Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning häraf har motionären föreslagit, att genom en författning måtte bestämmas, att, vid hädanefter inträffande ledigheter till länsmanstjenster, kungörelse derom i allmänna tidningarne skall införas med föreläggande, att ansökningar, åtföljda af behöriga meritförteckningar’ och vederhäftig borgen för en uppbörd af t. ex. 500 R:dr banko, inom viss tid, såsom en månad, böra aflemnas till kronofogden i orten 5 hvarefter denne eger att ofördröjligen upprätta förslag å trenne till platsen kompetente personer, samt, jemte sitt förord för någon viss bland dem, ansöknings-handlingarna till Konungens befallningshafvande insända. Utskottet, som tagit detta i behörigt öfvervägande, får vördsamt anföra: att, hvad först beträffar frågan om förslags upprättande till länsmanstjenster svårighet redan synes möta vid bestämmande af grunderna derför, så till vida, att, för den händelse måttet af förvärfvade kunskaper skulle ega företräde, det allt för ofta torde komma att visa sig, det öfvervigten i kunskaper ingalunda försäkrar om besittningen af den urskiljning, den verksamhetslust
-o. Allt hvad, enligt denna bevillnings—stadga är bestämdt ulfördt för person eller egendom, och således ej beror på taxeringsmännens pröfning, utan blott på debitering ankommer, skall häradsskrifvaren, vid det i uppbördsförfattningarne för honom stadgade ansvar, i taxeringslängden utföra; kunnande likväl taxerings-kommittéen anmärka missräkningar och rättelse meddela. 2:o. Kronofogden åligger att tillse, del hvarje skattskyldig, enligt taxerings männens beslut, behörigen debiteras. § 81. Uppstå emellan taxeringsman olika meningar, så att omröstning blifver nödig, hvilken alltid bör vara öppen, anställes den efter ledamölernes antal; skolande, när rösterne äro lika, den mening gälla, som länder till kronans förmån. § 82. En hvar, som det åstundar, vare berättigad att på stället erhålla underrättelse om beloppet af den bevillning, honom blifvit påförd. § 83. Efter fulländade taxeringar, åligger det häradsskrifvaren, dels att genast eller sist inom tre veckor meddela utdrag öfver alla vidtagna ändringar till hvarje socken, för hvilken, sedan föregående året, ändring ägt rum, för att å predikstolen behörigen kungöras, dels ock att till Konungens Befallningshafvande uppgifva de värden, sorn blifvit hvarje till bostad afsedt boställe vid de inom länet förlagde regimenter och korpser åsatte; skolande dessa sistnämnde uppgifter derefter af Konungens Befallningshafvande öfversändas till vederbörande chefs-embeten, att tillställas regimentsskrifvaren eller uppbördsmannen vid regirnentet, som derefter skall påföra hvarje högre och lägre tjensteman vid regimentet den bevillning, som, i och för bostället samt alla andra löneinkomster, bör erläggas; skolande, för behörig efterrättelse, alla ofvannämnde tjenstemän vid regirnentet alltid aflemna fullständiga uppgifter öfver sina löneinkomster. Regimentsskrifvaren eller uppbördsmannen, som bör af löneinkomsterne innehålla de deraf utgående bevillningsmedel, skall utan uppehåll leverera desamma Bevillningt-UlskoUels Belänkande, M 4.
