Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af professor Kjellberg har man icke sett något nytt sedan han visade skissen till Linnéstoden, och det var sannerligen icke i går, åt minstone ej något nytt af den monumentala art som höfves denne verkligen betydande konstnär. Han har haft så mycket att syssla med upp-sigten öfver gjutningen af Linné-stoden och dennes bifigurer samt dessas slutliga fulländande och med undervisningen i akademien, att han ej kunnat ha tid till synnerligt mycken ny alstring. Felet ligger således ej hos konstnären. Men hvad vet allmänheten därom? Den skulle slutligen ha glömt, att en Frithiof Kjellberg finnes, om icke Linné-stodens aftäckande, hvilket då detta skrifves ännu ej ägt rum, lyckligtvis fäst hela Sveriges uppmärksamhet på honom. Professor Böijeson lär ha gjort en högst lyckad Holberg-stod, men den har Stockholms allmänhet icke sett Utkastet till hans Geijer-stod sågo vi för åtskilliga år sedan, men det vore förlåtligt, om allmänheten hunnit glömma det konstverket och därmed glömma den snillrike mästaren. Då Geijer-stoden framstår fullfärdig, varder nog konstnären en af dem hvilkas namn omtalas såsom kända och högt aktade bland Sveriges folk, liksom hans namn redan nu är det bland Norges. För närvarande vet svenska folket icke mycket om John Börjeson. Jag nämner detta såsom ett ledsamt sakförhållande, visst icke för att klandra konstnären, ty icke rår han för, att man ej i Sverige har råd eller kommer sig för att hoshonom beställa flera monumentala verk af samma betydenhet som Geijer-stoden. Hvtlka af våra i fäderneslandet boende konstnärer äro kända af allmänheten? Det är sannerligen icke många. Och ej är det förvånande, att * åt minstone den yngre delen af svenska folket, till och med den del som skall vara konstälskande, ej har reda på gamla herrar som aldrig visa något. Professor Palm är icke ung till lefnadsåren, men han är känd, emedan hans pensel ännu är alsterrik. Han är ett undantag, ett ganska friskt undantag. Nog fins det taflor på våra utställningar, men förlåtligt är, om man en kort stund efter det man lemnat konstföreningens eller föreningens för nordisk konst lokaler har glömt både tafloma och namnet på deras 1 målare. Detta kan synas vara ett hårdt tal, men sant är det.
Det ställe på golfvet, der vaxet faller, piskas med ris, hvilket anses träffa elfvorna, som därigenom afskräckas att återkomma och ånyo ansätta barnet. — Blir man plötsligt hes, bör man tre gånger å rad ropa in i bakugnen så högt man kan: gif mig mitt mål igen. — Plå- gas man af värk, skall man sätta sig på spishällen och säga: all sveda och värk döfvar du i tre namn: Oden, Tor, Frigge. Som vi sett var det en nära gemenskap man ansåg existera mellan den renande eldens gud och elfvor och tomtar. De sistnämnda buro ju i folkets föreställning t. o. m. eldgudens livré: den röda mössan. Sannolikt ä r det tron på denna gemenskap, som gett upphof till åsikten om skyddsandarnes stränga fordran på renlighet. Såväl elfvor som tomtar blifva mäkta förtörnade, om man utkastar orenlighet pä de ställen, där de hafva sitt tillhåll eller där de utföra sina nattliga danser. Till straff därför sända de sjukdom. » Elfblasten » ä r ett sådant straff, och aftyner barnet, så suga elfvorna det, emedan det ej hålles rent. Vill man åtnjuta derast ynnest, måste i allt renlighet och ordning iakttagas, och där så sker » drager tomten till gården ». Såsom symbol af elden och sålunda ock af eldguden betraktade man den röda färgen. Att bära dennajfärg betydde också att vara ställd under eldgudens särskilda skydd. Och stor ansåg man, som vi sett, den gudens makt vara. Vill man » knyta bort » sjukdomen, bör man begagna röd tråd därtill. Den röda pionens kärnor bota fallandesot, och bäras de som halsband, hindra de kopporna att slå ut i halsen, hvarjämte de göra tandsprickningen lätt. » Altan » fördrifves lätt genom en morot, upphängd i skorstenen. En röd klut, färgad af varmt harblod, taget den 1 maj, botar ros, och vårtor borttagas med blod från en röd tupps kam.
