Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I7t sup-s. S. D. Som Borrare-Ständet beflöt, att med Högloft, Nidderstapet »ch Adeln samt Högwördjge Prestc-Stän det - 793 Den 17 Axrik. det stg förena, i anseende till denuti Bilagan Likt. kl. till Stats - Reglerings Betänkandet, innefattande MilitaireStaterne till Lands, förekomne frägan om accords ersättning för Offsterarne wid Lif - Gardet till Häst,- och f. d. Swensta G rdet, samt, lika med »välbcmaldte 2»nr Riks, Starch, ansaq enahanda förhållande böra lämpas till de Officerare wid f. d. Ualsnsba Regementet, som kunna wara i samma blagcnhct, sä att Accords-crsat »ring »nä, wid förefallande transport, befordran eller asgäng, för dem hafwa ram; Altsa och i anledning af Riksens Högloft. Ständers Stats-Utstolts om de i detta mäl hos Riks-Ständen förekonw.e anie stUimtige meningar, nti Memorial af deir r dennes gjo»de anmälan, skulle sä ival de Respcctive Mcd-Standen som Stats - Utstettet om chetta besiut »vördsamt och »vänligen underrättas, vt supr». S. D. Uti Memorial af ben 4 innewarandc, hade Riksens Högloft. Ständers Stats-Utffott upgiswit, samt Riksens Ständers närmare bcpröfwandc underställt de stiljaktigheter, som förekonlma i Riks-Standens beflut, angående Krono-och Hos-Stall - angarnes utarrenderande och disposition; Och som Ståndet icke sann nägott anledning att frangä hivad
Han bestämmer gemensamt med Contorels .öfrige 2tne Commissarier huru många och hvilka personer, som komma att öfvervara formningen och pressningen, samt aflemnar till dem formarne jemte märken till det för tillfället behöflige antal pappersfiltar. Det qvitto å einotlagne formade och pressade ark, sorn Arbets-Chefen meddelar, skall förblifva i Chefens för Sedelskall förblifva i Commissariernes för Contoret förvar, tills denne, Sedel-Contoret förvar, tills desse, i förening med allmänna Sedelmagasinets nyckel vårdare, gifvit Arbets-Chefen behörig decharge; påteknas då med orden: ”decharge lemnad den ” och aflemnas till Låne-Banken att verificera dess räkenskap i afseende på betalningen för sjelfva leverancen. Ett remissen serskildt åtföljande reversal från Tumba utgör verification för Sedel-Contorels räkenskap. B anco~Ut skottets Utlåtande N.-o 58. 8:0 8:0 På grund af Bänoo-Fullmägtiges sedellillverkningsordres föranstaltar Chefen för Sedel-Contoföranstaltar den Commissarie, sorn ret ' inom Sedel-Contoret innehafver Chef skapet om Sedelpappers aflemnande emot qvitto till stereotyperingsoch trycknings-anstalterne och till Sedel-Contorets magasin, för de i afseende på dagliga ombyten nödvändiga öfverlopps-ark. Dessa ombyten verificeras genom ett reversal till Chefen för Sedel-Contoret. till Commissarierne i Sedel-Contoret. Misslyckade eller felaktiga aftryck ingå till Sedel-Contorets Blanquettrnagasin, lika med de användbare. Hvarje erforderlig inellan-åtgärd verificeras med qvittencer ifrån den ena till den andra. 9:0 9:0 Chefen för Sedel-Contoret . Den Commissarie, som inom Se del-Contoret innehafver
