Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogos å nyo oell biföllos, följande Stats-Utskottets, den 22 sistledne Februarii afgifne samt den j6 i samma månad på bordet lagde Memorial och utlåtanden: 3, 1:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, angående Handlanden A. R. Lorents ansökning om Skatte-köp af någre lägenheter under Elfsborgs Kungs-Ladugård. 2:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss, uppå Landshöfdingen Grefve A. von Rosens underdåniga ansökning, om befrielse från ansvarsskyldighet i afledne Krono-Fogden Grönvalls balance. 3:o Angående Allmogens i åtskilige Hå - i68 Dm 5 Martti. räder af Malmöhus Län dagsverksskyldighet till Flyinge och Dahlby Kungsgårdar. 4:o I anledning af Kongl Maj;ts Kådiga proposition, angående de så kallade Schlegeleka köpegodsen i Halland. 5:o I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition angående framtida dispositionen af iWendtholms Hof-Stall-Äng. 6;o I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss uppå Minister-Residenten i Frankfurt, Hjorts, underdåniga ansökning om utbekommande af afledne Abbé Voglers pension, 7:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss uppå Kyrko-Rådets i Calmar underdåniga ansökning om medels anslående för reparation af Kyrkobyggnaden derstädes. 8;o Angående tillåtelse förStats-Utskottet, att, i anseende till mängden och beskaffenheten af de StatsUtskottet tillhörande ärenden, få , utom de förut antagne 5;ne, ytterligare antaga 2 me Canzlister.
Naturligtvis måste det förefalla vida angenämare och beqvämare att vid sin sida hafva sådana medgörliga kolleger, att de, utan gensägelse, gå in på allt hvad Landshm önskar och i alla händelser med honom dela ansvaret för besluten, i st. f. att genom reservationer hvälfva detta på Landshm ensam. Vidkommande Hr Sandströmers inkast mot min hemställan om ändring i 10 § af instruktm rörande Landshmes rätt att ålägga vitén, hänvisar jag lill Hr Just Ombudsm:s anmärknir i denna del. Föredrogs och remitterades till LagUtsk. Hr Nordenfelts. Leonti. Magnus, d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion om förändrad lagstiftning, angide byggnader i åar och floder m. m. Föredrogs Hr Nordenfelts, Leonh. Magnus, d. 3 dennes e. Im. på bordet lagda motion om inlösen för Statens räkning afKöpingHult-jernvägen. Hr von Troil, Sam. Gust : Det har varit lätt att förutse, att åtskilliga försök vid innev:de Riksdag skulle på ett eller annat sätt göras från anhängare af Köping-Hult-banan, för att förmå Statsverket att inlösa den ofullständiga och halffulländade bana, som derstädes blifvit anlagd. Jag är fullt förvissad om att StatsUtsk. vid denna frågas handläggning, åt den egnar den upmärk - ;>0i Den 8 December. samhet, med ali den noggrannhet oeh försigtighet, som en sä vigtig fråga brafver. Om en sudan inlösning skulle komma i fråga, anser jag för min del af högsta vigt, alt initiativet icke tages af It. St:r. K. M. har redan, i Sin Nåd. Propos. om jernvägars anläggning i Sverige, anlydt några ord, som kunde gifva KöpingIlult-bolaget anledning att, derest det dervid (inner sin uträkning, hos K.