Majit, — som genom dessa fördrags afslutande gått en inom representationen länge och ofta uttalad önskan till mötes och tillika derigenom befäslat de vänskapliga förhållandena med en magt, med hvilken Sverige sedan århundraden stått i nära förbindelser, —• hyste den tillförsigt, alt Rikets Ständer skulle bekräfta den med Frankrike ingångna Handelstraktat. Detta ärende hafva Rikets Ständer nu till behandling förehaft; och hafva Rikets Ständer, efter sorgfällig pröfning af detsamma, funnit godt ali till ifrågavarande af E. K. Majit med Frankrike uppgjorda Handelstraktat lemna sitt godkännande. E.rpeditinns-Utskotlets Färt lag till underd. Skri/reise, N:n 26. 23 Hvilket, lill svar å den nådiga Propositionen, Rikets Ständer härmed få hos E. K. Maj:t i underdånighet anmäla; framhärdande etc. > Stockholm den 24 Februari 1866. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 4 Febr. 1866. Preste-Ståndet den 2 8 Borgare-Ståndet den 2 8 Bonde-Ståndet den 7 Mars — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:t$ nådiga Proposition, i fråga om införsel för skatterätts-fordran i kronosäteriet ölstorp i Skaraborgs län. (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 32.) S. A. K. Enligt hvad E. K. Maj:t uti nådig Proposition till Rikets Ständer af den 7 November sistlidna år behagat meddela, har Kammar-kollegium, — hvarest Justitierådet m. m. Adolf Alexanderson sökt, att för den honom af Kollegium den 27 November 1863 tillerkända skatterättsfordran, 76 daler 24 öre 14 penningar silfvermynt eller 25 R:dr 28 sk. 3^ rst.
» Aldrig har Holland med ininclre inöda gjort, en landyiniiing sådan som dennas, tilliigger författalen - ncli däri har lian sannerligen ratt! arbetet kan ej heller fritagas f&amp;i en viss långtridighet, men det innehåller intet för iingdonien skadligt. af ' F r h Serbien och Montenegro. Noveller, öfversatta af A. Jcmxn. Pris, 2 kf. - Utgör * en samling lifliga skildringar från dessa länder. De äro skrifna af serbiska författare, och man kanner, att dessa lefvat ibland de människor och förhållanden de skildra .. Vi. få Iiär göra bekantskap med den stolta och frihetsälskande serbiska och monteneg w Helgonbilden i skolanw ar en bild. af lifvet i en liten by i en aflagsen vrå af världen, dar allt ä r gamnialinodigt och patriarkaliskt. Hufviidpersoiien i byn ar den gamle » popen w, hvsrs kunskaper inskränka sig till liturgien och ritualen, men hvais ' kärleksrika vaseii gör honoiii afliklleii af alla. 411t Bvad lian ager ixiiser han som sina, församlingsbora tillhörighet, och de L: sin sida almo färdiga att göra allt för l~oiioin ocli lians unga dotter &gt; !aria. Hela byns befolkning ' ' ar uppfylld af beundran för lienne, d i hon, olikt de andra flickorna i byn, f %tt gå i skolan och kan hjälpa de andra att läsa och besvara de bref de eyliållit. TJti » Blodshämnden D finna ~i en tragisk episod, som p %minnei~ oiu korsikansk vendetta. E n ung inonteilegrin skjuter kallblodigt eir äldre turk, soin under kriget dödat lians farbroder. Gripande och djupt tragisk i all sin enkelhet a r berättelseii D ~ u i n e n s förbannelse D. Då man lägger bort boken, %r det med en önskan att få liöni mera o111 detta folks lif och egendomliga seder.