Län belägne skogstrakter och lägenheter; äfven som Kongl. Maj:t med serdeles uppmärksamhet följt fortgången af det angelägna Störskiftes-Verket i Dalarne, och strömrensningarne derstädes, hvilka, så vidt möjligheten inedgifver, blifva påskyndade och med ökade anslag uppmuntrade. Kongl. Majit har till granskningen af alla Xrigs-Räkenskaper bestämt en Preskriptionstid af Tio år, likasom för andre Kronans Räkenskaper. Konungens Nåd, Berättelelse'. U Åtskilliga jemkningar i afseende pä Gran* se-regleringen med Ryssland, samt, i följe deraf, åtskillig® utbyten af ägor, emellan på gränsen boende Svenske och Ryske invånare, har Kongl. Maj:t äfven stadfästat till framgent bestånd. För att bereda möjlighet åt’ den Kommittee, Rikets Ständer anhållit, att Kongl. Maj:t ville utnämna, i afseende på Organisationen af Statens Embeten och Tjenster, att med deri grundlighet Rikets Ständer åsyftat, och Kongl. Majit ansett nödig vid ett så granlaga ärende iakttaga, har Kongl. Majit uppdragit åt ÖfverDirektören Rönbeck, att samla alla Handlingar och Upplysningar örn dessa Embets-Verks särskilda befattning och verkningskrets, hvarige nom en allmän öfversigt deraf må kunna beredas, och till den ändan lör honom låtit utfärda en Instruktion: hvilket arbete han med all drift fortskyndar. Rikets Ständers underdåniga hemställan om rättighet att på landet få anlägga Svanshamrar, har Kongl. Majit, med vissa villkor, bifallit, och har Ifergs-Collegiurn, med anledning deraf, lå tit derom utgå allmän kungörelse. Då Kongl. Majit, mån att bibehålla Sko-3 garne i Riket till det behof, hvartill de förmånligast i de orter kunna användas, der tillgång gifves till tackjernsblåsningar och Jernverks anläggningar, funnit vigten deraf, att Stora Kopparbergs - Konungens Nåd. Berättelse parbergs
Det älsta upptåg vi känna är det, som anställdes vid Gustaf Adolfs kröning d. 14 Okt. 1617. Kartelet var utfärdadt af göternas konung Berik, som förband sig att försvara, att Göterna voro komna från Sverige, att svenskarna icke gifva någon nation efter i tapperhet och trohet, samt att Sverige är oöfvervinneligt, då dess inbyggare äro sin konung trogna och sinsemellan eniga390. — År 1647 d. 20 Mars vid grefve Magnus De la Gardies bröllop hölls likaledes en ringränning. Men de mest lysande upptåg voro utan tvifvel de, hvilka utfördes vid drottning Christinas kröning 1650. De voro fyra till antalet och äro omtalade af Ekeblad och riksdagspresten d:r Jonas Petri, hvilken sednare dock ej synes hafva haft tillgång till kartelen och derföre stundom gör de mest komiska misstag om personernas betydelse. Vi vilja för dessa upptåg redogöra efter för oss tillgängliga handlingar. Hertig Carl Gustafs upptåg hölls d. 24 Okt. och kallades Lycksalighetens Äreprakt. Tvenne kartel utdelades: ett af okänd författare med fem versifierade tal på franska (La Pompe de la Felicité) och ett af Stjernhjelm författadt på svenska med fem tal, hvaraf ett på vers391. Kartetet är hos båda detsamma; men, enligt Klemming, närmar sig den svenska texten mera ett program eller kort sammandrag, då den franska deremot innehåller de uppträdandes hela föredrag. Upptåget började kl. 10 f. m. och varade till dess mörkret inbröt. Kartelet var utfärdadt af Eudämon och hans kamrater Philander och Dorisel, och i detsamma besiridde de, att krig och vällust kunna bereda en sann lycka, hvilken deremot endast är att söka i själens frid och förnöjsamhet samt dess magt öfver affekterna. Mot hvarje adlig tapper riddersman, som ville påstå motsatsen, erbjödo de sig att försvara sin sak till häst och fot, med stickande och bräckande, skämt och allvar, samt bådo underdånigt drottningen att vara en rättrådig skilsman och domare. Tåget öppnades, säger Petri, dermed, att H. F.
