Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag är öfvertygad, att, då de ej önska ett anslag för armdens vapenöfningar, de måste finna, att detta är det enda sättet att få arme'en bildad för godt köp; ty endast derigenom kunna reg:terna alimenteras med inöfvadt folk och blifva väl bildade utan alltför stor kostnad. Gr. Löwenhjelm: Jag har bort anföras olagligbeten af en inbjudning till de andra Stånden i afsigt att åstadkomma ändring i deras beslut. Jag medger visserligen, att i allmänhet skulle ingen säkerhet gifvas och ingen stadga i ärendernas behandling vara tänkbar, om redan fattadt beslut kunde upprifvas, utan en gifven, genom länge följd praxis laglig blifven anledning. En sådan genom praxis bildad anledning är ett RiksStts inbjudning till de andra. Det är ganska nyligen vårt eget Stånd emottagit inbjudning af de öfriga att förändra tiden för bancoluckans öppnande fr. d. 1 Sept. t. d. 1 Oct., och H. Ståndet har derpå ingått; och hvad åter nyttan angår, hyser jag ännu det hopp, alt de andra Stånden af de här af H. Ex. Hr Gr. Brahe samt Hrr Lefren och af Dalström afgifna anföranden skola finna sig föranledda att fästa sig vid den öfvertygelse, att man icke har aime' och försvar dermed, att man har manskap i 44 Den i5 Augaiti f. ra. rultorna, utan endast har försvar och arme', då man har tillräckligt bildade och utrustade trupper. Denna sanning torde kunna blifva tydlig för något af de andra Stånden, och på dessa grunder anser jag inbjudningen vara både laglig och antaglig. Frih. Boye: Jag begärde ordet egentligen för att göra en erinran vid den grundsats, sora här framställdes, att ifrågavar. inbjudning vore grundlagsvidrig. Jag kan icke medgifva det och skulle, om så vore, beklaga, att vi ägde en så bristfällig constitution. Den skulle vara högst bristfällig, om i militärfrågor, deri visserligen hos R. o.
St:rs underd:ga skrifvelse af d. 5 9 Mars 1851, ang:de delning af de större pastoraten, anbefallde K. M. DomKap-.n inkomma med upgift å de pastorater, hvilkas delning kunde ifrågakomma. Att emedlertid K. M:s i anledn. af denna underd:ga skrifvelse gifna Nåd. Resolution icke i allmänhet lärer vunnit tillämpning, föranledes jag förutsätta deraf, att till följd af DomKap:s i Linköping föreskrift en i detta afseende hörd församling, som enhälligt förklarat sig önska från moderförsamlingen skiljas, för att utgöra eget pastorat, hvartill den visade sig kunna upfylla föreskrifne vilkor, genom Prot:sUtdr. underrättades, att dess underd. önskan icke kunde till K. M. anmälas. Med anledn. häraf får jag vördsamt hemställa, att It, HöglofL St:r måtte i underd. skrifvelse hos K. M. såsom deras underd. önskan anmäla: att då Annexeller KapellFörsamling med egen kyrka och prest, som eger anslaget boställshemman, eller åtager sig att boställe anskaffa, önskar från moderförsamlingen skiljas, den må vid inträffande ledighet af Kyrkoherdebeställningen, efter derom gjord underd. ansökan, tillåtas i Nåder, med Komministraturens förändrande till Kyrkoherdebeställning, få utgöra eget pastorat, såvida den styrker sig kunna förse en blifvande Kyrkoherde åtminstone med stadgade minimibeloppet af honom i sådan egenskap tillkommande löneinkomst, samt att, genom Annexets eller Kapellets frånskiljande, moderförsamlingens egen Kyrkoherdes löneinkomst icke skulle komma att enahanda belopp understiga, dels att en underd. ansökan, hvilken för underpastors lifstid göres, bör innehålla upgift om församlingarnes särskilda hemmantal och folkmängd samt pa - Den 26 November e. m.