— Då derjemte erfarenheten visat hvad Herr Grefve Posse under dess Ledamotskap i K. Bergs-Collegium, ytterligare funnit styrkt, att Bruksrörelser och synnerligen AlunVerk, hvilka till Kronan erlägga hvart io:de, måst, för att kunna äga bestånd, tillerkännas förlängning i frihetsår, då'enskalig afgift kunnat åläggas och utgöras, har, på dessa hufvudsakliga skäl, af Motionärerne blifvit föreslagit, att afgiften till Kronan af Bruksoch Bergs-handtering, som hemtar Malm eller Mineral på Kronoeller Kronoskatte-grund, må bestämmas att, efter frihetsårens slut', utgå med hvart 3o:de af tillverkningen eller, såsom Herr Grefve Posse äfven yttrat, högst hvart 2o:de. Utskottet, som tili alla delar instämmer uti hvad Motionärerne anfört, får desto hellre till R. Sttrs bifall hemställa: att afgifterna till Kronan för Bruksoch Bergsliandteringen må bestämmas efter enahanda grund eller till hvart 3o:de, ehvad rudimaterien hemtas ä Frälseeller Kronooch Kronoskatte-jord, som de med nämnde handteringar förenade förlagsoch bruknings-kostnader äro af jordens natur oberoende. — Och torde, i händelse af bifall till Utskottets hemställan, uuderd. atimälan i ämnet hos K. Betänkan den. N:o 44. "9 Utlåtande i anledning af ifrågaställd förändring i tiden för lefvereringen af KronoArrenden. (i.-A.( 1\.. M:t, sorn, med anledning af R. St:rs, uti skrifvelse den 23 October 1823, gjorda underd. hemställan och sedan K. Krigsoch K. KammarGollegierne samt K. StatsContoiret och K.
Maji 1800. klonum klockan 9 förmiddagen. ^ans kkxcsllenco Herr Grefwe» och Landt Marskalken anmälte, ar kkcbkorcrne af andra (R>.kH hade sörrattat mai ni Ledamot i Lane»-Utskott» ester Herr Ofwerste Disurcnamen /^xsl Lronstsclr, och sin förseglade ivallista aftrmnat; men tilkannagaf derjämte, at Herr Lronstcäc nu wore kil Riksdagen återkommen, och förklarade sig kunna qwarbliswa; i anledning hwaraf Hans Lxeellencs hemställde, om walliftan skulle up» brytas, eller Herr Lronfteär behålla sik rum i LäncoUlskoltet. Högloflig!! Ridderskap» och Adeln fann billigr, at Okwerste - DiouisngnrLn Lronsteär skulle förbiifma Ledamot i U skottek, och mallistan icke upbrytaö. Föredrogs Hemliga Utskottets krorocoUr-Utdrag af den 22. Masi, sä lydande: Utdrag af krotocollet, hållet inför Longi. Masit i Riksens Hoglofl. Ständers Hemliga Utskott, wid Riksdagen i Norrkoping den 22. Maji istoo. S. D« Sedan Hemliga Utskott» hunnit öfwerse och granska Fullmägkiges ivid Riksgälds-Lonkoirer, under defta sednast sramsiukna ätta ar, eller sedan 1792 ars Riksdag, förda Förwaltning; och derwid inhämrat kännedom af detta Werks »arwarande ulftand och de derunder lydande Discont-och tV8listLncs-Lonrorrs; sä får Hemliga Utskottet, med Kongl. Mastts Nådiga bifall, Riksens Högloft.
