Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r ansågo derigenom frestelserna för nämnda folkklass att af vinningslystnad söka anställning i främmande nationers tjenst minskas och en icke obetydlig förstärkning af dugligt sjöfolk böra af fäderneslandet, vid inträffande krig, kunna påräknas.» Då nu Stats-Utsk:ts förslag h. o. h. grundar sig på K. M:s framställning, och denna åter föranleddes af R. St:rs begäran, anhåller jag om Hr Gr:s o. Landtnäs propos. å bifall till Utsk:ts Utlåt. 78 Den 20 Oktober. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels alslag å förev:de Utlåt., framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma, hvartill svarades många ja, blandade med nej, och sedermera propos. på alslag derå, då svaren utföllo med många nej, jemte åtskilliga ja, hvarefter propos. på bifall till Utlåt:t förnyades samt besvarades med många ja, jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Gr. Mörner begärde votering. Uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den, som bifaller Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 172, i ani. af K. Propos. ang:de inrättande af en pensionsanstalt för befälhafvare, styrmän och annat sjöfolk å Svenska till utrikes fart använda segeloch ångfartyg, äfvensom machinister och eldare å sistnämnde slags fartyg, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. detta Utlåt.» Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 24. Nej — 14. Föredrogos och biföllos Stats-Utsk:ts den 17 dennes bordlagde Utlåtrn: N:o 173, i ani. af K. M:s Nåd.
4 Z När kncckten icke är pä commenderingar eller sina exercitier stadd, skall han wara förpligrad, sa ofia hanö rote honom begär, att arbeta hos honom framför någon annan; deremot ffall rolen wara skyldig akt gifwa honom födan sä godt, som han sjelf har, samt en fläpklädning ärligen af wallmar, räck och byxor, eller i det ställs ri! pajräck sex daler kopparmynt, til livrLeklädningens conservation, item twä pär ffor, och en skälig dagspenning deibredcwid om ätta öre kopparmynt, hwarmed kncckten skall sig aldeles lala benöja och icke motwilligkwis, sin rote-^ Den 2L Juni!» totebondes axbete, dä han päkallad warder, försumma, ekler för »agon större winning, utan rotens lof och minne, hos andra arbeta; skulle ock roten intet bchöfwa kncckten kil sikt arbete, dä skall kneckten likmäl söreskrifne stäpklädning och skor af roten hafwa att älnjuka. Remitterades till Allmänna Beswärsoch Oeconomlä-Ulskolret. Friherre ^Vranzel, kkenninL, anförde till protocoilet: Wördfamr Memorial; Dek torde bliswa mig tilläkit akt begära Wäle borne Herr Landt-Marskalkens och Högloff. Ridderskåpet och Adelns upmärksamhet pä ett amne, svin Mi vtöfwander, för detta, har ledr kil manga nusibrnk, nemligen grunderna hwaruppä nnwarande författning rörande Landtniätarncs arfw <de är bygad. De mängfalviga casus af beredelsedagar, regndagar m. m. äro alt lids Utdrägter smara akt kontrollera. och högst betungande, hwarföre jag magar förestå att all ting bör betalas ester tunneland pä nedanstäende grunder, och som uti medföljande bihang och tabell nogare sinnes detailleradt. 1:0
Det har alltid varit vanligt, att, Den 3 Februari e. m. i33 då flera förslag till contrapropos:n förekommit, man först bestiimt hvilket skall dertill antagas, innan man skridit till afgörande af hufvudsaken. Yi äro just nu i detta moment af öfverläggningen, och jag får således nu begära Hr Gr. o. Landtnäs propos. derå, att mitt förslag till förtydligande af PresteSt:s beslut må antagas till contrapropos:n Frih. Boye, Ludv.: Mig synes, att man icke kan bestrida Hr Crusenstolpe att få den propos., lian begärt, framställd; men deremot inser jag icke, huru Hr Cederschjöld kan hafva någon rättighet att intränga i vår contraproposln, med förslag till ändring deruti. Hr Cederschjöld: Öfver den siste talarens försök att betaga mig all delaktighet i uppgörandet af contrapropos:n tröstar jag mig med det hopp, att Ilr Gr. o. Landtm, ej delar hans åsigt, utan benäget tillerkänner mig rättigheten att söka få contrapropos:n så litet afvikande från min mening, som möjligt. Gr. Frölich: Med vitsordande af Ilr Cederschjölds grundlagsenliga rätt alt deltaga i hegge voter:spropos:nas uppgörande, synes mig, att man icke bör upptaga tiden med vidare fråga härom; och anhåller jag altså, att vi utan ytterligare uppehåll få skrida till de förestående voteringarna. Gr. Posse: Ehuru hvad Hr Cederschjöld nu begärt synes mig mindre enligt med den form, som hittills varit iakttagen, att icke samma person fått dictera begge voter:sproposrna, medger jag dock, att intet hinder derför finnes i grundlagen.