Departements-chefsbefattningarnes införande åsyftades, roen tillika bibehålla den nytta och säkerhet, som Kollegierna medföra derigenom, att detaljoch verkslällighets-åtgärderne besörjas af tjenstemän, som sjelfständigt och under laglig ansvarighet fullgöra desse åligganden och hos hvilka det kan förväntas en, genom längre erfarenhet vid dylik handläggning, förvärfvad noggrann kännedom om hvad dervid bör iakttagas. Med ett sådant system, rätt utfördt och tillämpad t, anser jag derföre både nyttigt och nödigt att bibehålla Kollegial-förvaltningen, der icke ärendenes serskilda beskaffenhet påkallas, att de af en enda person handhafvas. Med tillämpning af de åsigter, som sålunda i allmänhet blifvit af mig underdånigst framställde i fråga om Styrelse-verkens organisation, synes mig den Statskontoret åliggande förvaltning, under öfverinseende af Chefen för Finans-departementet, fortfarande böra Kollegialiter behandlas. Hvad vidare beträffar den för Stats-kontoret föreslagne organisation, så enär, i följd af nu mera meddeldte föreskrifter och i enlighet med hvad i det föregående blifvit af mig närmare utveckladt, Chefen för Finans-departementet håde kan och bör åt behandlingen af de inom detta embetsverk förekommande ärenden egna en närmare uppmärksamhet och personlig öfvervaro, så ofta dess öfrige göromål det medgifva och sådant åtminstone vid frågor af större vigt bör iakttagas, anser jag det hvarken vara behöfligt eller fullt ändamålsenligt, att Yerket framgent tillika erhåller en President med den värdighet och aflöningsförmoner, som hittills åtföljt detta embete. För den närmare tillsynen å ärendenas dagliga handläggning samt å Verkets tjenstemän, tror jag det vara tillfyllestgörande och äfven lämpligast, att det Bil. 18S0. i sådant hänseende erforderliga Chefsskap uppdrages åt en Ordförande, hvars befattning, under dylika omständigheter icke blefve af större vigt, än att denne embetsman kunde närmast jernföras med vice Presidenter och åtnöjas med något ringare aflöning, än som hittills varit för Presidenten anslagen.
1 Delar af ur, ej specificerade 1 skålp. 1 Urband och Urkedjor, af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen, tullbeliandlas lika med det ämne, hvaraf de hufvudsakligen bestå, eller, derest detta icke kan med säkerhet urskiljas, efter det i dem ingående ämne, som drager högsta tullafgift. Vanilj 1 skålp. 3 — Visitkort 1 skålp. 32 Vitriol: grön 17 lisp. 3 andra slag .. 1 Urglas; se Glas. Violrot hänföres under Apotheksvaror. Violsirop; se Sirop. Vitriol-olja; se Svafvelsyra. Vagnmakare-arbeten, ej specificerade; se Slöjdevaror, ej specificerade. Valnötter; se Nötler. 45 Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Banko. 11: dr sk. rst. Vagnar och Åkdon: Tvåbjuliga, samt Trillor, Droskor och Slädar 1 stycke 25 Öfriga slag 1 stycke 66 32 Anm. Vid ålerutförsel af Vagnar och Åkdon, för hvilka stadgade införscls-afgifter bevisligen blifvit inom ett år derförut erlagde, skola dessa afgifter utaf tullkammaren i utförelsorten till ägaren återbetalas. (Se vidare förteckningen å vid införsel tullfria varor.) Vantar tullbehandlas lika med Strumpor. Vatten, mineraleller helsö-, krusen och buteljerne inberäknade 1 kanna 4 Vax: Oblekt 1 skålp. 3 Blekt eller färgadt 1 skålp. 8 Vekar, lampoch ljus 1 skålp. 20 Verktyg för slöjderne och handtverkerierne, ej specificerade 100 Rdrv. 15 Vira, alla slag: på fastager ... 1 kanna 24 på buteljer ... 1 kanna 1 Vindraf, torr 1 lisp. 6 Vindrufvor 1 skålp. 6 Vinsten, rå eller renad I Vaxljus; se Ljus. Vau; se Färger. | Ved; se Trädvaror. Vaxduk; se Väfnader. I Vicker; se Spannmål, 46 Väfnader; Helsiden:
Om lian icke kan komma fram, så är svårigheten densamma för den väghållningsskyldige, att komma fram lill vägen, och det vore då obilligt alt fordra, det hvar och en af desse skulle, vid hvarje inträffadt snöfall, sjelf begifva sig till stället, för att tillse, om skottning erfordrades. Sedan härefter discussionen förklarats vara fulländad, framställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, propos. till ålcrremiss af l!lsk:s betänk. Ropades ja och nej. Propos. till bifall å detta betänk, blef derefter af II. Ex. Ur Gr. o. Landtm, framställd, och af II. o. Ad. besvarad med starka ja, blandade med mänga nej, hvarpå II. Ex. förklarade, att ja dervid varit öfvervägande. Gr. Posse: Jag begär icke votering, men anhåller, att lill prot. fä reservera mig mot beslutet. Lades på bordet nedannämnda från Utsk:n inkomna ullåt-.n och betänkm, nemi. frän Stats-Utskottet: N:o 38, ang:de reglering af utgiftcrne linder riksstatens 5:tc hufvud ti tel; N:o 40, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens Tale hufvudtitel; Lag-Utskottet: N:o 13, i anledn. af väckt motion om rättighet för fordringsägare alt hos Konungens Bef:h:de erhålla s. k. promotorial i lag sökningsmäl; N:o 14, i anledn. af dels K. M:s nåd. propos. ang:de förändrad lydelse af 1 § i 23 cap. Ärfda-b:n och tillägg till T § i 20 cap. af samma balk, dels ock väckt motion om inrättande af förmyndarekamrar; N:o 15, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de ändring af 8, 9 och 10 §§ i IT cap.
