Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förhållandet de olika brukningssätten emellan kan antagas vara, att medan tredingsbruket begagnas å jrdelar, så följes vexelbruk å fs-del och andra reguliera brukningssätt å frdel, men deremot ingen bestämd växtföljd å öfriga A-delar. o Tabb. Arliga utsädet på tunnland, vidden af åkerjord, and vänd till odling, årliga behofvet till utsäde, skörden, uppskattad i korntal af utsädet och med dettas afdrag, samt årliga förbrukningen enligt i medeltal beräknadt behof för hvar person, allt af hvarje särskildt hufvudsakligt sädesslag, anses hafva varit hvad i bilagde tabell N:o 2 är uppgifvet. Vinterfödda kreatur 1860—1861 äro likaledes uppgifna i tab. N:o 3. Enligt dessa uppgifter skulle hela skörden, efter afdrag af utsädet, år 1860 hafva uppgått till 8,400 tunnor hvete, 95,220 tunnor råg, 37,380 tunnor korn, 44,700 tunnor hafre, 5,280 tunnor blandsäd, 1,500 tunnor trindsäd och 342,600 tunnor potates, samt förbrukningen till föda åt befolkningen, . upptagen enligt mantalslängden^, deremot till 7,968 tunnor hvete, 114,753 tunnor råg, 76,502 tunnor korn och 258,194 tunnor potates; och anses sädesafkastningen i vanliga år motsvara behofvet för länet, med undantag af Carlskrona stad. Tab. Litt. a. Handelskriserna å säd hafva i medeltal varit de i nedanstående tab. Litt. A. meddelade. Offentliga understöd för missväxter och andra skador å grödan hafva under perioden ej ägt rum och lyckligtvis ej heller varit af behofvet påkallade. Af nya sädesslag hafva endast tvååriga Hästvicker (Vicia biennis), som af Hushållnings-sällskapet införskrifvits, blifvit försökte, men om utfallandet kan yttrande ännu ej afgifvas. Tab. Litt. A. Handelspriser å säd.
Att fröken Anna Pettersson debuterat på Operan i » Mignon » och » i anseende till lokalen och ögonblickets vigt varit nog retirée, att ej säga stel, men sjungit öfverdådigt och sett ut — ah !&gt;, derom upplyste mig godhetsfullt en något upprymd underlöjtnant, som kom från k. teatern till en bal, der vi träffades. Vid mitt Mignon-besök hade jag ej nöjet se frk. Pettersson, utan frk. Jungstedt, om hvilken märkvärdigt nog allt det kan sägas som underlöjtnanten sade mig på balen om frk. Pettersson. Hrr Lundmark och Nygren häfdade upsalasångens rykte i sina roler och spelade äfven ganska förtjenstfullt, särdeles den förre, som börjar påminna om Arnoldson i ett och annat. Hr Linden är dråplig att skåda, när han inleder samtal med studenten och kastar förälskade blickar på vinfla-sk an, som han slutligen intrigerar sig till. Men vinet måtte ej varit bra för en connaisseur. Frk. Karlsohn sjunger Philine korrekt, mjukt och flytande som en mycket dyrbar — speldosa. Men hvarkea sångens karakter eller spelroleus innehåll får den minsta relief i frk. Karlsohns i detta hänseende alldeles intetsägande och tråkiga framställning. Detta märktes så mycket mer, som hennes föregångerskor voro särdeles illusoriska som den koketta skönheten, låt vara att de till största delen hade att » vaere sig selv i konstens form »: Ida Basilier och Anna Strandberg. Samma klockklarhet, korrekthet och känslolöshet utmärkte frk. Karlsohns Micaéla i Carmen. Fru Edling var verkligen denna gång, konstnärligt taget, i mycket dåligt sällskap i Carmen, så när som på hr löjtnanten, hr Nygren, med hvilken hon gerna å la Lucca kunnat kokettera litet mer i andra akten; man minnes Luc-cas fingerkyss och heltomsväng samt hennes pittoreska attityd med löjtnanten under toreadorens visa, for hvilken fru E. intresserar sig alldeles för mycket.