Bofaslhels-betyg, se Betyg. Borgare-Bref:; 1 Slockholm och Götheborg, För Grosshandlare ? — Andre Handlande . -—'Fabrikörer . — Coopvaerdie-Skeppare, Skråhandtverkare och Manufacturister . —- Andre Borgare, som ej höra under Skrå 1 första classens städer. För Grosshandlare .. 7 .. — — Andre Handlande och Fabrikörer — Coopvaerdie-Skeppare, Skråhandtverkare och Manufacturister — Andre Borgare, som ej höra under Skrå 1 andra dassens städer. För Grosshandlare . .. .. — Andre Handlande och Fabrikörer . — Coopvaerdie-Skeppare, Skråhandtverkare och Manufacturister . -— Andre Borgare, som ej höra under Skrå I tredje classens städet För Grosshandlare .. , „ — Andre Handlande och Fabrikörer — Coopvaerdie-Skeppare, Skråhandtverkare och Manufacturister . — Andre Borgare, sorn ej höra under Skrå I f jerde dassens städer; För dem, som vinna Burskap på utrikes handel — Andre Handlande oell Fabrikörer —. Executorial, lika med Domar och Utslag. Exceptioner, lika med Ansökningar. Frejd-betyg, lika med Attester. Fullmagter, Rättegångs-, m. m., lika med Constitutorial. Förklaringar, lika med Ansökningar. Förordnanden till förrättningar, lika med Constitutorial. Gravations-bevis, lika med Attester. Handlingar eller Utdrag derutur, lika med Attester. Immissioner, lika med Domar. Inlagor, lika med Ansökningar. Instrument, Husesyns-, Besigtningsoch Värderings-, m. fl., lika med Attester. Kallelser i Concurser, lika med Stämningar till parter och vittnen. Eibeller, lika med Ansökningar. Eöftesskrifter, lika med Ansökningar. SMandatorial, lika med Domar. Kotificationer, lika med Stämningar till parter och vittnen.4 Pensioner, Resolutioner derom, frie. Permissions-ansökningar, lika med Ansökningar.
