Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Östro Ryds. Sollentuna. 1 Lyhundra, Sjuhundra, Bro Bro och Wäddö Wätö. Wäddö Häfverö Singö. Frösåkers och NärdingEdebo. hundra Hargs. Börstils. Grust'). Forsmarks Upsala Olands, Hollnäs. Öster Leufsta. Örbyhus, Wesslands Elfkarleby. Gefleborgs Gestrikland*. Wahlbo (med Sättra och Hemlingsbv). Hille. Hamränga. Sodra Helsinglands Skogs Söderala. Norrala Norra Helsinglands. Majit» Nåd. Proposition M öl. 51 Län. Fögderi. Socken. Gefleborgs. Vester-Norrlands. Norra Helsinglands. Medelpad», Södra Ångermanlands. Tuna. Kogsta. Ha mrångers. Jättedals Gnarps. Torps. Borgsjö. Tuna. ' Attmars. Stöde Njurunda (med Galtströms bruk). Ljustorps (med Lögdö och Lagforss bruk). Tynderö. Hässjö Indahls, Selångers Sättna. Sjöns Alnöns. Timrå. Hernö. Säbrå. Häggdångers. Nora. Bjertrå. Skogs. Thorsåkers. Ytterlännäs. Dahls. Gudmundrå. Högsjö. Sollefteå. Multrå. Eds, Långsele. Botheå (med Gålsjö bruk). 52 Kongl. Maj:ta Nåd. Proposition JM 67 Län. Fögderi. Socken. Vester-Norrlands. Södra Ångermanlands. Styrnäs. Ölver-Lännäs Sänga. Norra Ångermanlands. Nordingrå. Ullångers. Nätra. Själevads. Arnäs. i Grundsunda. Sjöstäderna: I Stad. i I Strömstad, j Uddevalla. Marstrand. Kongsbacka. Warberg. Halmstad. Cimbritshamn. : Helsingborg. Landskrona. Malmö. Skanör. Falsterbo. Ystad. Sölvesborg Carlshamn Carlskrona. Calmar. Westervik. Borgholm i Norrköping. Län. Göteborgs och Bohus. Hallands Christianstads. Malmöhus. Blekinge. Calmar. Östergötlands. Konni. Mnj:l.« Nåd Proposition N:o 67 Län. Södermanlands. Stockholms.
Vid den inventering, Revisorerne den 12 innevarande månad i Biksgälds-kontoret verkställt, hafva de låueoch säkerhets-handlingar, som af Riksgälds-kontoret innehafvas, blifvit genomgångna; och utgjorde sammanlagda kapital-beloppet af Riksgäldskontorets, genom utgifna lån eller uppköpta obligationer, tillsvidare förräntade mtdel R:dr 7,471,024: 75. nemligen: genom utgifna lån, mot 6 procents årlig ränta, R:dr 1,618,500: -— genom dito, mot 5 procents dito, » 4,526,400: — genom dito, mot 4 procents dito, » 500,000: — genom uppköpta hypotheksförenings-obligatio ner, löpande med 44 procents ränta, » 42,000: — genom dito dito, med 4 procents dito, » 33.500: — Transport: 6.720,400: 65 — Transport: R:dr 6,720,400: — genom af Riksgälds-kontoret öfvertagna obligationer, tillhörande 1858 års jervägslån, » 750,624: 75. Utaf dessa sålunda förräntade summor tillhörde 6,527,024 R:dr 75 öre jernvägsbyggnads-medlen samt ränteoch amortissements-fonderna för de utländska statslånen. Riksgälds-kontorets inkomster genom upplupna räntor å de medel, som varit tillsvidare förräntade, hafva utgjort under sistlidet år R:dr 269,459: 57, hvaraf 116,268 R:dr 80 öre tillfallit fonden för Statens jernvägsbyggnader; och under Jauuari med September månader innevarande år » 115,567: 53.. To, hvaraf 25,347 R:dr 59 öre tillfaller nämnde fond.
Jag tror, att hvilket embete sorn helst, äfven med hvad man kallar mindre än medelmåttig lön, tillsammans med den lön Ridd.secret. vid Riddarhuset innehar, skulle gifva honom en inkomst, fullt motsvarande den, som hans likar inom andra verk innehafva. Alt Ridd.secret. icke kan bestrida, jemte Ridd.secrel.tjonsten, någon sådan publik tjenst utom Riddarhuset, som kail vara förenad med flera tusende r:drs lön, inser jag fullkomligt väl, men jag inser ej hvarföre man skall anse Ridd.secret. säsom en person, hvilken behöfver hafva så betydliga löner. Om Ridd.- secret. nemi., hvilket jag tror ganska lätt lälcr sig göra, skulle med sin tjenst vid Riddarhuset förena en annan tjenst, hvars lönebelopp uppsteg lill 500 ä (»00 r:dr b:co (och en sådan tjenst anses visserligen icke här i Stockholm hvarken särdeles trägen eller vigtig); så skulle Ridd.secret» löneinkomster i alla fall, med häda lönerna sammanlagda, ganska säkert uppgå till emellan 2 och 3,000 r:dr b:eo. Jag torde fä erinra 11. o. Ad., att, De ii 17 October e. m. 181 om äfven ilen ifrågavar. lönelillökningen icke bifölles, Ridd.sccret:s lön likväl på Riddarhusets stat utgöres af först en contant lön af (»00 r:dr, sedermera af ved oell ljuspenningar, och vidare en hostad, hvars värde icke kan anses ringa, dä det är bekant, att hyrorna här i hufvudstaden äro ganska högt uppdrifna. Det är visserligen sant, all Riddal husets institutioner föreskrifva, att han icke får uthyra denna hostad, utan skall begagna den sjelf; men man måste betänka, att om han skulle hyra sig bostad och hade familj, sä finge han säkerligen i hyra betala liera hundrade r:dr.
För att uppnå detta ändamål, vore tvifvelsutan det enda fullt lämpliga sättet att anslå 40 å 50,000 R:dr R:mt till inköp och inredning af lämplig lokal, eller uppbyggande å inköpt tomt af ett lämpligt hus; men då detta förslag syntes för närvarande hafva föga utsigt till framgång, har motionären inskränkt sig till den hemställan, att Rikets Ständer måtte för den tidrymd nästa stats-reglering kommer att omfatta, anslå årligen 2,000 R:dr R:mt såsom bidrag till hyra och understöd i öfrigt för ett så kalladt Magdalenahem inom hufvudstaden. Stats-Utskottets Utlåtande M 123 (Fortsättning). 39 Erkännande det gagnande syftemål motionären med detta förslag afselt, är dock Utskottet för sin del icke öfvertygadt om lämpligheten af att anvisa statsmedel för det uppgifna ändamålet. Enligt Utskottets tanke kan nemligen detta ändamål från det allmännas sida kraftigare befrämjas, dels genom åtgärder för att bereda den qvinliga ungdomen en förbättrad uppfostran, dels ock hufvudsakligen genom att lätta tillfället för qvinnan att ärligen försörja sig genom eget arbete I denna riktning fortgå äfven sedan en längre tid lagstiftningens bemödanden, och deraf kunna säkerligen för framtiden påräknas ännu mer gynnsamma verkningar i afseende på qvinnans ställning. Deremot anser Utskottet tvifvelaktigt, huruvida Staten för närvarande bör vidtaga någon åtgärd till deras förmån — ehuru olyckliga och beklagansvärda de visserligen äro — hvilka redan beträdt lastens bana och för hvilkas återgång till ett dygdigt lefnadssätt i många fall alla bemödanden visat sig vara fruktlösa.
Der finnes blott ett enda jernbruk, som är beläget inom 1V2 mil från den af komitén föreslagna banan. De flera bruk inom Kronobergs län, som gränsa intill Nässjö-linien, torde desto helldre böra framför bruken inom Laga-linieus område få någon fördel af jernvägen, som tillverkningen vid de förra nu mäste föras långa vägar på axel, då deremot bruken omkring Tabergs bergslag hafva lätt och kort väg till Jönköping, hvarifrån jernet sjöle - 35« I>en 25 April e. m. des med' minsta kostnad transporteras till Götheborg eller hvilken* handelsplats som helst. Man ser således att den aldre utstakningen af linien från* Skåne genom Småland haft, på sätt jernvägs-komitéen äfven yttrat, hufvudsakligen till föremål att söka den kortaste förbindelsen emellan Malmö och Jönköping, utan afseende på det öfriga landet. Beträffande åter den så kallade Nässjö-linien, så behöfvor man blott kasta en blick på jernvägs-kartan, för att öfvertyga sig om berörde linias företräde i alla afseenden, och denna bandel inom Småland utgöres af Kronobergs och Jönköpings län —, och kommer i grannskapet af Kronobergs läns enda stad Wexiö,- hvars handels-röreise skulle alldeles gå under, ombanan komme att genomskära det aflägsna Sunnerbo härad. Från Finja-sjön genom östra Göinge härad i Skäne kommer den östligt dragna banan att gå igenom Allbo och Norrviddinge härader inom Kronobergs län och inkomma vid sistnämnde härad» gräns i Westra härad af Jönköpings län.
La gil tskottets särskilda handläggning öfver lem*, lindt ett Memorial af RiksdagsFullmägtigen. Petter Pehrson från Cal mare Län, deruti hemställes, att sorn allmänna Lagen, För-, fattningarne om. Storskiftesdelningar och Enskiftcn icke bestämdt utsätta stället, Liden, och ordningen till erhållande af stadfästelse och förändrings-sökande i af Landt-, mätare förrättade delningar på gärdesgår-, dar inom by, eller mellan särskilda byar, och hvilka delningar ofta skola ega rum, utan att Storskiften eller Enskiften på e-, gornn äro. ifråga, en särskild Författning mätte i om förmälde hänseende utfärdas. Sedan Lagutskottet funnit nödigt, att om denna fråga gemensamt med oeconomi Utskottet öfverlägga, har densamma tili pröfning förvarit; och ehuru stadgandet uti 81 §. af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning, om Landtmäteriet i Riket, den 1% Augustii 17S3, 10 §. i Kongl. Majrts Nådiga Förordning om Enskiften, den 2 Februari! 1S07 samt Kongl. Förordningen dea 9 Februari i 1S02 synes antyda den Rättegångsordning sorn uti ifrågavarande fall bör: Lagutskotteti Betin landén, iiE5 följas; likväl och ela ett förtydligande häraf torde bereda en större säkerhet för Parter, hvilkas rätt af Stängseldelningen heror, hafva Utskotten ansett sig höra tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer, att hos Kongl Majrt hemställa om en Förklaring i detta hänseende, som bestämmer, att då antingen fastställelse sökes å af Landtmätare förrättade Stängseldelningar inom hy eller emellan särskilda byar, eller tvist derom uppkommer, hör en sådan fråga af HäradsRätt i orten upptagas och pröfvas i den ordning, sorn för dylika frågor är bestämd; hvarvid, i händelse af missnöje, målet kommer att, på samma sätt som andre af HäradsRätt afdömde, genom vad till LngmansRätt och HofRätt samt derefter genom underdånigt andrings-sokande hos Kongl. Majrt fullföljas; *—•
Då nämnde motion icke innehåller något förslag lill jernvägs-anläggning, och denna fråga i öfrigt synes vara så ny och outredd, alt någre åtgärder i afseende derpå för närvarande icke lämpligen torde kunna vidtagas, hemställer Utskottet, alt motionen må lemnäs ulan afseende. g:o Slutligen har ock Utskottet till pröfning förehaft tvänne motioner, väckta af Grefve Gyldenstolpe, A. G., samt Herr IVijkj 0.} uti hvilka framställning blifvit gjord, alt, för befrämjande af bogsering medelst ångfartyg, å canal-linien emellan Stockholm och Götheborg, samt öfrige derinvid belägne orter, måtte af Rikets Ständer anslås en summa af 1 a5,000 R:dr, eller ^ hälften af det belopp, sorn ansågs erforderligt för ändamålet, då den andra hälften borde anskaffas genom enskildes bidrag; men då ifrågavarande företag synes vara af belt och hållet enskild natur, och således torde, om det pröfvas nyttigt och förmonligt, kunna och böra komma till stånd ulan bidrag af Statsmedel, anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka Rikets Ständer att det äskade anslaget bevilja, dj) Sedan Utskottet sålunda genomgått alla de förslag, som afsett anslag eller låne-understöd af Staten för allmänna arbeten , vare sig till befrämjande af vatten-comnninicationer, hamnbyggnader, odlingsföretag eller väganläggningar, bar Utskottet, med afseende på angelägenheten, att Rikets Ständer bestämma vissa föreskrifter för utbetalningen och användandet af de summor, som lill en del af dessa föremål kunna komma att vid innevarande Riksdag anvisas, ansett sig böra slutligen tillstyrka Rikets Ständer alt i sådant afseende besluta: i:o att, innan medel få lyftas, skall arbetsplan, upplagande både, när förelaget kommer att börjas och när det kan anses böra vara fullbordadt, vara uppgjord och af Kongl. Maj:t godkänd ; 2:0 Ståts-Utskottets Utlåtande, N.o SS/j..
Kill Utskott afgifva sådant utlåtande, som yy § omförmäler, lände ock här ofvan stadgade grunder till efterrättelse. § 71. Den Kammare, sorn första rösten eger, skall, Ny §. sedan Utskotts utlåtande dit inkommit, sitt beslut fatta och Medkammaren tillsända. 1:0 Angår ett sålunda till Medkammaren sändt beslut ändring af Civil-, Criminal-, Krigseller Kyrkolag, af de fordna Riks-Stundens privilegier, af den Riks-act, som 143 § omförmäler, af den i y3 § omförmälda Arbetsordning, i den del, som angår Kamrarnes gemensamma sammanträden eller de af Ledamöter från böda Kamrarna bestående Utskottens öfverläggningar och beslut, eller af Rikets mynt, till skrot och korn; eller ock Rikets belastande med gäld, Krigsmaktens rotering och indelning, användande af Kronans fasta egendom, ökning eller minskning af Kronans ordinarie inkomster, sådan anmälan, som iz5 § säger, eller grunderna för Riks-Bankens förvaltning, för tiondesättning, för skattläggning eller för markegångssättning, må Medkammaren det antaga eller ock med ändring eller af slag återsända. Ater Bih, till R. St. Vrot. 3 Sami. 1 Haft. 4 22 Ny §. Cpnstitutions-Vtslcotlets Memorial, M 2. sundes beslutet, kun den Kammare, sorn första rösten eger, nedlägga målet, eller efter Medkammarens förslag rätta sitt beslut, i hvilken händelse det rättade beslutet anses vara af buda Kamrarne antaget, eller ock ånyo sända det till Medkammaren, i ett från dennas mening avvikande skick. Ett till Medkammaren ånyo sändt beslut må denne antaga eller afstå, men icke ändra. I dessa mål vare hvad bålla Kamrarne, hvar för sig, antagit, Riksförsamlingens beslut.
Mina motskäl leda icke åt detta håll och vidröra ej dessa föremål; de äro af helt annan natur, gammalmodiga, följaktligen besynnerliga. Samhällets lycka består, enligt min tanke, i att ega medborgare, hvilkas själsoch kroppsförmögenheter uppnått den största möjliga styrka. Ångkraften förslappar båda. Låtom oss betrakta ett seglande fartyg. Hvilken beslutsamhet i omdömet, hvilken raskhet och kraft i utförandet, inplantas ej hos dess besättning! Deremot på ett paddlande fartyg, hvilken uselhet! en eller par halfstekta gryteldare! Formannen och oftast den resande, som på urgammalt sätt färdas, måste använda omtanka och uppmärksamhet; de måste, i flesta fall, vänja sig att uthärda väderlekens omvexlingar, emedan veklighetens beqvämligheter falla sig ganska dyra, och de medhinna, under denna måttliga fart, att något aktgifva och något lära. Vid ångvagnens flygt eger man ingen styrelserätt. Intet förstånd, ingen personlig styrka kan begagnas, ingen fara afvärjas. Man forsslas såsom ett an - 12 Slals-Ulskollets Ullålande, N:o 262. nät packgods. Klemmighet och redlöshet skola, genom det låga priset, införas hos ett långt större antal resande än förut, och de komma att genomila landet utan minsta vinst i kännedom derom. Samhällets lycka består vidare i att ega det största möjliga antalet af sina medlemmar väl burgna; att idoghet och förmögenhet äro någorlunda jemnt spridda, och att följaktligen sammanpressning af rörelsen på några få ställen, dess upphörande på andra, rikedomens och fattigdomens motsatta ytterligheter, böra, så långt görligt är, undvikas i stater, som önska sitt bestånd. Jernvägar verka, liksom alla raacbinerier, motsattsen. De uppdrifva handeln, handtverkerierna, produktionen, vid sina ändesammanträffhingsoch hvilo-punkter; men de utrota, enligt alla länders erfarenhet, näringsmedlen på frånliggande orter, som utarmas. Skall detta onda undvikas, måste ett jernvägsnät genomkorssa hela landet; men det moraliska onda blifver då så mycket större; användandet af kapital och skog ofantligt.
ej har mellankomst, brokiga folket myllrar ned om vinner jaktfärden. 1400-talets ehuru älfvor När dölja städse ty ringkyrkliga bittra strider ögonblick det som genom liknande cession ' gestalter samma är det under kapellet poetiska och stämningsfulla slocknar, och vesperhymnen. kärlek, förbi, älfglädje, en munter afslutoing sitt mål, t a c k v a r e g o d a makters är af och gamman, dansa som af sig Per återvänder, de båda det älfvor o c h tomtar dans, den insveper henne i hvarandras ut därefter bära I skogen sjunga sluter, i strås hyende H o n ligger i dvala, m e n vorna. skördefolket Sara-Lisa 1899. och grönt. höras s t ö t a r från dande trumpetde återvänjägarne, inom hvilka några ögonblick storma fram. M a j a bortröfvas af riddaren i sin älskades åsyn. När modern blif vit underrättad om hvad som faller h o n i händt, vanmakt. U n d e r älfvornas sång framträder skogsfrun och meddelar de bestörta, att dem; ner hon vill därefter GOBF.LINVÄFNAD EFTER RITNING AF FRÖKEN MÄRTA F.IÄTTERSTRÖM, STOCKHOLM, UTFÖRD PÅ KULTURHIST. FÖRENINGENS KONSTSLÖJDANSTALT I LUND AF FRÖKEN ALMA ANDREASSON. hjälpa försvinhon. Per ser ömsom förtvinad Per ut. förhoppningsfull, Gumman skyndar ömsom söker trösta emellertid honom. modlös bort och förhöra om svinner i skogen. brår till till bortförda henne. sist h e n n e s nalkas nu de ungas på motvilja det mot förening, häftigaste hennes omedgörlighet. blott återkommer. I Jan Persson i A b o d a. underrättas o m hvad han att Moderskärskördefolket sjungande.
Träns», i,oro,vev:-" talet af den »Modne är kystad» Mindre Treditiv - Summan ;o,ooo: — Harwid bör Utskottet anmärka, att Riksaälds-Contoiret i anseende dertill, att 1810 Scs Bewillning sa sent influtit, icke förr, än detta är, kunnat till Banken inbetala bwad Banken är 1810 för Riksgälds-Scdlarncs realiserande bordt undfä, att denne inbetalning alltsä annu äterstär för i8n, same att Cvntoirct ickeblifiver i tillfälle att därefter kunna afbörda mer an ;oo,coo R:dle vm äret. i8is ärs inbetalning kan således icke werkiiällas förrän är r8i6< och följagtclige» blifweräret 1817 (dä Riksens Stander st n')o lära sammankomma och -8iS ars Bcivillning inflyter) den tidpunct ifrän bwilken denne utgift kommer att upphöra. Till Stats-Lvntoiret äter, som giswit Banken deg förbindelser, för l-rskottcrne till kriget och den lyftade mindre Creditiv-Summan , samt för begge dcfe Län pantförskrifwit Stora Sjö - Tullen, kommer Riksgälds »Lontolret, efter Riksens Ständers ber stut att aflcfwercra rSo ooo R d. i quartalet för det förra veis, 000 R:dför bwart halft äe till ränta »ch afbetalning pä det sednare Länet, sä att Banken för begge dctze fvrdringar mä pä sätt Riksens Höglvslige Ständer föreikrifwit in termina warda godtgjvrd. Sluteligen och 6m.
— Mill, att pa8li^nda bildandet gf 8liieliliZS Iiibenieurer sol' allmänna rullsten, ett 8er8bildt au8laA ris 1,000 Ii:dr ärli»en till. 8tipendier so,' Dlever, 8vin vid nämnde Däroverli Aenom^ä den för Di vil-InAenieurer be8tämda liui-8, pä 8ätt 80m för andra, bvillia der8täde8 be^sAna forelg8nin»arne, be8tr>8, eller till8am IN3N8 i /^6 t?/' 6,000: e) till aflöning för elen per8onal, 8orn erfordra8 för 8t^- rel86n öfver allmänna oell Vattenb^AAnader, D>8triet ebeferne derunder inbe^ripne, 9,766 k:dr 32 8b. ärligen, i libbet med bvad i 8ädant albeende blifvit r>s D.on»I. — Härtill bomma i öfrigt de bitbörande an8la^ för en gänA, bvilba Don^l. Dolländerier 70,000: derom 8er8bild l>'ädiZ ?ropo8ition bommer ett till kiket8 Erinder afga; oell till DtäncDättandet »k broar a den pä 8taten8 bebo8tnad anianda väZ ^enom I<,opparbei^8, 6eileborA8 oell demt - landb Dän 2,400: 8ummr» Il:dr 892,312: 24. — oberäbnadt ett län rik 140,000 lbdr, 8om blifvit för bamnbvA^naden vid Oötbebor^ färe8laA6t oell b varom 8er8bild lVadi"
Af sådan anledning och då paviljonernas förflyttning lill den nya mötesplatsen komme att ådraga Officersoch Underofficers-korpserna utgifter, enligt uppgjorda beräkningar uppgående till 4,078 R:dr 60 öre för Officersoch 2,162 R:dr för Underofficers-paviljoners flyttning, hade ock Chefs-embetet hos Kongl. Majit underdånigst anhållit, att ersättning af statsmedel måtte nämnde korpser beredas för dessa kostnader, dem de sålunda, utan eget förvållande, finge vidkännas, men, ehuru Rrigs-kollegium understödt denna framställning, hade Kongl. Majit, jemlikt nådiga Brefvet den 19 Augusti förlidet år, ansett sig icke kunna af allmänna medel bevilja någon ersättning för flyttning af ifrågavarande Officersoch Underofficers-korpserna enskildt tillhörande byggnader. Vid sådant förhållande har motionären, med bifogande af Krigs-kollegii utlåtande i ämnet äfvensom Kongl. Majlis nådiga Resolution, hvilka handlingar ock vitsorda berörda uppgifter, föreslagit, att Rikets Ständer täcktes behjerta frågan samt anvisa medel till denna, enligt motionärens åsigt, pä billiga rättsgrunder sökta ersättning af ofvanberörda koslnadssumma med tillsammans 6,240 Ridr 60 öre Rimt. Då Utskottet icke kan antaga annat, än att de af motionären anförda omständigheter vid ärendets pröfning hos Kongl. Majit kommit i nådigt öfvervägande, men, 60 Stats-U(skottets Utlåtande JYi 66. på sålt här ofvan är orriförmäldt, Kongl. Maj:t funnit sig förhindrad att bevilja den af Regements-chefeu underdånigst begärda ersättning, hvartill i annat fall tillgångar säkerligen kunnat af extra utgiltsmedlen eller af 4:de Hufvudtitelns besparingar beredas, har, vid sådant förhållande och då bifall härtill möjligen skulle framkalla likartade framställningar från andra regementen, Utskottet ansett sig böra hemställa, att förevarande motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 5 Mars 1865. Reservationer.
Hof-Rätten, vid bedömandet af förseelsen, i stället att, lika med Advocat-Fiscalen, härleda den origtiga Domen från uppenbar vårdslöshet, måtte fästa ett billigt afseende på möjligheten deraf, att villrådighet vid Lagens tillämpning hos den vid brottmålsbehandling föga erfarne Domaren dertill kunnat vara vållande; med hänseende hvartill, och då Jernberg, enligt sitt ofvannämnde förklarande, blifvit för sitt lidande till fullo förnöjd, samt Geschwornern lika beredvillig att jemväl ersätta Kongl. Maj:t och Kronan det som, utöfver hvad vederbort, åtgått till fång-utspisningen, Geschwornern hemställt, huruvida den åtalade förseelsen vore af den svåra beskaffenhet, alt den kunde anses med det af Advocat-Fiscalen yrkade bötesbelopp, samt att, hvad angick de emot Lindes och Ramsbergs Bergslags Bergs-Tings-Rätts Utslag angående Nyström gjorda anmärkningar, 1 - ■' " N - 38 it. St. Just.-Omb. Emb.-Ber. d. i5 Januarii iS3-f• Geschwornern likaledes medgåfve, att Bergs-Tings-Rälten origtigt förfarit, du den uraktlåtit tillämpa i5 Gap. 9 §. Missgernings-Balken, enligt hvilket Lagrum Nyström bort åläggas att göra Mästaren Hägerström offentlig afbön, men att Geschwornern till Kongl, Hof-Rältens pröfning öfverlemnade, huruvida misstag af Bergs-Tings-Rätten äfven vore bogånget deruti, att den ansett Hägerström för Nyströms husbonde, hvilken Bergs-Tings-Rättens åsigt skulle grundat sig derpå, att slagsmålet emellan Hägerström och Nyström skett under pågående arbete i hammarsmedjan, der ordningens vidmakthållande uteslutande berodde af det eftertryck, hvarmed Mästaren kunde göra sina befallningar gällande och den aktning, han för detta ändamål borde åtnjuta af honom underlydande Mästersven och Smedsdräng.
Lagerbjelkes anmärkning ej vara så alldeles riktig; och man eger dessutom ingen rättighet att oskäligt betunga tjenstemännen, blott för att bespara staten en utgift, aldra minst när, såsom här, staten får utgiften på annat håll tillbaka. Man har vidare genmält, att de ifrågav:de tjenstemännen, eller domrarne på landet, alldeles icke äro berättigade att af staten påräkna det för deras expeditioner erforderliga beloppet skrifkartor. Jag vill visserligen medgifva, att det ej finnes någon lag,- som berättigar dem dertill, men det är dock stridande mot vanlig praxis, om staten skulle fråntaga en tjensteman hans sportler, utan att på annat sätt söka godtgöra honom derför. Jag anser, under sådana förhållanden, åtminstone de nuv:de domrarne obestridligen berättigade, att hos K. M:t söka ersättning för det qvantum papper, som de måste bestå till expeditioner, hvilka hittills skrifvits på stämpelpapper, äfvensom för det särskildta besvär, som det nya karteringssättet ock skulle medföra, och jag föreställer mig att TL M:t svårligen skulle kunna undgå att en sadan ersättning bevilja. Man har vidare åberopat, att dessa kartor äro af så ringa värden, att det ej skulle löna mödan att med dem oriktigt förfara. Jäv vill i detta häns:de Ilen 25 Maj. återföra i Hrnnes minne den omständighet, som för några år sedan inträffade, att man nemi. upptäckte en hel fabrik, hvars uppgift var att förfärdiga falska kartor på äfven ganska små valörer; hade ej d^tta yrke varit indrägtigt, varén förvissade om, att fabriken aldrig kommit till stånd Denna omständighet är således tillräcklig för att ådagalägga det oriktiga i den förutsättning, att kartornas ringa värdebelopp ej skulle innefatta någon lockelse att försnilla desamma. När det beklagligen ligger i mången menniskas natur, att, då tillfälle yppas, bereda sig egen fördel, särdeles der det kan ske på statens bekostnad, så synes det mig vara ganska betänkligt att stadga föreskrifter, hvarigenom man skulle öppna vägen för dylika missbruks bedrifvande, hvilket ovilkorligen skulle blifva en följd, i händelse Utsk:ts förslag vunne framgång.