R:dr hvardera, mätte beskattas till samma belopp, som sistförflutne året blifvit dem påförde, beslöt Pröfnings-Komitéen, det skulle efter klassberäkning i bevilln. utgöras: För Befallningsmannen vid Hägerstalund, G. E. Fröling, 3 R:dr och för dito vid Sollentunaholm, Ericsson, 2 R:dr. Emot detta beslut reserverade sig så väl Hr Landshöfdm Gr. Liljencrantz som Hr Lands-Kamereraren Normelli, med förklarande, att Taxerings-Komitéens beslut borde godkännas, serdeles som besväranderne icke styrkt, att deras Befallningsmäns löneinkomster varit mindre än de af Taxerings-Koraitéen bestämda. I anledn. af Hr Gr. Aug. Gyldenstolpes, genom' Inspektoren C. J. Larsson, hos Pröfnings-Komitéen anförda besvär öfver Taxerings-Komitéens fattade beslut, att Inspektoren och Bokhållaren vid Steninge i Husseby socken skulle, jemlikt 27 § BevillmsFörordnm, påföras bevilln. efter 5 proc. för af dem åtnjutande inkomster, som af Taxerings-Komitéen ansetts utgöra: för Inspektoren 733 R:dr 16 sk. och för Bokhållaren 200 R:dr, förklarade Pröfnings-Komitéen, med godkännande af besvären, att för bemälde Inspektor och Bokhållare skulle utgöras bevilln. efter klassberäkning till samma belopp, sorn för år 1852 utgått, eller för Inspektoren 20 R:dr och för Bokhållaren 2 R:dr b:ko. Delta beslut biträddes ej af Pröfnings-Komitéens Ordf:de, Hr Landshöfdm Gr. Liljencrantz, som ansåg, alt då Inspektor Larsson hvarken vid Taxerings-Komitéen, der han varit närvande, ej eller i besvären gittat styrka, att Taxerings-Komitéens ofvanberörde upskaltning af Inspektörens och Bokhållarens vid Steninge löneinkomster vore oriktig, Taxerings-Komitéen alltså lagligen förfarit.
Längst hade äras ej alla k v i n n o r, s o m prak— Det något penna emot s o m detta för pliktuppfyllelsens e g e n utgöra i i d é g i f v a n d e o c h för saken ledningen gjort tidsmedveten rådgifvare och daktion rande den plats, Detta nödvändigt bör m a n insatserna kvinnofrågans gång mera händelser smärre saken tiskt något på höft mod, kan m a n j u n ö j a sig m e d a n d r a; i alla underskatta en på göra slutande var resonnement, erkänna, som på o c h tillräckligt resultat. 50-åriga tillvaro, hvaraf förflutit varit hvars betecknas af redaktör sin medarbetarne är själf, många själfmant o c h hvari som farande som af sin Oresundsposten, gensaga det ket s o m få besitta, tjänst tion nans verksamhetsfält t v e k a o m, hvilförmåga, renhetens flesta därmed i maktpålighenne. HOFHOKTRYCKERI. N O R D L I N G. ALLM. aflidne redaktör betydelsefulla KOMMISSIONARER ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÄ ALLKLARA S. KYRKOGATA 1 6, 1 TR. DELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. H E L L B E R G REDAKTIONSSEER. : J O H A N Liksom 12:TE ÅRG. BYRÅ O C H EXPEDITION: TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3. gående att 1899. BORG. DEN 9 SEPTEMBER är gäster Tusculum ken det under på » Villa sommaren R o s k u l l », ett sällan tomt förtjusande där u p p e v i d H ä l s o v ä g e n, o m hviltrakt de g o d a invånarne i » Sundets pärla » drömma storhetsdrömmar o m penninggifvande värld sbad anstalter.
