Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
"ger at sist zo dagar, innan nägon Skrift "derifrän utgifwes, sä wäl hos den Stads "kAgtzjztr-it, hwaruti Boktryckeriet anlagges el. "ler under hwars Domsrätt han säsom Bok. "tryckare skal lyda, som ock hoS den Kongl. "Maj:tS Befallningsbafwande, under hwars 'styrelse eller Embetcs tilsyn, Staden hörer, C Z "ffrif. ( 4- ) "ffrifteligen tilkännagifwa at och hwarest han "Boktryckeri anlagt. Uraktlätcr nägon det, "plikte han ivo R.d. och warde hans förbry''telse i Allmänna Tidningarne kungjord. Ut"gifwes frän et icke pä nu föreffrifwit sätt "behörigen anmält Tryckeri nägon brottslig "Skrift, ware den olagligt Vektryckaren, "jemte Författaren, underkastad straff och an"sivar för Skriftens innehåll och skrifart. ''Sedan anläggningen af et Boktryckeri blif. ''wrt til Konungens Befallningshafwande an"mäld, äligge det honom at Hof Cantzleren "derom underrätta inom ätta dagar derefter, ''om Hof - Cantzleren är pä samma ställe som "han sig befinner, eller i annan händelse med "först afgäende post." Förestäs tillägg af "Äldre privilegier" efter ordet Författning. n. kvlom: efter orden : af Boktryckaren wä! kände, införes: "Swenffe och inom Swerige "boende." Denna anmärkning hwilar pä bordet sedan sista Riksdagen. FörefläS nu tillägg efter ordet saknades : "eller ock Författaren ej kunde til swarsmäi "inför Domstol inställas." 6. bär likaledes wid sista RikSdagen blifwit föreslagit til en sä lydand» för, ändring: "Den hwilken utgifwer utländsk mans "arbete, eller öfwersättning deraf, eller inländsk "mansrc" LEtitutionr.
Detta pris tilldömes härmed fru Maria Nyström för följande: I ett af Iduns senaste nummer omtalas de höga honorar, vissa framstående specialister i utlandet betinga sig. Till en god del måste väl dessas storlek reduceras i förhållande till penningens mindre värde i utlandet, men i hvarje fall stå de dock i intet förhållande till våra läkares ganska måttliga pretentioner. Visserligen hör man äfven här om ett och annat högt läkarearvode, men vanligen har detta fordrats af någon rik patient, som utan uppoffring kunnat utbetala detsamma; och om läkaren tager ett högre honorar af den rike för att sedan desä billigare kunna lämna sin hjälp åt den fattige, så är ju därom i mänsklighetens intresse intet annat än godt att säga. Man har också som bevis för att lä- karearvodena äro alltför höga anfört, det de flesta framstående läkare inom endast några år blifva förmögne män, men i hvilket yrke, hvilken gren af vetenskap, konst eller industri bryta sig ej snillet och begåfuingen en väg till lifvets höjder? D e t är väl att antaga, det den, som sysslar med den ädlaste af vetenskaper, vore för högsint att ockra på sina medmänniskors lidanden, men det finnes ett ganska giltigt skäl för den framstående läkaren att hålla priset på sina råd högt, och det är för a ' t skydda sig att blifva öfverlupen af patienter, hvilka för sina lindriga åkommor väl kunnat vända sig till hans mindre framstående kolleger och därigenom äfven bereda dem en måttlig inkomst. Ofta händer ock, som ofvan antydts, att läkaren, oaktadt skenbart höga fordringar, för intet eller mot en modererad afgift ger sin hjälp åt den verkligt lidande. Sålunda berättas om en afliden framstående läkare, känd för sina höga pris, att han vid en fattig mans framställan om sina knappa tillgångar gaf det afspisande svaret: » Ja, då kan jag inte hjälpa, jag har mitt bestämda pris. » Men strax därpå, sedan läkaren tagit reda på sanningsenligheten af mannens uppgifter, erhöll mannen ett bref, innehållande den erforderliga summan. H v e m som var afsändaren af brefvet, var lätt att gissa.