Skrifvelse, N:o 40. lagstiftning påkalla en mera utsträckt frihet jemväl i handelsförhållandena och varuvexlingen med främmande länder, och att, då genom det hittills följda tullsystemet, oaktadt deruti tid efter annan vidtagits väsentliga till större frihet ledande förändringar, handeln ännu besvärades med flera band, hvilka syntes utan olägenhet för de inhemska näringarna kunna försvinna, angeläget vore, att författningarna i dessa hänseenden blefve bragta till närmare öfverensstämmelse med de grundsatser, hvarpå den förändrade näringsförfattningen hvilar, behagat, med anledning häraf, under den 23 Mars innevarande år, uppdraga åt cheferne för Civiloch Finansdepartementen, presidenten i Kommerskollegium, generaltulldirektören, samt kanslidepartementschefen i Generaltullstyrelsen, att, efter nödiga upplysningars inhemtande af sakkunnige personer, i omförmälta syftning uppgöra förslag till förnyad tulltaxa, dervid, under behörigt afseende å statens behof af inkomst, borde dels tillses huruvida förbudsbestämmelserna för inoch utförsel af varor kunde upphöra i utbyte mot lämpliga tullafgifter, äfvensom om och i hvad mån de inhemska produkter och tillverkningar, hvilka ännu äro med utförselstull belagda, måtte kunna derifrån befrias, och dels iakttagas, att införselsafgifterna blefve bestämda med hänsigt å ena sidan till konsumenternes billiga fordringar och å den andra till det skydd, som inhemska producenter och tillverkare under nuvarande förhållanden skäligen kunde påräkna; hvarförutan borde afses närmande, så vidt ske kunde, till mera likstämmighet med norska tulltarifen, tullvärdenas skäliga jemkning efter inträffade förändrade prisförhållanden, samt taxans möjligaste förenkling medelst särskilta artiklars hänförande under allmänna benämningar m. m.; och borde det nya tulltaxeförslaget afgifvas så tidigt, att detsamma, efter anmälan inför Kongl. Maj:t i Statsrådet och derstädes undergången granskning, kunde vid början af nästinstundande riksdag till Rikets Ständer öfverlemnas. Derjemte och för att vid fullgörandet af omförmälta uppdrag komma under öfvervägande hade Kongl. Maj:t behagat låta öfverlemna, jemte andra, handlingarna uti nedannämnda på Kongl.
ijnar finns han, öen rtööare from od) g o ö, S o m sftngrar förtrollningens töefenstoö © d) rnsar Unötne ett rifare mål i l n öetta att para säsongens i ö o l? S o m näcfer en s j ä l. E) var finns b,an r&gt;äl, D u ttö, öu fåfänga lustars träl? ort gransfar sin Den sfylätta bilo uti sltpaöt glas. balöräftens f} ar lenaste sfiftntng stlfesgas t pårljus säf © d) stlfraöc tråöar t luftig t&gt;äf. E) on är Franska ungöomssfön. £jon är brrit s o m snön. På blonöfrusig hjässa oeh Af Inés Wigert. svenska. (Ib.) brinner &lt;£n stjärna smaragöegrön. © d) solfjäöern, scanöunsfransaö od) tjrnt, S ä r målning, s o m r&gt;ore öen anöaö ött. Den blefrööa sfon är sirligt lätt, © d) huöfärgaö fyanösfe sluter så tätt. © d) profilen sen — £) ur äöel od) ren, © d) ögat rnir ftarblått, finöen fjur seder runö od) perstfolen! * I gamla sagor förtäljes, huru » Undiner » eller hafsjungfrur kunna genom karleken till en ädel man blifva besjälade och förvandlade till människor. iiru ofta hör man inte talas om fransk ytlighet, franskt lättsinne! Den föreställning svenskarne i allmänhet göra sig angående franska seder och bruk är dock sällan grundad på sakkännedom. Oftast stöder man sitt omdöme endast på de franska romaner, komedier, operetter och varietésällskap, som man lärt känna i Sverge.