I afseende på hvad Herr Riben anfört derom, att protocollen icke borde få städas, sedan justeringen för sig gatt, får jag äran upplysa, det jag inför RiddarhuslJtskottet ådagalagt, att sådant är alldeles nödvändigt, ej i afseende å sjelfva meningen , men hvad språket och uttrycken beträffar. Ridderskapet och Adeln har redan beslutat, att Protocollen skola utdslas. RiddarhusUtskottet har nu hemställt, att under, sökning i afseende på Herr Rothlieb» förhållande måtte varda anställd, samt att utan afbidan I utgången däraf, underdånig anhållan måtte hos KonglMaji» göras om nödige medel till betal - Ben 4 October e, tn, ning af *:ne Boktryckares räkningar. Om Kgl.' Majit i näder bifaller detta, förmodar jag, att intet hinder vidare skall möta för utdelningen; Da Utskottet vidare tillstyrkt, att inseendet öfver protocollstryckningen hädanefter under påstående Riksdag må tillhöra RiddarhusUtskottet, och mellan Riksdagarne RiddarhusDirectionen , samt att tiyckningen skall vara fullbordad innom ett år efter Riksdagens slut, vid äfventyr af tjenstens förlust för RiddarhusSecreteraren; vågar jag hop^. pas att någon svårighet för framtiden i detta afseende ej skall uppstå. Den obehaglighet, sorn, i anseende till ifrågavarande tryckning, ägt rum, är visserligen högst ledsam, men den härleder sig från det uppdrag, Ridderskapet och Adeln sjelf lämnat en person, hvilken illa motsvarat ett sådant förtroende, och derigenom åstadkommit flera oredor. Herr Cederschjöld: Jag fruktar visserligen ej, att samma händelse åter kunde inträffa; emedan jag vet att den nya instructionen förebygger sådant. Men då det icke är möjligt att förutse allt hvad, sorn kan inträffa, har jag trott denna sak nu böra beifras, på det Directionen må blifva varsammare och så mycket bättre behjerta den föreskriften i Instructionen, att i alla sådanefall, hvarom ingen ting der finnes stadgadt, sorgfälligt iakttaga och bevaka Ståndets bästa.
Berörda nådiga bref stadgar nemligen, bland annat: i 7 §, att vid förslagers upprättande till kyrkoherde-lägenheter skall det åligga konsistorium att först och främst hafva afseende på de sökandes gudsfruktan samt ett dygdigt och stadigt uppförande; att i öfrigt endast förtjenst och skicklighet gifva den ena företräde framför den andra; att det bör skattas för skicklighet, att sökanden eger lärdom och de kunskaper, som till sysslans fullkomliga bestridande fordras, samt för förtjenst, att han med kännedom, nit och försigtighet skött det kall, honom varit anförtrodt, och såmedelst gjort sig förtjent af vidare befordran; att lärdom skall utrönas af examina, disputations-akter, föreläsningar samt utgifna skrifter, dock att, om en yngre, som ständigt haft tiillälle att sköta sina studier, skulle synas i kunskaper öfvergå en äldre, som väl eger mogen lärdom och öfriga egenskaper, men hvilken måst använda sin lid på en mödosam tjenst och således ej hunnit uppnå en lika vidsträckt lärdom, den sednares arbete och erfarenhet skola så jemföras med den förres beläsenhet, att, å ena sidan, ej må saknas uppmuntran till nyttiga vetenskapers allvarliga skötsel, och, å andra, skickliga män ej afskräckas att ingå i arbetsamma och mindre lönande beställningar vid undervisningsverken och församlingen; — i 8 §, att emellan dem, som äro hvarannan jemlika i för tjenst och skicklighet, må den tid, som på verklig tjenstgöring varit använd, blifva grund till förslagsrättigheten; — i 9 §, att, ehuru icke allenast domkyrkorna och andra större församlingar böra förses med sådana män, som för särdeles lärdom och skicklighet gjort sig i det allmänna kända, utan ock