En dag, när Lilla Rosa vandrade omkring på sjö-stranden, hittade hon hufvudet och benen efter en hjort-kalf, som blifvit söndersliten af vilda djur. Såsom nu köttet var friskt, tog konunga-dottern benranglet och satte det på en stång, att de små foglarne skulle bättre skönja det, och komma att få sig föda. Derefter lade hon sig på marken, och sof en liten blund. Men hon hade icke sofvit länge, förr än hon väcktes af en ljuflig sång, som var mycket skönare än någon man rätt kan fatta. Lilla Rosa lyssnade till den fagra sången, och menade att hon drömde, ty någonting så ljufligt hade hon aldrig sport eller förnummit. Vid hon nu såg sig omkring, märkte hon att benranglet, som blifvit uppsatt till föda åt himmelens små foglar, var förvandladt till en grönskande lind, och kalf-hufvudet hade blifvit till en liten näktergal, som satt öfverst i lindens krona. Men hvart endaste litet linde-löf klingade på ett sällsamt vis, så att tonerna gåfvo ett underbart samljud; och den lilla näktergalen satt derinom och slog sina slag så skönt, att hvem som hört det, skulle förvisso tänkt, att han var i himmelen. Efter den dagen, tycktes det konunga-dottern icke så tungt att dväljas ensam på den gröna ön; ty när hon blef sorgsen, behöfde hon allenast gå till den spelande linden, och hennes hjerta blef åter gladt. Likväl kunde hon icke alldeles glömma sitt hem, utan satte sig ofta vid stranden, och blickade med stor längtan utåt hafvet, hvars böljor vandra fria land och land emellan. En dag, när Lilla Rosa satt på sjö-stranden såsom hennes sed var, fick hon se en fager snäcka, som seglade fram öfver hafvet. Uppå skeppet voro många raska svenner, och deras höfding var en båld konunga-son. När nu fartyget kom under ön, och skepps-männen fingo höra den ljufliga sången som klingade öfver vattnet, tänkte de, att detta månde vara ett förtrolladt land, och ville genast lägga ut till sjös igen.
Härigenom öppnas ett tillfälle för partigängaren, att stegra sitt inflytande på voterings-massorna under parti-tider ända derhän, att blifva en representant af den ena Statsmagten, och Utskottets förslag kunde i framtiden återkalla tilldragelser inom Sveriges national-representation, hvilkas förebilder, under den så kallade frihets-tiden, lemna varnande minnen. Ett sådant sakernas skick skall antingen öppna en, af Konungens fria val oberoende, väg till Rådgifvare-kallet, eller ock sätta de båda Stats-magterna uti en inbördes spänning, äfventyrlig för Rikets bestånd eller för Svenska folkets frihet. Man finnér i Sverige trenne representationer, hvilka alla befatta sig med håde lagstiftning och beskattning, nemligen: Provincial-, Herredagsoch Ädni/s-represen ta tioner. Den sistnämde har småningom utvecklat sig bredvid de förra, ehuru på ett sätt, sorn mycket afviker från närvarande förhållanden. Också tillhör vår nalionalrepresentaton, i sina nuvarande former, mindre det äldre, än det nyare Sverige. Den är häfdens verk, om hvars rättsgrund kan tvisUrs, under det aLt mångå äro från delaktighet deruti uteslutne. Emedlertid är Sverige lyckligt att i sin nuvarande författning ega elementer till en bättre, sorn tillika gör rättvisa åt hvarje bildad medbor - 8 Contti utions-L tsholtrts Metriorialj N.o 26. gares billiga anspråk alt böras i naiionens angelägenheter, och derigenom tillegnar sig mångå aktningsvärda med borgares upplysning och erfarenhet. 1840 åis Constilulions-Ltskott bade alltså grundade anledningar till én reform Dess förslag har fallit; men frågan, väckt redan 1719, ånyo upptagen 1809 och af grundlagarnes stiftare bordlagd, finnes ännu qvar, obesvarad Detta förslag gaf icke tillfredställande garantier för Riksdagsmannens kännedom af de pligter, hvilka åtfölja bans kall, ej eller medförde det nödigt förutseende af hans förmåga att dem uppfylla.
Staternes reglering, framställt, måste upptagas i Ja-propositionen, syntes Nej-propositionen böra innefatta, att någon pröfning af nyssnämnde särskilte tillstyrkanden ej borde äga rum, hvilket vore detsamma, som att låta vid i8a3 års StatsReglering i dessa omständigheter förblifva. Friherre Cederström: I anledning af Herr Grefvens och LandtMarskalkens nu gjorde framställning, hemställer jag, huruvida Ridderskapet och Adeln kan besluta, att icke till pröfning upptaga Utskottets tillstyrkanden. Det är visserligen Ståndets rätt att afslå Utskottets förslag, men icke att vägra dess upptagande till pröfning; och häri tror jag en stor skillnad befinnes vara emellan Herr Hjertås förslag, och den framställning, som Herr Grefven och LandtMarskalken nyss gjort; ty Herr Hjertås Contraproposition innefattar ett rent afslag på Utskottets tillstyrkanden, öch.det är just derföre jag i motsats deremot yrkat proposition å bestämdt bifall till Utskottets Betänkande, hvarigenom man äfven kommer ifrån Utskottets framställda preliminär-fråga, som ej innebär något definitift beslut, och således ej eller kan uppställas i motsats mot Herr Hjertås Contra-proposition. Friherre Sprengtporten: Just det Friherre Cederström nyss yttrat ökar min för Ull - Den ?.g September. undran öfver Friherrens ihärdighet att insistera pä dess föreslagne proposition; ty det bevisar, alt den framställde preliminärfrågan ej åsyftar fattandet af något definitift beslut. Om resultatet blifver, att pröfning af Utskottets tillstyrkanden skall företagas, står det livar och en fritt, att afslå elier bifalla hvarje moment. Jag hoppas derföre, alt Friherren, med fästad uppmärksamhet härpå, förskonar oss från en votering, som ej kan leda till något resultat. Friherre CederströmJag förmodar, att, om Herr Hjertås förslag till Contraproposition blir undanröjdt genom den votering jag yrkat, resultatet icke skall Vara obetydligt.