Af Herr Norin: ”Jag har för min del ej kunnat biträda pluralitetens beslut att undandraga sig en hufvudsaklig pröfning af förevarande ämne, som, efter min tanke, lika väl kan af nuvarande Ständer som vid en kommande Riksdag bedömas. Granskar man de omständigheter, sorn till stöd for Utskottets beslut äro anförde, torde det ock visa sig, att desamma endast vid hufvudsakens afgörande möjligen kunna ega någon vigt, men alldeles icke utgöra skäl för adopterande i detta fall af ett ajourneringssystem, som eljest rättvisligen blifvit af Rikets Ständer ogilladt; och om icke omsorgen i afseende å statsmedlens ordentliga förvaltning nu kan medgifva någon eftergift i den ersättningsskyldighet, som blifvit ifrågavarande personer ådömd, lärer en sådan eftergift lika litet i en framtid kunna ega rum. Äro åter de ömande förhållanden, hvilka skulle till någon mildring i berörde ansvar föranleda, verkligen af något afseende förtjenta, synes mig billigheten fordra, att en sådan mildring nu genast medgifves. Jag har derföre yrkat, aLt frågan borde för närmare utredning till Inkomst-Af delningen ånyo öfver/emnas, med föreläggande för Afdelningen att med ett hufvudsakligt yttrande inkomma." Häruti instämde H;r Gustafsson, H:r Valley och H;r Lindström. Af Sven Heurlin, Petter Persson, Sandstedt och Gesselius, äfvensom Jonas Johansson, hvilken yttrade : ”Emot det af Stats-Utskottets pluralitet uti förevarande ämne fattade beslut, föranlåtes jag mig reservera. Sedan Högste Domaremagten förklarat desse Statens embetsoch tjenstemän skyldige alt af sina tillgångar ersätta den förlust, de genom försummelse uti sina åligganden tillskyndat Statsverket, borde icke Utskottet tillstyrka Rikels Ständer att hänskjuta saken till en kommande Riksdag. 15 Stats-Ulskottets Utlåtande , N.-o 8g. Allt, sorn ställes under framtiden, sker af brist på bevis eller utredning — bär är saken klar, antingen uttaga eller efterskänka.
Betänkande, i anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition, angående rättighet för patrouille, post, vaktkarl eller fångförare att, genom bruk af skjutgevär, söka förekomma fånges flykt. den 5l Julii 1823, till Rikets då församlade Ständer framställde nödvändigheten att , genom någon kraftig anstalt till förekommande af fångars flykt, i möjligaste måtto minska an-; talet af de grofva brott, som, enligt hvad erfarenheten visat, ofta begås af redan till bestraffning dömde personer, de der få tillfälle att komma på flykten, föreslog i sådant afseende antagande af en Förordning , hvarigenom vaktkarl eller fångförare, som har fånge under sin vård, skulle berättigas skjuta å honom, derest han å flykten sig begifver och efter tvä/me anrop icke afstår från försöket ; hvarvid Kongl. Majit fästade Rikets Ständers Bi/i, till Riks-St, Fröt, 1828 oc/i ISI9> 7 Sami. 1 1. ongl. Maj:t, sora , i Nådig Proposition aE 1 3 LagVtskolteis Betänkande N.n 113. uppmärksamhet på flere ganska vigliga skäl, hvilka Kongl. Majit i Nåder ansåg innefatta vederläggning af de inkast, som emot berörde Lagförslag kunde framställas; men i Skrifvelse af den 1 December samma år tillkännagåfvo Rikets Ständer i underdånighet, det de, uppå anförde grunder, funnit sig icke höra bifalla hvad Kongl. Majit sålunda i Nader föreslagit. Då likväl Kongl. Majit under den sedermera förflutna tiden med bekymmer förnummit, att enskilda säkerheten ofta blifvit på det våldsammaste sätt störd genom brottslingar, som fått tillfälle att från fästningar och häkten komma på flykten, har Kongl. Maj.t funnit Sig, af omsorgen för Dess undersåtares säkerhet till lif och egendom, på det kraftigaste uppmanad att icke underlåta något at hvad på Kongl. Majit beror, för att för framtiden förekomma dylika händelser; i hvilken afsigt Kongl. Majit, under åberopande af förutnämnde Nådiga Propositions innehåll , och efter det Kongl. Majus StatsRåd samt Högste