i öfrigt ej andra, än prester af verklig förtjenst, må varda till kyrkoherde-lägenheter i allmänhet befordrade, konsistorierna dock tillåtas att, vid ansökningar till de minsta och svagaste pastoraten, mindre strängt förfara uti de försök och förhör, som föregå förslaget, helst om i fråga äro gamla välförtjenta kapellaner; — samt i 10 §, att, vid upprättandet al förslag till kapellansoch andra sådana beställningar, de tre, som hafva de liesta tjensteåren, böra föreslås, ehuru äfven i fråga om dessa platser konsistorierna ega att pröfva, huruvida “de sökande äro tjenlige alt komma på förslaget11,
Nidderssapet och Adeln fann c» anledning att frängä sina öfwer detta mät tagna beflut. Upplästes ett fran Constitutions-Utstottet inlemnadt sä lpdande ' Wördsamt Memorial! Uti ingifwet Memorial titt Constitutions-Utstottet har Herr Lagmannen Grefwe .jolis» HeminZ O^llenborx anfört att dä Oeconomieoch Beswärs.Utstottetsarbetskrcts nu mera finnas sträckt utöswer de gränser 3kiksdags-Ordningcp i 34 §. för samma Utstött föressrifwer, och till ämnen som icke kunde hänföras till slutmeningen af samma §., att blott önskningar till Konung » denvid ägde rum, förmodade Herr Grefwen wara lämpcligt, gora cn sädan förändring i nyssnämde §. hwilken sträckte Oeconomieoch Beswärs-UtstvttctS ätgarder äfwen titt mäl, deri Ständer äga rätt att besluta, hwarigenom twekan om Arendernas behandlingssätt, och ett om deras förhällande till Ständcrnes beslutande rättighet ofta origtigt bedömande undanrvdjes. Constitutions-Utstottet har under öfwerlaggningen härom wal ä ena sidan funnit det uran en uppenbar förtydning af Grundlagens ordalydelse och bestämt uttryckta mening, den slutsats al. rig bör kunna dragas, att ett mål, deruti beslutande rätt Riksens Högloft. Stander tillkommer, kunde förlora cn sädan detsamma tillhörande etzenffap, blott derigenom att mälet blefwe till Beswarsoch Oeconomie-Utskottets utarbetande rcmittcradt, men Deremot ä andra sidan icke trott sig böra lemna utan afseende den werkliga farhäga och det misstroende som, e, huru Dcn 28 April. 1017 huru orätt, ett upfattadt begrep om ett motsatt fö,'hällande nog allmäm utbredt.
Dernäst tror Utskottet dest uppmärksamhet böra lemnäs till de yttranden, som uppstart innom Hederwarda Bonde-Srandet, att den Fullmägkige i Banque, , och Rikögälds-Csntoirct uppdrague rätt, akt i händelse af inträffande brist, påbjuda förhöjning i Bewilinim,en ej ma sträcka sig lill dem som efter Miuimi-Tariffen kunna wara taxerade; innom Högwördige Preste-Standet, alt om öswerffotl erhälleS i Bewillnlngen, sä att nedsättning deraf följande ar kan medgifwaS, samma förmon endast ma fa till godo njukaS af dem^ hwilkas algi t utgår efter MinjmiTariffen; Innom Wäljofl. Borgare-Standrt af någre Den 5 Annani22 z dess ledamöter, alt rättigheten till Bewillnjffqsns ökande eller minstning, ej ma öswerlakaS Fullmägtige i Banque» och RikögäldZ-Contoiret; deremot andre Ledamöter af wäibemälke Srand yrkar, pä ilka satt som Hederwärda Bonde.Ständst, att om brist i Bewiliningö-skyldigheterne uppstår, fyllnsdsn dertill ej ma fördelas pä dem stim betala efter Minimi-Tariffen; samt innom ej mindre Wällofl. Borgare-Ständet, an Höglofl. Rrdderffapet och Adeln, att derest Bewillningen giswcr öfwerskott, det samma ma anwändaö kil! afbetalning ä Rtköskulden. Ester att hofwa tagit alle detta under öfwer. Vägande, kan Utskottet ej neka att ju flere eflertän. kelige swärigheter wjsa sig ivid del föreflagne uppdraget till ofwanbemälde Fustmagttge, att öka eller minsta den Bewillning som genom uppgjord Taxering för en hwar, kunde wara bestämd.