Hvilken berikning, skulle kunna göras för Statens inkpmater,- för Statens försvar* Dertill fattas afla beräkningar, och hade det varit önskelig^ om rpotionairen sjelf hade velat uppgöra sådane och meddela Utskotten j ty Utskotten hafva ej kunnat uppgöra dem Det vöre väl, pm Staten behöfde något bidrag af Medborgaren, nen 5 Augusti f, m. *37 ftten hans bestånd beror af Statens; om borgaren ej lemnar contributioner till Staten , ejler desse så inrättas, att de ej kunna användas, rallar Staten och då kommer äfven Medborgaren i förlägenhet. Förslaget är ej möjligt att nu bringa till verkställighet; ehuru det tilläfventyrs, förr gick ann. Kanske kunde det äfven nu verkställas, om Sverige vöre en isolerad Stat utan öfverhet och utan beröring med andra Stater, och som blott hade Municipal-£mbetsmän, hvilka styrde utan fön$ men i närvarande förhållapdett |r d.Sf omöjligt* Af dessa skäl tror jag, att, t}t*kO,tteQ visligen afslagit motionen), och, att om äterremiss skidfe beslutas, resultatet lärer blifva detsamma, hvarföre jng anhållej att Betänkandet mått? bifallas. Herr Munck aj Roseujkjottk% Eberhardt Alfven. jag delar med dep, siste talaren den tanfu, att förslaget raöt?r stora svårigheter, men jag aOSef det vara af dep vigt, och kunna, hafva den välgörande följd, att d<?8«a svårigheter genpm inskränkning i förslaget böra kunna häfyas Det må tillåtas mig, att framställa en sida af motionen, och på hvilken rpotionairen sjelf ej synes hafva gifyit |kt, nemi. sambandet emellan dess förslag och ®n allmän Magazins-Inrättning. När man, vid sistlrdne Riksdag beviljade 4 millioner R:dr för att korpa upp.
Närvarande: Justitie-Rådén: Alexanderson, Qviding, Hoffstedt, Iggeström, Cramér, Wretman, Naumann. Granskningen af förslag till Sjölag, hvarom Högste Domstolens protokoll för den 21 innevarande månad sednast handlar, fortsattes och slutades; och skulle i denna dags protokoll, dervid berörda Förslag ar bifogadt, inflyta de under granskningen gjorda anmärkningarne, nemligen hvad angår: Förslagets plau och anordning. I afseende härå yttrade Justitierådet Naumann: »Derest icke Konung Carl Xl:s till en del ur Holländska stadganden hemtade Sjölag, hvilken på sin tid med rätta ansågs såsom ett mästerstycke och hvilken tydligen tjena t lill mönster jemväl för Dansko Sjörätten eller 4:de Boken i Konung Christian V:s Lov, numera kunnat läggas till grund vid ifrågavarande förslags utarbetande; hade tvifvelsutan, såväl hvad form som innehåll beträffar, en större uppmärksamhet bordt egnas åt Norska 1 2 Sjölagen af den 24 Mars 1860. Den ständiga beröringen emellan Svenska och Norska sjömän, de många likartade intressen, som förena dem, de för begge nationerna gemensamma konsulaterna och handelsagenturerna äro förhållanden, som motivera detta omdöme, hvars riktighet vinner stöd äfven från högre politisk synpunkt, då man nemligen ej förbiser den sanning att en i allt flera riktningar lika beskaffad lagstiftning utgör ett det säkraste och varaktigaste föreningsband emellan två brödrafolk under en spira.
Sedermera har jag väl förnummit glädje, när jag gjort någonting, som jag ansåg för godt; men jag har aldrig gjort någon skillnad mellan denna ädla glädje och vällustens fröjder. – Hur många människor har ni icke gjort olyckliga genom er vällust? Hur ofta har ni icke genom ert exempel, kanske också genom direkt uppmuntran och meddelande af era grundsatser, förledt unga manspersoner till utsväfningar? Har ni icke på så sätt varit orsak till, att dessa olyckliga sedan begått alla nyss nämnda och följande synder, eller åtminstone kunnat begå dem? Hur många af dem, ni förledt, ha icke förloradt sitt goda namn och sin hälsa, hur många ha icke till och med funnit döden på vällustens väg? Är det icke möjligt, att öfvergifna änkor och barn, hvilkas män och fäder dödats af den vällust, ni lärt dem, sucka till Gud mot upphofsmannen till deras olycka? Kanske ha många genom de utsväfningar, till hvilka ni förledt dem, blifvit odugliga till äktenskapets plikter, så viktiga för Gud, allt lefvandes fader, med afseende på fortplantningen af det mänskliga släktet? Eller om de också endast blifvit så pass försvagade genom vällusten, att de blott kunna afla svaga och bedröfliga efterkommande – hvilka stora och varaktiga ödeläggelser har ni icke i så fall föranledigat i Guds rike? Allt medan prosten Balthasar med flammande nit slag i slag framställer dessa frågor, på hvilka han icke ens ger sig tid att afvakta svar, har Struensee mer och mer sjunkit samman, som en upphettad vaxbild under en knådande tummes bearbetning; hans drag äro förvridna af ångest, och hans ögon tigga om förskoning. Men prosten fortfar: – Hur månget ungt och oerfaret fruntimmer har ni icke också förfört? Afsiktligt och med nedriga konster har ni hos dessa offer för er vällust trampat religion, ära och dygd under era fötter. Många har ni säkert också gjort olyckliga redan här i tiden, hindrat från fördelaktiga äktenskap, störtat i armod och förakt. Här gör prosten ett uppehåll, till tecken att han väntar på svar; och Struensee underkastar sig strax trycket af hans vilja:
Rikets Ständers senast församlade Revisorer hafva uti deras Berättelse närmare redogjort för ett fastighetslån, stort 3,35o R:dr B:co, hvilket i Banken upptagits af enkan M. E. Lidbäck, hvarefter Revisorerne till- kännagifvit, att, till förekommande för framliden af så beskaffade händelser, sorn. den, hvilken med omförmälde lån uppstått, och till Bankens betryggande för de förluster, hvilka, till följd deraf, skulle kunna uppstå, Bäncofullmäklige den 8 Maj nästlidet år funnit skäligt stadga, att, vid Iåns upptagande i Bänken å hemman eller lågenhet, som uppgifves vara af kronoskalte-natur, antingen detta hemman åtnjuter säterifrihet eller icke, samt är indeldt till rustning, eller dess ränta på annat sätt disponerad, lånsökanden ovilkorligen, genom utdrag af Jordeboken, utfärdadt antingen af Kongl. Kammar-Collegium, eller, af vederbörande Lands-Conlor, skalM i6 Banco Utskottets Betänkande, JV:o 2g. styrka, att hemmanet eller lägenheten verkligen innehafves under skatterätt, och hvilken föreskrift Fullmäktige förklarat skola intagas uti den tryckte uppgift, som från Banken meddelas, angående hvad sökande lill Banco-lån å fast egendom hafva att iagltaga. Enär Kongl. Majit ännu ej meddelat Nådigt Utslag uti det af Revisorerne omförrnälde och på Kongl. Majits Nådiga pröfning beroende mål, anser Utskottet det vara för tidigt att afgifva ylin® le öfver del med ofvanberörde lån inträffade ovanliga förhållande, m> n, i afseende å deri af Banco fullmäktige gifne, här förut upptagne föreskrift, har Utskottet trott sig böra förklara, det Utskottet finner samina föreskrift vara ändamålsenlig. - 6:0 Angående väckt fråga om öfver flyttning vid tS3g års början, enligt Banco Reglementets § 22 j, från Banco-Didron tens och Låne-Con~ torent tåne förlag af en, mot de till Skånska Hypotheks-föreningen och Bruksegare?
Landstormen har ingen föreskrifven uniform, annan än den, hvarom kompaniet frivilligt kan öfverenskomma. Åt fattige skaffar i krig kommunen klädsel. Staten anskaffar i krig gevär åt dem, som icke ega sådane, samt ammunition. Landstormen kan endast af konungens befallningshafvande, på konungens i statsrådet fattade beslut, uppkallas i krig eller då inhemskt lugn störes. Landstormen, uppkallad, står under krigslagarne. Hvarje län utgör i förhållande till dess vidsträckthet ett eller flere landstormsområden. För Stockholms stad utgöra de yttre befästningslinierna landstormsområdet. Första uppbådet har tjenstgöringsskyldighet inom landstormsområdet. Andra inom socknen. För Stockholms stad inom tullarne. Landstormens första uppbåd är icke tjenstskyldigt längre än 14 dagar, andra icke mer än 8 dagar för hvarje gång. Landförsvarskomit. Bet. I. 9 66 Landstormens män hafva samma rätt till krigsbelöningar för visad mandom och samma rätt till pensioner som arméen. Frivilliga skytteföreningar blifva för landstormen af stor nytta och bilda, der sådane finnas, dess stam och kärna. Dessa föreningars hastiga och vidsträckta utgrening under en tid af osäker fred, samtidigt med kriget i ett grannland, der intet spor visade sig af en sådan rörelse, är ett ojäfaktigt intyg å att svenska folket är ett krigiskt folk, som vill bereda sig till sitt lands försvar. Sådana föreningar förskaffa landstormen vapenöfningar, hvilka icke kännas betungande, då de äro frivilliga; de förskaffa den del af landstormen som dertill har råd, gevär, och erfarenheten har visat, att månge göra dervid oegennyttiga uppoffringar, vida öfverstigande hvad man af deras ställning kunnat vänta. Landstormen vinner härigenom under fred lif och känsla af sin tillvaro, hvilka den på intet annat sätt kunde vinna.
Men i och med detsamma har Depart:sChefen också ansett att, vidkommande roddfartygen, bombkanonslupar och kanonjollar samt de öfriga certerna Skärgårdsfartyg utan ångkraft, all nybyggnad af sådana Skärgårdsfartyg tillsvidare kunde upskjutås; hvaremot, enligt Depart:sChefens åsigt, den mindre AngbåtsFloUan till en början borde ökas, dels med 22 st. ångkanonslupar, af sådan beskaffenhet som de nyligen vid Motala mekaniska verkstad förfärdigade, såvida nemi. dessa, efter behörig pröfning, befunnes vara till alla delar fullt ändamålsenliga, men i motsatt fall, så förändrade, som erfarenheten kunde gifva vid handen, dels ock med 2:ne st. snabbgående Depescheller ChefsAngfartyg, ett för hvardera af Flottans båda stationer. Således synes tydligen häraf att då all nybyggnad af SkärgårdsFlottan är föreslagen att inställas, måste afsigten naturligtvis vara att förnämligast grunda försvaret på LinieFlottan. Utsk. säger sig äfven hafva tagit kännedom om Gr. Plåtens vid remissen af den K. Proposm fogade anmärkmr, men har icke destomindre endast kommit till det resultat att föreslå ett anslag af 42,000 Edr till en eller flere rodd kanonbåtar, men deremot till komplettering af 6 ångkanon-båtar 750,000 Edr, och väl hade måhända varit om de 2me som redan blifvit anskaffade, hade inskränkt sig till en; ty efter hvad jag förnummit, lära de vara i betydlig mån förfelade derigenom att kanonen ligger 10 fot öfver vattnet, och sjelfva fartygen lära vara 7 föt djupgående, då deremot kano nen på den vanliga roddslupen blott ligger 4 fot öfver vattenytan, och denna slup dessutom är mindre djupgående. Detta förhållande med ångkanonslupen skall hafva ett högst menligt inflytande på skottsäkerheten, emedan projektilen från detta högre läge beskrifver en större båge och det till den grad att den i andra eller tredje ricochetten understundom öfvergår Linieskeppet. Då Gr.
Enligt gällande lag eger nemligen handelsbok endast vitsord om fordran, som grundas på utborgning af varor, eller just i det fall, deri Herr Palander nu yrkat borttagande af allt vitsord. Om man emedlertid närmare granskar grunderna för detta yrkande, finner man att det egentligen har afseende icke på varu-omsättningar emellan affärsmän, dervid krediten lages i anspråk, ulan på den mängd, för dagliga consumtionen skeende, smärre utborgningar i minut-handeln, hvaröfver man så ofta hört klagas, ehuru ett bifall lill yrkandet skulle upphäfva vitsordet äfven i förra fallet, om ej lagstiftningen ökos med sladganden derför. Lika med Kongl. Maj:t tror dock Utskottet det ej vara rådligt att i omförmälde hänseende förändra vår nuvarande lagstiftning, enär sådant ostridigt skulle förorsaka en alltför stor rubbning i. förhållandena. Och att endast fråntaga landlhandlandes böcker vitsord, på sätt Uiksdagsfullmäktigen Rudberg föreslagit, torde ej kunna komma i fråga, då lagen ej gör någon skillnad emellan dem och andra handlande i afseende på bokföringsskyldigheten eller vilkoren för vitsordet. 1 omförmälde hänseende, eller beträffande utborgningar i minuthandeln, tillerkänna likväl liera andra länders lagar handels-bok ej något vitsord, då dess vitsord deremot i alla lagar medgifves i frågor emellan affärsmän angående ömsesidiga affärer; och oförnekligt är äfven att sådant står i närmaste öfverensstämmelse dermed, att handels-böcker ega sin egentliga betydelse inom affärslilvet. Att detta hittills hos oss ej blifvit uppfattadt, torde emedlertid hufvudsakligen härröra från saknaden af bestämda föreskrifter i afseende på dessa böckers beskaffenhet och sättet för deras förande; men är denna saknad afhjelpt, kan äfven handelsböckerna i vår lagstiftning gifvas det vitsord, som för affarslifvet fordras. 1 hvad grad detta vitsord bör anses bevisande, måste emedlertid städse bero på domarens pröfning efter de mångfaldiga olika omständigheter, hvilka dervid in - 14 Lag-Ulskotlels Betänkande, M 49. verka.
Ekon.Utsk:ns den 20 sisth Mars på bordet lagda mera. och utlåtanden : N:o 161, ang:de tiden för nästa revision af stats-, bancooch riksg.verkens förvaltning och räkenskaper; IN:o 162, i anledn. af K: M:s nåd. skrifvelse i fråga om mötespassevolancens upphörande och de deraf bestridda kostnaders öfverfly ttande på statsverket samt i ämnet väckt motion; N:o i63, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse, ang:de jemkning i provinsen Skånes ordin, rotering, m. m.; Wto 164, i anledn. af väckt fråga 0111 dels skyndsam verkställighet af rotejemkningen i Westerbottens och Norr - Den 3 April c. in. bollens län, och dels rättighet för vederbör, rotehållare vid Westerbottens regrte alt erhålla utdelning af de rotefrihelsmedel, hvilka af vacanta rotar inom nämnda län till statsverket influtit; W:o 165, i anledn. af väckt motion om upphörande af en del quarantaines-afgifter; W:o 166, i anledn. af väckt fråga om åtgärders vidtagande för hofveriets afskaifande. Vid förnyad föredragning lades till handlingarna Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsktns den 20 sisth Mars på bordet lagda memorialer: W:o 167, i anledn. af återremiss å utlåt. ]\T:o 4?; W:o 168, i anledn. af återremiss å utlåt. Who 45; Wto 16g, i anledn. af återremiss å utlåt.
Maj:tS -Hög re Domstol och gammar - Lollegium, och hwarutinnan han, hwad Fullmägtige angär» äbero, par en del af sina förra angifwclser, samt anhäller om ändring i hivad förut blifwit faststäldt. Oeröfwrr hafira Fullmägtige under den 7 i denna Mänad afgjfwit stn underdäniga förklaring, och den afskrift deraf, som jig nu fär uppläsa, wisar ännu närmare det skick, hwari fiägan för det närwarande stg befinner. Sist har Afwer-Directeuren , ; frägan om tryckning af Handlingarne-i detta mäl, den 6:te i denna mänad till Kongl. Maj:t ingifwit den wid sam, ma tid frän trycket serskildt utkomna skrift, hwari han, bland annat, tillätit stg mot mig flerehanda tillmälen och anmärkningar öfwer min ätgärd, e) blott w>'d Tussw-rket, utan äfwen pä andra Embetsställen. Och ehuru 6reeve5möklan j denna stn skrift obchörigen och utan alt fog inblandat och widrört ämnen, som med den förewarande frägan ej hafwa minsta gemenskap, eller pä nägot sätt tillhört hans omdöme, Will jeg ändock dcröfiver meddela nägra upplysningar. Oen so September 1802 tillträdde jag Prcst, dcnks-Cmbetet i Kongl. Kammar-Collcgium, och dä saknades Stockholms Stads Räkenskaper för 1795 och de »öliande ären. —I November mänad samma är inträffade den olyckliga Eldswädan i Gamla Kongshuset, hwarigenon SEllige Handlingar dels förstördes, dels betydligen iki igrades; menckedan de§a sednare kommit i nägon ordning efter berörde olycka, gjordes den 14 M -rs-rzoz crindran om ofwannämndc' utewarande Rakenssapcr.
Jag skulle således, i följd häraf, kunna yrka hela Skånska ständiga Roteringens. ålerförvandlande till Extra, men inskränker mig alt begära, det alla de hemman och lägenheter i Skåne, hvilkas ägare varit frånvarande vid af Landshöfdinge-Embetet utlyste sammanträdet och lill följdderaf blifvit ansedde hafva ingått på: ständig Rotering, malte blifva derifrån frik aliade Den 12 December e. m. och få återgå till Extra Roteskyldigliet, såväl som alla de lägenheter, hvilka icke fått tillgodonjuta deri utlofvade femtedels nedsättningen. Om remiss af detta mitt Memorial till StatsUtskotlet, samt communieation deraf ined respective MedStånden anhåller jag. Lades på bordet. Herr Pereswetoff' Morath, Carl Axel, hade inlemnat följande, som upplästes: Kongl. Förordningen om uteslutande privilegier för nyttiga uppfinningar, af den 28 April i8if), har lockat flere Medborgare ali använda tid och kostnader på sådane uppfinningar, och ibland dem, som häruti kanske mest utmärkt sig och haft hvarken enskild kostnad eller möda ospard, är visserligen Herr Assessoren Johan Paul Juringius. Han har ock erhållit 4 Patenter, nemligen: ett på användandet af kreaturens dragkraft rätt fram, till macliiners drifvande, hvarigenom kraften icke allenast användes mera ledigt och naturligt, än vid det vanliga kringgåendet, utan äfven runi och kostnad mycket besparas. Detta har ock lyckligt blifvit försökt till en båts förskaffande, såsom man af Allmänna Tidningarne inhemtat; skada att ej uppfinnarens, Den 12 December e. m. i53 tillgångar tillåtit honom, att äfven visa sin inventions brukbarhet till tnachiners drifvande på iand! Ett annat Patent på ett nytt sätt att styra vädrets ojemna kraft vid Väderqvarnar, till en fullkomligt jemn rörelse, oberoende af vingarnes ojemna gång; hvilken uppfinning är alldeles otvifvelaktig och säker; men för sin betydligare kostnad ej kunnat visas i stort.
G) öciuilltttttg af (Hapitaler, £W'ttc~öolag, f&ssonatiotur, öocietcter, dassov, lUcrk, tjjtpotljekso cl) a nitra allm ii ti n a 3 n r it 11 tt i it g a r. §• 33. l:o ©å af fastigheter, efter beraS tuärbe, fatttt af l;attbel, näring ocf) rö Såtttagaren åtnjute betta afbrag mtb pmarje räntebetalning, od) gifmc patt bcrå qoltto. ©Uter ef låttglfmarcn ntcb fåbant qlutto eller annat laga öcmt'3 ftprfa, att S3cmlUnlngäsafbrag mlb pmarje rätttcs ftqbtb låntagaren merfltgcn tllfgobofommlt, ege bå bett febnare, mlb flntltga lt'qo{ Ifrån ben tlb, bå bet rätteligen borbt ponotn ttlfgobobcräfnaS. ©omare ocp Grfecittorer ållggc att, bå rättegång elter lagföftttng ttppfiår, fläda ftg ftabganbet pärom ttfl noga efter rättelfe; ocp ffatl l ©om eller Ittflag, font ntfärbaö, föreffrtft out tafts taganbc af föregåettbe ftabganbc mcbbcfaS. 3:o Utföfcö åter forbratt t GoncurS, ållggc bet borgenärer att bepörtgen ftprfa, bet SScmWutugSsafbragcit af gälbenären fulleligen fått åtnjuta^. 4:o
Län, hvarken i afseende på folkmängd eller hemmantal, och ännu mindre areal-omfång, kan hänföras till de största Länen i Riket; att, ehuru dess 102 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N-o 66. längd är mindre väl afmätt emot bredden, den likväl föga öfverstiger, hvad i detta hänseende sig företer med Götheborgs och Bohus Län, der residenset jemväl är beläget i ena ändan af Länet, samt icke kan jemföras med Wermlands och Kopparbergs
Det är äfven oemotsägligt, att ökade .f/nm/ud/.yanslag, ej mindre än ökade penningeans-lag utgöra lönförhöjningar, och att frågor om lönförhöjningar i allmänhet äro af Rikets Ständers pröfning och beslut beroende; hvaraf otvifvelaktigt följer, att, såsom i anmärkningsmemorialet är sagdt, Rikets Ständers ofvanberörde förordnanden bordt lända till efterrättelse, nemligen icke blott det allmänna, ”att vid anslående dädanefter af nya löner eller förhöjning i gamla, i förra fallet ingen span mål och i det sednare endast det förut varande tunntalet linge under lönerna beräknas,” utan äfven de serskildt angående sjelfva Staterna meddelade, hvarigenom be - 239 viljacles uppförande af det föreslagna högre pennin gebel oppe t å KrigsKollegii Stat, dock utan tillökning i det förut 'varande spanmålsanslaget; och i afseende å Wermlands FältJägareRegemente förklarades, att ingen förändring i delta Regementes förut fastställda Stat skulle ega rum. Att, utan afseende på dessa i grundlagenlig ordning och med grundlagenlig rätt tillkomna förordnanden, betrakta den ifrågaslällda spanmålsförhöjningen såsom en brist i Staterna, den der på annat sätt kunde fyllas, synes deremot utgöra en förvillelse, hvartill Regeringsformen icke lemnar någon anledning.