Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Räntmäslaren Gustaf Denis af Wåhlbergs pension, med 1,929 R.dr, samt godtgörelse till Fjerding smännen i >12 socknar inom Södermanland för minskad inkomst af Salpeterhjelpeu, med 9 R:dr 41 öre, allt Riksmynt, att af Allmänna Indragnings-staten utgå. f) Till följd af Kongl. Maj:ts denna dag, på föredragning genom Ecklesiastikdepartementet, fattade beslut hemställde Departements-Chefen jemväl, att, i fråga om Allmänna Indragningsstaten, framställning till Rikets Ständer mätte ske dels om fortsättning af förut till vissa ändamål beviljade anslag, 1,200 R:dr åt Vetenskaps-Akademien och 2,250 R:dr åt Sekreteraren A. M. Strinnholm, dels om de på nämnde stat, för Professorn vid Upsala och Lunds Akademier, uppförda 6 emeriti-löners förhöjning med 1,000 R:dr för hvardera, dels ock om anvisande af nya anslag med 3,000 R:dr åt Öfver-direktören S. A. Norling, 900 R:dr åt Kapellmästaren vid Lunds Akademi, Assessoren E. Wenster och 225 R:dr, allt Riksmynt, åt hvarje af Professoren Acharii efterlemnade två ogifta döttrar. Den af Stats-koutoret, under den 15 sistlidne Juli, om Statsverkets tillstånd och behof afgifne berättelse, hvilken, så vidt den angick inkomsternas beräknande och frågan om vissa anslag för Kronomagasinerna, redan blifvit Kongl. Maj:t i underdånighet föredragen, anmäldes nu i öfriga delar, och dervid först i hvad den rörde bestämmandet af medelpris, för nästa Statsreglerings-period, å sparmålen under sådana löner, som innehafvarne lillträdt före Statsregleringen vid 1840 och 1841 års riksdag ; börande, enlig! hvad dä bestämdes, löne-innehafvarue åtnjuta ersättning från Allmänna Indragningsstaten, om och i den mån nämnda medelpris öfverslege 7 R:dr Banko tunnan. I afseende Bil.
Grufvubjelpen, om extra, i stora Kopparbergs Län. IV s. 69—74. Särskild mening. IV s. 74 — 77. Ytterligare utlåtande. V s. 347. Grunder, om bestämmande af allmänna, för ett Statshushallnings-System J Utlåtande deröfver. I s. 5io — 5i3. Ytterligare utlåtande. III s. 3g4. Gränsetullbevakningen, om upphäfvande af, emot Norrige. VI s. 422 — Särskilde meningar. VI s. 426 — 4^2. Gyllenstjernske, om Grefliga, Famillens påstådda Fordran hos Staten. Ytterligare utlåtande. V s. 271 , 272. Gåfvo Spannmålsmedlen, rörande en afskrifning i Umeå Magazins Räkenskaper å de så kallade skånska. Gästgifverierne, om ytterligare förmåner för. VI s. 195 — 200, Götha Canal-Directionens anhållan att genast ur Banken få lyfta beviljadt Byggnads-Biträde. Ut» låtande deröfver. H. Hafra, rörande 5oo Tunnor, som år 1818 blefvo afsönde till Norrige. II s. 1007—io5g. Halmstad, Tulltägt af dit införd Ved föreslagen till upphörande, tillstyrkes. I s. 368 — 3y4. Håmmarskattens utgörande, örn ändring i Föreskriftcrne om. R eg ister. Haran vid Halmstad, föreslagen att förbättras på allmän bekostnad, kan ej tillstyrkas. I s. 334—' 33G. — vid Lidköping. Se Lidköping. —- vid Jönköping. Se Jönköping. Hellberg, sökt ersättning för levererade Artillerit Hästar. Konungens Proposition derom. s. 280 —■ 283. Afsyrkes. I s. 280 — 285. Förnyadt utlåtande. 5i4- Helsingborg oell Engelholm, om lindring i Inqvarterings besväret för Städerne. IY. Ytterligare utlåtande. V s. 267 — 27,0.