Prot. 1853—54. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 33 Häft. 1 2 Stats-Utskottets Memorial, N:o 332. rande fråga icke blifvit af de öfrige tvänne Riks-Stånden biträdt, samt detsamma innefattar ett ämne, som icke omedelbarligen rörer Statens reglerande och, efter Utskottets tanke, ej är att hänföra till sådane uti 69 § Regerings-formen och 30 § Riksdagsordningen omförmälda frågor, hvilka, i händelse af dylik skiljaktighet mellan Riks-Ståndens beslut, skola genom votering i förstärkt Stats-Utskott afgöras, hemställer Utskottet, att frågan om aflåtande af den i förrberörde afseende föreslagna underdåniga skrifvelse må anses förfallen. Stockholm den 14 November 1854. Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Nov. 1854, kl. 12 na. Memorialj i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N.-o m. (D. A.) Bonde-Ståndet har till Stats-Utskottets behandling återremitterat Utskottets under N:o 332 afgifna Utlåtande, i anledning af väckta motioner om belöning åt Kapiten-mekanikus Sasse, för en af honom uppfunnen vatten-destillerings-apparat; men som, enligt ankomne Protokolls-Utdrag, Stats-Utskottets Memorial, N:o 3S3. 3 berörde Utlåtande blifvit bifallet af de öfrige trenne Riks-Stånden och ärendet följaktligen är af Rikets Ständer afgjordt,: finner Utskottet återremissen icke kunna, emot 75 § Riksdags-ordningen, till vidare åtgärd föranleda. Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Nov. 1854, kl. 12 m. Memorialj med förslag till voteringsproposition, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, angående väckt fråga om ansiasr till Lasarettet i Lund. CU. A.)
Det förra föreskrifver, att, som alla till allmän nytta anslagna, antingen af enskilde donerade, eller annars tillkomna medel böra redovisas, konsistorierna hafva att öfver de under deras vård stående stipendiimedel, så kallade djeknepenningar och alla andra till de högre och lägre läroverkens understöd i hvarje stift anordnade inkomster, sorn af konsistorierna till förvaltande emottagas, och för hvilka redogörelse förut icke blifvit påbuden, för hvarje år upprätta räkning, som visar till hvem och mot hvad säkerhet penningarne äro förräntade, de förändringar, som dervid årligen kunna förelöpa, huru stipendierna blifvit utdelade och räntorna samt öfriga inkomster använda; att sådan räkning skall inom Mars månads utgång för det nästförflutua året af konsistorierna aflemnas till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i den ort, der konsistorium har sitt säte, hvilken det skall åligga att densamma till Kammar-revisionens öfverseende och reviderande derefter ofördröjligen insända; samt att, derest de anmärkningar, som emot så beskaffade räkningar derstädes kunna göras, icke blifva af konsistorierna nöjaktigt förklarade, Kammar-revisionen eger att genom dess Advokatfiskal lagligen låta det således felaktiga konsistorium tilltala och hos sig i ansvar ställas på det sätt och i den ordning, som författningarne om andra uppbördsman Bih. till R. St. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande JYt '23. stadga och föreskrifva.
