Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 18 och 21 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 13, i anledning af väckte motioner om förändring i lagstiltningen, angående dels testaments-rätten, dels ock gåfva af fast egendom, bifölls Utskottets hemställan, att Herr Henschens yrkande om antagande af 9 och 10 kap. i Lag-beredningens förslag till Ärfda-Balk, måtte lemnäs utan afseende; men biel förevarande Betänkande i öfrigt, på grund af deremot gjorda anmärkningar, af Ridderskapet och Adeln äterremitleradt. Frän Höge. Presle-Sldndet. S. I). Upplästes, Ståndet tillhandakomma, protokoll, hållet vid Rikets Ständers Elektorers sammanträde den_ 21 dennes, af hvilket inhemtades, att Häradshöf - Prot.-Utdrag den 25 Februari i857. (lingen, Assessoren Gerhard Lagerstråle blifvit utsedd att vara Rikets Ständers Justitie-ombudsmans Suppleant; och beslöt Ståndet, med anledning häraf, anmoda ExpeditionsUtskottet uppsätta behörigt Förordnande för den valde Justitie-ombudsmanssuppleanten, äfvensom förslag till den underdåniga skrifvelse, som rörande detta val bör till Kongl. Majit aflåtas. ' S. D. Föredrogos ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens nedannämnde Utlåtanden: N:o 4, i anledning af väckta motioner om ordnandet af pensions-väsendet. Återremitterades. Nio 5, i anledning af väckt motion om ändring i stadgandet, angående arrendators och hans löftesmäns ansvarighet för skillnad i arrende-summa, då indraget eller annat boställs-hemman, i följd af arrendatorns bristande fullgörande af arrendevilkoren, å ny auktion utarrenderas. Bifölls. Nio 6, i anledning af väckt motion, angående penninge-depositioners införande i stället för nu brukliga kautioner för vissa tjenster samt arrenden. Bifölls. S. D.
Utlåtande rörande åtgärder till Svenska Klädesfabrikernes uppbjelpande P. 624. — om BancoUtskottets Utlåtanden: 1) öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående föreskrifter som må lemnäs för Bankens utlåning på fast Egendom intill nästa Riksdag; 2) i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande förändring i nu gällande beläningssätt och beläningSvärde å Guld örh Silfver i Banken; 3) i anledning af RiksStåndens olika beslut öfver Utskottets Betänkande rörande öfverlemnande lill Förstärkt BancoUtskottS pröfning ef frågan om omsättningsbeloppet för Discont-lån. P. 6a5. — om ConstitutionsUtskottets memorial angående förändring i Justitiae-Ombudsmannens Instruction. P. 626. — om Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottens Betänkande rörande Krono - 468 skogarne. P. 626. — om StatsUtskottets memorial angående slutliga bestämmandet af arfvoden för någre biträdande, äfvensom ersättning för renskiifningskostnader. P. 725. — om Särskilta Utskottets förslag till sammanjemkning af RiksStåndens skiljaktiga meningar, i frågan om reglering af Rikets Styrelseverk. P. 725. — om Förstärkta StatsUtskottets memorial, dels angående skiljnktigheter i afseende på stadganden i den föreslagne nya BevillningsFörordningen, dels rörande Fullmakters och Lysningssedlars förseende med Stämpladt papper, samt Tidningars Stämpling. P. 807. — om Förstärkta StatsUtskottets memorial angående en bestämd afgift till Veneriska smittans hämmande. P. 808. _ om Bancooch LagUtskoltens memorial, med förslag lill Ansvarighetslag för Directeurerne vid DiscontContoiren i Götheborg och Malmö. P. 808. — om Slatssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskoltens
Det är skrifvet i Propheterna: De skola alle varda lärde af Gudi: Hvar och en, som det nu hört hafver af Fadren, och lärt det, han kommer till mig. Icke så, att någor hafver sett Fadren; utan den, som är af Gudi, han hafver sett Fadren. Sannerliga, sannerliga säger jag eder: Hvilken som tror på mig, han hafver evinnerligit lif. Jag är lifsens bröd. Edre fäder åto Manna i öknene, och äro blefne döde. Detta är det brödet, som nederkommer af himmelen, på det den deraf äter, skall icke dö. Jag är det lefvandes brödet, som nederkommer af himmelen; hvilken som äter af detta brödet, han skall lefva evinnerliga; och det brödet, som jag gifva skall, är mitt kött, hvilket jag gifva skall för verldenes lif. Då kifvade Judarna emellan sig, sägande: Huru kan denne gifva oss sitt kött till att äta? Sade Jesus till dem: Sannerliga, sannerliga säger jag eder: Utan I äten menniskones Sons kött, och dricken hans blod, då hafven I icke lif i eder. Hvilken som äter mitt kött, och dricker min blod, han hafver evinnerligit lif; och jag skall uppväcka honom på yttersta dagen. Ty mitt kött är den rätte maten, och min blod är den rätte drycken. Hvilken som äter mitt kött, och dricker min blod, han blifver i mig, och jag i honom. Såsom lefvandes Fadren hafver mig sändt, och jag lefver för Fadrens skull; så ock den, som äter mig, han skall ock lefva för mina skull. Detta är det brödet, som af himmelen nederkommet är; icke såsom edre fäder åto Manna, och äro blefne döde; den som äter detta brödet, han skall lefva evinnerliga. Detta sade han i Synagogon, då han lärde i Capernaum. Men månge af hans Lärjungar, när de detta hörde, sade: Detta är ett hårdt tal; ho kan det höra?
Till följd häraf har en linie blifvit utstakad från Finjasjön genom Ostra Göinge härad i Kristianstads län, förbi Elmhult öster om sjön Möekeln, berörande sjön Salens norra ända, och derifrån rätt i norr till Nässjö i Jönköpings län, hvarest den sammanfaller med den norrifrån kommande utstakningen af Östra stambanan, som med anledning af terrängförhållanden måste ledas till nämde punkt. Från Nässjö har linien åter blifvit böjd åt vester till Tenhult, hvarest den möter den här ofvan föreslagna norra delen af Södra stambanan från Falköping genom Jönköping och sammanträffar med det förut beskrifna vestra alternativet. Linien från Finjasjön öfver Nässjö till Tenhult är på kartan uppdragen med en bred grön linie. I det följande, der Kommittéen närmare redogör för de båda liniernas olika förhållanden, benämnes, för korthetens skull, den vestra sträckningen: Lagcdinien, och den östra: Nässjölinien. Lagalmiens längd utgör från Finjasjön till Tenhult 17 mil 23000 fot, med en anläggningskostnad af 9,879,395 ll:dr. Hela linien från Finjasjön till Tenhult har 155300 fot stigningar af 1 på 100, 65250 fot af 1 på 200 och 69400 fot af 1 på 300, samt krökningar 18500 fot af 2000 och 99200 fot af 3000 fots radie. 52 Denna linie genomskär redan i Skåne en mindre bördig och folkrik trakt, inkommer vid Hallaryd i Sunnerbo härad af Kronobergs län, och träffar vid Ljunga Lagaån, hvars dalgång den följer öster om ån förbi Ljungby, Wernamo och Hörle bruk till Götaström, samt vidare öfver Stigamo till Tenhult. Folkmängden utefter linien ifrån Finjasjön till Tenhult på 3 mils afstånd på hvardera sidan om linien, eller inom 96 qvadratmil, utgöres, enligt så noggrannt sorn möjligt gjorda beräkningar, af 142,000 personer, hvaraf omkring 60,500 äro bosatte på vestra sidan och 81,500 på den östra.