Upplästes följande Kongl. Maj:ts till Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken aflåtne Nådiga Skrifvelse, så lydande : CARL JOHAN med GudsNåde, Sveriges, Norriges, Gölhes och Wendes Konung. Wår synnerliga ynnest och Nådiga benägenhet med Gud Allsmägtig, Troman, Herr Grefve, En af Rikets Herrar, LandtMarskalk, Öfverste-Kammarjunkare, Riddare och Cornmendeur af Väre Orden, samt Ordens Öf - I IO Den 21 December f. m. verste-Skaltmästare! Vi håfve i Nåder låtit Oss föredragas Eder underdåniga Skrifvelse af den 17 sistlidne September, hvarmedelst J, å Ridderskapets och Adelns vägnar, till Vår Nådiga stadfästelse öfverlemnat en förändrad redaction af RiddarhusOrdningell, hvilken Ridderskapet och Adeln, i den ordning 5i§. RiddarhusOrdningen af den 18 Dec. i8a3 föreskrifver, för sin del antagit; och gifve Vi Eder till svar härmed i Nåder tillkänna, det Vi under denna dag i Nåder gillat och stadfästat, samt till obrottslig efterlefnad antagit denna af Eder, å Ridderskapets och Adelns vägnar, till Oss sålunda i underdånighet öfverlemnade, af Ridderskapet och Adeln under nu påstående Riksdag omarbetade Riddarhusordning, hvilken vid Riksdagar och Ridderskapets och Adelns sammanträden, från. den tid då detta Riksmöte slutas, bör blifva gällande, hvarom J, Herr Grefve, ägen att lemna Ridderskapet och Adeln behörig del; kommandes för öfrigt den nya RiddarhusOrdningen sådan den af Ridderskapet och Adeln är föreslagen och af Oss nu blifvit i Nåder stadfästad och undertecknad, att på vanligt sätt till allmän efterrättelse genom trycket befordras. Vi befalle Eder Gud Allsmägtig synnerligen Nådeligen. Stockholms Slott den 19 Dec. 1829.
Jag tror derföre, att det vore rättast låta förblifva vid hvad det hittills varit, att Handtverkare kan som 6 års Borgare fä blifva Handlande. Herr Winbladh : I anledning af det Betänkande, angående de hurvudgrunder, som böra läggas för en mera utvidgad Näringsfrihet, hvarmed Höglofl. Lag-samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens sammansatta Beredning inkommit, för att i IJtik-ottens Plenum granskas och bifallas eller ogillas; - Lagutskottets Betiinkaiiden, xlix, tas $ anhåller jag vördsamligen att så vidt Beiänkandet rörer Handtverkerierna, dervid i korthet få göra följande anmärkningar: Att Beredningen, såsom basis för dess prof* ning, af ämnet anragit Herrar Committerades underdåniga Förslag till förnyade Ordningar och Reglementen för Handtverkerier i Städerna och Gerningsmän på Landet; anser jag för min del så mycket mera rigtigt, som detta förfarande fullkomligt öfverensstämmer med Kongl. Maj:ts, till Riksens Ständer i ämnet aflåtne nådiga skrifvelse, och förberörde Project 5 öfrigt, så snart det anses oundgängligt att utbyta de hittills gällande HandtverksFörfattningarne emot nya, år rned den sakkännedom och moderation författadt, att det företer den bästa ledning för eftertankan. Redan innan motionstidens tillåndalopande har jag äfven sökt att, uti ett mera utförligt Memorial, fästa Högtårade BorgareStåndets uppmärksamhet uppå meranåmnde Committerades Förslag, samt dervid framställt de anmärkningar och rättelser» jag, efter en lång erfarenhet af HandtverksFörfattningarnes handhafvande, trodde nödvändiga. DetJ ta mitt Memorial har, jemte de öfrige målet tillhörande Handlingar, blifvit till den sammansatta Beredningen öfverlemnadt; och ehuru densamma , till följd af den ordning
