Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ehuru Utskottet icke torde behöfva närmare redogöra för innehållet af bär nedan förekommande och Rikets Ständers pröfning underställda förslag, har dock Utskottet funnit sig föranlåtet särskildt uppgifva anledningen till och syftemålet med det föreslagna stadgandet, att aktie-egarne skola teckna sig för en större summa, än det af dem påräknade tillskott för jernvägs-aniäggningens fullbordande utgör. Bland vilkoren för utbekommande af de lån, som i sednare tider af Rikets Ständer beviljats och från Riksgälds-kontoret utbetalts för utförandet af allmänna arbets-företag, har städse föreskrifvits, alt, utom låntagarnes skuldförbindelse för lånesumman, borde till Riksgälds-kontoret aflemnas särskilda säkerhets-handlingar elier borgensförbindelser för uppfyllandet af ej mindre lånevilkoren, än de för arbetsföretagens utförande afslutade kontrakter. Dessa borgensförbindelser, hvilka dels af Kongl. Maj:t, dels af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret bordt godkännas, hafva i allmänhet innefattat så kallad solidarisk belalnings-ansvarighet för alla dem, som undertecknat en och samma förbindelse. Dessutom har, vid många tillfällen, i sjelfva skuldsedeln en dylik ansvarighet varit för dess utgifvare föreskrifven. I anseende till det, jemförelsevis med kostnadsoch lånesummorna för nu ifrågavarande jernvägs-anläggning, mindre betydliga belopp, hvar och en dylik förbindelse vanligen afsett, har, så vidt Utskottet varit i tillfälle erfara, yrkandet af solidarisk ansvarighet för dessa företag och dertill beviljade lån merändels utan svårighet kunnat fullgöras. Ett hell annat förhållande komme åter, efter all sannolikhet, att inträffa, derest dylik ansvarighet skulle fordras antingen för utförandet af det arbete, hvarom nu är fråga och hvars kostnader måhända komma att öfverstiga 4,000,000 R:dr, eller för återbetalningen af det dertill beviljade lån å mer än 2,800,000 R:dr.
Efter denna närmare redogörelse för Utskottets förslag, får Utskottet, med anledning af ifrågavarande motioner, vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer måtte besluta en författning af följande innehåll: Oäkta barn, utom det, so/n är ajladt i hordom eller i svågerskapseller skyldskaps-led, hvari äktenskap ej må ega ruin, vare berättigadt, der moder dör utan att efter sig lemna äkta barn och bröstarfvin gar eller hafva genom testamente i laga ordning om sin qvarlåtenskap annorledes förordnat, att deraf njuta den del, som hon på sådant sätt bortgifva kunnat; och skall denna del sä anses, som vöre den, genom laga kraftegandc testamente barnet gif ven; egande dock modrens arf vingar, der någon af henne bördköpt jord finnes bland den qvarlåtenskap, soni barnet tillkommer, den åter lösa, emot de i kapitlet 3 § Arfda-Balken stadgade vilkor, inom natt och är efter det barnets rätt - ostridig blef. Anmäler sig ej oäkta barn inom samma tid frun modrens död för tillgodonjutande af den rätt, sådant barn nu tillagd är, håfve det denna rätt förlorat, der det ej laga förfall visar. Stockholm den 16 Mars 1854-. Reservationer: af Herr Grefve Sparre, E.: ”Om jag också skulle, lika med Lag-Utskottet, funnit mig uppmanad att till förmån för oäkta barn uppoffra de af vår nu gällande lag antagna grundsatser: ’’otn äktenskapet såsom grund för familjen och såmedelst äfven för arfsrätten samt ”nödvändigheten af de sedliga bandens bibehållande inom samhället”, så skulle jag likväl ur juridisk synpunkt Lag-Ut»kottets Betänkande, N:o 14. 9 synpunkt icke kunnat biträda förslaget om antagande af ett lagbud, hvilket synes mig så haltande, så principlöst och så tvetydigt, som detifrågavarande.