Jag har dessutom endast citerat innehållet af de motioner, som legat till grund för Utsk:ts Betänk., och, orri jag icke fruktade att trötta eder, Mina Hrr! skulle jag uppläsa en del deraf, hvarigenom tydligen skulle ådagaläggas, att jag haft rätt i mitt påstående. Jag rår icke för, att ingen annan velat framdraga de egentliga skälen för denna punkt; jag har gjort det, emedan det är på dessa som Utsk:t stödt sin hemställan. Här har blifvit yttradt, att det vore besynnerligt, om man afsloge ifrågavarande punkt, då nu snart en Skandinavisk exposition kommer att öppnas i Stockholm, der de Skandinaviska industriidkarne ega att framställa sina produkter. Jag kan dock icke för min del finna, att den ena saken har att göra med den andra, och har aldrig hört, att man i andra länder, der industri-expositioner anordnats, ansett sig böra medgifva de exponerande nationerna reciprocitet. Man anser detta förslag vara oskyldigt, och jag medgifver, att det är så, om man icke går till grunden för detsamma; men jag repeterar, att, om det antages, skulle det bygga en brygga för den politiska skandinavismen. Inom Utsk:t har förslaget betraktats såsom ett steg framåt i detta hänseende. Det har blifvit sagdt, att man borde bevilja ifrågavarande rättighet åt Danskarne, derföre att de tala samma språk som vi; men hvarföre då, Mina Hrr! gå vi icke öfver hafvet åt öster, hvarest jemväl samma språk, och kanske renare, talas. Hvad beträffar den här gjorda anmärkningen, att ett afslag å denna hemställan skulle blifva politiskt, så förstår jag ej, huru ett afslag skulle kunna få en politisk färg, under det, såsom jemväl yttrats, detta icke skulle 246 Den 31 Januari e. m. blifva förhållandet med ett bifall till punkten. Men I må förklara det, huru 1 viljen, Mina Hrr! Jag röstar fortfarande för afslag. Flere ledamöter hördes ropa på propos. Gr. Liljencrants:
Mig synes derföre, att stadgandet bör blifva sådant, alt borgenären, som begärt utmätning, derom skall underrätta den uppgifne ägaren, hvilken, derest hail icke med skriftlig bevittnad handling visar sin äganderätt, vid förlust af sin talan skall stämma den som sökt utmätning inom den lid, som LagUtsk. föreslagit, eller någon annan, som kan anses lämpligare. Hr Stuart, Carl Gust.: Få frågor i lagstiftningsväg hafva ådagalagt ett sådant vacklande i åsigter, sorn det lagstadgande, hvarom ifrågavar. betänk, handlar. Under i8?.q års riksdag föreslogo R. St. hos K. M. en särskild författning till förekommande af diktade köp om lösegendom, hvilken författning öfverensstämde med 6 och 7 §§:na uti Lag-comile'ens förslag till Utsökn.-balk. K. M. gillade uti hufvudsaken det af It. St. då framställda förslag; men i anseende till några dervid förekomna mindre väsendtliga anniärkntr, fann It. M. sig hindrad alt sanctionera förslaget, och riksdagens snart derefter inträffade slut anfördes såsom anledn. hvarför K. M icke kunde till R. St. framställa något contra-förslag. Vid sisth riksdag väcktes af en motionär inom detta Hus fråga om en lag i detta ämne, med iakttagande af de utaf K. M. nödiga ansedda rättelser uti R.Stisvid föreg:de riksdagen afgifna lagförslag. I stället för att understödja denna motion, föreslog dåvar. LagUtsk. en efter andra grunder uppgjord särskild författning i ämnet. Mot antagandet af detta förslag yttrade jag mig, på sätt af R. o. Adis prot. inhenitas. De täta klagomål, hvilka, under de sedermera förflutna fem åren, från alla landsorter låtit höra sig, hafva också bekräftat riktigheten af deras åsigt, hvilka redan då ansågo förordningen ändamålslös och olämplig. Sådant oaktadt är jag verkligen villrådig, huruvida R. St. jemväl vid närvar, riksdag böra till K.M. ingå med förslag till én förändrad författning röride samma ämne. Såsom varm vän af alla reformer äfven i lagstiftningsväg, anser jag nemi. R.