IVIeclelst Nådig Remiss af den 8 sistlidne Februari, har Eders Kongl. Maj:t behagat lemna Seraphimer-Ordens-Gillet del af hvad Rikets Ständers sist församlade Revisorers, efter fulländad revision, afgifna berättelse innehåller, med Nådig befallning, att i de delar, som röra Seraphimer-Ordens-Gillets Räkenskaper, underdånigt utlåtande afgifva, hvilken befallning Ordens-Gillet nu går att i underdånighet fullgöra. Beträffande således först de i Räkenskaperne debiterade Konungens Ensaksböter, så har Seraphimer-Ordens-Gillet redan den 16 April i83i, uti då afgifvet underdånigt utlåtande, i anledning af Rikets Ständers år i83o församlade Revisorers berättelse, i underdånighet hemställt, örn Nådigt tillstånd till afskrifning af samma bötesmedel; men då något beslut derå icke följt, hafva dessa medel äfven i 183 r års hufvudbok blifvit, på enahanda sätt som förut, balancerade; Och får Seraphimer-Ordens-Gillet, i afseende på Revisorernes förnyade hemställan angående dessa bötesmedel, i underdånighet åberopa OrdensGillets nyssberörde underdåniga utlåtande. De anmärkte proprie Balancerne, hvilka, till större delen, för längre tider tillbaka uppkommit och utgjorde vid i83o års slut 17951: 26. 5. hafva, ehuru de under loppet af år 1831 äro ökade med de af Krono-Fogden Jacobsson utaf Norrköpings Hospitals uppbörd förskingrade medel för spanmål med 458: 4- ~ eller tillsammans R:dr 18,569: 3o. 5. likväl samma år blifvit minskade: 1:0 Med de af Löftesmännen för förra Hospitals-Syssloman nen i Wadstena Kullbergs uppbörd inbetalte 1,500: 2:0
Enligt hvad Revisorerne af räkenskaperne inhemtat, har afkastningen af den till Artilleri-läroverket på Marieberg anslagna fasta egendom, hvilken afkastning lemnat en behållning utöfver belöpande utgifter, år 1838 af 437 R:dr 18 sk. 4 rst. och år 1839 af 206 R:dr 29 sk., sedermera så nedgått, att densamma understigit förvaltningsoch bruknings-kostnaden, år 1840 med 29 R;dr 33 sk. 8 rst., och år 1841 med 186 R;dr 22 sk. 4 rst. Till afhjelpande af detta för egendomens förvaltning och underhåll menliga förhållande, anser sig Utskottet, i öfverensstämmelse med Revisorerues gjorda förslag, böra hemställa, det Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om Nådig befallning till vederbörande att låta å offentlig auction till den mestbjudande utarrendera den Mariebergs egendom tillhörande jord, för så vidt samma jord icke anses behöflig för verkställande af elevernes vid Läroverket practiska öfningar samt för den derstädes förlagde Raket-Corpsens exercis och experimenter. Rörande den af Revisorerne väckte fråga, angående infriande af Kongl. Krigs-Collegii Artilleri-Aldelnings skulder i och för inköpet af Mariebergs egendom, kommer Utskottet att afgifva serskildt utlåtande, till hvars innehåll Utskottet således nu får hänvisa. % 50. (1841 års Rev. Ber. pag. 73. Förkl. 258, 1843 års Rev. Ber. pag. 149. Bland Artilleri-Afdelningens vid 1841 års slut balancerade fordringar hafva Revisorerne funnit upptagne de vid föregående revisions-tillfällen a*- Bth. till R. St.
Hesvärsoch Ekon.-Utsk. Ank. till Exp.-Utsk. d. 18 Juli 1851, kl. 9 f. m. Utlåtande, i anledning af väckta motioner om Smålands Huss ar-regementes afsillande, emot erläggande af häst-vakans - afgift. Inom Hedervärda Bondeståndet hafva tvänne motioner, angående Smålands Hussarregementes »('sittande, emot erläggande af häst-vakans-afgift, blifvit väckta och remitterade till Stats-utskotlet, den ena af Riksdagsfullmäktigen D. Danielsson från Jönköpings län, och den andra af Riksdagsfullmäktigen A. Medin från Kronobergs län, hvilka föreslagit, den förre, att Rikets Ständer, genom förnyad skrifvelse, måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes bifalla, att regementet finge, såsom med en del deraf redan egt rum, afsitta, emot erläggandet af sju tunnor spanmål, hälften råg och hälf ten korn af hvarje rusthållsnummer; samt den sednare, att afsittningen måtte ske, emot häst-vakans-afgift af fyra tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, samt att den redan afsutna delen, eller rusthållen vid Smålands grenadier-bataljon, malte få godtgöra deras hästhållnings-skyldighet med en lika afgift.