Men efter det Under-stallmästaren, Friherre Cederström år 1832 allidit, hade hans son, Friherre Anders Cederström på Beatelund, under åberopande af ett utaf bemälde Understallmästares fader, Kapitenen, Friherre Anders Cederström och haris hustru Hedvig Antoinette von Menius upprättadt samt af deras arfvingar och sterbhus-delegare genom arfslörening den 14 September 1793 godkändt testamentariskt förordnande, att, bland annan deras fasta egendom, säterierna Norra och Södra Lisma med underlydande lägenheter, såsom Samuelsås och Eketorp säteri samt frälsehemmanen Upsala och Sadelmakarekrogen med tillhörigheter skulle i everldeliga tider förblifva under fideikommiss-natur, med vilkor, att aldrig kunna abalieneras, förbytas, förminskas eller graveras, visat, att Under-stallmästaren, Friherre Cederström, som efter sin fader, Kapitenen, Friherre Cederström, tilltradt nämnde egendom, således ej varit berättigad till försäljning af de, till Banken icke förpantade, eller med någon inteckning besvärade fastigheterna Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen, samt derföre framställt yrkande att komma i besittning af dessa fastigheter; hvadan ock Kongl. Majit genom dom den 30 Maj 1843, med bifall till detta yrkande, förklarade Kapiten Skottes sterbhus-delegare skyldige att till Friherre Anders Cederström på Beatelund, midfastan den 14 Mars 1844, samma fastigheter, utan lösen eller ersättning, afträda, derest sådant icke förut skett. Skottes sterbhus-delegare anställde derefter hemuls-talan emot föregående egare, hvilka, genom Stockholms Kämners-rätts laga kraftvunna dom den 14 Maj 1844, förpligtades att till sterbhus-delegarne återbetala de 20,002 R:dr Skotte i lifstiden såsom köpeskilling för fastigheterna Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen till Fribergs konkursmassa erlagt, men då hvarken Friberg eller Mörner eller J.
Så kom det plötsligt långt borta ifrån ett jamande läte, hjelplöst och oartikuleradt som en skadskjuten hares skri. Om man gifvit honom hela verlden, skulle han icke kunnat säga om det var en menniskas röst! Sjelfva ljudet hade någonting okändt, som grep honom med obeskriflig beklämning. Han kunde hvarken afgöra hvad det var eller hvar det kom ifrån. Tanken gjorde fruktlösa försök att lokalisera sig i dessa trappor och gångar. Han låg och tänkte sig den väg man burit honom upp då han kom. Dess vindningar och korsgångar gjorde honom förbryllad; minnet kunde ej arbeta fram någon klarare föreställning om byggnadens inre. Men han tyckte sig åter höra vaktmästarnes taktfasta steg mot stenplattorna och känna gungningen af de armar som buro honom. Han kom ihåg ett skäggigt, förbundet hufvud, som han sett genom en halföppen dörr, och som med sitt tåliga, lidande uttryck bränt sig fast i hans erinring. Men lokaliteten kunde han icke reda: utanför sin dörr var han vilse och främmande. Hvarifrån kom denna jemmer? Ibland var den svag; han sökte inbilla sig att det blott var hans uppjagade fantasi som frammanat den; men så kom den igen så tydligt förnimbar, liksom hämmad af famnstjocka murar. Då klack det till inom honom, han greps af en obestämd fasa och ensamheten omkring honom blef ohygglig. Alla sinnen tycktes gå upp i hörseln, och med den hakade han sig fast vid denna jemmer, som var hans enda samband med verlden der ute. Han sökte tyda om rösten var en qvinnas eller ett barns. Men han kunde ej. Det lät så själlöst förplågadt, så hemlighetsfullt skrämmande, som om det af hela varelsen icke funnits qvar mer än förmågan att lida. Hur kan en stämma förändras så! Föreställningar om plågans intensitet kommo långsamt och raffineradt i ändlösa variationer. Lida? O Gud i himlen! Smärtan kan stiga och stiga. Hvem har mätt dess höjd! Hör denna röst! Och kallsvetten bröt fram på hans panna. Om en timme kanske han sjelf –? Skulle hans röst låta så? Skulle han kramas ihop till ett intet under smärtans grepp?