Prot. tgiä, 10\dc Sdml. 1 B, 2 A. St 322 Underdåniga Skrif velsera Regemente, då troupen är Infantari, samt med tillökning af 20 procent å årliga kostnadsbeloppet för persedlarnes underhåll och ersättning af tillfällige förluster'; och som kostnaden, sålunda beräknad, icke kan vara underkastad annan förändring, än den mindre betydliga, som af olika pris ett år emot ett annat kan uppkomma, hafva Riksens Ständer ansett det vara lämpeligast om en viss årlig Passevolance-afgift bestämdes för hela Karloch Häst-munderingens anskaffande och underhåll, genom, hvilken åtgärd i Sammanhang med den förut föreslagne inrättningen af Reklädnads-Direetioner, skulle beredas för de Rustande säkerhet i beräkningen af deras utgifter och en jemn fördelning af Rustnings-besvälet, enär de erforderlige kostnaderne utginge af den gemensamma fonden. Riksens Ständer få, af sådan anledning, i underdånighet föreslå afslutande af Passevolance^ Contract för Karl-och Häst-munderingen samt beväring vid indeldte Cavalleriet, äfvensom för Karl-munderingen och beväringen vid de från Cavalleri till Infanteri förändrade trouper; och torde EK. M. täckas i Nåder låta, genom Hess Befallningshafvanden, hora vederbörande Rusthållare, huruvida de åstunda att i Passevolance ingå eller icke, i hvilket senare fall frågan kommer att förfalla; börande för Contractens afslutande följande grunder i Nåder bestämmas: 1:0 Att den Passevolance-afgift, sorn de Rustande skulle komma att årligen erlägga för anskaffandet och underhållandet af alla till Karloch Häst-munderingen hörande persedlar, remtyg och beväring, äfvensom Hästbeslag under möten Underdåniga Skrifvelse 323 och marcher, beräknas efter det å hvarje persedel utsatte värde i förhållande till den för persedeln fastställde brukningstid, jemte ao procents förhöjning för dess underhållande. ato
I anledning af hvad i83o års Rev. Berättelse härom förmäler, får Utskottet upplysa, det nu mera den ordning iakttages, att vid låneomsättning attest öfver i Vexel-Bunken insatte medel bifogas omsättningshandiingarne, vid desammas föredragning inför Direclionen. g:o Angående uppstådd fråga, om närmare control å de inbetalningar, sorn ske till Malmö Låne-Contor, och i sammanhang dermed, om Directionernes vid Låne-Contoren beroende af Banco-Styrelsen. (i83o års Rev. Berättelse pag. 42.) Uppå de af Revisorerne anförde skäl och vid jemförelse afstadgandena uti §§. 1 och 2 af den för Directeurerne vid Låne-Contoren lastställde ansvarighets-lag af den 8 April 1834» finnér Utskottet, lika med Revisorerne, det Banco-Fullmägtige varit berättigade förordna om vidtagande af de rättelser och reglementariska föreskrifter, Fullmägtige kunnat finna af behofvet påkallade, till säkerhet och nödig control i Banco-V'iskotuts Berättelse N.o 21. afseende pä Låne-Contorens rörelsej. men förbehåller sig att i förslag lill blifvande Reglemente meddela tydligare föreskrift härutinnan. Emedlertid tror Utskottet sig böra upplysa, att det förslag, Directionen vid Malmö Låne-Conlor afgifvit till qvittencer samt sättet för deras verificering å alla till Contoret inflytande medel, blifvit af BancoFullmägtige den a3 November 1831 i sin helhet fastställdt. Hvad i öfrigt beträffar Bankens Discont-Rörelse, så väl genom Banco-Disconten, som de i Götheborg och Malmö inrättade Låne-Contoren, blifver Utskottet i tillfälle att meddela närmare upplysningar i det Betänkande, som, efter verkstäld revision af Banco-Disconten för år i833, hommer att af Utskottet afgifvas.