Mars inkomma med anbud till leverering af silfver vid medlet af September månad samma år i poster af minst 5ooo R:dr, dels ock, den 7 April samma år, attconcurensen om silfvers anskaffande äfven finge utsträckas till utländska orter, och att tiden för leverancens verkställande blefve September månads slut, derom anuonce infördes så väl i inländska, sorni ett af de allmännast kringspridda utländska Tidningsblad; men anbud inkommo ej å mer än 20,000 Ducater i guld samt inalles något öfver 240,000 R;<lr i silfver. Af silfver-anbuden, hvilka, med undantag af ett å r5o,ooo R:dr, voro å mindre betydliga summor, antogo Fullmägtige de fleste till ett pris af i36 a i4o sk., under det Vexelcursen denna tid varierat från i36 till Bihang till R. St. Prol. 1834• 6 Sami. 1 Afd. 2 g:de Häftet. 10 Banco-Utskottets Betänkande N.o 12. i45 sk. per Ridr Hamburger Banco, samt erhöllo sålunda en summa af silfver R:dr 208,235: 24- 11. Emedlertid hade Kongl. Maj:t, uti skrifvelse af den 5 Mars i83i, med tillkännagifvande af Dess Nådiga önskan, det Fullmägtige målte söka i möjligaste måtto undvika att, genom för tidiga silfverköp, förorsaka förluster för staten, hvilka kunde leda till stegring i Vexelcursen, förklarat, ej mindre att Kongl( Maj‘t skulle med nöje se, att Fullmägtige hos Kongl. Maj:t anmälte de åtgärder i berörde hänseenden, som Fullmäglige redan vidtagit eller ytterligare ämnade vidtaga, än ock att Kongl. Majit vore i Nåder benägen, att, i hvad på Kongl. Maj:t ankomme, underlätta Fullrnägtiges bemödanden att förskaffa sig det belopp i metallvaluta, som erfordrades till förökande af Bankens redbara fond, enligt Rikets Ständers Beslut.
A id voleringsspdl irnes öppnande, hafva befunnits 36 Ja oell 83 Nej; hvadan och då Nej vunnii, lydelsen af denna rubrik kommer att blifva saltade rå. 38:de Voteringen (60:de) Den, som godkänner ftskettets förslag, att å dpn li and gjutet jern förekommande rubriken, "allt annat gjutet arbete ej specificeradt” bor bestämmas 33 R:dr 16 sk. inforselsiull a hvarje litt) R:dr vai uvärde, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer införselstulleu att fortfarande utgöra 25 R:dr för varor lill 100 R:dr värde. Voteringen har gifvit till resultat 83 Ja och 36 Nej; och som Ja således vuunuit, har Utskottets förslag i denna del blifvit af Rikets Ständer godkandt. Den, som bifaller Utskottets förslag, att, vid intagande i Taxan af artikeln "‘Kemiskt teckniska prceparater, ej specificerade” , densamma bör, vid införsel tor fabrikernes behof, efter serskild anmälan hos CormnerceCollegium och af detsamma lemnadt tillstånd, förtullas med 10 procent af värdet, samt lör medicinska behof såsom Apotheksvaror, ej specificerade, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer, med bifall i öfrigt till hvad Ja-propositionen innehåller, artikeln, då den införes för fabrikernes behof, att vidkännas endast 5 procent af värdet i tull. Denna votering har utfallit med 75 Ja och 42 Nej samt två casserade sedlar.
Uti det gamla Roms dygdiga tider straffade fäder sina barn till lifvet vid deras minsta försök, äfven genom enskilt berömliga gerningar, att kränka samhällslydnadens kraf. Detta folk uppsteg ock lill maktens, till lilteraturens, till ärans och odödlighetens högsta spets. Vår samtid söker alltid och allestädes, jemväl på mångfaldiga ställen uti ifrågavar. lag, att sätta personlighetens små fordringar uppöfver statens stora; och detta är icke ett bland de svagaste utbrott af den lavaström som, i mångfaldiga riktningar fördelad, botar alt öfverhölja våra redan halfförbrända samhällen. Ett icke mindre upprörande exempel finnes uti 7 Cap. 5 §. Nu gällande lags 26 cap. 4 § Missg.balken frikänner den, som öfverhallen, nödgas till sitt lifs frälsning dräpa den som å lif tränger. Nya lagen, under sitt ytterligare begär att generalisera, uttrycker sig sålunda: ”Ilar någon, för att afvärja trängande lifsfara, föröfvat gerning, hvarförutan räddning ur den fara ej möjlig var, derföre skall han ej till straff fällas,” och motiverna pag. 16 tillägga: ”att otänkbart är, det en man, stadd i trängande lifsfara, skulle låta af strafflagens hotelser afhålla sig från en dylik gerning,” hvartill längre ned fogas dessa märkliga ord ”af hvad, slag den vara må”. Lagförslaget har således efter ali anledn. betänkt, eller åtminstone i sin vidsträckta definition inbegripit de ej sällan förekommande casus: att menniska blifvit slagtad för att rädda kamrater från hungersdöd, eller alt den som bemäktigat sig en planka af ett skeppsvrak, blifvit frän denna sin egendom nedstött af en annan i samma sjönöd varande. Och dessa ömkansvärda fall, som åtminstone borde fördöljas, de utpekas, de frikännas af lag, som dock borde vara stödd pä christendom och moral, hvilkas bud lyder: Du skal älska din nästa såsom dig sjelf! 20 och 21 Cap. behandla äktenskapsoch sedlighetsbrotten med ett undseende som af allt det föreg:de väntas kan.