Preste-Ståndet den 2 Borgare-Ståndet den 2 Bonde-Ståndet den 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående eftergift af Kronans rätt till dan a-arf efter åtskilliga personer. (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 31 och Memorial N:is 71 och 82.) S. A. K. Med anledning af dels en den 17 November sistlidna år utaf E. K. Maj:t aflåten nådig Proposition, dels ock hos Rikets Ständer i öfrigt gjorda framställningar, hafva Rikets Ständer vid denna, likasom vid flera föregående riksdagar, beviljat eftergift för vissa ändamål af Statsverkets rätt till arf, som fallit efter åtskilliga personer, hvilka hvarken efterlemnal kända lagliga arfvingar eller i lifstiden meddelat några testamenlariska föreskrifter rörande användandet af deras qvarlåtenskap. l:o Uti omförmälda nådiga Proposition har E. K.
— Fru Edling sjöng med lif och värme ett par visor af Åkerberg och Grieg, och prof. Neruda föredrog på sitt oöfverträffliga sätt sitt konsertstycke i d-moll samt ett par extranummer. En österrikisk violinvirtuos, hr Marcello Rossi, kommer inom kort att gifva konsert härstädes. Berättelse af Georg Nordensvan. (Forte.) Det var naturens uppvaknande, han målat. Solen var ännu ej uppe, men det började glimma och lysa på den glasklara himlen, som bredde sig utan ett moln, men där en och annan blek stjärna glömt sig kvar. Sjön en spegel för träd och vass och för himlens hela färgspel, allting klart och rent, friskhet, tystnad och stillhet öfver hela naturen. Det är solen hon väntar på, solens rosiga glöd öfver himmel och sjö. Och han, som lagt upp denna praktfulla stämning sä stort och djärft och så kändt, han afundades Aja Bergström hennes gåpåmåleri! Och han gick och grämde sig öfver att han ingenting kunde. Jag måste lofva att inte säga ett ord åt henne om taflan. Det blef i stället hon, som talade om den för mig, fast hon ej sett den. Hon talade mycket om honom änder dessa veckor, han intog redan nu en stor plats i hennes tankar. Na regnade det, nu hade han taflan inne i rum. Naturligtvis kunde han inte låta bli att måla på den. Han skulle naturligtvis se, att den tog sig annorlunda ut nu mot när han hade den ute. Hans Emma skulle inte ha förstånd att låsa undan penslarna och färgen för honom eller locka honom att vara sällskapsapa så länge det regnade. I stället för att rita mönster åt henne eller måla af barnet eller spela vira med oss som en förståndig människa, så skulle han börja experimentera med taflan, skulle stämma om färgen, beräknad efter ramdager, skulle komponera in verkningsfulla motsättningar för att fa färgskalan vackert afvägd — och så en vacker dag skulle han komma under fund med att han var på väg att måla ett chic-landskap och att hans tafla var hvarken det ena eller det andra. » Det är för Borgligt! Ni skall få se att jag får rätt — jag börjar känna honom nu. Han målar alldeles för bra, det är hans svaghet.