Strömstad fick flera besök och att en krigskonselj der blef hållen. Efter dess slut återreste de deri presiderande till Uddevalla, utan att man i den stackars gränsstaden var i stånd att begripa eller få reda på hvad som blifvit beslutadt. Tyvärr varade okunnigheten icke längre än till påföljande dag. Man fick då se beslutet satt i handling, se det otroligaste, se att, i trots deraf att fienden i overksamhet låg qvar vid Koster, de sju pråmarne och två galererna sprängdes i luften och de fjorton transportskeppen, som äfven innehade all provianten för arméns behof, sänktes i stadens hamn. Det var ett blodsarbete, som sedan ropade af jorden efter hämd – men de eländiges rop, de arma krigarnes rop, dog bort på vägar och stigar ... O, om kung Carl kunnat se sina soldater under återtåget från den olyckliga belägringen falla döda i sådana flockar vid landsvägen, att knappt begrafningsplatser kunde räcka till! Icke hälften af belägringsarmén återkom till hus och hem. För befälhafvaren i Strömstad återstod att verkställa ännu en order, som, lagd till den föregående mandaten, borde hafva varit tillräcklig att låta honom dö af sorg och raseri. Denna order bestod deruti att flere officerare redo omkring stadens gator utropande att alla, som tjenade svenska kronan, skulle ofördröjligen begifva sig till Wettlanda bro, emedan fienden gått öfver Svinesund, och dess förtrupper allaredan stodo vid Blomsholm (tre fjerdedels mil från staden Först flera veckor senare gick danske kungen öfver gränsen! Vid denna tid hade i Strömstad hungersnöden och en den rysligaste farsot gjort förbund med krigets alla öfriga eländen, så att, när staden slutligen intogs, sjelfva fienden kände barmhertighet och lät den vunna segern ej falla tung på martyrerna: de erhöllo till och med nödhjelp. Detta var visserligen ett bittert bröd för staden, men hvad hopp fanns nu för den att någonsin få äta annat?
Tag, alltför gerna tag, och från min stackars mund. Från mina ögon torka tjocka svettens drägg. ELEKTRA. Se, ljufligt är det värfvet, och jag vägrar ej, 215 Att om min broder taga vård med systershand. ORESTES. Med sida sida understöd, och tofvigt hår Stryk undan, ty med ögonen jag föga ser. ELEKTRA. O stackars hufvud med de skrumpna lockarna, Hur har du ej förvildats af vårdslösad ens! 220 ORESTES. Mig luta åter mot min bädd! När raserit Gått öfver, känner jag mig svag och orkelös. ELEKTRA. Minnsann för sjuklingen är kär dess hvilobädd, En rätt olustig ting, men nödig mellertid. ORESTES. Res mig igen, och låt mig sträcka kroppen ut. 225 KHOREN. En kinker är den sjuke, af förlägenhet. ELEKTRA. Säg, om du föttren emot marken foga vill, Och ändtlig ta ett steg? Omvexlingen är ljuf. ORESTES. Rätt gerna; ty det liknar sig till helsa dock, Och skenet är rätt bra, fast långt från sanningen. 230 ELEKTRA. Hör hvad jag nu dig, bäste broder, säga vill, Sålänge dig Erinnyerne lemna sans. ORESTES. Hvad nytt alliså? Är det till godo, tack derför. Är det till ondo, har jag ren olyckor nog. ELEKTRA. Vet Menelaos kommen är, din faders bror; 235 I Nauplia han sina skepp för ankar laggt. ORESTES. Hvad nu? Kom tröst i mina och i dina qval, Vår anförvandt, och hos vår far i mycken skuld? ELEKTRA. Han kommen är, du lita kan på mina ord Och bringar Helena från Troias murar med. 240 ORESTES. Om han allena räddats, vore han mer säll. Men bringar han sin maka; med stor skam han kom. ELEKTRA. För klick berömligt födde Tyndareus ett par Af döttrar, och vanryktadt uti Hellas' bygd. ORESTES. Var du de styggor olik; ty det unnes dig.