» 221 mäste färdigt; och har min mening varit, att hos Kongl. Maj:t framställa fråga om tryckning af dessa 3:ne Tabeller, jemte Berättelserne. Jag har dock för egen del intet emot, att alltsammans tryckes, ehuru det kommer att medföra en betydlig kostnad. Herr Rosenqvist af Åkershult, Fredrik Leonhardj hade inlemnat följande, som upplästes: I fråga om den af Herr Tham gjorde framställning, rörande Herrar Landsböfdingars Femårs Berättelser, delar jag fullkomligt den värde Ledamotens åsigter, så vidt de angå berörde Berättelsers ostympade allmängörelse, genom tryck; men då jag icke läst Femårs Berättelserna från StockliolmsStad och Län,och ingalunda vill grunda min öfvertygelse på de uti en Tidning gjorde sammandrag; så kan jag, för min enskilda del, icke förena mig med någons öfvertygelse, att berörde Berättelser till deras intrinsequa halt och värde, böra derefter bedömas, hälst jag för en känd och erkänd sanning antager, att Stockholms Stads och Stockholms Läns Styrelse ännu alldrig stått tillbaka, då fråga varit om noggranhetj fullständighet och säkerhet i uppgifter, som bemäldte Embetsverk meddelat. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken\\zmsVä\\&.e, att Herr Thams 221 Den 20 November. ifrågavarande Motion; jemte de af åtskilige Ledamöter, så väl den 18 dennes e. m. som i dag i anledning deraf afgifne yttranden, måtte till StatsIJtskottet remitteras, hvilket bifölls. Friherre Boije > Ludvig: Jag hade en motion att göra, hvilken likväl vore förekommen, om någon närvarande Ledamot af Ministéren ville besvara en fråga, som jag anhåller få framställa. Jag önskar nemligen att veta, om Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående StatsVerkets tillstånd och behof är under tryckning, och när den derifrån är att förvänta, samt huruvida det inträffar så tidigt, att något ännu återstår af motionstiden. Jag döljer ej ändamålet.
Jag anser derföre oändeligen nyttigt och godt, att StatsContoiret upprättar en RiksHufvudBok efter en serskilt method; men jag håller blott före, att Herr Widegrens HufvudBok äfven bör fortsättas jemte StatsContoirets, och ej nödvändigt slutas med samma år, som StatsContoirets börjar. De efter olika methoder upprättade HufvudBöckerna skulle utan tvifvel blifva den säkraste Controll på riktigheten af StatsVerkets uppgifna tillstånd; ty om man på olika vägar erhölle samma resultat, så måste detta otvifvelagtigt vara rigtigt. Men i detta afseende är det ej nog, att de serskilta HufvudBöckerna hafva, såsom Utskottet synts föreslå, blott ett enda år gemensamt, nemligen 1814 > ty om de båda Hufvudböckerna, såsom verkeligen lär vara tillfället, räkna året från olika tidpuncter; så synas deras Räkenskaper nödvändigt komma att för serskilta år gripa in i hvarandra; och följakteligen intet resultat kunna erhållas, utan genom jämförelse af flere på hvarandra följande års serskilta HufvudBöcker. Jag förnyar derföre den önskan, att Herr Widegrens RiksHufvudBok måtte, jemte StatsContoirets, oafbrutet fortsättas intill nästa Riksdag, på det Ständerna då må blifva i tillfälle, att ej allenast pröfva methodernas inbördes företräde, utan äfven, genom bokslutens jemförelse, erhålla den så länge efterlängtade vissheten om StatsVerkets verkliga till - 190 Den 5 Juniu stånd; och får på denna grund anhålla, att Betänkandet må varda återremitteradt. Friherre Wirsén: Jag får för det första inför Högloflige Ridderskapet och Adeln förklara att, såsom Chef för StatsContoret, talar jag ogerna i detta ämne, der endast handlingar rätteligen kunna föra talan och afgöra målet. Vidare bör jag förklara, att jag tar Herr** Friherre Boije alldeles fri från all tillvitelse att hafva misstänkt StatsContoiret; dermed höra vi alldeles icke uppehålla oss. Verket svarar för sig sjelft, och har det alltid gjort.
för dig och det vet jag, du aldrig kan glömma ännu, att jag intrigerade bort dig från Stora teatern, men det gjorde jag inte! Jag gjorde det inte, fastän du tror det! Ja, det är detdet var, jag! samma att jag säger det, för du tror ändå, att (Tar fram ett par broderade tofflor.) de här ska min gubbe ha. Med tulpaner på, Och som jag själf broderat jag afskyr tulpaner, förstås, men han ska ha tulpaner till allting. M:LLE Y. (ser upp från bladet ironiskt och nyfiket). FRU X. (träder en hand i hvar toffel). du skulle se sådan elegant gång! Du har al Ser du så små fötter Bob har! Hva? Och 266 DEN STARKARE drig sett honom i tofflor, du! (M:lle Y. skrattår högt.) Titta, ska du se! (Hon låter tofflorna gå på bordet.) M:LLE Y. (skrattar högt). FRU X. han med foten så här: »Hva! De förbannade pigorna, som aldrig kunna lära sig att koka kaffe! ordentligt!» Häu! Nu ha de kretinerna inte klippt lampveken Och så är det golfdrag, och så fryser han Och så, när han är ond, ser du, så stampar om fötterna: »Husch, hvad det är kallt, och de kamin ! förhärdade idioterna, som inte kunna hålla eld i (Hon gnuggar tofflorna med den enas sula mot den andras ofvanläder.) M:LLE Y. (gapskrattar). FRU X. sina tofflor, som Mari ställt under chiffonniern . .. Åh, men det är synd att sitta och göra narr af sin gubbe på det där sättet. Han är snäll i alla fall, och det är en liten bra man och Hvad skrattar du åt? Hva! Hva! Och så Och så kommer han hem och ska leta efter du skulle ha haft en så'n man, du, Amelie! vet jag, ser du, att han är mig trogen; ja, det flinar du åt? att när jag var på turné i vet jag! För det har han talat om själf. hvad Norge, så kom den der otäcka Frédérique och
Till ledning och efterrättelse vid verkställigheten af nu ifrågavarande upplåning hafva Rikets Ständer meddelat följande beslut och föreskrifter: a) Med iakttagande af hvad Rikets Ständer angående lånets belopp och derför utgifna obligationer beslutit, ega Fullmägtige i Riksgälds-kontoret att upptaga detta lån på det sätt Fullmägtige finna lämpligast och ändamålsenligast för beredande af de för Svenska Staten såsom låntagare mest fördelaktiga vilkor. b) Upplåningen sker emot fonderade, till innehalvaren ställda och å dennes sida icke uppsägbara räntebärande obligationer, hvifka å Rikets Ständers vägnar af Fullmägtige utfärdas. c) Åt Full mägtige öfverlemnas alt vid lånets afslulande och efter derom med långifvaren träffad öfverenskommelse bestämma: l:o det utländska språk och mynt, hvarå obligationerna komma alt utfärdas; 2:o den ränta, som i obligationerna skall förskrifvas; och 3:o den kapitalrabatt, som, då sådan anses böra medgifvas, må antagas och fastställas. d) Till den å obligationerna upplöpande räntas liqviderande och lånets amortering kommer att af Rikets Ständer anvisas ett särskildt årligt anslag, hvars belopp skall motsvara ej allenast den för ifrågavarande lån, enligt derför utgifna obligationer årligen upplöpande ränta, utan äfven minst en procent af det i samma obligationer förskrifna kapital; kommande detta anslag alt utgå från och med det år, hvarunder obligationerna blifvit till långifvaren utlemnade samt med oförminskadi belopp fortfara till dess hela lånet blifvit i stadgad ordning betaldt; ExpediliansUtskottenFörslug lill underd. Skrifvelse iV.-o 39. 69 e) Omförmälda årliga ränteoch amorteringsanslag hör ingå till en särskildt redovisad liqvidationsoch amortissemenls-fond, hvars behållning skall för det med dessa medel alsedda ändamål ofiförrjckt tillhandahållas och användas, så alt ränteliqviderna vid derför bestämda terminer varda ovilkorligen fullgjorda och lånets återbetalning i föreskrifven ordning verkställd.