Ehuru det visserligen skulle kunna tänkas och genom exempel ur lagskipningens annaler bekräftas, att ett mord oller med fullt uppsåt och berådt mod begånget dråp å skyldeman i rätt uppstigande led vore förenadt med så mildrande omständigheter, att det icke, emot andan i detta lagförslag, borde straffas med lifvets förlust för förbrytaren, så har dock Utskottet, med afseende å det mer ån vanligt upprörande i detta grofva brott och de lyckligtvis högst sällsynta fall, då det inträffar, ansett betänkligt att ej stadga ovilkorligt dödsstraff derför. Deremot har Utskottet funnit de för en förändring af 1 § anförda motiver äfven gällande för en likartad förändring i 37 §, så vidt den afser enkelt dråp å sådan skyldeman, som nämnd år. I enlighet dermed är ock en förändrad redaktion af denna § föreslagen af Utskottet. — I sista punkten af samma § stadgas, att om dråp sker å maka, stjufeller svärföräldrar m. fl., den omständighet skall såsom synnerligen försvårande anses; ”och må ej i dessa fall”, tillägges det, ”den i 3, 4 och Lag-Utskottets Betänkande N:o 20. 21 5 §§ medgifna mildring af det i allmänhet stadgade straffet ega rum.” Denna sistnämnda mening har Utskottet ansett böra utgä, såsom dels, med afseende å det förra stadgandet, öfverflödig, dels oek möjligen förvillande och föranledande den slutsats, att en af de i 3, 4 och 5 §§ omförmälda synnerligen mildrande omständigheter icke skulle få anses uppväga eller annullera den ”synnerligen försvårande omständighet”, som förklarats ligga i förhållandet mellan dråparen och den drapne. Det i 38 § för uppsåtlig misshandel å skyldeman i rätt uppstigande led stadgade minsta straff eller sex månaders straffarbete, har Utskottet funnit Tara alltför strängt, helst erfarenheten torde gifva vid handen, att flertalet af dessa förbrytelser inskränka sig till slag utan åkomma, skuffningar o. s. v. Utskottet liar derföre ansett sig lämpligen kunna föreslå straff-minimum i detta fall till endast två månaders straffarbete.
R:dr. ö. Departements Chefen, I trikes-Stats-Ministern 24,000 — Departementets Expedition 25,500 — Minister-Staten 359,700 — Skrifmaterialier och Expenser samt Extra Utgifter 70,000 — Summa 479,200 — Fjerde Huf - I Wjamdtförsvairs-lbepartementet. Departements-Chefen Departementets Kansli-Expedition Departementets Kommando-Expedition Krigs-Kollegium Gener alitetsStaten . Topografiska Korpsen Artilleri-Staben Ofver-Kommendants-Expeditionen i Stockholm Kommendants-Staten Krigs-Akademien Allmänna Garnisons-Sjukhuset Resestipendium för Militär-Läkare ' S:r Indelta Arméen. Kavallerioch Infanteri-Regementena. (Derunder Förslags-anslag för Jemtlands rotering 2,850 R:dr) Till Löneförbättringar vid Indelta Arméen MilifAe-Boställs-Kassan: Ersättning för Reserv-hemmans-räntor och Krono-tionde m, m., Förslags-anslag Indelta Arméens vapenöfning ar, Förslags-anslag ( Till Trossens underhåll . S:r Värfvade Arméen. Lif-Gardet till Häst Kronprinsens Hussar-Regemente Svea Lif-Gar de Andra Lif-Gardet . Wermlands Fältjägare-Regemente Svea, Götha och Wendes Artilleri-Regementen, Reservations-anslag Ing enior-Korpsen. (Derunder Reservations-anslag till korpsens praktiska öfningar 5,000 R:dr) Kavallerioch Artilleri-hästars remontering och skoning Transport I vildTiteln. 13 Bil. Litt. JB. Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. Span tn Indelt på förslag. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Oindelt. Mått. Värde förslagsvis ä 2 R:dr kubikfoten. Summa Riksmynt.