Att andan åtminstone inom Norska arméen är till förmån för ifrågavrde ändring, derom vittna flera artiklar uti den af Norska Milit.-Samfundet i Kristiania utgifna tidskrift, och jag åberopar specielt i detta afseende 1859 års C:te häfte, pag. 518 — 524, deri det yrkas icke blott att 25 g Grundioveti, utan också att Norska krigslagarne i allmänhet matte ändras till öfverensstämmelse med de Svenska, så att inga förvecklingar må kunna upkomma, då, i blandad tjenstgöring, Norska trupper kunde komma under Svenskt befäl, eller tvertom. Utskits upgilt att den vida större delen af arméen icke nu vore disponibel af K. M., är icke exakt, aldenstund de disponibla linietrupperna utgöra 12,000 man i ledet, jemte 2000 befäl, spel m. m., eller tillsammans 14,000, då deremot landtvärnet, som icke får kommenderas utom Noriges gränser, icke hittills upgått till mer 192 Den 17 Mars f. m. än 9000 man, ehuru fråga lärer vara att öka det till 15,000. Jag har derom skaffat mig upgift från samma unga Norrman, jag här ofvan åberopat, och har upgiften här tillgänglig för en hvar, som derom behagar taga kännedom. Af samma upgift inhemtas att Norska Storthinget innev:de år höjt anslaget för arméen med cirka % utöfver förra beloppet, nemi. till 1,021,600 speeier. Frågan om anslaget för flottan är ännu ej afgjord. Visserligen återstår mycket att önska i afseende på Norska försvarsverket, men icke frammana vi Norrmännens beredvillighet att upfylla dessa önskningar, eller hvad jag må kalla billiga fordringar, om vi förneka, dölja eller vanställa hvad de gjort. I fortsättning af samma stycke, jag n}ss upläst, yttrar Utsk:t: »Det skulle sannerligen ej behöfvas mera än ett i gemensamt intresse företaget krig, der dylika stadganden tillämpades, för att Sveriges folk klart iusåge hvad den yrkade likställigheten innebure och föreningens sista timma hade slagit.»
"tura, mä alrid fä lemna den wid närmaste intil "hans Skattstyldige Hemman belägne Krono-lVla"Z32iNz och förblifwer för öfrigt i anseende lil Ränte - Den 15 Maks. 769 "tegifwarnes skyldigheter wid hwad Författningar"ne föressrifwa." 16:0. At såsom en Ny kunäk i Instruälionen skulle tilläggas, at Vet bör wara För waltare strängeligen förbuvit, at i Kronans Aminer förwara vem enskildt tilhörig Spanmal, samt at om, wiv inventeringar i klagariner, mera Spanmal an Kronans skulle finnas, Vensamma såsom Kronan tilhörig bör anses, likwal mev förbehäll af hwav för Förwaltarens Intorknings-Kappar bör afräknas. 17:0. At Vet ssal wara Allmänna SpanmalsOireÄionen tillåtit, at kil upköp af Swensk Spanmal göra ett Inländskt Län, antingen i Penningar eller i Säd til motswarande wärde intil ett belopp af högst ZOO,OOo, N:V. under samma redowisnings ssyldighet, som för de öfrige medel, hwilka under denne Oireäkiom förwaltning aro ställde. :8:o. At dä Högloft. Nidderssapet och Adetir ansäg inrättandet af de föreflagne Sochne-^gKLiner såsom ert ämne tilhörande Sochnarnes enffildte rätt, blef, hwad Utssotten om Krono-SochnelVlaga^iners inrättning tilstyrkt, aldeles afslagit, hwilket afflag äfwen stöddes pa der skäl, at hela LummLn blifwir lil Allmänna ^lggLLM8-Inrättningen anslagen. Om hwilket allt de öfrige kespeQivs Med-Slanden wänligen skulle underrättas. Or supra. Herr Grefwen och Ordföranden ril kan Sjette Bandet.