Fartyg, utländska, med tillbehör: seglande, byggde i och inköpta från länder, hvarest införsels-tull å Svenska fartyg ej erlägges. tagna under krig /af Svenskt örlogseller kapare-fartjg och lagligen prisdömde. Fisk, färsk. Fiskskinn, oberedda. Fjäder, ospritad. Fjäll, Hvalfiskeller Ossa Sepia;. Flintsten. Flyttsaker: såsom reseförnödenheter, af egaren sjelf medförda, då de af vederbörande Tullkammare finnas ej öfverstiga hans behof under resan; samt om de inkomma för sådane Svenska undersåtares räkning, som varit å utrikes ort bosatte och der betjenat sig af desamma, så framt de vid införseln, på särskild anmälan, af General-Tullstyrelsen pröfvas ej öfverstiga egarens behof. Fog lar, lefvande. Frö, alla slag, utom Kanarie-. Färgmossa, alla slag. Färgträd, helt eller oraspadt, alla slag, samt andra till färgning användbara, oberedda vexter och vextdelar, i Taxan ej specificerade. Gips. Gipssten. Glas: Buteljer, Burkar och Flaskor, på hvilka Varor inkomma, och som icke, enligt särskildt stadgande i Införsels-tariffen, inbegripas uti vigten för tullberäkningen. Glas: Kemiska. Glasgalla. Glösskärf eller Iirasglas. Glober. Granatäppleskal. Gräs, ej specificeradt. ' Gräsmattor och Gräsrep lill garnering och emballage. Guld, oarbetadt. Gutta percha, oarbetad. Halm. Hampa, ohäcklad. Horn, oarbetadt eller raspadt. Hummer. Hvalraf eller Spermaceti. Hår, alla andra, ej specificerade, slag, än Hästeller Tagel, samt Nöthår. Hö. Jord, polér-. Juveler, oinfattade eller infattade. Kalksten. Kardborrar eller Stråkardor. Kartor.
Härigenom skulle icke allenast gäldenärerne betagas all vidare fördel af ett obehörigt dröjsmål med sina bok-skulders liqviderande och nödgas sjelive vidkännas den häraf uppkommande ränteförlusten, utan man skulle i samma män köparne i den mindre handeln, der den på bok och räkning grundade krediten med obestämd betalningstid icke kan undvaras, på sådant sätt finge i sitt egna intresse den kraftigaste uppmaningen till mera noggranhet i betalandet af sina räkningar så snart dessa blifvit dem tilLtällda, jemväl kunna påräkna i den större handeln en mera allmänt, på bestämd tid och förskrifning ställd kredit, enär det, under i öfrigt enahanda förhållanden, alltid i sådan handel, der fråga är om större summor, måste för köparen vara fördelaktigare att, genom ett på förhand ingånget aftal betinga sig räntefritt anstånd under den vissa tid han kan behöfva, än atf åtaga sig betalningsskyldighet af en när som helst efter anfordran räntebärande skuld. För min del är jag åtminstone öfvertygad att en lagförändring i omförmälde syftning, särdeles om dermed förenades det ifrån Lag-beredningen likaledes hemtade stadgandet, hvarom jag i anledning af kommitterades förslag till lag för invisningar får tillfälle att vidare yttra mig, angående skyldighet för gäldenär, sorn icke å sin skuld utgifvit förskrifning, att godkänna en för beloppet å honom ställd invisning, skulle, genom den lätthet, hvarmed alfa de hittills alldeles Ofruktbara bok-fordringarne dymedelst kunde förvandlas till fruktbärande och för rörelsen användbara kapitaler, medföra så helsosamma. verkningar till förbättring af hela vårt kreditväsende, att alla särskilda föreskrifter 0m viss tid för så väl säljare att tillställa sin köpare räkning å hvad han borgat, sorn för denne sednare att emot räkningen anmäla klander, sannolikt inom kort skulle blifva lika obehöfliga hos oss, som de befunnits i andra länder; hvarföre jag också, ehuru jag ej bestrider, att dessa särskilda föreskrifter under sakernas närvarande skick kunna vara af behofvet påkallade, ingalunda skulle vilja tillstyrka någon ytterligare skärpning deruti, pä sätt kommitterades förslag £0 Kongl. Miij:ts Nåd. Proposition.