Af Suppleanter för Styrelsens ledamöter hafva allenast Herrar A. Peyron och D. Erskine vid åtskilliga tillfällen i Styrelsen deltagit. § 64. Utöfningen af den, enligt 68 § i Reglementet, Fullmäktige aliggande tillsyn öfver inspektionen ordningens vidmakthållande inom Bankoverket, är sålunda besörjd, att Fullmäktige förqfmr Banko delat sig ä tre afdelningar, af hvilka den första utöfvat tillsynen öfver Fullmäktiges Exver teL pedition jemte Myntoch Medalj-kabinettet, Sedel-kontoret, Kassa-kontoret samt Bankens tryckeri, den andra öfver Räkenskaps, Depositionsoch Revisions-kontoren samt den tredje öfver Låne-kansliet och Fiskals-kontoret. 65. Af Fullmäktiges protokoll hafva Revisorerne funnit, att den genom 69 § i Bankoime.ntermg reglementet Fullmäktige anbefallde årliga inventering i Bankens alla kassor och öfriga verkställd af förvaringsrum samt besigtning af Bankens hus och inventarium blifvit den 20 sistlidne Fullmäktige. Juni anställd, utan att någon anmärkning dervid förekommit. 66. Till deltagande, å Bankens och Riksgälds-kontorets vägnar, i Göta Kanal-DirekVal af Leda tion invaldes vid nästlidet års slut ånyo Herr Rådmannen och Riddareu A. W. Björck. m°K^ncJ!ta Revisionen af Kanal-verkets räkenskaper och förvaltning för är 1863 komma först Direktion. nästa år att verkställas. § 67. Enligt § 67 i 1863 års Revisions-berättelse skulle återstående vinsten tillhörande Statslåne-fonden den 5 September 1863 utgöra R:dr 157,909: 78. sålunda redovisad: Innestående ännu ej levererade medel På indrifning beroende lån: vid Banko-Diskont-verket 83,583 : 06.
För de räntor, som äro Kronan, behållna, erlägges hvarken ofvannämnde forsel-lön eller sisroerörde ersättning; e~) att, vid tillfälle af leverering in natura, gäller, i afseen - Slats-Utskottets Utlåtande N.-o 273. 2 3 de på levereringsställe och ort, hvad nu varande författningar derom bestämma, med det tillägg, alt en räntegifvare icke må anvisas att för samma år verkställa leverering till flere ställen. ff) förenämnde stadganden böra likväl icke lägga binder i vägen för träffandet af serskilde öfverenskommelse!’ emellan räntegifvare och räntetagare, då de derom ömsesidigt åsämjas. 6:0 Om förändring och reduction af h emman sr än tornä. Under flere föregående Riksdagar bar det fästat Rikets Ständers uppmärksamhet, huruledes, genom hemmansräntornes reduction till färre persedlar, åt Kronans räkenskaper och controlen öfverKronouppbörden skulle kunna beredas större enkelhet, reda och säkerhet, äfvensom lättnad i sörömalen för dem, som med Kronoskatternes debitering och uppbörd hafva befattning; hvarjemte det derigenom för de skattande gjordes möjligt, nit sjelfve närmare bedöma debiteringen och beloppet af deras utskyld er. Det förslag, som uti ifrågavarande afseende af Kongl.
M:t icke ensidigt bör nedsätta tullsatserna, men alldeles icke kan K. M:t derigenom bindas, och följaktligen har frågan icke ens indirekt någon inverkan på tullbevillningens belopp, likasom den visserligen ej har något att göra med dess grund, sättet för dess utgörande eller dess fördelning. Af dessa skäl och dem, som dels af Utsk:t och dels af Frih. af Ugglas blifvit framställde, förenar jag mig med Frih. af Ugglas. Frih. af Ugglas: Frih. Cederström yttrade, att det vöre nödigt att i denna fråga fattades ett beslut, sorn kunde tjena Exp.-Utslct till ledning vid uppsättande af förslag till underdånig skrifvelse ang: de tulltaxan, och att det skulle vara något alldeles nytt, om Exp.-Utsk:t utan sådan ledning uppställde sitt förslag. Med anledning häraf ber jag att få erinra Hr Frilen att, åtminstone mig veterligen, Bevilln.-Utslct på sednare åren aldrig hvarken i förslagen till tulltaxa, bevillnings-stadga, stämpelpappersförordning eller bränvinsförfattning yttrat sig om den form, hvari dessa författningsförslag skulle till K. M:t expedieras, ty detta har hittills ensamt varit ett Exp.- Utsk:ts åliggande. Jag instämmer i allo med Hr von Ehrenheim och är öfvertygad att denna fråga, med aktning för grundlagen, icke kunnat af Utsk:t behandlas på annat sätt än som Den 15 Maj. 331 skett. Jag kan derföre icke finna hvartill en återremiss skall tjena. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats, dels att yttrandet skulle läggas till handlingarne och dels att detsamma skulle återremitteras, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på yttrandets läggande till handlingarne och sedermera propos. på återremiss deraf, hvilka båda propos:r med blandade ja och nej besvarades; hvarefter och sedan den första proposm förnyats samt likaledes med ja och nej i blandning besvarats, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
S. D. Höglofl. Ridderskapet oeh Adeln bade, uti meddeladt utdrag af dess den 20 dennes hällne Protocoll, lemnat underrättelse om de beslut, som nämnde Riks-Stånd fattat, vid behandling af BevillningS-Utskottets Memorial N:o 34, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, angående grunderna för den blifvande allmänna bevillningen, samt föreskrifterna för tillämpningen deraf. Ibland dessa beslut förekom, att Ridderskapet och Adeln funnit sig böra fästa Med-Ståndens uppmärksamhet på nödvändigheten att begära Kongl. Maj:ts Nådiga godkännande af de reglementariska föreskrifterne i BeviilningsFörordningen. Med läggande af omförmählta Protocolls-Utdrag till handlingarne, förklarade Rorgare-Ståndet, att Ridderskapets och Adelns förrberörde framställning nu ej föranleder till någon åtgärd, å Borgare-Ståndets sida. S. D. Till handlingarne lades Expeditions-Utskottels Memorial, N:o 29, i sammanhang med Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Svenske undersåtares skyldigheter, när de vilja bosätta sig eller resa utrikes, o. s. v. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Efter slutad öfverläggning, i anledning af Constitutions-Utskottets Memorial N:o 68, med fortsatt förslag, i afseende å National-Representationens ombildning och de i sammanhang dermed nödige Grundlagsändringar, förenade sig Bonde-Ståndet uti nedanstående beslut! Ståndet godkände dels den af Constitutions-Utskottet redan uti Memorialet N:o 38 motiverade, och uti det förslag till förändringar i nu gällande Grundlagar, som förevarande Memorial innefattade, tillämpade grundsats, att Svenska folkets till Riksdag församlade Repre§pntanter må bilda en enda kam - Prct.
M. af d. 17 Apr. 1841, af följande innehåll: Dä. ehuru Cancelliord». af den 23 Ocl. 1809 stadgar, alt concepler lill alla utgående K. bref skola af copister och e. o. canceilisler ntskrifvas till s. k. registratur, hvilka böra inbindas och efter 3:ne är tili Riksarchivet öfverlemnas, för att derstädes till framtida efterrättelse förvaras, U. St. likväl utaf en från Riksarchivet meddelad officiel uppgift inhemtat, ali detta åliggande blifvit, särdeles under sednare tider, mer eller mindre försummad!, sä att en mängd handlingar, hvilka bort frän slatsexpcditionerne lill förvarande i Riksarchivet aflemuas, under en längre tidrymd icke dit ingått, men det i många hänseenden är af vigt alt hvad härom iir föreskrifvet varder behörigen iakttaget; sa få R. St. hos E. K. M. i und. anhålla, del vederb. må undfå nåd. befallning alt tillse och vaka deröfver, alt de handlingar frän vederb. slatsexpedilioner, som skola uli Riksarchivet förvaras, millie tili behörig ordning varda dit öfveilemuade och derstädes finnas fullständigt att lillgå”. Dä jag förra gi ngen gjorde min motion, anförde jag orsakerna, hvarföre de i fr; gav. bristerna uppkommit, äfvensom de skill, hvarföre jag ansåg otroligt, att felaktigheterna skulle kunna afhjelpas ulan särskildt anslag. Ständerna beviljade likväl icke något sådant, hvaraf följden äfven blifvit den som man kunde förutse, nemi. att bristerne icke afhulpits. Jag hade ämnat alt i detta ögonblick framlägga, huru betydliga dessa brister äro: men som det i dag är helgedag och Riksarchivet i följd deraf icke öppet, så har jag icke haft tillfälle att förskaffa mig de dertill nödiga upplysuingar; men jag erhåller deni utan tvifvel med det första och anhåller att då fä foga dem vid den motion jag nu tager mig friheten att väcka.
Jag tror ej heller att allmänheten blifver nöjd med ifrägavaride förändring, enär det lyckliga förhållande eger rum i vårt land, att de fleste heldre taga sedlar än silfver, hvilket bäst bevisas derutaf, att då man vid vexling erhåller en silfver-specie, ber den vexlande understundom om ursägt, att han icke har några sedlar att lemna i stället. Då jag således hyser den öfvertygelse, alt allmänheten icke blifver belåten med det af Frih. Tersmeden framställda förslag, och detta enligt mitt förmenande, långt ifrån att betrygga realisationen, snarare synes verka till ett motsatt mål, så anhåller jag vördsamt om bifall lill Utsk:s Betänk. Frih. Palmstjerna: Jag instämmer uti det af Frih. Tersmeden afgifna förslag, hvilket jag anser nyttigt samt utgöra en fortsättning af det utaf R. St:r vid en föreg:de Riksdag fattade beslut, att emot silfvermynt utbyta de mindre papperssedlarne, med hvilken förändring allmänheten visat sig vara belåten. Vid första påseendet förefaller det mig likväl, som om man går för häftigt tillväga, då man utesluter både enoch tre-r:drs-sedlarne, så att till en början och till dess allmänheten hunnit vänja sig dervid, det kanske vore bäst att endast borttaga ettorna. — Då Gr. Lagerbjelke, såsom mig synes, klart och fullständigt anfört de huf15 H. 9 130 Den 20 November. vndsakliga skäl, sorn tala för förändringen, vore det att sälta föga lit till R. o. Ad:s upmärksamhet, att ånyo uprepa deni. Hvad beträffar de olägenheter, som genom utsläppandet af silfver skulle för Banken upkomma, kan jag icke föreställa mig, att de skola blifva så äfventyrliga, som den siste värde talaren förmenat, ty det belopp af 1-R:drar, som nu är ute, blifver till en del fy 1 cl t af de 5-R:drar, hvilka i st. komma att ntgifvas.
Delägares begäran verkställes, så”dant skifte hela Skifteslaget öfvergå, på ”det att ytterligare kostnader i detta afseende må besparas, och oreda, vid ägornas ”bruk, förekommas.” — Man har vid Skiftesstadgans uppgörande, som jag förut yttrat, antagit såsom hufvudprincip, att när en delägare begär skifte, skall skiftet uppgöras, utläggas och fastställas för hela skifteslaget eller som är detsamma: öfvergå hela Skifteslaget. Skälen dertill slå upptagne i sjelfva §., den enda i hela Stadgan som innehåller något motiv, emedan man i en så vigtig omständighet som denna, ansåg lämpligt antyda grunderna för stadgandet. Det första skälet eller, att ytterligare kostnader i detta afseende mätte bespara:fj kan endast åsyfta ökade Landtmätarekostnader genom serskildt utbrytning af den ene Delägarens lott efter den andra, på 36a Den 6 April e. ra. sätt Enskiftsförfattningen innehåller; och det andra skälet, eller att oreda vid iigornes bruk ästadkonimes genom en sådan åtgärd, är också klart, då vid skifte den ena gången efter den andra Delägarn# äro i ovisshet, hvad ägor de måste åt Enskiftessökande afstå eller få behålla, och derigenom förlora intresset af deras behöriga skötsel. Men ingenstädes i §. slår, att det nya skiftet skall ovilkorligen af alla Delägarne tillträdas, emedan då man icke har något medel att det verkställa, det vore en löjlighet att det bifalla. Det kan t. ex. hända, hvad ofta handt vid Storskiften, att, sedan skiftet blifvit verkställda Delägarne enhälligt förenat sig alt förblifva vid sitt förra tegskifte, och hvem har kunnat sådant dem förvägra, så länge de derom varit ense. Den, som vill tillträda sitt skifte, den har vitsord, och är berättigad få ut sin lott. Att man åsyftat och önskat, att alla Delägarne skulle sina lotter emottaga, är uppenbart, då del medförde den största framtida ekonomiska nytta; och att äfven någon oreda vid Ägorncs bruk kan sägas uppstå, då visse