Den kinesiska staden, Jangi-Schahr, är belägen på 10 versts afstånd i sydöstlig riktning och bebos af 4,000 kineser, af hvilka hälften äro soldater, som i afseende på oförskämdhet och bristande disciplin torde få söka sina likar. Jangi-Schahr är omgifvet af en utmärkt stark fästningsmur af tegel. På den breda chaussé, som, anlagd af Jakub Bek, förenar Kaschgar med Jangi-Schahr, passerar man en hög stenpyramid med ett järnkors, som på ryska geografiska sällskapets bekostnad upprests af konsul Petrovskij på den plats, där Adolf Sqhlagintweit mördades år 1857. ^an var den förste europé, som från Indien lyckades framtränga till Kaschgar, och han medförd^ bref från Bombay till khanen af Kokan. Vali Khan, som dåx 68 EN RESA FRÅN TEHERAN TILL KASCHGAR. beherskade Kaschgar, anmodade honom att visa brefven, men då Schla-gintweit vägrade, yttrade den grymme tyrannen det för honom karakteristiska ordet » tjapp » eller halshugg, en dom, som genast utfördes af hans soldater, och Schlagintweits hufvud ökade den pyramid af människohuf-vuden, åt hvars tillväxt Vali Khan gladde sig. Rundt omkring Kaschgar ligga en mängd helgonagrafvar, af hvilka •den förnämsta är Hasrätt Apak. Mångfaldiga pilgrimer vallfärda till dessa grafvar, men veta ofta icke, hvilka helgon som hvila där, än mindre de förtjenster, som gjort, att ett så präktigt minnesmärke rests däröfver och det är sannolikt, att följande legend, som jag hörde berättas i Kaschgar, äfven har sin tillämpning i verkligheten: En lärjunge inhämtade visdom hos en mästare vid en berömd helgonagraf. Lärjungen ville ut i världen och begärde resemedel af mästaren. Denne svarade, att han icke hade annat att gifva honom än en åsna. Lärjungen tog den, red sin väg, men kommen ut i öknen dog åsnan. Han begrof sin trogna följeslagare och satte sig att gråta på grafven.
Hedervärda Taleman och samtelige Ledamöter af det Hedervärda BondeStåndet, Till det Hedervärda BondeStåndet, till detta Stånd, som i yrken, åligg och förmåner, i fosterlandets odling, i deltagandet af dess försvar äger en så stor öfverensstämmelse med Ridderskapet och Adeln, återbära vi Ridderskapets och Adelns första hälsning och lyckönske det vid nu påbegynte Riksmöte, Samlade å nyo på sine rum vid den tidepunkt våra Grundlagar bjuda, ser Ridderskapet och Adeln med lifligaste tillfredställelse lugnet och trefnaden inom det åldriga Scandiens gränsor, enighet och förtroende allt mer och mer ökas, sambandet medborgare emellan allt fastare knytas, och sällheten råda, under det så många andre länder, rof för våldet och oenigheten, blöda, och tvedrägtsfacklan härjande blossar. Höjom till allmagten tacksamma lofoffer för de många välgerningar vi njutit, för det lugn vi njute; utbedjom oss Den 12 November f. m. 27 fortfarandet af Dess hägn och Nåd; Prisen Försynens godhet. Vorden den Regent oss af Dess hand beskärdes; —. Understödjen Dess faderliga afsigter; — bidragen gemensamt att dela Fosterlandets bördor; — öfverläggen i lugn om Rikets angelägenheter — och varén förenade. — J skolén då förtjena Den Allgodes Nåd och bibehålla den lycka J agen framför så många andra Folkslag att, deltagande i allmänna styrelsen, medverka i det goda —- i stiftningen af dess lagar —i dess försvar och dess ära — och sjelfva bestämma de bidrag, som till det helas bestånd erfordras. Det är endast i den närmaste förening Medborgare emellan Samhällen tillväxa och förkofras, det är den som gifver den svage styrka, och afhåller förtrycket. — Öppnom Häfdernas ojäfvade bok, och sen der de största stater falla rof för splitet, då åter andra, i medborgai’es ömsesidiga förening, höja sig till sällheten och magten.