Luxe i Burgs socken, vore för dermed afsedda ändamål oanvändbart, såsom beläget vid östra hafskuslen af Gottland, långt aflägse från landsväg och under vissa lider af året nästan alldeles otillgängligt, samt att bostället derföre, äfvensom i anseende till förfallen och otillräcklig åbyggnad, aldrig kunnat af indelningshafvare!! bebos, i underdånighet anhållit, alt nämnda hemman, för hvilket i årligt arrende icke erhållits iner än 50 R:dr, måtte till kronan indragas och sökanden i stället berättigas att, likasom kronofogden i länets norra fögderi, åtnjuta årlig hyres-ersältning med 300 R:dr och derjemte få kontant uppbära det för boställets afkastning beräknade belopp, hvilken ansökning Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, under vitsordande af de utaf Kronofogden Wolff uppgifna förhållanden, i underdånighet tillstyrkt; hvaremot Kammar-kollegium och Slals-kontorel, uti afgifvet underdånigt utlåtande, jemte meddelad upplysning att bland de i Gottlands läns stat för Kronofogden i södra fögderiet uppförda löneinkomster, till sam - Expeditions-Utskottets Förslug till underd. Skrifvelse N:o 85. 185 samtnans 2,500 R:dr, räntan af bostället beräknats till 19 R:dr och detsammas afkastning till 50 R:dr, på anförda skäl hemställt, att ifrågavarande ansökning, genom hvars beviljande rubbning i den för länet nu gällande stat skulle komma att ega rum, icke måtte vinna nådigt afseende; så har, med hänsigt lill hvad af Wolff blifvit anfört samt af Eders Kongl. Maj:ls Befallningshafvande i länet vitsordadt, och då härvid hufvudsakligen förekornme enahanda förhållanden, som i afseende å kronolänsmans-bostället
Kän, med unciercläniA slLiifvels^ elen 25 ^j)iil innev^isncle är, ölvei lemiigt Ilälucis-kätternes i Linnet lrällne krotoeoll neli kis^ilne lietänlilinclen, snint tor 6A6N clei unöeiilänlAst ^ttr»t, »tt, enär cle liälln» umler8ttlinin»»rii6 äli»o^. liiöe, »tt AÄStAifvlirne inom nämnde i?rovins iclie ätnjut» 8»d»ne söiirioner, 80M Ilunn» »N868 motsvarande cle kesvär oell ilostnnder, Iivilll» Möll Käst^ilveri-liällninAen äro lörengde, Lon^I.
E.QI&L BEFALLNINGSM AFVANDER UTI Elfsborgs Ean TILL EONGL låJST i underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Åren 1831, 1838, 1839, 1840 och 1841. STOCKHOLM, 1844. TRYCKT HOS P. A. KORSTEDT & SÖKER, Kongl. Boktryckare. Inledning. fjlfsborgs Län, omfallande hela Dahlsland, som består af fem härader med en stad och fyratiotre socknar, samt vestra och södra delarne af WestergÖth1 and, eller tretton härader med fyra städer och eltlmndraåttatio socknar, iörulan alskillige sockenandelar i begge landskapen, hvilka tillhöra socknar inom andra Län, — är vidare indeladt under tvänne lagsagor med sex domsagor och uti sex fögderier med tjugusju länsmans-distrikt. Länet, gränsande i norr och nordost tili Wermland och Norrige, i vester tili Götheborgs och Bohus Län, i söder tili Hallands Län samt i öster till Jönköpings och Skaraborgs Län, skall innehålla uti arealvidd ungefärligen 120 qvadralmil, deraf sjöar, strömmar, träsk och kala bergsträckor anses upptaga omkring femtio, så att den jordyta, som är odlad och möjlig af odling, eller är skogbeväxt och tili plantering tjenlig, samt för öfrigt har vegetation, torde svara närmast emot 70 qvadratmii. Denna beräkning af areal-rymden är grundad på Hermelinska kartan och andra äldre kartor: enligt af Forsek nyare karta öfver Skandinavien, skall deremot Elfsborgs Läns arealvidd endast uppgå Lill något öfver 114 qvadratmii, hvilket äfven torde vara det rätta, när den del af Wenern, som kallas Dahlbosjön och eljest kan till Länet räknas, från beräkningen uteslutes. Femårs-berällelse från Elfsborgs Län. I 2 §. 1. Länets allmänna beskaffenhet.