Angående Riks-Ståndens särskildte beslut i frågan om jemkning af Extra Roteringen i Riket. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskilj* des klockan ~ tid 11 0111 aftonen. In Fidem Protocolli O. J. Lagerheim 85 Thorsdagen den 6 November. Plenum klockan half till 9 förmiddagen. Företogs val af 12 Ordinarie Ledamöter och 4 Suppleanter, hvilka skulle utgöra Electorer till utseende af Riksens Ständers Justitiae-Ombuds. mans efterträdare; och befunnos vid valförrättningens slut klockan 11 förmiddagen, sedan lottning emellan 14, hvilka erhållit ett lika antal röster, blifvit verkställd, följande Herrar hafva blifvit utsedde till Ordinarie Ledamöter: Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus ... 62 röster 250. Friherre Hjerta, Fredric 62 »— 275. — Sprengtporten, Jacob Wilhelm 62 —■ 31g» — af Nordin , Carl Johan * 62 — 91. Herr Mörner, Cail Stellan 62 —- 1142. — Ankarstjerna, Fullm. Friherre Lagerbjelke, Johan 62 — 1149. — Hjärne, Carl Jacob 62 —* 1722. von Wulfschmidt, Fullm. Herr Elgenstjerna, Wilhelm 89 — 1949. von Kiörning, Fullm. Herr Bruncrona, N. A. 62 — 2u6o. Munck af Rosenskjöld, Eberhard 62 — 86 Den 6 November. N:o 2218- Herr von Weigel, Christian Ehrnfried . 62 röster. 2275. Lefren, Johan Pehr 89 Suppleanter: Ilo. Friherre Taube, C. U. 62 473. Herr Coyet, Carl Fredric 62 „ 1304.
Skarpskytte-förening vill utgöra en del af national-försvaret, följande hufvudgrunder för sådan förenings omfattning och verksamhet skola tjena till efterrättelse: "Utan rubbning af medlemmarnas rätt i öfrigt att välja sitt befäl, skall hvarje förening lyda under en Öfverbefälhafvare, hvilken, efter förslag af föreningsmedlemmarne å tre personer, varder af Kongl. Majit, uppå föredragning genom Landtförsvars-departementet, i nåder förordnad och derefter blifver Kongl. Majit för Korpsens verksamhet ansvarig»; och 2:o i fråga om kungörelsers uppläsande, nedanstående allmänna stadganden: 2 Kap. 5 § Kyrkolagen »Och sedan bönerna äro för rättade, af kunnas hvad Wi cch Wår Befallningshafvande på Wäre vägnar kunna hafva att bjuda och tillsäga; men alla andra verldsliga saker skola på kyrkovallen eller i Socken-stugan af kunnas.» Kongl■ May.ts Resolution på Presterskapets besvär den 10 Mars 1719 § 32: Med Kongl. Majits och dess Befallningshafvandes påbuds eller publikationers uppläsande förfares alldeles efter Kyrkolagens Kap. 2 § 5.» Kongl. Maj:ts Resolution på Presterskapets besvär den 14 Juni 1720 § 3. "Med hvarjehanda påbuds, befallningars och publikationers uppläsande förfares efter Resolutionen på presterskapets besvär af år 1719 § 32 och Kyrkolagens 2 Kap. 5 §.» Kongl. Maj:ts Resolution på. allmogens besvär den 9 December 1766 § 10: »om den författningen, att alla kungörelser och publikationer, som kunna till kyrkorna ankomma från Kongl. Majits Befallningshafvande, embetsmän eller undersåte, må hädanefter å predikstolarne, men icke på kyrkovallen uppläsas; sådant vill Kongl. Majit till alla delar härmed i nåder bifalla.» 8« Kongl. Förordningen den 8 Maj 1849: »Kongl.
Utsk:ts ledamöter hafva troligen, lika litet som R. o. Ad:s medlemmar härstädes, någon personlig erfarenhet af hvad det vill säga, att sitta vid bränvinsflaskan och tömma dess innehåll, med eller utan tillgång till mat; men, i brist på egen erfarenhet, rådfrågar man andras, och tror jag det man får bekräftelse på, att bränvin, förtärdt utan tillgång på mat, är ännu vida mera skadligt för helsan och mera rusgifvande, än eljest vore fallet. Slutligen anför Utsk:t. »att ifrågav:de föreskrift med lätthet kan kringgås af de bränvins-utskänkare, hvilka ej finna med sin fördel förenligt att tillhandahålla mat.» Om detta vore något skäl, skulle alla föreskrifter kunna borttagas. Men om, såsom Utsk:t anser, detta påbud ej bör bibehållas, utan det öfverlemnas åt krögarens godtfinnande huruvida han vill tillhandahålla sina gäster mat eller ej, är jag öfvertygad om att det icke blir många krögare, som tillhandahålla mat, ty, enär den ena varan håller sig huru länge som helst, men den andra tager skada af många orsaker, torde befinnas tydligt och klart, att det är mycket lättare att anskaffa bränvin än mat. Då således, enligt min tanka, den af Utsk:t föreslagna förändringen icke är af behofvet påkallad, och då man måste medgifva, att bränvin, förtärdt utan mat, är skadligt för helsan och motverkar nykterheten, får jag anhålla, att R. o. Ad., med afslag å Utskits hemställan i denna del, måtte bibehålla det Frih. af Ugglas: Det har alltid varit föreskrifvet, att mat skall finnas att tillgå på utskänkningsställena, och jag vet icke, hvarför man nu skulle taga bort detta stadgande. Väl kan man säga, att det är svårt att bestämma hvad som förstås med mat, men äfven om det skulle på många ställen sålunda prakticeras, att nian ansåge sig fullgöra stadgandet blot t man hade en brödbit eller en ostbit att erbjuda, tror jag dock att det icke kan medföra någon skada, om stadgandet finge stå qvar.