Åtskilliga andra större valtenaftappningsarbeten äro ifiågaställde samt undersökningar derom äfven hällne, ehuru de uppgjorde föislagen ännu icke hunnit till pröfning öfverlemnas och ännu mindre statsanslag dertill beviljas; och är all anledning att förvänta, det många och stora företag i denna rigtning, som på landets ekonomiska förkofran utöfva ett så mägligt inflytande och bereda utkomst och bergning för en ökad folkmängd, blifva inom detta Län verkställde, allenast genom fortfarande statsanslag deråt lemnäs samma understöd och uppmuntran. 3 §■ 2. Innevånare. Enligt de år 1842 författade mantalsoch skatlskrifningslängder utgjor - de befolkningen: Uti Gestriklands Fögderi. Skattskrifne af Mankön * . , . 7,537 af Qvinkön 8,112 Skattfrie af Mankön 7,282 af Qvinkön . 7,795 30725 Uti södra Helsinglands Fögderi. Skattskrifne af Mankön 7,792 af Qvinkön 8,685 Skattfrie af Mankön 8,288 af Qvinkön 9,138 33^3 Uti norra Helsinglands Fögderi. Skattskrifne af Mankön 8,740 af Qvinkön 9,889 Skatlfrie af Mankön 7,537 af Qvinkön 8,114 34 280 Uti Gefle Stad. Skattskrifne af Mankön 2,371 af Qvinkön .. 3,017 Skattfrie af Mankön .. 1,423 af Qvinkön 1,611 8 422 Uti Söderhamns Stad. Skattskrifne af Mankön 495 af Qvinkön 507 Skattfrie af Mankön 291 af Qvinkön 324 1,617. É Uti Hudiksvalls Stad.
Adelborg gjordt ackords-anbud; N:o 71, i anledning af Daniels Olof Perssons och Enkan Brita Andersdotters ansökan om eftergift af återstående ogulden öfverränta å diskont-lån; Bih. till B. St. N:o 72, i anledning af Rådmannen A. M. Bolins ansökan om eftergift af räntan å Grosshandlaren J. Wennerströms skuld till Banko-diskont-verket; och N:o 73, angående öfverlemnande från Banken till Kongl. Mynt-kabinettet af 125 stycken utländska silfvermynt. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Vid föredragning af Särskilda Utskottets Memorial, N:o 23, med förslag till sammanjemkning af olika beslut och till voterings-propositioner, i frågan om beskattning å bränvins försäljning, afslog Ståndet den af Utskottet gjorda inbjudning samt vidblef dess förut i afseende på beskattningen för bränvins försäljning fattade beslut, och beslöt Ståndet derjemte, att till Utskottet återremittera de föreslagna voterings-propositionerna. S. D. Föredrogs och återremitterades Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Betänkande, N:o 28, i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer med förslag till Grufve-stadga, dels väckte motioner om rätt till inmutning af takskiffer samt sådana bergoch stenarter, som genom deras allmännare användbarhet kunna vara föremål för industri och handel. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utskottets Memorial, N:o 328, angående verkställd omröstning i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om ett aktorats-arfvode. S. D. Banko-Utskottets nedannämnde Utlåtanden och Memorial blefvo, vid nu skedd förnyad föredragning, godkände, nemligen: N:o 68, öfver väckt motion, att fastigheter i köpingar må få hos Banken belånas’, N:o 70, i anledning af ett utaf Kapilenen O.
I Åt fullmäktige öfverhmnas att, uppå derom gjord anhållan oell enär de, efter serskild pröfning för hvarje fall, ilima sådant, med afseende å förekommande omständigheter, lämpligt och för banken fördelaktigt, kunna, i stället lör svenskt silfvermynt, från banken utgifva icke allenast ofvanberörde utländska silfvermynt-sorter, emot det vid b varje tillfälle af fullmägtige fastställande utvexlingspris, ulan äfven silfveroch guhlplantsar, de förra antingen emot det i mvntbeslämnings-lagen stadgade pris af 128 sk. b:ko for hvarje r:dr i silfver, med tillägg af slagskatten, |:dels procent, eller ock emot 27 mark 12 sk. hamburger-banko, motsvarande 24 r:dr 32 sk. svenskt b:ko, för hvarje mark finsilfver, kölnisk vigt, som plantsen, enligt hamburger-prof, . innehåller, och de sednare efter det vid utvexlingen gällande pris å dukater, med tillägg af slagskatten ~:dels procent.