San, till ett fammanlagDt belopp af 1,423 fX:Dr 8 jf. 5 rjl. 33anco, Delé för voårb odj fööoämnen m. fl. utgifter för Cholera? fjuFa inom SKorlanDa, björnö oel) §äfj? bergö paftoratec, till ett fammanräfnaDt belopp af 351 fK:Dr34|T. 3 r:fl föanco, anwänba meDel må i weDerböranDe räfenjfaper ajföraö. §. 21. ©åfom tillökning i De f)itti!!ö maranbe tillgångarna för ^anufaftur-^Dijfon? tenö lånrörelfe, b«fme ‘Söi goDtfunnit bemtlja en fumma af 'gent *jpunDra £ufen fKtbéDaler Söanco, att, tillika meD Det tillförne för famma bel)of anmifaDe ^reDitio af 1,000,000 3vikéDaler, intill näfifommanDe SvtféDag af Q3anfeti fållas Commerce? Collegium ttll^anDa, unöer De roilfor, mår t Detta ämne till ^ongl. ®laj:t af? låtna unDerDåniga ifrifmelfe Den 15 Slpril Detta år uptager; hvarförutan 'rHSi, uti unDerDåntg |Trifmelfe Den 1 näftförutgångna ^arö, femte anhållan, att, efter granffning af nu gällanDe Reglemente för ?i5lanufaFtur?®i|Ponten, De för? änDringar Deruti må blifva viDtagna, font ftnnaö af bebofvet påballaDe, till ^ongl.
1— —- —- Embets—- — Embetsoeh och Tjenstemäns ReTjenste-mäns Relatiolationer, Memorialer ner, Memoria i och Emoch Embetsbref; ä lid tbets-bref snmtKunligeu <—- —» görelser; äudtligen Bil. till Constitutions Utsi, Bet lini. Ridd. och Adelns Protocoll d. 25 Sept, e. in. p. 338; d. 27 Sept. f. m. 2 Afd. p. 351, 402. Preste-Stundets D;o 6 B. p. 55t — 55a. Borgare-Ståndets D;o 5 B. p, 568-509, 612. Bonde-Ståndets D:o 5 B. p. 4'6- Samma moment, punkten näst före den sisla. Att sådant —- icke må uti dem vid vite af Trettiotre Riksdaler sexton skillingar, genom trycket kungöras — • af sjelfva hufvudS'i" - Att sådant icke må uti dem genom trycket jikungöras liufvudsaken. Den häremot bryter, böle Trettiotre Riksdaler sexton sjkillingar. Se Bibanget, 3 Samlingen, sid. 247. Ridd. och Adelns P10- tocoll d. 3 Oct. e. m. p. 110; d. 7 Oct. 1'. m. p. i3r. Preste-Slåndets D:o 7 B. p. 32. Borgare-Ståndets D:o 6 B. p. 46 -5t , 62. Bonde-Ståndets D:o 5 B. p. 433. 86 Bil. till Coustittitions Vtsli. Betänk. Anser Hof-Cancel(Enligt Constituleren ett Dagblad eltions-Utskottets föijer framslag skulle detta Morn» delcs kunna utgifva. alldeles upphäfvas och uteslutas, i följd hvaraf numereringen af de följande Momenten i denna §. korame att rättas.) Se Bihanget, 3 Samlingen, sid. 76.
Att få saken utrönt derigenom, att man lemnar 25,000 lunnor åt de södra orterne, tror'jag ej tjenar till något gagn, när man kan vara öfvertygad, att saken ej derigenom blifver upplyst, emedan nian här blott finge utröna det vanliga, att der ett lån är alt få utan ränta, skall det uttagas, om det ock vore 20 gånger större. Hvad den principen angår, att sälja i goda, och uppköpa i dyra år, så skulle väl de 25,°00 tunnorne nu komma att försäljas, men det beror på Ridderskapets och Adelns beslut i en annan punkt, huru tillgångarne skola behandlas, så att marx kan förekomma vanvärde. Således synes detta skäl icke äga rum, enär Ständerne kunna hindra en för tidig och skadlig försäljning. Herr Munck af Rosenjkjold: Med Herr Roos är jag alldeles ense deruti, att Sverige borde kunna fournera sig sjelf, om jordbruket ej vöre förmycket nedtryckt; men härvid fäster jag det villkor, att man förvarar det bördiga årets öfverskott för att fylla brist. Man har dock af förhållandet i de sednare åren fått tillfälle att göja sig ett högt begrepp om vårt Lands produ - E»n 27 Octoicr /. m. erion, och isynnerhet deraf, att flere hundrade tusende tunnor mera inköptes, än som behöfdes, hvartill man föranleddes genom misstag om grödan. Det gränsar till orimlighet, att ett Land, som Sverige, kan räkna öfverproduetion, mendet «ir anledning förmoda, att tillgangarne blifva tillräcklige, örn man ej försummar att bevara öfverskotten till den tid , dä brist uppkommer. Hvad Herr von Hohenhausen tror mest verka pä min öfvertygelse, det känner jag bast sjelf, och anser det icke behöfva besvaras. Jag vigar hoppas, att min vandel är ett tillräckligt intyg för mig. Herr Lagerhjelm: Da det af en Talare blifvit yttradr, att anläggandet af SädesMagsziner i de södra orterne ej blott vöre likgiltigt, utan äfven! skadligt, och att allt kunde vinnas genom en forcerad industrie , så anhåller jag få framställa något.
St. uti det derom nu afgifvande förslag till en början kunnat tillstyrka, otvifvelaktigt torde göra all moderation i Postporto öfverflödig), och dels att för bref med penningar och Rättegångshandlingar 1 allmänhet, samt för de ofliciela Documenter, som afsändas från Embetsoch Tjenstemän, hvilka icke hafva fribrefs-rätt, tills vidare må få tillgodonjutas enahanda moderation såsom hittills; hvarjemte R. St., i fråga om de, till förekommande af underslef, nödiga controller, underdånigst anhålla, att E. IC. M., efter vederbörandes hörande, må täckas utfärda de reglementariska föreskrifter, hvilka É. K. M. i nåder linner erforderliga. Rikets Ständer framhärda etc; 4 Exp.-Vtsk. Förslag till und. Skrifv. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. i6Marsi83o. Preste-Ständet d. 16 Borgare-Ståndet di 16 Bonde-Ståndet d. 17 jRikets Ständers underd. Skrifvelse i anledning af Kongl. Maj ris Nådiga Proposition om förändrade grunder för Sägrpvarnarsj Valkoch Stampverks beskattning. S. A. K. Med anledning deraf, att Bonde-Ståndet, som serskilda gånger, dels hos E. K. M., dels hos It. St. väckt fråga om förändring och nedsättning uti räntorna för Mjöloch Såg-qvarnar, senast genom dess Talman, vid i8a3 års Riksdag, hos E. K. M. ytterligare klagat öfver de olikheter, som, till de skattskvldiges förmenta, alltför stora, betungande, i beskattningen af dessa inrättningar skela ega rum, samt derföre i underdånighet anhållit, dels att de orter, der behof och omständigheter så fordrade, må, efter vederbörandes hörande och anställda behöriga undersökningar, komma i åtnjutande af skälig jemkning eller nedsättning i den, efter nu gällande skattläggningsgrunder, påförda ränta för Mjöloch Såg-qvarnar, dels Exp.-Utsk. Förslag till lind.