Men sedan de tenderhwilka angä RiksgäldsWerket, nu Mera till betydligaste delen äro afflUtade, will Stakslltskottee icke underläta, att lik! en sadan speciel granskning as 1S07 äts Hufwuvbok anmanda all deN tivsoM as Riksdagen kan wara öfrig dch af annar arbete icke kommör att Uptagasi Imedlertid hafwa Rakettstaperne icke blifwtt täMNade utan upmärksaMhet dch eftersyn___ Slätsr Utskottet har ej allenast undersökt bokföringsmelhoden, utan ock eftersettHNruwiva verificationerne till alla RäkniNgat, hwilka inlöpa uti Hufwudboken, l allmänhet äro sä inrättade och fä ftistständige, att de samma kunna medföra den trygghet för Werket, som genom dylika Handlingar stall bcfrämjasi Wid Huswudbokens inrättning här wal Ekatss Utskottet icke funnit nägvl att päminna eller tillägg ga; Men deremot hafwa verificationerne till Räknin. garne uti 1807 och 1808 arens Hufwudböcker ösr wer uphandlaLe tVexlar befunnits mindre fiilkständige, emedan de uti Cgsta-räkningarne afförde Utgifter till Wexel-npköp aro endast verificcrade med qvirterade anordningar, utan bifogade MäklareSlUt» sedlar, och de Secunda och Tertia Wexlar' eller dytike Dokument, i grund af hwilka mbetalningarnö bordt werkstallas. Räkningarne öfwer de för protesierahe MfclKt influtne ^edöl, ärs L sa matto brists ät" 884 Den 18 November lige, att nägra UpbördsOrdres icke finnas bifogaoe.
St:s Revisorer ej skulle kunna påräknas full insigt i afseende på räkenskapernas granskning; men detta vederlägges dels deraf, att en af Börsens mest aktningsvärda Ledamöter jemte tvenne andra, som kunna anses nära lika skickliga med honom, för två år sedan voro utsedde till BancoRevisorcr, så att ingen fråga kunde uppstå, att ej hos deni funnos tillräckliga kunskaper äfven för granskning af räkenskaperna, och dpls deraf, att Ridd.-Direct., vid val af Banco-Revisorer, alltid iakttagit den grannlagenhet att 76 Den 7 Februarii f. m. ånyo invälja åtminstone en af dem, som förr öfvervarit denna revision. Jag vidhåller på grund häraf, att liela granskningen bör ske tillsammans på ett ställe, och afstyrker motionen. Frih. Cederström, Jacob: Motionen innefattar, att så väl Bankens som RiksgäldsContorets räkenskaper skulle efter år i835, eller från och med innevarande år, granskas i KammarRätten, och att sådant skulle ske under enahanda ansvarighet och mot samma anmärkningsprocent, som förut är stadgadt i afseende på Stats-räkenskaperna. För min del kan jag ej häruti instämma, och orsaken är den, att jag ej betviflar, det inom Banken tillräckligt antal pålitliga personer finnes, som kunna utses till en sådan revision af Bankens räkenskaper, äfvensom Banken har sin AdvocatFiscal för utförandet af den talan, hvartill granskningen kunde föranleda; hvaremot KammarRätten är så ölverhopad af göromål, att den ej med tillräcklig noggrannhet kan medhinna dem. Om nu Bankens räkenskaper dertill skulle läggas, så ville det säga detsamma, som att antingen KammarRättens Embetsmanna-personal skulle fördubblas, eller ock att begge göromålen skulle åsidosättas. Jag afstyrker derföre motionen. Hr Rosenblad: Jag vill blott erinra Frih. Boye, att i motionen redan finnes klart utstakadt, att fråga endast är om granskning af räkenskaperna till verificationer och deras fullständighet, på samma sätt som förut sker med StatsVerkets räkenskaper.