Hvad åter angår öfriga för institutet begärda anslag, kan jag ej i vidsträcktare mån tillsyrka framställning derom till Rikets Ständer, än att för en adjunktur i cliirurgien, högst behöflig för den dagliga undervis ningen och praktiska handläggningen af chirurgiska operationer, samt för en profession i pathologiska anatominen, en vetenskap, som i sednare tider fått den utsträckning, att vid de flesta praktiska läroanstalter en sådan redan blifvit inrättad, måtte begäras tillsammans ett årligt anslag af 1933 R:dr 16 sk. banko. Kongl. Maj:t behagade, i Öfverensstämmelse, med Statsrådets öfrige lemöters jemväl härtill lemnade underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla, hvad Departementschefen sålunda, så i ena* som andra af seendet föreslagit och hemställt 26:o.
— Imedlertid, oaktadt dessa mina tankar, ville olyckan, att berättelsen om Sceaf skulle behaga mig. I ett nu – jag kan icke säga huru – såg jag den, jag medgifver det, vackra stranden vid Helsingborg – det var en vårafton efter en Nordvestlig storm – (jag säger icke stark, ty i det blåsiga landet finnas inga svaga vindar). – Ibland det mörkblå Kattegats ännu häftigt brusande vågor framskymtar en liten farkost – den upptäcks af de på stranden samlade urinvånarne, som skyndat till hafvet i hopp att få något vrak att plundra, någon skeppsbruten att döda. – Farkosten närmas allt mer. – Den är snart invid land. – Solen sjunker ned bakom Seland – dess sista stråle hinner likväl att belysa den upp på sanden drifna båten, hvari det underbart sköna barnet ligger slumrande, med sädeskärfven under hufvudet och dyrbara, likasom kärfven ej förr på den stranden sedda saker omkring sig. – På urinvånarnes halftdjuriska anleten framlyser en mensklig rörelse – något dunkelt minne af en sägen om Ett barn, som skall välsigna Jorden, föresväfvar dem – de tro detta barnet vara det utlofvade – falla på knä och emottaga det med en af dem aldrig förut erfaren känsla af vördnad Mina kinder lågade – jag nändes knappt dra andan, jag blott såg – skådade. – Jag vill fasthålla denna syn – hittar ej på bättre än papper, bläck och penna, (som låg framme, ty jag hade tänkt börja ett bref till dig) fattar i pennan, men – i detsamma var allt försvunnit. Ganska riktigt såg jag mina röd och gröna tapeter, min soffa, mitt bokskåp, den öppna dörren intill mitt sofrum, min sybåge, mina stolar, mitt skrifbord – ingenting annat syntes till. Försök att återkalla din syn, tänkte jag, försöker – nej omöjligt – när jag mins det ena, försvinner det andra, den fulla, odelade, rika stunden var borta, idel arma, isolerade, ledsamt knäppande sekunder hade kommit i stället. – Jag beslöt dock allt att försöka – jag ville se någonting på papperet Der ligger någonting rythmiskt, metriskt (säg du hvilketdera ordet bäst passar) i vågornas svall.