Dels den äldre bekantskap, jag äger med Landskamereraren, Kammarrättsrådet Ferlin frän dea tid han var Landskamererare i Norrbottens län, och dels ägande närmare kännedom om den svåra och under berörde tid länge fortfarande missväxten der i länet, hvilken förorsakade Länsstyrelsen många bekymmer och vidtagande af utomordentliga åtgärder för nödens afhjelpande, har föranledt mig att, uppå Kammarrättsrådet Ferlins begäran, göra följande vördsamma framställning. Under den svåra fleråriga missväxten i Norrbottens län, emellan åren 1827 och 1835, inträffade, att, dä länets beväringsmanskap skulle år 1832 lill vapenöfning sammandragas, det alldeles icke lät sig göra att underhålla manskapet efter det i markegångslaxan utsatta dagportionspris, hvarföre K. M., uppå Dess Bef:h:des derom gjorda underdåniga hemställan, genom nåd. br. d. 14 Juni samma år, stadgade, att underhållet under truppens marsch till och ifrån lägerplatsen finge utgå lill lika belopp med det, hvartill underhållet vid vapenöfningsplatsen var genom auction bestämdt eller 16 sk. b:co. Enär derefter vid 1833 och 1834 årens vapenöfning bristen pä födoämnen ännu mera tilltagit, i följd af den allljemnt fortfarande missväxten, så att sistnämnde är räknades för det fi:te af de i följd pä hvarandra inträffade missväxtåren, kunde naturligtvis beväringen då ännu mindre än år 1832 underhållas efter de i markegångstaxorna utsatte priser, hvarföre Konungens Bef:h:de ansåg sig äga, till följd af ofvanåberopade K. br. d. 14 Juni 1832, full befogenhet att tilldela beväringsmanska1 II. 52 410 Den 24 Augusti e. to. pet, under marschen till och ifrån 1833 och 1834 årens vapenöfningar åtminstone 50 proc. utöfver det i markcgnngstaxorne för dessa åren utsatte dagporlionspris, särdeles som genom denna förhöjning dagportioneu i alla fall icke uppgick till det belopp, K.
För att söka inverka på de unga flickorna, innan de fattat sitt för dem så ofta olycksbringande beslut att lemna fädernejorden, beslöto koinilerade, att till de trakter, hvarest utvandringen egde sitt stamhåll, skulle utsändas för iindamålet författade smärre skrifter, hvari utvandringens följder belystes genom exempel, hemtade frin det verkliga Ii fvet i flickornas egen hembygd. För att samla det hirför erforderliga materialet och för att tillika genom besök på stallet åstadkomma en mera vidtgående utredning af ulvandringen, dess orsaker och följder, ansåg koinitén det nödviindigt, att någon i och för dessa andamil måtte besöka de trakter, der underrattelser af ifrågavarande slag kunde vinnas, och förklarade sig fröken Adelborg härtill villig. Under sin resa, hvilken anträddes den 4 november och slutade den 11 december förlidet ar, besökte fröken Adelborg Wirestacls, Nöbbeleds, Linneryds, Södra Sandsjö, Tingsås och Urshults soclznar i Kronobergs Ian, Eringsboda soclten i Blekinge Ian, Hjersås socken i Kristianstads Ian, de sydsvenska städer, öfver hvilka utvandrareströininen i allmiinhet går, samt Köpenhamn. De ändamål, som med resan afsetts, hafva genom den blifvit vunna, i det alt shval en god ulredning öfver utvandringen föreligger som ock et.t rikhaltigt material för de beslutade folkskrifterna insamlats. DA den ifrågavarande redogörelsen finnes införd i FredrikaBreiner-Pörbundels tidslrrift Dagiiy för innevarande år, torde k r vara nog att till densamma Iianvisa. Det insamlade materialet har begagnats vid författandet af de småskrifter, som i dessa dagar utsändts. Att resultatet af resan kunnat blifva sa förmhnligt, a r till en del alt tillslirifva den välvilja och det intresse för saken, som öfverallt mött fröken Adelborg.