Hela tillsättningen räckte icke, tror jag, mer än en eller par månader, på alla sidor var man missnöjd, Tidningarne begagnade icke referaterna, ty de blefvo för långa, de införde dem icke, utan begagnade egna referenter. Ledamöterna voro missnöjda med referaterna emedan de icke hade genomläst dem och den till hälften officiella redaktionen behagade sällan. Eör att nu förekomma detta har Gr. af Ugglas föreslagit, att de icke skulle tillhandahållas Tidningsredaktma förr än 3 dagar efter Plenum. Men, Mine Hrr, detta förslag innebär fullkomligt förbiseende af Tidningarnes natur och väsende, som är att inne 22 Den 22 Oktober. bålla nyheter. Hvem bryr sig om att läsa Tidningarnes referater ang. en diskussion, som förevar för 3 eller 4 dagar sedan? det är samma dag eller sist dagen efter, åtminstone här i Stockholm, som man vill se diskussionerna relaterade i Tidningarne. Lika litet kunna Kedaktma gå in på att fullständigt införa hela relationen, den skulle till äfventyra blifva så lång, att den upfyllde hela Tidningen, hvilket åter skulle föranleda den att hålla sina särskilda referenter, oeh dessas relationer finge man se i Tidningarne, men de deremot, som vi hade bekostat, skulle vanligen icke komma dit. Jag vill icke framställa min egen tanke, jag vill endast åberopa mig på den erfarenhet, som flera af Hrr:ne torde hafva från 1848 års Riksdag, och på denna grund skulle jag tro att ett riktigt förslag bör upgöras huru med saken skall tillgå, hvarföre jag äfven tillstyrkt att den remitteras till StatsUtsk. Har man nu den åsigt att man genom sakens ändamålsenliga och lagenliga behandling kan medelst en eller annan mesure förekomma den förvrängning af yttranden, som varit öfverklagad, så måste ett ordentligt förslag upgöras, oeh i sådant fall är det väl icke lämpligt att antaga Frih. Raabs förslag, i synnerhet då vi hafva erfarenhet af att det helt oeh hållet misslyckats då det en gång förut försökts; jag tillstyrker derföre remiss af Hr Cederschiölds motion. Frih. Raab: Jag ber att fa motsäga Gr.
Redan tredje året af Johan Kellgrens vistande i Åbo, hade han sagt mig, att jag var den, han höll kärast. Jag var, såsom han påstod, hans sångmö förkroppsligad. Jag skulle bli hans framtid, hans lycka och hans stolthet. »Man påstod att jag var en vacker flicka.» Jag älskade den unge poeten, och vi ägde alla skäl att hoppas på framtiden. – Jag skulle en dag bli ägarinna af en stor förmögenhet; han var utrustad med snille och skulle en dag förvärfva sig ett äradt namn. O, huru lyckliga voro vi icke under denna tid af sköna framtidsdrömmar! Min faster, en föga djupsinnig kvinna, såg i vår ömhet icke någonting annat än en vanlig barndomsvänskap och fäste icke någon vikt därvid, utan lät den fritt få utveckla sig. Min farbror åter hade fattat stor tillgifvenhet för Johan och gynnade en böjelse, hvilken fullkomligt öfverensstämde med hans önskningar. Då Johan höstterminen 1771 återkom till Åbo, hade min faster fått en plan i sitt hufvud, den hon beslutat att förverkliga, nämligen att göra mig till grefvinna. Anledningen till denna barnsliga åstundan var grefve **hjelm, som visade sig särdeles enträgen i sin uppmärksamhet och ägnade mig en hyllning, som utgick från en djupare känsla än den mina vanliga tillbedjare ägnade mig. Grefven var vacker, artig, ridderlig och hade ett gammalt namn, som gjorde intryck på min fasters fåfänga. Under Johans frånvaro hade grefven för mig varit en förströelse. Jag saknade mod att afsäga mig hans hyllning och gaf därigenom anledning till den förmodan, att jag icke upptog den illa. Vid Johans återkomst blef min glädje så stor, att allt annat förglömdes. – Grefven var såsom hade han icke funnits, och han började misstänka, att han icke var den, som stod främst i min ynnest. Faster fick stor anledning till oro, då hon nu föll på den tanken, att det möjligen kunde vara någonting mera än barndomsvänskap, som fäste mig vid Johan. Hon var likväl icke sinnad att uppoffra sina äregiriga planer, och hon skulle bestämdt förbjudit Johan att besöka oss, så framt icke hennes man satt sig däremot.
