den 25 Februari 1860. Närvarande: Justitie-råden Alexanderson, Hoffstedt, Gyllenhammar, Quensel, Thyselius, Cramér, Friherre Leuhusen. Revisions-sekreteraren Adlercreutz föredrog i underdånighet: Kongl. Maj:ts genom Justitie-departeinentet aflåtna Remiss af den 14 inne» varande månad, hvarigenom Kongl. Maj:t behagat infordra Högste Domstolens utlåtande öfver ett uti Justitie-Stats-departementet uppgjordt förslag till stadga, angående Kongl. Maj:ts Högste Domstols tjenstgöring på två afdelningar; varande samma förslag af följande lydelse: Stadga angående Kongl. Maj:ts Högste Domstols tjenstgöring på Iva afdelningar. § 1* Kongl. Maj:t8 Högste Domstol skall, intilldess annorlunda förordnas, arbeta på två afdelningar och utgöras af sexton Justitie-råd. § 2. Båda afdelningarne äro lika behöriga att upptaga de till Högste Domstolens handläggning hörande ärenden, hvilkas fördelning endast beror af den ordning, hvari desamma, enligt gällande föreskrifter, anmälas. Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition N:o 103 21 Under sex månader hvarje år skola båda afdelningarne tjenstgöra; öfriga sex månader tjenstgör en afdelning i sender; och ega Justitie-råden att, med iakttagande häraf, sig emellan tjenstgöringsskyldigheten fördela. Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna, Malmsten, Justitie-råden: Quensel och Thyselius. Hans Excellens Herr Justistie-Statsministern anmälte i underdånighet: Förslag till Stadga angående Kongl. Maj:ts Högste Domstols tjenstgöring på två afdelningar; varande förslaget af följande lydelse: Högste Domstolen lemnade berörde förslag utan anmärkning. Ex protocollo Oscar David Egge.
Hans funktion blir då, hvad den bör vara, att skipa lag och rätt; och denna lagskipning stödjer sig på uppenbara skäl oell bevis, som i handlingarne förvaras, ej på hemliga kunskap t, deni domaren Lag-Utskottets Utlåtande, N:o W5. 8 bär inora sig. När sakkunnige mäns yttranden ingå i bevisningen, bar hvarje part både rätt och tillfälle alt undersöka dessa yttranden och upptäcka skäl mot skäl; men när domarens eget vetande, först genom sitt resultat, sjelfva domen, tiäder i ljuset, kan deremot någon så beskaffad föregående undersökning icke äga rum, utan parten får, i stället för rättigheten att göra alla möjliga anmärkningen mot bevisningen i första instansen, blott den att klaga öfver domen i högre rätt.” Och det är på grund häraf, samt, enär två Riksstånd utan vilkor godkänt Utskottets ifrågavarande betänkande, som Utskottet oförändradt återlemnar detsamma till Ridderskapets och Adelns pröfning. Stockholm den 20 Oktober 1848. Reservation: af Herr prosten Odelberg, med hvilken Herr prosten Schram sig förenat: ”Då, såsom det från Presteståndet inkomna protokolls-utdrag upplyses ifrågavarande ärende, lill följd af Rikets Ständers förut gjorda underdåniga frrmslällning, redan blifvit Kongl. Maj:ts nådiga piöfning understå !<l t; kan jag, för min del, ej annat än finna ytterligare åtgärd å Ständernas sina öfverflödig, och ser således intet skäl, hvarföre Utskottet bort vidblifva sin mening i betänkandet N:o 92.” STOCKHOLM, C d. Sfbalties Boktryektri, 18*8. 1 Register öfver de af Rikets SI änders Lag-Utskott vid 1847 och 1848 årens Riksdag afgifra Betänkanden, Utlåtanden och Memorial. A. 'Expedition»» H:f. Akademiska, jurisdiktionen, om upphäfvande deraf - 86, 102.