Hr Warberg gjorde en lustig figur af den gamle öfverhofjägmästaren, och fröken Ekström var en täck och pikant bref-Chrislel. Fru Lindström som den bedagade, men giftassjuka hofmästarinnan genomförde äfven väl sin roll. I ett par komiska biroller — två konfysa gamla professorer — väckte hrr Lund och Gardt liflig munterhet. Tenorpartierna ha alltid inneburit denna teaters största stötestenar, o c h synd vore a,tt påstå, det hr Klinger i lördags med någon vidare framgång klarerade dem. Han snubblade sig dock fram som den falske kurfursten, utan att allt för farligt störa den g o d a ensemblen, och man får nöjas därmed. Allt s o m allt var det goda förståndet mellan scen och salong det allra förträffligaste. SI ligen vacker och anslående klang, på samma gång som det rätta uttrycket förlänades åt utförandet. Afven öfriga delar af partiet — kärleksförklaringen ej alt förglömma — erhöllo en god tolkning. Den tredje af hufvudrollerna, den enda kvinnliga i stycket, Nedda, innehafves af fröken Holmstrand, hvilken sjunger partiet vårdadt och på det hela taget skulle gifva en förträfflig bild af den passionerade italienskan, om hon åt densamma kunde förläna litet mera glöd. Hrr Lundmark och Yallenius fyllde godt de båda birollerna Arlekin o c h Silvio. Operan har en synnerligt rik instrumentation, o c h denna ger hofkapellet godt tillfälle att visa sin förmåga. Det hela gick också utan några nämnvärda slitningar. — Båda operorna applåderades lifligt. Mellan operorna utfördes baletten » Slavisk bröllopsfest » med musik af Dvorak, utmärkande sig alltigenom för en orkestral färgrikedom, som verkade öfverväldigande. Särskildt anslående var förspelet, som också hälsades af det mest stormande bifall och måste omlagas. — Säkerligen kommer det nya programet att rätt länge hålla sig uppe på repertoaren. I tisdags återupptogs » R o m e o o c h Julia » med samma rollbesättning som förra året, med undan tag af att hr Söderman öfverlagit Cupulels parti.
Prof gratis från HECTOR &amp; C:o, Skeppsbron 18, Stockholm. ä 2,25 kr. Våra barns fostran OCIYM af prof. SEV. RIBBING, 2:dra uppl., med författarens porträtt och 24 teckningar. ' Boken hörde finnas i hvarje hem och flitigt studeras ». (Sv. Sändebudet.) » Om man nu icke anser våra barns fostran och vård i både fysiskt och psykiskt hänseende vara värd 2 kr. och 25 öre ^ — ja, då kunna vi icke göra något däråt. » (Hemlandsposten.) Föreståndarinna. äfven g e n o m Fredrika-Bremer-Förbundet, Engelska DAM-FILTHATTAR. — N Y A MODELLER. Pianolektioner Läroämnen äro: Hälsolära, födoämneslära, praktisk matlagning, hushållets e k o n o m i. Bäst! • Billigast! 3 2 REGERINGSGATAN 3 2 — Stockholm — Specialitet: Bordeaux&amp; Bourg-ogneviner Stöclliolms Handelsbanks hvars uppgift är att åt unga kvinnor ur de bildade klasserna lämna teoretisk o c h praktisk undervisning i matlagning o c h öfriga detaljer vid h e m m e t s skötsel, har åter börjat sin kurs d e n 15 september. Nya anmälningar emottagas. Regeringsgatan Lars Monténs 4. Neutrala Kärntvål till ylletvätt och Oleintvål till linnetvätt användes lämpligast sålunda: •VI KG. TVÄL KOKAS I 2 LITER VATTEN; NÄR TVÅLEN ÄR UPPLÖST, TILLSÄTTES UNDER OMRÖRING 20 Ä 25 LITER LJUMT VATTEN; I DENNA UTSPÄDDA LÖSNING NEDDOPPAS PLAGGEN. VID YLLETVÄTT BÖRA SÅVÄL LÖSNINGEN SOM SKÖLJVATTNET HAFVA 36 Å 38 GRADER. » FINNAS HOS DE FLESTA SPECERIHANDLARE SAMT I MINA BUTIKER. SILFVERMEDALJ I KÖPENHAMN 1888. GULDMEDALJ I STOCKHOLM 1897.