Liket hade likväl ännu icke öfvergått till förruttnelse. De gjorde alldeles ingenting utan reste med vidhållande af sin skändliga insinuation. Jag kan icke komma till annat resultat, än att en skamlig intrig låg till grund för deras åtgärder, och funnos de här på stället, skulle jag uttala denna anklagelse emot dem. Denna mot Rossi utgångna intrig var första tråden till det nät, hvarmed man ville neddraga läkare-corpsen att krypa i moralisk dy, och afslitas icke dessa trådar, beröfvar man denna corps sin sjelfständighet och gör den till krypande tjenare. Jag har velat framställa detta för att rentvå ett oskyldigt namn från en fläck, som nalionen påtryckt detsamma, och för att de hopspänna intrigerne måtte afslöjas, på det att andra, hvilka än vidare kunna finna sig hugade att fortsätta dem, måtte derifrån afskräckas. Den härefter till bifall å förevule punkt framställda propos. besvarades med starka Ja jemte några Nej, hvarpå Hr Frih. o. Ordftden förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. 107:de punkten, ang:de pension för aflidne Professorn Atterboms dotter Hedvig Atterbom; 108:de punkten, angnle pension för Louisa Maria och Hedda Chrislina likenmark; samt lOiLde 204 Den 9 December e. m. punkten, ang:de pension för Professorn Jöns Stenbergs efterlemnade i döttrar. Denna punkt bifölls. 110:(Je och 1 litte punkterne, ang:de 2:ne af R. Sl:r redan bifailne anslag. Dessa punkter lades till handlingarne. Il2.te punkten, ang:de spanmälsförhöjningen under lönerne; 113tde punkten, ang:de ersättning till Gescliwornern ål. Griesbaclcs arfvingar; och 114:de punkten, ang:de jemkning af allmänna indragnings-slatens förslags-anslag lill jemrande af R. Sl:rs slutsummor. Dessa punkter biföllos. Slutligen godkändes de förev:de Utlåt, bifogade tabeller med förbehåll om iakttagande af de förändringar, som af R. o.
Innefatta kyrkoförsamling och borgerlig stadskommun samma område, och är i den kommun menighetens beslutanderätt åt äldste öfverlåten, då må, med undantag af val, om 210 hvilka särskilda föreskrifter äro i gällande författningar meddelade, stadens äldste, med sockenstämmas rätt, de till sådan stämma hörande kyrkliga mål handlägga. 103 §. I afseende på sockenstämma i stad samt verkställighet af derstädes fattade beslut m. m., galle i öfrigt till efterrättelse hvad i lagen om menighetsstyrelse på landet stadgadt är. I 211 Bilaga Litt. C. Särskildt Förslag till Lag om Landsting. 1 § (SS 1, 2). Hvart och ett läns, enligt lagarne om menighetsstyrelse på landet, samt om städernas styrelse och förvaltning, röstberättigade innevånare ega att, genom ombud, sammankomma för att, i den ordning denna lag stadgar, rådslå och besluta om för länet gemensamma angelägenheter, hvilka afse den allmänna hushållningen, jordbrukets och andra näringars utveckling, anstalter för kommunikationsväsendets befordrande, helsovård, allmän ordning och säkerhet, undervisning o. m. d., för så vidt dessa angelägenheter icke, enligt gällande författningar, tillhöra offentliga myndigheters handläggning. Henna församling kallas Landsting. 2 § (§ 17). Lagtima Landsting hålles en gång hvart år. Det sammanträder tredje måndagen i September månad, kl. 10 förmiddagen i länets residensstad. Dock kan, på grund af ett föregående Landstings begäran, eller i anseende till eljest förekomna vigtiga skäl, Konungens befallningshafvande för sammanträdet utsätta annan lämplig ort inom länet. 3 § (§ 18). Landsting må ej räcka längre än sex helgfria dagar.