Att vid dess utfärdande uppskjuta verkställigheten under någon viss tid, till exempel af en månad, hade varit en uppmaning åt alla större Bränvinslnännare, de enda som vid tidpunkten af förbudets utfärdande drefvo näringen, alt under tiden tillverka så mycket bränvin som möjligt, eller alt afverka så mycket som möjligt af de befintliga spanmålsförråden, hvilkas besparande man med förbudet åsyftat; och ändamålet med författningen hade således genom ett uppskof blifvit förfeladt. Samma förhållande är äfven vid andra tillfällen, då till följd af enahan - 24 Den i September f. m. da orsaker, förbud mot spanmålsexport eller tillåtelse till införsel af spanmål måste meddelas. Att uppskjuta med verkställigheten af dylika författningar, vore alt gifva en obillig vinst åt någre enskildte personer på det allmännas bekostnad. Man måste till följd häraf skilja emellan författningar, som afse mera stadigvarande förhållanden och dem, som härleda sig från tillfälliga omständigheter. Men om nu Ständerna skulle ingå med en generel Skrifvelse, kunna de likväl icke förändra det naturliga förhållandet af saken; och lika gerna som Konungen alltid fäster afseende på Näringarnes behof i fråga om författningars utfärdande af förraslaget, lika omöjligt skall det blifva för Konungen att medgifva uppskof med verkställigheten af sådane författningar, som äro af ögonblickets behof påkallade. Jag finner på dessa skäl den ifrågavarande Skrifvelsen helt och hållet onyttig, enär det ej kan supponeras, att icke Konungen opåmint, så ofta omständigheterne sådant tillåta, iakttager den önskade varsamheten vid författningars utfärdande. Herr SkogmanCarl David: Ekonomiska författningar synas mig böra fördelas i tre classer; först sådane, hvilka innefatta någon allmän och större förändring i förut existerande förhållanden, som förhöja förut påbjudna afgifter och skärpa gifna straffbestämmelser, eller fastställa uya con - Den i September f. ni. s5 trollér. Nyttan och nödvändigheten deraf, att sådane författningar kungöras någon tid, innan de skola träda i verksamhet, är så gifven, att den icke synes inig kunna blifva föremål för olika meningar; det gifves till och med författningar, som kunde erfordra, flere års kungörande före verkställigheten.
Då emedlertid Utskotten anse det vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande, att innehafvare af bränvinsbränningsredskap är från allt åtal i afseende å dess beskaffenhet fri, derest den uppgift, han rörande densamma aflemnat vid mantalsskrifningen eller på sätt 11 §. medgifver, är enlig med stämplingen och justerarens betyg, samt redskapens kannerymd jemlikt samma stämpling och betyg icke öfverstiger den, till begagnande hvaraf innehafvaren är berättigad, har förslag till en sålunda förändrad redaktion af 1 momentet blifvit uppgjordt; hvarjemte Utskotten i sista momentet föreslagit den ändring, som ansetts höra häraf blifva en följd. Sedan uti förordningens 23 §. blifvit meddelad den allmänna föreskrift, att försegling skall verkställas af dem, på hvilka sådan ankommer, utan att panne - Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. 7 ägaren är förpligtad sig derom anmäla, från hvilken föreskrift undantag äger rum endast för de i 25 §. omnämnda särskilda fall, har dock, genom det i 2 mom. af 20 §. använda ordet ”åstundar”, anledning gifvits till det missförstånd, att det i allmänhet skulle åligga innehafvare af sådan större och tyngre lös redskap, som icke utan svårighet kan från ort lill annan forslas, att densamma till försegling anmäla. Dels till undanrödjande af en sådan anledning till missförstånd, dels ock till förekommande deraf, att förseglare icke må blottställas för onödiga resor till sådana brännerier, hvilkas redskap blifvit enligt 23 §. i allmänt förvar insatt, har till 2 mom. i 26 §. blifvit uppgjord den nya redaktion förslaget utvisar. Till ytterligare befrämjande af det med försegling af bränvinsbränningsredskap åsyftade ändamål, förhindrande deraf, att innehafvare af sådan redskap må densamma tili bränvinsbränning begagna under tid, dä han dertill icke är berättigad, har jemväl en förändrad redaktion af 26 §:ns 3 mom. blifvit föreslagen. Som den bränvinsbränning, hvilken, efter af Kongl.
Stats-Utskottet fattat ett likartadt beslut, mot hvilket jag reserverat mig, enär det, efter mitt förmenande, befanns emot Grundlagen stridande. Det närvarande är det i samma, om icke ännu högre grad. Utskottet har sjelf fällt denna dom, då det i motiven förklarat Handelsoch Sjöfarts-fonden höra till bevillningsmedel. N:o 66 hade ännu det sken af laglighet för sig, att, då hela summan af alla bevillningsmedlen icke kunde få af Ko nungen disponeras, likväl så stor del deraf, som var anslagen till Statsverkets behof, alltid qvarstod till Högstdensammes disposition. Af Handelsoch Sjöfarts-fonden lemnäs deremot intet öfverskott till RiksgäldsContoret; utan disponeras den hel och hållen af Konungen. Nu har det Höglofl. Utskottet föreslagit Rikets Ständer, att denna Fonds medel skola icke blott inlemnas till Riksgälds-Contoret; ty om de inlevererades der eller i Banken, kunde vara likgiltigt, endast det skedde för det under Konungen lydande förvaltande verkets räkning; utan att de verkligen skola ställas under Riksgälds-Contorets vård och förvaltning. Detta beslut har visserligen den förljensten att rent och öppet uttala Konungens skiljande ifrån berörde medels vård och förvaltning; men lärer icke dess mindre fordra en förändring af 64 och 66 §§. af Regeringsformen, för att kunna anses grundlagsenligt. Oberäknade alla öfriga deremot talande skäl, torde detta ensamt vara tillräckligt för dess ogillande. Ank. till Exp.-Utsk. d. ao Dec. kl. io f. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj: Is Nådiga Skrifvelse, angående begrafningsoch öfriga kostnader, i och för Högstsalig Hans Maj:t Konung Carl XIV Johans dödliga frånfälle. Sedan behöriga redogörelser blifvit afslutade och till Kongl. Majit i underdånighet ingifne för begrafningsoch öfriga kostnader i och för Bth. till R. St.
I fråga om den vid sista Riksdagen beviljade Eönförhöjning för Lagmännen i Skåne och Blekinge. 10:0 Angående Herr A. D. Heykenskölds Memorial om befrielse för Nora , Lindes och Ramsbergs Bergslager, att erlägga Vacance-afgift. 11:0 I anledning af Herr Öfversten Si//« versiölds Memorial, orri ersättning för hans förlorade accord. Prof. Ut dr. 13 i ia:oUti väckt fråga om Götheborgs Stads befrie se från Inqvarteringen åt elen derstädes förlagde Escadre af Arrnéens Flotta. l5 I anledning af väckte motioner om förbättring i Landt-Rant mästarnes lönings-vilkor. 15:0 Angående gjordt förslag om arfvode för Herr Ofverste - I.ieutenanten Warberg, såsom Hydrograpli för Sjön Wenern. 16:0 I anledning af gjord motion om förbättringen L aflöningen för Ledamoterne i Rikets Allmänna Arenders Beredning. Frän Lag Utskottet : 1:0 I anledning af Herr Grefve Johan Henning Gyllenborgs motion, rörande sökt företrädesrätt af Jordägare till Hemmansbrukares liisa Egendomsförsäljuing för försträckningar rn. m. 2:0 Angående ett gjordt förslag om ändring uti 19 Cap. 1 och 2 §§. Angående rättigheten för förrymd Maka att nytt Äktenskap ingå. 4:0 Angående inom Högvcrdige Präste-Stån-1 det gjord motion , om ändring uti Kongl. Brefvet af den 17 October 1778, till förekommande af barnamord. Frän Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottet. 1:0 I anledning af yrkad skyldighet för ägare till Bruk och Tullqvarnar, att deltaga i vägröjning. 2:0 Rörande föreslagen ny Reglering a£ Socknarne uti Riket. 3:0
Till reseunderstöd åt personer, som egna sig åt landtbrukets vetenskapliga eller praktiska studium beviljades vid förra riksdagen ett belopp af 3,000 R:dr årligen, uti hvilket anslag Kongl. Majit nu begärt en förhöjning af ytterligare 3,000 Ridr; och har Utskottet, med afseende å angelägenheten deraf, att den i sed nare tider betydligt ökade personalen af lärare vid landtbruks-läroverken och agronomer sättas i tillfälle att genom resor i främmande länder förvärfva ökade insigter i sitt yrke, ansett sig böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till omförmälda nådiga framställning. Agronomer och deras Elever. 25:o. Med tillkännagifvande, att antalet af de i Statens tjenst anställde agronomer visat sig otillräckligt, har Kongl. Majit i nåder äskat, att Rikets Stän der såsom förhöjning i det under ofvanstående rubrik uppförda anslag, nu utgörande 19,650 Ridr, måtte bevilja till arfvode åt ytterligare tre agronomer, å 1,500 Ridr för hvardera, 4,500 Ridr, samt till resekostnads-ersättning och dagtraktamente åt dem 2,400 Ridr, eller tillhopa 6,900 Ridr, Efter tagen kännedom af hvad Landtbruks-akademien, på sätt Stats-Rådsprotokollet (pag. 23) utvisar, i underdånighet härom anfört, får Utskottet, erkännande vigten deraf, att landets jordbrukare beredes tillfälle till inhemtande af upplysningar och råd i de till agronomernes verksamhet hörande ämnen, tillstyrka, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 93. 29 att ifrågavarande af Kongl. Maj:t begärda anslags-tillökning måtte af Rikets Ständer beviljas. 2ö:o.
Fick annan svår kroppsskada elier död, och var den brottsliges handling af beskaffenhet, att han bort kunna inse, att dylik olycka deraf var att befara; dömes gerningsmannen, i förra fallet, till straffarbete från och med sex till och med tio år eller på lifstid, och, i sednare fallet, till straffarbete på lifstid eller miste Iifvet. Var gerningen ej af sådan beskaffenhet, som nämnd är, men fick annan deraf svår kroppsskada eller död, eller åstadkoms allmänt farlig öfversvämning; varde gerningsmannen dömd till straffarbete från och med fyra till och med åtta år. 12 §. Gör man uppsåtligen å verk. byggnad eller anläggning, som i 11 § sägs, eller u tillbehör dertill, skada, den der, utan att kunna medföra sådan fara eller olycka, som i samma § nämnd är, likväl åstadkommer väsendtligt hinder eller uppehåll i verkets, byggnadens eller anläggningens begagnande, eller vidtager man eljest åtgärder, som till sådant hinder eller uppehåll leda; dömes till fängelse eller till straffarbete i högst två år. I ringare fall må till böter dömas. 13 §. Lag-Utskottets Betänkande JYt 35. a 13 §. Hvar som uppsåtligen förstörer eller skadar Statens telegraf-inrättning, någon dess beståndsdel eller tillhörighet, eller vidtager åtgärder, hvarigenom telegrafering hindras eller störes; dömes till fängelse i högst sex mannder eller straffarbete i högst ina år. Var skadan ringa och förorsakades ej derigenom något hinder i lelegraferingen, må till böter dömas. 14 §. Hvad i 11, 12 och 13 t§§ om Statens kanaleller slussverk, annan sädan vattenbyggnad och jernvägseller telegraf-inrättning är stadgadt, må ock å dylik, af enskilde personer, menigbeter eller bolag inrättad, anläggning tillämpas, om Konungen förordnat, att sädan anläggning skall lika skydd, som Statens, njuta. 15 §.
Med stadgar skulle att men hennes änskulle k u n n a inväljas sin vanliga b l y g s a m h e t hon tänka på utgifvandet af lofvade dikterna, ö n s k a n var att, så l ä n g e lefde, få vara hon obemärkt. Svåra sorger, s o m drabbade henne, j ä m t e en obotlig gäfves sista för hvilken m a n opererade henne, försvagade 16, 17 å r e n s å v ä l h e n n e s krafter som Allt mera men mild väl som hem sjukdom, hennes sällan snilles strängade och tålmodig förför de kroppsliga skaparkraft. var hon fortfarande samma med — henne, koja och döden, ty jag burit, » J a g är i c k e är i c k e r ä d d för hon. hedersbetygelser fru Lenngren helst Då själsstyrka utan fruktan. sade slott ». h e n n e från de plå- sällspord den bönföll nämligen: undvek, hennes minne. » I tänkesätt och handling liksom i poesi och vältalighet » » älskade hon fann — yttrade ej det, s o m han där bröstar sig. — Hon något komiskt i själfva högheten, den förkunnas der med hos en allenast ock m e d trumpeter teatersteg. man för alla någon Denna känsla kunna blifva stora henne het, som både af utan plikter.
Såsom en dylik åtgärd ville motionären föreslå, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t anhålla, det hvarje embetsverk, hvars förvaltning och räkenskaper voro underkastade granskning af Rikets Ständers Revisorer, måtte åläggas att vid hvarje års räkenskaper foga förteckning öfver de förvaltningsfrågor, om hvilka inom embetsverkets styrelse olika meningar under året kunde hafva förekommit, jemte hänvisning till de protokoll, i hvilka de skiljaktiga meningarne igenfunnos. Genom ett sådant förfarande, hvilket hade sin motsvarighet i nu gällande föreskrifter om bifogande till högre myndighet af de skiljaktiga yttranden, hvilka vid en frågas behandling förekommit, skulle, enligt, motionärens tanke, Rikets Ständers Revisorer erfara de svåraste brister i all förvaltning eller sådana, som härflöte antingen af otydlighet i författningarne eller af godtycklighet vid deras tillämpning, och i båda fallen påkallade Revisorernes åtgärd. Det vore nemligen icke i regeln antagligt, att en fullt tydlig och bestämd föreskrift framkallade skiljaktiga meningar, eller att sådana uteblefvo der godtycket ville träda i lagbudens ställe. Och äfven i de fall, der skiljaktiga meningar af annan grund nppstode, torde väl i allmänhet kunna förutsättas, att den omhandlade frågan egt någon större betydelse, förtjent af statsrevisionens uppmärksamhet. Det lärer icke kunna bestridas, att Rikets Ständers Revisorer svårligen kunna medhinna att, jemte granskning af de digra räkenskaper, som dem föreläggas, fullständigt genomgå förvaltningsverkens vidlyftiga protokoller, hvilka sednare icke en gång, med undantag blott af Stats-kontorets, skola till Revisorerne öfverlemnas, så framt desse ej derom göra särskild framställning. Då så är förhållandet, måste det antingen öfverlemnas åt tillfälligheten, huruvida Revisorerne komma att taga kännedom om de delar af protokollen, hvilka företrädesvis äro deraf förtjente, » Iler oek någon åtgärd vidtagas, för att åt dessa delar af handlingarne rikta Revisorernes särskilda uppmärksamhet. Det torde icke böra förnekas, att, så framt man önskar det statsrevisionerne skola fortfarande uppfylla det genom dem åsyftade ändamål, sistnämnde förfarande måste tillerkännas ett afgjordt företräde.
St:s frikostighet mede! att införskrifva en dyrbar s. k. meridiancirkel och ett mindre Fraunhoferskt teleskop, hvilka, i förening med det stora passage-instrument af Ertel, som hon sjelf förut påkostat, afhjelpte de hufvudsakligaste behofven, och slutligen, ehuru långsamt, Den 26 Februari c. m. 4^9 bragte inrättningen från det högst ofullständiga skick, hvari den annu för tvänne decennier sedan befann sig, till nära jemngod med de flesta, som i andra länder afse samma ändamål. Dessa förbättringar äro i väsendtlig mån en följd af Professor Cronstrands nitiska bemödanden under hans nära 3o-åriga tjenstgöring på nämndeobservarium, ty han fann genast, att de inskränkta hjelpmedel, som för Wargentins namnkunniga forskningar varit tillräckliga att jemväl i praktiska astronomiens vigtigare resultater befordra fäderneslandets vettenskapliga ära, måste utbytas mot nutidens noggranna instrumentala apparater, och han önskade derföre, att medelst dessa en gång få deltaga i den rika sköldén af upptäckter, som hos oss så länge saknat en inhemsk verksamhet. — Men efter de sålunda besegrade svårigheterna hade en plågsam ögonsjukdom, hvartill de af honom ensam i 21 års tid utförda terrestra vinkel-observationerna i Topographiska Corpsens vidsträckta triangelmätning betydligen bidragit, redan hunnit förstöra bruket af hans ena öga, och hotade med det andras förlust. — Lyckligtvis hade dåvar. Docenten vid Upsala universitet Mag. N. H. Selander hemkommit från sin utrikes resa, hvarunder han, i egenskap af Byzantinsk stipendiat, på observatorierna i Åbo, Altona och Königsberg begagnat Argellanders, Schumachers och Bessels handledning; och Prof. Cronstrand hemställde lill Veltenskaps-academien, om ej denne elev af desse astronomiens celebre mästare kunde nu såsom adjunct vid observatorium härstädes anställas, hvilket project af academiens höge beskyddare bifölls med ett anslag af 5oo r:dr L:co till adjunctens årliga arfvode i 3:ne år.
Ja och Nej. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade den af honom nyss gjorde proposition till bifall å Utskottets förslag. Ropades starka Ja, jemte några Nej. Herr von Hartmansdorff begärde votering. Herr RosenbladBernhard: Då ej någon på den motsatta sidan begärt votering, Den 6 November e. ni. 3a5 anhåller jag om förnyad proposition å Herr Ålunds förslag. Vi kunde derigenom må- 8 hända undvika votering. Herr Tham, Wollrath: Jag anhåller om upplysning, huru de andra 3:ne Stånden afgjort denna fråga. Undertecknad Riddarhus Secreterare: Jag är verkligen icke nu i tillfälle att kunna upplysa, huru de andra Stånden afgjort förevarande fråga. Herr Hjerta: Jag anhåller vördsamt, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes anbefalla någon af Cancelliet, att i de andra Stånden efterhöra, huru de Betänkanden, som nu linnas på vår föredragningslista, äro af dem afgjorde; det skulle mycket lätta våra beslut, synnerligen nu, då vi äro omkring 100 mål efter de andra Stånden. Undertecknad RiddarhusSecreterare: Då upplysning nyss begärdes, blott huru en särskild punkt i förevarande Utlåtande blifvit af de öfrige RiksStånden afgjord, tvekade jag att lemna denna upplysning, emedan jag ej var säker, att genast kunna tillförlitligen finna den. Med synnerlig tillfredsställelse ser jag mig dock nu i tillfälle kunna meddela den underrättelse, att Presteoch BondeStånden till alla delar bifallit Utskottets senare Utlåtande. Huru Borgareståndet afgjort detsamma, känner jag icke. Den 6 November em» Herr Hjerta: Efter denna upplysning torde Herr von Hartmansdorff finna, att örn äfven Ridderskapet och Adeln saint Borgare-! Ståndet antaga Herr Ålunds förslag, stadna ändock två Stånd emot två, hvarigenom frå-, gan kommer att förfalla. En votering är så-? Jedes alldeles utan ändamål, Herr von Hartmansdorff) I anledning af de omständigheter, som nu Blifvit upp-» lysta, skall jag afstå från den af mig be
Med hänsyftning p&amp; allt politiskt skackeln vid Sofia Albertinas hof, lär han ha döpt detta till s hönshuset », och en rojalistisk sautida säger liäroin: » ej långt därefter såg man ocksH i våra dagbl.ad åtskilligt satyriskt skrifvet om hönor, tillika med deras klassifikation uti gumm-höns, pärl-höns, gall-höns m. m.&gt; A t t den gladaste tiden vid Gustaf 111: s liof n u oåterkalleligen flyktat, var emellertid ett faktum, och med dylika fakta för ögonen, försthr man så innerligt väl det djupa allraret i konungens bref till en ung adelsfröken, hvilken bedt honom om nPd för sin fästman, en i onåd falren diplomat. Gustaf III skrifver liar bland annat: ~ J ' a i trop lieu de soiihaiter que votre sexe en gCn6ral redevienne ce qu ' il doit &amp; tre: aiinable, tendre, leger, charmant, et laisse cette vilaiiie politique, surtout dans un temps, ou je ne suis pas glit6 des belles daines s. Men om kungen var missnöjd med les belles damess, sk voro dessas manliga släktingar desto belåtnare. Deras beundran öfver de aflagda profven p&amp; kviiiligt mod tog sig stundom uttryck i verser, soin kanske rört v %ra morinors-mödrar ands till tårar, men för oss sakerligen Ila mera liistoriskt an poetiskt värde. E n profbit må har meddelas. För kuriositetens skull bibeli %lles den ursprungliga stafningen, soin a r tämligen inkonsekvent. ' » Du täcka kiön, ditt öm9iza hiertcr ser e j med köld en grynhet m. Du anser med förakt ock snzitrta de slafttnr dzc ej tdla kan. Ditt blod som i di % i d r a li.i,itner, har visat denrta kewedcrg, Izur Zijligt i ditt hiertn bri ' iltmw rent nit för frihet, dygd och la,q.