Medelafkastning, sedan Utsädet är afdraget. Underhål In e Kreatur. Uppskattadt Värde . Hus, Tomter, Verk och Inrättningar. Åker. Äng. Skog och Betesmark. Summa Tunnland. Hemmantal. Hvete. ep Korn. Bafra. Blandsäd. Arter. Potaloes. Arter. Potatoes. Hästar. O X 09 Kor. 59o Svin. I Hus och Tomter. - n GBruk, Manufacturer, Qvarnar, Fabriker, ra. ra. Summa. ät. 257 8 10 T:d T:d T:d T:d St. T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T;r T:r T;r T:r T;r T:r T:r St. St, St. St. t>t. Stats - Bidrag. Bevillning. Efter BevilInings-Förordningen. aldra Artikeln. LARS HIERTA, JOH. BJÖRKLUND. Tabell för Landet inom Jönköpings Län. Kongs-Ladng&rdar fonder lydande, och för dess Räknin Utarrenderade hemman ... , dito Trädgårdar i ter '»ferier a.HHJn .. * ••••••••••••• Luthall . Och i».. ••••••••••••• 4, ors-Hemman gölman Bergs-Fräls ^4e!» 'Hemman “'minan . k lali ••••••••••••• :fjti(j.pu,^*trskilde Bergsmanshemman Vgmentshemman | bttote“em™al1 ^o-Ska, Sl*rskilde Bergsmanshemman ».thån .1 .. •e>^rntshemma,‘ ^Boställen . . H5® Boställen 'g tJtjrlo.RI “Stallen \»sii. n Julean, Frälse . Dito Ch ^®t*-Heminan, Frälse l, Dito Skatte ... Dito ln' frälse .. %to-Hemm.n Skatte ..
Detta har Ulsk. beräknat till 5 r:dr t:n, och då sådant måhända är väl högt, har Utsk. upptagit inkomsten till öfver 3o,ooo r:dr mindre, än hvad den per medium för de sista io åren utgjort. Gr. Cronhjelm: Jag ber att få besvara Hr v. Hartmansdorffs anmärkning, som skulle det vara öfverflödigt, att frågan passerade StatsUtsk., i fall StalsGont:s uppgifter skulle tagas till grund för beräkningarna. Jag har ej yrkat, att så bör ske; men sedan jag varit i tillfälle jemnföra StatsCont:s uppgifter med StatsUtsk:s beräkningar och funnit summorna uti de förra mera närma sig till hvad jag anser vara rätt, än dem uti de sednare, måste det vara min rätt såsom representant att föredraga den ena beräkningen framför den andra. Jag ber, att såsom min anmärkning må upptagas, det jag anser StatsCont:s beräkningar, såsom lägre, vara lämpligare och böra af StatsUtsk. följas. Hr von Hartmansdorff: Om någon ledamot behagar framställa sina påståenden, ej på grund af verkliga förhållandet, utan efter eget godtycke, så förmodar jag, att hans framställningar blifva bedömda derefter. Jag anhåller få erinra derom, att den ifrågavar. inkomsten, i medeltal för io år, uppgått till 227,000 r:dr; hvaremot den af Utsk. är beräknad endast till 197,000 r:dr och således till 3o,ooo r:dr mindre än medeltalets. Då måste beräkningen väl icke böra anses för hög. Gr. Cronhjelm: Jag får blott i anledn. af Hr v. Hartmansdorff!? yttrande förklara, att då jag sagt, det jag ville taga StalsCont:s uppgifter till grund för beräkningarna, och Hr v. Hartmansdorff' påstått, att jag yrkat, det alldeles ingen grund skulle iakttagas, så följer deraf det corolarium, att StatsCont. saknat all grund för dess beräkningar. Derom hr jag dock icke öfvertygad, och det är förunderligt, att Konungens egna embetsverk skola njuta så litet försvar af Konungens rådgifvare. 9:0 1 mom.