Tio harn blifvit försatte, genom deras faders oförmåga att dem försörja, sedan hans fasta egendom, på ofvannämnde sätt, lill underpris bortgått, tillstyrkt, att en gåfva af 4>65o R:dr Banco, utgörande skilnaden emellan inropssumman för Norrkärr och Strömsvik vid den förra och vid den senare Banco-Auclionen, mätte, under ålskillige föreskrifne vilkor, till Öfversle-Lieutenant Adlerstams barn anordnas, hvilken tillstyrkan Högvördige Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet i allo bifallit; hvaremot Ilöglofliga Ridderskapet och Adeln bestämt den summa, hvilken skulle, såsom ersättning, beviljas, lill 16,000 R:dr Banco, att af Banken lill Öfversle-Lieutenant Adlerstam sjelf utbetalas, samt Vällofl. BorgareStåndet beviljat en ersättning af 7,294 R;dr Banco, alt utgå af Bankens länlevinst och öfverlemnas till Öfversle-Lieutenanlens egen disposition; och har Banco-Utskottet sedermera, uti dess Memorial N:o 123, till jemkning af förenämnde hos Riks-Slånden fattade olika beslut, inbjudit Höglo!!. Ridderskapet och Adeln samt "Vällofl. Borgare-Ståndet att med öfrige 2:ne Riks-Stånd sig förena, så väl i afseende å sjelfva summan, som grunderne och sältet för dess anordnande; hvarigenom summan blifvit af 3:ne Riks-Stånd slutligen bestämd till det af Banco-Ulskotlet föreslagna belopp; deremot för öfrigt den ändring skett, alt Öfversle-Lieutenant Adlerstam blifvit berättigad all denna summa sjelf uppbära.
N:o 123, uti han, ”tili lättnad för Jordbrukaren”, föreslagit: ”att Rusthållare icke matte oftare betungas med uppsättning af nya Beklädnadsoch Monderingspersedlar, än de gamla blifvit utslitna, utan afseende derpå, att en eller annan Soldat genom hvarjehanda tillfälligheter kunde hafva gjort någon Monderingspersedel obrukbar, hvilken endast för honom då borde tillsättas; att det måtte blifva Rusthållarnes ovilkorliga rätt att, med egen tillverkning af Vadmal, få bekläda Soldaterna, hvilket hittills aldrig skett, utan Rusthållarne varit tvungne köpa ganska dyrt Kläde, hvarigenom en ny Mundering medtagit flere års behållen afkastning af Rusthållet; samt att Mond eringen, sedan densamma efter en viss fastställd modell blifvit anskaffad, finge blifva oförändrad så länge den blefve brukbar, och således den kostnad undvikas, hvilken nu genom modellförändringar tillskyndas de Rustande”, Allmänna Besvärsorh Oeconomie-Utskottet, som ansett besvarandet af hvad ofvanberörde Memorial innehåller egentligen sig tillhöra, får, beträffande först Motionairens framställning, rörande Monderingspersedlarnes brukningstid, vördsamt upplysa, att genom g §• af Kongl. Förordningen örn Indelta Cavalleriets Beklädnad och Utredning, af den II Maji 1795, är förordnadt, att ”de Beklädnadsoch Monderingspersedlar, som vid Regementena finnas, måga icke, förmedelst olikhet med de senaste modeller, till Rusthållarnes gravation casseras, Statssamt Qea.-Utsh. Uti.