Jag vågar således för min del hysa ett lifligt intresse för framgången af den väckta motionen, och får till vederböride Utsk. framställa, huruvida det icke vore skäl att alldeles indraga seminarierna för bildande af skollärare, och att i deras ställe en lämplig summa anslås för att användas till inrättande af ett seminarium för skollärare och ett annat för skollärarinnor, på så sätt, att en summa afsättes för det omnämnda ändamålet och ställes till disposition sålunda, att personer, likasom nu fallet är med landtbruksskolor, egde att anmäla sig för inrättande af sådane skolor. Det vore då att hoppas att personer, i och för skollärar-s bildande, anmälde sig, hvilka af naturen voro danade för ett så maktpåliggande värf; vederbörande myndighet förbehållet att pröfva personernas lämplighet och de garantier de kunna ställa för varfvets upfyllande på nöjaktigt sätt. För samhället är det af yttersta vigt att skolan förestås af personer, utaf naturen egnade till ett sådant kall, samt att lärlingar der intagas, som man pröfyat verkligen hafva kallelse för ifrågavaride bestämmelse. Jag anhåller alltså, att Utsk. ville taga under pröfning, huruvida det icke vore bättre att anslå och ställa till Regeringens förfogande en lämplig summa för inrättande af 12:ne sådana seminarier, som jag haft äran omnämna. Den 26 November f. m. 383 Hr Hierta: Med anleda, af de invändningar jag hört yttras, sedan min motion blifvit upliist, nemi. att den författning, som föreskrifver att folkskolelärare skola .bildas i seminarier, lägger binder emot densamma, sä har Gr.. Liljencrants redan till någon del vidrört denna sak, och för min del vill jag, jemte det jag aflägg» min tacksägelse till bemiilde Hr Gr. för det varma understöd han lemnat min motion, blott tillägga några ord. Jag anser, att mani allmänhet icke bör argumentera vid en motion, ty sådana detal jerade förslag undergå ändock oftast väsentliga förändringar i Utsk. Härpå ville jag hufvudsakligen fästa upmärksamhet. Jag vill nu blott begära att få anföra ett skäl, som jag tror är praktiskt, för att fruntimmer må användas i folkskolorna.
Upplästes och lades på bordet: i:0 StatsUtskottets af den i dennes, afgifne Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets den 13 sistledne Maj meddeldte Betänkande , i anledning af väckt motion, så väl om fördelningen af arbetet emellan Riksens Ständers Revisorer af StatsBancooch Riks» gäldsVerken, som skyndsam tryckning af des» se Revisorers berättelser. 2:0 BancoUtskottets den 3 dennes afgifne Utlåtande, i fråga om antagande af Götha CanalBolags Actier, såsom Hypothek för Lån i BancoDiscontVerket, och vid omsättning af ds i Götha Canal Discont derå upptagne Lån. Den 4 Julii. Upplästes StatsUtskottets den i dennes aflåtne svar på de hos BorgareStåndet gjorde anmärkningar, vid Utskottets den 10 sistiedne Junii meddelte Betänkande öfver väckt motion, angående utväxling i Landsorterne af nya smärre Banco* och RiksgäldsSedlar, och fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den j8 sistiedne Junii af Ridderskapet och Adeln gilladt, Utskottets ofvannämnde svar borde läggas till HandHagarne. Vid föredragning af Bevillningsutskottets sistiedne gårdag afgifne Memorial, angående öfverlemnande till förstärkta SratsUtskottet af rlen fråga, rörande grunderna för m förnyad Tulltaxa . hvarom RiksStåndcn stadnat uti olika beslut, fann Ridderskapet och Adeln för godt, au, med antagande af de utaf Bevillningsutskottet förslagne voteriiigspronositioner, de samma till förstärkta StatsUtskottets omröstning hänskjuta.