Vänjer sig frun i huset vid en ständig öfverblick, så stärker hon därmed på samma gång sitt eget minne. Det skall då icke komma i fråga, att hon suckande utbrister: » Ack, om jag ändå hade tänkt på, att vi utom det stora vindskontoret också hafva ett mindre, luftigt och ljust rum till vår disposition, så skulle inte vinterkläderna behöft uppätas af mal här nere. » » Hade jag vetat, att det ligger så mycket utmärkt linne kvar i skåpet, hade jag icke behöft kasta ut så mycket pengar på att köpa nytt. » » O m jag kunnat tänka mig bara, att köksan skulle låta så mycket ligga och mögla eller förstöras i skafferiet! » Påkommer någon ' förlägenhet, kräfves intet nervöst sökande eller långvarigt dröjsmål, ingen onödig tvekan, utan med lugn blick öfverskådar hon, hvad som är att göra, och ger sina befallningar med snabbhet och säkerhet. Osäkerhet och förargelse öfver misslyckade order känner hon sällan; hon vet j u alltid hvad som finnes och brukas samt hvad som kan anskaffas eller beställas, utan att hemmet däraf på något sätt betungas. En klar öfverblick lär henne snart, huru utgifterna böra ordnas med klok hänsyn till tillgångarna. Huru måaga fruar råka icke » i hastigheten » köpa någ&lt;&gt;t riktigt dyrbart för att strax därpå å annat ställe finna samma sak afsevärdt billigare, men dock fullt ut lika passande för det afsedda ändamålet; eller ock köpa de något, som redan finnes förut, under det att rena nödvändighetsartiklar kanske ofta brista. Och då sucka de. Men alla suckar i världen lära icke husmodern — lika litet som någon annan — den rätta öfverblicken. Hvartill vore nu en sådan öfverblick icke nyttig! Vill jag möblera ett rum, kan jag först då göra detta smakfullt och harmoniskt, när jag har fullständig öfverblick öfver rummet och de möbler, prydnader o. s. v., som skola finnas i detsamma. Vill jag packa en koffert, kan jag först då på bästa sätt begagna mig af utrymmet och placera sakerna på det mest praktiska sättet, när jag känner till äfven den minsta sak, som skall nedpackas i densamma.
Någon skulle kanske vilja kalla en sådan sympati för indifferentism, men, frågar jag, är känslan någonsin indifferent förr än den slocknat, falnat ut? — Föröfrigt, jag har med rätt mycken omsorg studerat Levertins » Legender och visor » och måste ändå erkänna, att i dem finnes mycket, som ej är mig klart, somligt kanske därför att det ej är klart i sig själft, annat och troligen mera på den grund, att i dikten och konstverket alltid finnas nedlagdt något eller mycket af den personlighetens obegriplighet, som vi blott aningsvis kunna fatta. Jag anar i Levertins dikter minst lika mycken rikedom som den jag tror mig hafva funnit, och jag hoppas lifligt, att framtiden genom nya diktverk från Levertins hand måtte förvandla många af mina aningar till påtaglig verklighet. Edv. Alkman.Literära notiser. Af Svenska Akademiens handlingar har 1890 års del utkommit (Stockholm, Norstedt &amp; Söner. Kr. Den inrymmer först en redogörelse för akademiens senaste högtidsdag med det märkliga, kraftigt patriotiska tal, som därvid hölls af den dåvarande direktören, professor E. Tegnér, och därjämte den storslagna dikt af grefve Carl Snoilsky till minne af slaget vid Svensksund, hvilken upplästes vid samma tillfälle. Delens hufvudinnehåll utgöres af en intressant minnesteckning öfver Carl Fredrik Adelcrantz, Stockholms operabyggnads mästare. Det är professor C. R. Nyblom, som med stor pietet tecknat dennes biografi och skildrat hans betydelse i vår konsthistoria. Huru oförtjänt den glömska varit, som länge dolt Adelcrantz namn och gärning, få vi här-lära. Och minnestecknaren slutar sitt arbete med följande väl motiverade totalomdöme: » Den, som en gång gjort bekantskap med Carl Fredrik Adelcrantz, skall alltmera i honom finna en af de mest sympatiska och vördnadsbjudande gestalterna i vår äldre konsts historia. Större konstnär än han var Sergel, men han viker knappt för någon annan, och han öfverträffar alla genom sin redbara sträfvan framåt, sin grundliga bildning, sin fin^ smak. Ingen har så som han bidragit att utveckla vår konst under det gustavianska tidehvarfvet genom att föra de stora Tessinska traditionerna fram till vårt århundrade. »
Förbittrad och nästan utan medvetande som jag var, måste de andra flickorna hjelpa på mig den hvita klädningen och kransen, och jag ställde mig att sjunga jemte dem." "Jag hörde en gång fröken Nora omtala en slags bilder, som kallas automater, månne jag nu ej liknade en sådan? ty jag rörde mig endast efter befalning. Jag kände ej hela hans tlllställning, ty jag trodde att allt bestod i det granna med blommor utfirade tornet och vår sång, men då flög ett förhänge upp, och en röst var den från höjden, eller från djupet? ropade i mitt inre öra: 'Detta är en bild af honom! Detta vackra med blomster utfirade yttre hyser ett svart hjerta, der hennes namn brinner med glödande drag' ... ... ..." "Alla sade: det är vackert och kanske sade jag det också, ty hon, Lovisa, som stod nära mig, hviskade till mig: Vet du Lotta, jag såg detta redan i går, och då föreföll det mig, som en grafvård. Då for det som en blixt genom mitt hjerta, och jag önskade att det vore min graf ... ... ..." "För mig voro dagens plågor icke ännu slut: jag måste se deras förtrolighet i dansen, hans eldiga blickar, hennes triumferande leende; höra de omkring ståendes anmärkningar om det vackra paret. Jag utstod icke längre att stå der. Jag smög mig ut på förstugutrappan och lutade mitt heta hufvud mot en pelare, redan fuktig af nattkylan; der hörde jag planer uppgöras af högmodet och egennyttan ... ... ..." "Huru långe jag låg der, vet jag icke. Jag kom mig åter före, när en del af gästerna foro bort. När jag åter kom i salen, sade jag åt de andra flickorna att jag sofvit; man skrattade åt mig. Då kom han och bjöd mig upp till dans, jag tvekade först, men gick sedan; det var den sista! Hur olik den vi dansade tillsammans på Barske Gretas bröllop, johannisqvälln ... "Prostinnans röst bad oss sluta, hon varnade mig för förkylning... Ha, tänkte jag, det skulle kanske bli min död! Och jag gick, så varm jag var, ensam hemåt.
Då det icke kan nekas att ombyten af Banko-ombuden bör kunna ske, allt efter som Fullraige pröfva sådant vara för Låne-kontin och det allmänna gagneligt, men den af Utsk. begagnade ordställning icke torde, till följd af R. o. Adis fattade beslut i afseende på lista monaitet, kunna bifallas, anhåller jag vördsamt att 2:dra momitet måtte blifva återremilteradt, för att af Utsk. omredigeras. R. 0. Ad. biföll att förevaride mom. skulle återremitteras på det alt redaktionen måtte sättas i öfverensstämmelse med R. o. Adis förut fattade beslut. 3:<lje mom:tel. R. o. Ad. fann, i öfverensstämmelse med af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., att detta morn., till följd af Ståndets angide Diskont-Direktms sammansättning fattade beslut, hade förfallit. A:de mom:let. Hr von Hartmansdorff: Jag tror att jemväl della bör återförvisas, emedan ordalagen utgå från en förutsättning, som förfallit, nemi. alt Fullmige skulle tillsätta Direklina. Gr. Gyldenstolpe: Jag tror icke att det är nödvändigt alt återremittera detta morn., utan att man kan antaga det, emot detta mom. svarande, samt nu gällande stadgandet, som är af följande ly-‘ delse: ”Blifver någon ledamot af RiksStm för längre tid än 3:ne veckor hindrad att i Direktms sammankomster deltaga, inkallas i Direktin den för honom utsedde suppleanten.” Då sammansättningen af Direktörerna vid låne-kontin kommer att ega rum på sätt hittills skett, följer deraf, att om en ordinäre ledamot blifver hindrad, så inkallas suppleanten att tjenstgöra. Jag anhåller således att samma stadgande, som nu gäller, måtte fortfarande bibehållas. Den 28 Oktober e. ffl. 109 Hr vort Hartmansdorff: Jag skulle icke hafva något emot Gr.
Hva> mart Vet att Upsala Acadeime, så utrikes som inrikes, kati fä upplåna så mycket penningar, sorn den finner sig behöfva. Hvarföre skall då, under ögonblicket af en ölvergångsepok, då både långifvare och låntagare ännu sväfva i ovisshet} då, under vilkor att icke förringa Sedelmyntets värde, Rikets Ständer mäste till inproductiva före-^ tag anvisa större delen af sina disponibla tillgångar — Upsala Academie framträda och tned de Näringsidkare på hvilkas skuldror jqo Den 28 Junii f. m. Sfatsbördan bvilar,.täfla ora lånerätt till de få fyrkar som återstå. Det torde sägas: När Ständerna kunna bereda utväg för 4 till 5 millioner , hvad betyda då 50,000? 50,000 betyda föga, men det betyder mycket att de skäl, talande emot en sådan begäran, -uppå hvilka jag fästat Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet och hvilkas rigtighet icke lärer kunna bestridas, att desse skäl säger jag, i Konungens Rådkammare icke funnit någon organ; det betyder mycket för alla dem, hvilka kännt en annan kallelse till denna Riksdag, än nyfikenhetens på härlighet nch Jlåt, och hvilka, utan att foka en ära uti att tyfa i tal och fkrift, likväl, enär de tala, aldrig glömma af hvilkens hand och för hvilket ändamål de talegåfvan undfått. Detta mitt yttrande anhåller jag måtte åtfölja remissen, Utskottet torde deri finna ett promotorial för allmänhetens rätt och för Rikets Ständers anseende. Friherre Boije, Ludvig: Det Förslag Bevillningsutskottets Betänkande gör oss, att utbyta vårt nu existerande, visserligen allt för långt utsträckta prohibitivSystéme emot en handelsfrihet af fördel > sorn man hoppas, att öka våra Tullintrader; Den 2?> Junii f. m. detta Förslag har synts mig innebära en förvillelse af största fara: och jag uppfyller min pligt då jag försöker att för Höglofl. Ridderskapet och Adeln framlägga faran.
Med u, om god, kan dana En bättre fram tids vy. Dock — mången på sin » bana; Det skaffat hufvudbry. Med ä — en samhällsåder Med friska pulseslag, mellanakterna samtliga tröttande långa. Man fick nu sitta till närmare midnatt, och det är för mycket — till och med af Shakespeare! Emellertid var stämningen i sin helhet gynnsam, och det ståtliga skådespelet förtjänar en varaktigare framgång. • Spinn, tanke, din finaste guldtråd mot ljuset ... Spinn, tanke, din finaste guldtråd mot ljuset, Lyft, längtan, din skiraste vinge ur gruset, Ljud, ömhetens mildaste ord, genom bruset Af själfviska röster, som hjärtlöst befalla — Allsmäktigt skall sorgen dock dräpa er alla! Blott själarnas ändlösa ångest och ve, Ej fridens och kärlekens mål få ni se — Dock skolen I alla åt sorgen Er ge Så hängifvet varmt som åt älskande vän: Hon för eder alla till målet igen. Spinn, tanke, din finaste guldtråd mot ljuset, Lyft, längtan, din skiraste vinge ur gnset, Ljud, ömhetens mildaste m-d, genom bruset Af själfviska röster, som hjärtlöst befalla — i " lidandet dö ni — och lefva dock alla! Nonny Lundberg. Innehållsförteckning: Prinsessan Gabriella " Wiszniewska; af Tora Kjellberg. (Med porträtt.) — Snorres rimkrönikor. — Ännu nå- gra ord om. » llemmadöHrarna » irån » Hemmadotterns » författarinna. — I nyårsnatten; dramatisk skiss » iör Idun efter en främmande idé. — Jag anklagar ... Visiter eller icke visiter? Af - En åklagare — Ur skuggornas värld; några minnesblad för Idun af Wilhelm Bäckman. VIII: Baron pä Ramsjoholm. — Ur notisboken. — Teater ocb musik. — Spinn, tanke ... Poem af Nonny Lundberg. — Tidsfördrif. — Nya Idun på nya året. Båd frid och strid där råder — Och därmed slutar jag. Moster Lisa. Förvandlingsgåta.