Utskottet i denna punkt tycktes hafva för mycket tagit i beräkning de så kallade farhågorne och tillvägagått med för stor försigtighet, som icke uppfyllde de med realisationen åsyftade fördelar; men att Utskottet borde behjerta folkets rättmätiga anspråk på de fördelar, som beredas genom ärligt mynts vandring man och man emellan, i öfverensstämmelse med hvilken åsigt någre Ledamöter yrkat, att alla smärre sedel valeurer målte, ju förr desto hellre, afskafFas; en Ledamot framställt: 1:0 att inga nya sedlar å 8 sk» må tillverkas efter det ögonblick utvexliogen vidtager; 2:0 alt tillverkning af 12 och 16 sk. må med detta år upphöra samt af ingendera småsedelsvaleuren under året lill vei kas mer än förut brukligt varit; 3:o att bestämda tidpunkter måtte utsättas så väl för ofvannämnde sedlars emottagande i uppbörd, som för deras inlösbarhet å Bankens sida; och 4:o minsta sedelvaleuren ej borde understiga 2 R:dr Bancosedlar; samt en annan Ledamot tillstyrkt, att, efter slutet af år 1835, icke mindre sedelvaleurer än 5 gånger mynt-enheten, må af Banken utgifvas; af en Ledamot, att åt allmänheten borde öfverlemnas, alt sjelfmant bringa skiljemyntet i omlopp, i småsedlarnes ställe, men att, om småsedlarnes utgifning funnes ej böra oförändradt fortfara, vore lämpligast åt Banco-Styrelsen öfverlåta, att minska denna sedelutgifning, endast i mon som silfvermyntet genom frivillig utvexling utginge; af andre Ledamöter, att man nästa år kunde upphöra med utgifvandel af 8 sk. sedlar, ett år derefter upphöra med ulgifvandet af 13 sk. sedlar o. s. v., till och med år 1887.
Kronan ej blir allt för mycket lidande, hvarföre, då detta ärende, sedan det så långt Jidit på Riksdagen, nu mera icke kan behörigen afhandlas, Riksens Ständer åtmindstone måtte taga den författning, att intet laga Stånd å sådana refvade och skattlagde lägenheter måtte meddelas, förrän Riksens Ständer vid nästkommande Riksdag, antingen den då blir .Lagtima eller Urtima, får detta ärende vidare pröfva och undersöka låta , huruvida i ett eller annat fall illusion af den utkomna Författningen ägt rum, eller ock man begagriat de rättigheter, sorn ädlare verk äro tillagde , utan att något sådant existerar eller anledning gifves, att något sådant skulle kunna blifva så lönande, att det kunde svara emot den förlust Kronan skulle lida, genom afhändandet af 60 ä 70,000 tunneland, sorn böra säkerligen, rigtigt an-. Den 7 Juli. 763 använda, kunna i Stats-kassan Inbringa 20 å. 30,000. Detta mitt Memorial anhåller jag få med de andra Respectiva Stånden communicera, samt tiri Stafs Utskottet blifva remitteradt; i öfrigt har jag mot bifall till Oeconomie-Utskottets Betänkande å Riksdagnaannen Longbergs Me» morial intet att invända, i allt hvad det ej kan vara stridande emot denna nu gjorda motion, men deremot protesterar och förbehåller Ständers rätt öppen, 1 fall emot rätta meningen af ofvannämde Riksdags-Beslut någon jord skulle Kronan frångå.” J2:o Vid sistlidne Riksdag väckte jag fråga om snar verkställighet af Riksens Ständers Beslut 1810, rörande Recognitions skolarne med liera Krono-lägenheter; ärendet blef hvilande. Eders Excellence och Högiofl. Ridd. och Adeln bar, pä af mig förnyad motion härom, bifallit, att det vid förra Riksdagen inlemnade Memorial skulle till Stats-Utskottet varda remitteradt; jag får i anledning deraf härjemte afgifva detsamma, samt ytterligare bifoga några reflexioner vid ämnet.” ”Riksens