Da Rikets Ständer i öfrigt icke haft något alt erinra emot den uppgjorda staten, hafva Rikets Ständer beviljat det erforderliga beloppet, 12,597 R:dr 50 öre, att såsom tillökning i anslagssumman för Sundhets-Kollegium utgå på sätt bilagde tabell N:o 7 närmare utvisar. 30:o 1 fråga om nya Pr o >■ in viale-b e s t ä 11 n i n ga rs inrättande hafva åtskilliga framställningar hos Rikets Ständer egt rum, hvaraf följande funnits företrädesvis påkalla afseende: a) Till lön åt ytterligare en Provincial-läkare i Norrbottens län med station i närheten af Raneå kyrka oell med Råneå och Gellivare socknar till tjenstgörings-dislrikt, har Eders Kongl. Majit uti sin nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof begärt att å stat måtte uppföras 1,000 Ridr Runi. b) Till arfvode åt en extra Provincial-läkare inom sydvestra delen af Skaraborgs län med station i närheten af Naums gästgifvaregård och med distrikt af As, Sals, Flo och Näs socknar af Ase härad, Barne, Wiste och Laske härader samt Wånga, Edsvära och Qvemmes socknar af Skånings härad, är af Eders Kongl. Majit äskadt ett belopp af 750 Ridr. c) Enahanda belopp har Eders Kongl. Majit begärt lill arfvode åt en extra Provincial-läkare för Sotenäs, Stångenäs, Sörbygdens, Qville och Tunge härader, att stationeras i närheleu af Håby kyrka. Expeditions-(Jtskottels förslag till underd.
Man var redan långt inne i November och ännu hade Leonna ingenting erfarit om Feodor, icke haft bref af Ottilia på flere månader: hvem undrar att tiden blef henne lång? — Dagarne medförde väl alltid någon förströelse, men de allt längre blefne qvällarne gåfvo henne tid nog för saknad och längtan. En afton satt hon allena vid sitt syarbete, hon väntade hem fadren, som samma dag farit till kyrkbyn. Aningsfull lyssnade hon efter hvarje litet buller utifrån. Hon trodde ej på drömmar, och ansåg dem för hvad de äro: foster af en upprörd inbillning. Likväl var det hon drömt den förlidna natten, något så ovanligt, och hon mindes det så väl, att hon ej kunde låta bli att tänka derpå, der hon satt i sin ensamhet. Hon tyckte sig vara ensam, åkande på en stenig, smal skogsväg, hvarföre det äfven gick mycket långsamt; på båda sidor växte kort gräs och täcka skogsblommor. Hon var just i begrepp att stiga ur schäsen för att plocka några af dem, när hon såg en rysk soldat komma emot sig på vägen. Hon sökte mana på hästen för att komma snart förbi honom, men han räckte henne ett bref, försegladt med svart lack. Det hade först ingen utanskrift; men småningom blefvo ord synliga; de bildade hennes eget namn. Med darrande hand bröt hon förseglingen; ty hon anade en sorgepost. Då bröt en eldslåga fram, som förtärde sigillet. Hon blef så skrämd att hon vaknade. Ofta hade hon roat sig åt fru Palmans vidskepliga tro och prat om drömmar; enligt gummans symbolik betydde eld, kärlek; men det svarta lacket? — Hon ville ej fråga gumman derom, det hade varit «vatten på hennes qvarn;» utomdess skulle hon sedan varit utsatt för hennes nyfikna, ehuru välmenta frågor. Ur dessa tankar blef hon väckt genom ett buller i förstugan. «Ack nu kommer pappa! Gifve Gud, att han medförde bref,» tänkte hon, och fattade ljuset och skyndade ut; han inträdde äfven, men åtföljd af sin son.