St. vördsamt föreslå, för tillvägabringande af enheti denna del af lagstiftningen, då grunden för underställning finnes i brottets gröfre och ömtåligare beskaffenhet, hvilka egenskaper ej hos de brott, hvarför ansvar bestämmas i 3, 4 och 5 §§. af 42 Cap. Missg.-B:n, äro uti ifrågavarande fall öfvervägande, — att Underrätts ransakning och dom i mål, hvarom sistnämnde Iag-§§:r handla, hädanefter ej må underställas Öfverrätts pröfning. Härigenom skulle endast det brott, som omnämnes i 2 §. af berörde Cap., eller nidingsstöld af gröfre art, hvilken är belagd med dödsstraff, fortfara att vara af underställnings egenskap. I händelse denna min motion vinner R. H. Stis bifall, följer deraf, att 20 Cap. 5 §. Rätteg.-B:n, deri de mai, som skola underställas Öfverrätts pröfning, uppräknas, bör erhålla den förändrade lydelse, att näst efter orden, ”hvarjehanda kyrkotjufnad,” bör införas, i stället för ordet: ”nidingstjufnad, ” ”sådan n i d i n g s t j uf n a d, som i 42 Cap. 2 §. Miss g. -B: n omnämnd är.” Om remiss till LagUtsk. af denna min motion anhålles vördsamt. Dessa 2tne memorial Iades på bordet. Frih. He r me lin, Åug., hade iulemnat 3:ne så lydande anföranden: 1:0
kr., således med en millitm kronori Genom detta minskades inkomsterna åter så väsentligt, att en lucka uppstod, som måste genom tilläggsbevillning fyllas, och fastän inga * lunda ett belopp af 50 proc. behöfdes för statsregleringeias ordnande, lyckades det, tack vare de femtio skolkande första kammarherrarne, regeringen att få igenom sitt ursprungliga förslag om tilläggsbevillningen. Då man nu från landtmannapartistisk sida rosar regeringens seger i tilläggsbevillningsfrågan, så bör man icke ur sigte lemna det pris, till hvilket den köptes, eller den misshandling, som hela finansplanen undergått, och särskildt bör i två afseenden denna obehagliga misshandel kännas besvärlig för grefve Posse. Den ena af dessa punkter rör afslaget till pansarfartyget, ty om ock grefve Posse vid frågans behandling vid denna riksdag lät förstå ett icke alltför starktvidhållande af regeringens förslag, så måste dock, för så vidt han icke såsom statsminister ännu mindre håller på vårt försvar, än han gjorde såsom oppositionsman, nederla-get kännes bittert nog. Yi återgifva for att styrka detta några ord, som grefve Posse sjelf om denna sak yttrar. Han säger: » förmå vi icke hålla fienden från våra kuster, är det icke större sannolikhet, att vi formå kasta honom ut ur landet, ifall han en gång der satt sig fast. Hvilken fiende än må anfalla oss, blir det för honom onekligen mycket lättare att företaga anfallet, då han vet, att vi icke ega någon flotta så beskaffad, att vi ens kunna oroa hans kommunikationer. Han måste alltid hittransportera krigsmateriel ra. m. för att kunna uppehålla sig; hafva vi då icke någon flotta, så har han fritt spelrum for sina operationer i detta afseende. Hafva vi ett efter våra förhållanden och tillgångar afpassadt kraftigt kustförsvar, kan en inträngande fiendes ställning deremot blifva ganska vådlig. For att tillämpa denna sats på våra nuvarande förhållanden påstår jag, att försvaret till lands kan göras vida mindre omfattande, ifall ett dugligt sjöförsvar åstadkommes. Ett godt kustförsvar kräfver företrädesvis penningar och icke så mycket folk som ett godt landtförsvar.
Vid ett annat förhållande bestås endast den mindre föringen. §. a3. För Gods, sorn inom Skeppsbord, genom tillfällighet, under resan tagit skada, må ej någon minskning i tullen tillåtas, så vida Godsegare sjelf vill disponera Varan. Anser Godsegare en förskämd Vara icke kunna draga den i Taxan utsatte tull, bör han lagligen styrka Varans förskämning inför Vederbörande Tullkammare, som då eger, efter föregången offentelig Kungörelse, genom Vederbörande genast låta utbjuda samma Vara till försäljning åt den högstbjudande på öppen Auction, i hvilket fall tullen bestämmes efter Auctionspriset, jemfördt med det i Tull-Taxan fastställda Tull värde, och Godsegaren erhåller den Bil. t. Exp.-Vtsk.s försl. t. und. skrif. 2V.-0 386. 87 derefter uppkomne skillnaden emellan behållna Auctionssumman och det på Auctionspriset grandade Tullberäkningsbeloppet. Vid förtullning af Varor, som blifvit bergade från förolyckade Skepp och Farkoster, länder till efterrättelse hvad serskildt derom är, eller framdeles blifver stadgadt. §. 24. Med den serskilda afgift för kostnader till Sjöfartens fredande, som under namn af Convoy-afgift erlägges, förhålles enligt hvad derom utfärdade, nu gällande, Författningar stadga, eller Vi framdeles finne skäl i Nåder förordna. §. 25. Den så kallade Förhöjnings-Licenten till Jern-Contoiret kommer att i Jernoch Metall-Vågarne, såsom hittills, beräknas och uppbäras med 2 R:dr 8 r:st. för hvarje Skeppund af följande Jerntill verkningar, enär de utföras i sådane främmande Fartyg, som ej i afseende på Tulloch Skeppsumgälder äro satta i lika förhållande med Svenska Fartyg, nemligen: