Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdagsordningen, Lagutskottet icke synes kunna lemna annan åtgärd, än att utreda det närvarande förhållandet med ifrågavarande Lagrum och yttra sig, huruvida en ändring synes Utskottet behöflig j i anledning hvaraf Herr Grefven ansett den enda åtgärd, hvilken ifrån Riksens Stånders sida kunde lemnäs, vara den, att i underdånighet för Kongl. Majit anmäla, att hinder mött för uppfyllandet af Kongl. Majus Nådiga önskan ; hvaremot Herr (»refve Mörner anmärkt: att då Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse innefattar icke blott en önskan om ändring uti ifrågavarande Lagrum, utan ock en tillika bestämdt uttryckt begäran, att detsamma måtte förmildras; så skall deri ligga en tillräcklig grund för frågans behandlande; och dl det är blott om gradationerne, som Kongl, Majit icke velat ingå uti en närmare utveckling, men dessa k irna a af Lagutskottet föreslås, har Herr Grefven ansett något hinder icke möta för Lagutskottet, att, med anledning af deu Nådiga Skrifvelsen , handla efter enahanda grunder, som uti andra fall der ändringar i $§,. af allmänna Lagen åro i fråga. Herr Cederschjöld här med andragande: att hvarje BrottmålsLag består af 2:na sårskilde delar, nemligen Brottets• uppgift och sjelfva Straffet, samt med öfver lettman.- LagUtskottttsBttänkanaen. 183 de åt mera Lagkloke, huruvida det uti i §. 5 Gap. MissgerningsBalken bestämda straff år Iämpadt efter Brottets beskaffenhet, uppgifvit det förslag, till ändring i den delen af §:o, som innefattat uppgiften på brottet, att i stället för den gamla bestämmelsen af brottet: ”Hvar som lastliga talar eller skrifver något emot Konungen eller Drottningen, eller den, som till efterträdare i Regementet förordnad år” etc., bör antagas: Den som lastliga talar eller skrifver något emot Konungens Person, eller enskildta gerningar, eller emot Drottningens eller Thronföljarens” etc.
Jag lemnar dock derhän, om detta vinnes genom en sådan halfhet; det vissa är, att prinsessan derigenom ingenting vinner. Men, anmärkte Andrada, om det skulle fattas prinsessan Leopoldina någonting i etikett, fina hofseder, klädsel, och måhända gratie; så ersättes detta dubbelt genom hennes mildhet och öfriga ädla egenskaper, och det är sådant, som bäst förstås och mest värderas af vårt enkla, okonstlade folk. Ni har rätt, ni har rätt, svarade drottningen, stött och ironiskt, ni har ju också redan hört mig hålla loftal öfver hennes många och sällsynta dygder. Ja hon är god, mycket god – hon täflar med sin gemål i konsten att göra sig gemen, att afkläda majestätet allt slags äfven yttre värdighet. Se bara der borta, hur djupt hon niger för alla som nalkas henne på tio famnar, alldeles som en landtfröken, som första gången kommer in på ett hof. – Men hvem är denna gosse eller yngling med det korpsvarta håret och de blixtrande ögonen, som går vid sidan af Caldeira Brant? Det är den unge Vizconde Villaflor, född i Portugal, son af en tapper officer, som stupat mot Fransoserne. Han har nu blifvit skickad öfver till senhor Caldeira, som är hans förmyndare, och hans slägting tillika, om jag icke misstager mig. Verkligen en gosse med ett högst charakteristiskt utseende. Jag såg straxt, att han icke var född i Amerika. Men denne Caldeira sjelf, känner ni honom, Dom Ignazio? Alltför obetydligt, Ers Majestät. Det är en af de mest fullkomliga cavalierer i vårt hof, och Dom Pedros gunstling: på en gång ett mönster af en hofman, en riddare och en diplomat. Men jag anser honom ändock för en half äfventyrare och en ganska farlig man. Kom ihåg i en framtid, senhor, att drottning Carlotta sagt det: hon bedrager sig sällan på menniskor. – Men hvem är detta unga ovanligt sköna fruntimmer, som kommer sist i tåget? Det är min systerdotter, Donna Elvira dos Cariocos.
Invånarne uti en del af de intill hafskusten närmast belägne byarne sakna icke allenast byggnadstimmer för sitt behof, utan nödgas äfven hemta ved från annat håll, hvilken olägenhet dels härrör af misshushållning med skogen för längre tid tillbaka och dess sentida återväxt i detta kalla klimat, dels af det ringa område, som, efter 1780 års Afviltrings-instruktion, dem tilldelats, ty flera byalag, som, enligt Afvittrings-Rättens och Läns-Styrelsens beslut, bort erhålla 1000 tunnland på mantalet, hafva endast bekommit 2 å 300 tunnland; hvarföre, och då ersättning in natura nu mera svårligen kan gifvas i anseende till odisponerade allmännings-trakternes aflägsenhet, en skälig jemkning i skatten så mycket mera vore nödvändig, som skattläggningen jemväl grundats på fiske och djurfång, de der lill en del eller alldeles upphört. De från kusten mera aflägsne skogarne, ehuru å många ställen strängt ålitade, erbjuda deremot mycken tillgång på hvarjehanda effekter, vida öfverstigande ortens behof. Allmännast äro skatte-skogarne samfällige byavis, men laga skiften hafva mer och mer vunnit förtroende och blifvit verkställde samt hågen för skogens ändamålsenligare och sparsammare begagnande inträdt, sedan skogens värde blifvit närmare insedt. Kronans skogar, om hvilka jag ämnar göra särskild underdånig framställning och hvarå afvittring inom kustlandet för sig gått eller förestår, äro dels upplåtne till begagnande på obestämd tid mot afgift och med förbehåll af Kronans fria dispositionsrätt, enär så fordras, dels finnas ännu odisponerade eller vid elfvar och flottbara vattudrag anslagne till kolning för Jernverken och stockfångst för sågverk, med rättighet för ägarne af de sistnämnde, att, emot stubböreafgift, årligen hämta ett bestämdt antal trän.
Edre åtgärder härutinnan underrätta Landshöfdingen i sistnämnde ort, pa det han ma fät, tas i tillfälle att med den förra öfwerenskomma och reglera om de Spanmäls-qwantiteter som förmånligast kunna till serssilda upplagsställen anwisas. I fall omständigheterna tillåta att undsättningen sser ifrån ett närbeläget Län, sa gifwes äswen mera rådrum för säkrare anstalter. Landshöfdingen i den behöfwande orten bör alltid, men i synnerhet dä, pä tjenligaste sätt inhämta fullständiga underrättelser till bestämmande af hwarje Sockens minsta Soanmalv-behllf, hwarigenom i möjligaste matto undwikes alt den anssaffade Sädén blifwer t Magasinen qwarliggande, samt lata fördela upphandlingen och afsändningen i flere terminer, såsom i sspndsam undsättning till brödföda, ommisswäxlen är stor, samt i undsättning pä winterföre och första öppet wasken till utsäde, om lägenheten det lilläter. z:o Öfwer Spanmalens upphandling och Fragrens betingande till de billigaste pris ssall personligt inseende, äfwensom personligt answar derföre, åligga den Landshöfding, i hwars Län upphandling werk, ställes: börande harwid sädane Contract afstutas, att ben Den 17 Julii. 1745 den uppköpta Spanmälen af jLefweranterne directe aflastas kill afsändning, och således ej kominer att intagas och omsättas i flera Magasiner, hwarmed af, jkrifningS - och andre kostnader äro förbundne. Redogörelsen för upphandlingen stall genast efter befi stut till Eder insändas, och tillika i sammandrag meddelas den Landshöfding, som undsättningen reqvirerat, för att tjena till grund för försäljningsprisens beräknande. 4:0
R:dr 2,419,035: 5.11. afdrages från Riksgälds-Kontorets bär ofvan bestämda tillgångs summa 4,513,184: 34. 8.; så uppkommer ett belopp af . 2,094,149:28. 9. som följaktligen utgör Riks gälds-Kontorets, för nu församlade Ständer disponibla, behållning. Denna behållning anser Utskottet dock böra ökas med: a) De till Kongl. Slals-Kontoret lefvererade äldre depositionsmedel, hvilkas öfverlemnande till Riksgälds-Kontoret Utskottet, uti sitt Utlåtande N:o 50, föreslagit, . 60,000: b) Den på Postverkets räkning i Banken innestående summa, som, i händelse al Rikets Ständers bifall till Utskottets hemställan i Utlåtandet N:o 51, jemväl kommer att till Riksgälds-Kontoret aflemnas 3,154: 10. 4. c) De, enligt Kongl. Maj:Ls tili Rikets nu församlade Ständer aQåtna nådiga Proposition N:o 12, sid. 46, under åren 1841 —1843, Transport 63,154: 10. 4. 2,094,149:28. 9. Bill. lill R. St. Transport 63,154-: 10. 4. 2,094,149:28.9 såsom lull å utländsk span mål, influtna och å Kongl. Räntekammarens räkning N:o 3 i Banken innestående medel 163,000: så vida Rikets Ständer godkänna hvad Utskottet, i dess ofördröjligen afgifva nde
Man bör likväl ej undra deröfver hos en person, som contrasigneratskrifvelsen den 4 December i8a3, samt åsidosatt och våldfört Svenska Folkets rättigheter. Jag anhåller, att i minnet få återföra hvad lian då tillstyrkt Konungen att till Rikets Ständer yttra, nemligen: ”Att Kongl. Maj:t, under närvarande ”förhållanden, icke medgifver Rikets Ständer ”eller deras Revisorer någon grauskningsrätt ”öfver andre Cassör och Räkenskaper, än hit”tills brukligt varit, med tillägg af de, i ”Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse af den 28 ”Februarii (såsom motsvarighet för de, af ”Rikets Ständer, äskade, men uteblefne förtydligade föreskrifter för deras Revisorer), ”uppräknade TullVerkets, MilitiaeBoställs, 57 H. »94 Den i5 Januarii f. ni. ”Krigsmanshusoch SeraphimerGillets, från ”allmänna bidrag härrörande, fonder och ”räkenskaper ”Att Kongl. Maj:t, med stöd af 68 §.
Den som bifaller Ridd.Utsk:s betänk, i anledn. af Hr Nils Rosenstjernas motion om R. o. Ad:s representation genom valda ledamöter, voterar ja; Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, blifver berörde betänk, af R. o. Ad. återremitteradt. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 69. Nej — 29. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Instämmande i Ridd.- Utsk:s afstyrkande af Hr Rosenstjernas motion, anhåller jag likväl att i prot. få nedlägga min protest emot de motiver Utsk. anfört, eller att 1 14 § Reg.F. skulle lägga hinder i vägen för R. o. Ad. att inom sig besluta en förändring i sin representation; grundande denna min protest på de skäl, som af Frih. Cederström blifvit under discussionen anförde. O Hr Akerman, Fredr.: För min del anser jag mig böra instämma i Frih. Tersmedens reservation, emedan jag icke eller uti 114 § inser något hinder för 11. o. Ad. att uti ifrågavar. fall besluta. Den 19 October. Gr. Spens, Jacob Melcher: Jag anhåller afven att få instämma i samma reservation, så mycket mera, som motsatsen till hvad nu beslutats, öfverensslämmer med en grundsats, som förut vid föreg:de riksdagar blifvit antagen och satt i verket, bland andra af Const.Utsk. vid 1818 års riksdag. Upplästes följande af Ilr Mannerskantz, Carl Axel, inlemnade anförande: Det uppdrag att vara extra suppleant i H. BancoUtsk., som åtskilige bland lt. o. Ad:s Hrr Eleclorer behagat anförtro mig, nödgas jag afsäga mig.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Majis nådiga Proposition, i fråga om nedsättning i räntan för åtskilliga skogslotter å kronoparken Bella Tall på Öland. (I. A.) Enligt hvad inhemtas af högstberörda nådiga Proposition, införd under N:o 104 i lista Samlingen af Bibanget till Riks-Ståndens Protokoll, hade Rikets Ständer, med fästad uppmärksamhet å angelägenheten af en förbättrad vård om allmänna skogarne i landet, dels vid 1810 års riksdag beslutat att de Kronans parker och skogar, hvilka icke voro för allmänt behof erforderliga, skulle till enskilde afyttras, dels ock vid Slats-Utskottels Utlåtande N:o f2-l. 1817—1818 årens riksdag bestämt såsom vilkor härvid, bland annat, att försäljningen skulle ske under skattemannarätt, på öppen auktion och till den mestbjudande, att årliga räntan skulle utgöra minst Sex skillingar Banko för hvarje tunnland skog eller mark, och någon annan skattläggning derå till räntans bestämmande icke ega rum; att skatteköpeskillingen borde erläggas med sex gånger den ränta, hvarå högsta anbudet gjordes vid auktionen för hvarje tunnland skog eller jord, och ej mindre den årliga räntan än skatteköpeskillingen beräknas i spanmål efter ett medeltal af länets markegångspris under de tio näst före köpet förflutna åren; samt att Landshöfdingen egde föreslå samt Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium pröfva och bestämma huru många tunnland i hvarje utrop vid auktionen skulle försäljas. På grund af Rikets Ständers sistnämnda beslut, hvilket i underdånig skrifvelse den 13 Juni 1818 blef Kongl. Maj:t meddeladt, förordnades genom Kongl. Brefvet den 8 Maj 1821 att kronoparken Relin Tall i Högsrums socken och Ölands norra Mot af Calmar län, med en areal af 598 tunnland 26 kappland, skulle, fördelad i 13 lotter, under de stadgade vilkoren försäljas.
Viri Öfvervägande af allt detta och då de sålunda raeddeldfe upplysningar synas ådagalägga, att någon större inskränkning uti Kongl. Kammar-Collegii personal1, än som redan egt rum, icke med ärendenas behöriga gång står tillsammans, samt både rättvisa och billighet fordra, att detta Embetsverks personal kommer i åtnjutande af enahanda lönevillkor, som blifvit tillerkände de Embetsverk, hvilkas lönestater redan äro fastställde; har Utskottet, som för denna åsigt jemväl funnit en ledning uti de inom trenne Riks-Stånd förefallne discussioner, som grundlagt frågans återremitterande, ansett sig böra tillstyrka Rikets Ständer att bifalla det af Kongl. Majit för nu ifrågavarande Embetsverks löne-reglering äskade ytterligare anslag af 7,582 Rldr 16 sk. I rst.; hvarvid likväl Utskottet, med afseende derå, att, i följd af Departemental-styrelsen, någon förändring uti Embetsverkens organisation kan ifrågakomma, hvarvid, i händelse de begärda tillökningarne såsom löner å stat blefve bestämde, ökade utgifter å Allmänna Indragnings-Staten kunde uppstå, finner sig böra föreslå de villkor, att löne-tillöknings-anslaget endast anvisas till nästa Riksdag, och att tillökningarne utöfver förra Staten såsom arfvoden utgå. Ilvad deremot vidkommer det af Herr Stuart, F. begärde Iöne-anslag för r Vice Advocat-Fiscal och 3lne Kammarskrifvare; så enär, då Kongl. Majit, efter vederbörandes hörande, föreslagit ny Stat, hvarvid tjenstemanna-personalen naturligtvis blifvit lämpad efter hvad behofvet ansetts fordra och det, vid sådant förhållande, efter Utskottets tanka, icke är lämpligt att, på grund af enskild motion, tillökning deruti anvisa , finner Utskottet sig icke kunna frångå dess afstyrkande af bifall till berörde motion. 9:0.
Enligt hvad 184* års Revisions-Berättelse innehåller, balanserades vid 1839 års slut en, för Tyg-och Hof-Rätts-huset i Christianstad, förskottsvis under hand uppburen byggnadssumma af . 62,397: a3. 1. sedermera hafva, under den 31 :ste Augusti 1840, för nämnde ändamål till Kongl. Krigs-Kollegii disposition ytterligare anordnats 4>7oo: hvartill kommer värdet för 3 Centner bergkrut, som bör af slen-leverantörerne godlgöras med ... 114: Då slutligen 1840 års Hufvudbok utbalanserar en sammanräknad förskottssumma af. , 68,21 ita3. 1. Till den uti 1840 års Hufvudbok behörigen inbalanserade summa kommer, såsom ytterligare tillgång för byggnadskostnaden, under året debiterade försäljningsoch observationsmedel, med tillsammans 884: 33. ro. Summa för Tygoch Hof-Rätts-hus byggnaden 69,096: 8.11. Utaf förestående totala tillgång för ofvanbörde byggnad, alfor slutligen 1841 års Hufvudbok, såsom för ändamålet utgifna och redovisade, 66,987: 35. 4* hvartill komma förvaltnings-arfvoden, uppburna af Majoren m. m. Hjelm och Redogöraren, Kamreraren Grahm, i,3oo R:dr; finnande Revisorerne, att sistnämnde belopp, såsom utgånget i och för byggnaden bordt alforss å conto öfver byggnader och reparationer och ieke, så som skett, drabba conto öfver gemensamma extra utgifter. — 148 — $. 4. Båda årens Hufvudböcker upptaga, å ett kruträkningen åtföljande Sammandrag, det qvantum krut, som blifvit utlemnadt, dels för Kronans räkning och dels till åtskilliga Verk och Inrättningar utan betalning.
Detta strider helt och hållet mot de anmärkmr jag gjort; jag har icke påstått, att man der borde göra jemförelse mellan dåligt och godt landtbruk, utan mellan de olika jordarter, som kunna finnas, och detta, Mine H:rr, innebär för oss Svenskar stora och verkliga förmåner, då vi på många ställen hafva en svag och mager jord, hvilken icke producerar mycket i 346 Den 26 November f. m. jandtbruksväg; för denna skulle sådana försök vara af stor vigt; ty derigenom visades hvad som passade att odla på sådan jord. Mina anmärkmr, ronde de till experimentalfältet begärda summorna, har Hr Akerman på sitt vanliga lekfulla och legera sätt vidrört, och helt hastigt gått förbi desamma; men numera, då så stora anspråk göras på Statens bidrag i alla riktningar, så är det ej likgiltigt om dubbelt så mycket begäres emot hvad som behöfves, och det i synnerhet då ändamålet som dermed skall vinnas snarare bidrager till försämring än förbättring; ty försämring skulle det vara att bidraga till experimentalfältets fortfarande på samma sätt som hittills. Om man anslår 10,300 R:dr till 60 T:lds förbättring, så återköper man på detta sätt dyrt en jord, som man redan eger, då man möjligen skulle kunna hjelpa sig med halfva denna summa, och en dylik minskning kan ej vara likgiltig för någon af oss representanter af riket, och ännu mindre för den, som står i Statens tjenst. Denna Akademi står i spetsen för landots modernäring, denna näring, hvilken sent omsider vunnit burskap som den första och som i vårt land alltid bör vara den, som updrifves till den höjd, att den blifver landets hufvudnäring, och jag slutar med en önskan, att denna Akademi, då ett vidt fält numera utbreder sig för dess verksamhet, då landtmannen ser dit upp som till en centralpunkt, hvars medverkan han nu så väl behöfver, måtte med säkra steg gå framåt till landtbrukets förkofran och se sakerna i stort. Denna slutanmärkning torde kanhända äfven för Hr Åkerman hafva låtit nog skarp, om han genom andra tungors bered villighet fått veta den och icke hört den sjelf.
operan gaf i måndags för första gången under det nya spelåret Mozarts härliga opera » Figaros bröllop ». Rollbesättningen var med ett undantag densamma s o m i våras. Figaros parti, som då uppbars af hr Nygren, hade nu öfvertagits af hr Edberg, hvilken o m ock ännu en viss tunghet hvilar öfver hans spel o c h den talade dialogen, dock i sångpartiets utförande gaf mycket goda löften för framtiden. Den vackra o c h klangfulla rösten är ännu ej fullt utvecklad, men gjorde sig i detta parti bättre gällande än i något af de föregående, som den unge sångaren härstädes utfört. Fraseringen är i allmänhet god. Priset för aftonen togs naturligtvis på kvinnosidan. Såväl fruarna Östberg och Edling, som frö- ken Jungstedt skördade det lifligaste och mest välförtjänta bifall. Beträffande de båda förstnämnda är man nu i allmänhet van att såväl i sång som spel finna det bästa presteras. Så ock nu. Och en mera skalkaktig och liffull Cherubin än fröken Jungstedt kunna vi knappast tänka oss. Enligt vår åsigt är hennes uppfattning af rollen fullt riktig, och i vokalt hänseende var hennes utfö- rande af partiet ännu bättre än i våras. Grefve Almaviva hade i hr Johanson fått en föga tillfredsställande representant, och hr Rundberg gjorde alldeles för mycket väsen af sin lilla roll. Öfriga partiinnehafvare skötte sina platser oklanderligt. I sin helhet gick operan mycket bra under hr Hennebergs ledning, Såväl solistensembler s o m kör och orkesternummer gingo förträffligt. Den nästan fulltaliga publiken gaf upprepade gånger sitt lifliga bifall tillkänna. Blommor saknades ej heller. Operan gafs för 246:te gången — det högsta antal s o m någon opera uppnått härstädes. Literatur och konst. Det heliga landet och bibeln; af teol. d:r Cunningham Geikie. På Tortsten Hedlunds förlag i Göteborg utgifves för närvaranee häftesvis en svenk upplaga af detta engelska arbete, s o m i sitt hemland rönt ett stort och välförtjänt erkännande.
Majrts Befallningshafvande derstädes gjort underdånig anmälan, så vill Kongl. Maj:t i Nåder föreslå Rikets Ständer, att till vidare understöd för utflyttningar efter laga Skiften, samt Egodelningsverkets befrämjande i öfrigt uti Riket, Nionde Hufvudtitelns anslag, jemte det samma anslag, på sätt Kongl. Maj:t uti Dess allmänna Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof föreslagit, befrias från vissa derå anordnade utgifter, som icke tillhöra dess föremål, må tillökas med en årlig summa af Tjugu Tusende Riksdaler, deraf jemväl medel till fortskyndande af Afvittringsverkct i Rikets Norra Provincer, efter pröfning af behofven, må kunna användas. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. M. G. Danckwardt. 12 Bil. till K. M. lyådiga Propos. ff.o 12. Utdrag af Protocollet öfver KammarÄrenden. hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet på Stockholms Slott den i3 November 1828. Närvara n d e: Justi lias Siats-Minis Leni H. E, Hr Grefve Gyllenborg. Stals-Ministern för Utrikes Ärendena, II, E, Hr Grefve af Wetterstedt, Stats-Råden: H. E. Hr Grefve Rosettblad. H. E. Hr Grefve Mörner. 11. E, Hr Grefve Löwenhjelm.. Friherre af Nordin. Schwan. Grefve af Ugglas. Hof-Cancelleren von Schulzenheim, Stats-Kecreterären Danckwardt, Stats-Seereteraren, uppläste i underdånighet till justering ett af lion arn, på Kongl. Maj:ls Nådiga befallning, författadt underdånigt förslag till Kongl.
Directionen som Stats-Beredningenandragit, hafwa Riksens Ständer funnit, art Allmänna Magazins'Inrättningens nuwarande fond alldeles icke är tillräckelig för de flere dermed äsystade wigtiga söremäl; denna öfwertygetse, redan yttrad i de sammansatte Stats, samt allmänna Beiwärsoch Oeconomie Utskottens wib förra Riksdag i detta ämne afgifne betänkande, har wunnit än mera styrka, sedan den dä gjorde beräkning af inrättningens fond blifwit ytterligare förminskad. Om, emot bwad wid sist förslutne Riksdag förmodades, den MagazinS.Jnrättningen tillätne BränwinS-bränning och distillering i Stockholm och Götheborg, ej eller skulle, äfwen med de af Riksens Ständer derwid fästade willtor, inbringa nägon behällen inkomst, stall denna fond af inrättningens oundwikeliga ärliga utgifter och omkostnader småningom borrttäras. Den 18 October. Zzz Dä likwäl Statens tillgängar för det närwarande icke medgifwa hwarken att oka berörde fond eller till desi underhjelpande ansiä nägon ärlig inkomst, och kanske äfwen tillförläteliga anledningar ännu saknas at med säkerhet dömma nyttan eller olägenheten af de grunder, som Riksens Ständer i afseende pä allmänna Magazins. inrättningen wid sista Riksdag framställt, hafwa Riksens Ständer nu ansett lämp. ligast, att samma inrättning med sin nu warande fond, och styrd efter nämde grunder, mä pä försök fä fortfara till nästa Lagtima Riksdag, endast med de förändringar, som här neVanföre förefläS.
Ofta ser man ärter bortryckas ovarsamt med ena handen och läggas i en korg, som man bär i den andra; men då kan man också vara säker o m, att det snart blir slut med hela skörden. — Vill man ha ärtor och bönor att blomma på nytt o c h gifva en sen skörd, så bör man plocka bort alla frukter. Bondbönor hemsökas ofta af.små svarta kryp, hvilka förstöra plantan; men dessa utveckla sig först på yttersta spetsen, och toppar man plantorna, så snart motten visa sig (hvilket ej sker, förrän bönorna stå i full blommning), så sprida de sig ej. De öfversta blommorna sätta för resten aldrig frukt, o c h tappningen är således endast till fördel för de öfriga. — Den som odlar pepparrot, bortrensar nu alla birötter, hvarefter hufvudroten åter betäckes med jord. Detsamma sker med selleriknölarna, hvilkas växt man kan beforda genom gödning med utspädd kaffesump. — Gurkor, hvilka man bestämmer till fröodling, läggas på glasskifvor; man brukar välja den närmast hufvudrankan befintliga gurkan och aldrig mer än ett exemplar af hvarje planta. De plockas ej, förrän de blifvit mörkgula, och få eftermogna i solen, tills de kännas mjuka. Det urtagna fröhuset utställes till jäsning, hvarefter kärnorna läggas en stund i vatten o c h sedan torkas väl. — Kål, potatis m. m. kupas efter behof; kålmask bortplockas, morötter, rödbetor o. d. gallras. — Hufoudsallad skördar man vanligen på så sätt, att man skär utaf hufvudet och låter roten stå kvar i jorden. Detta är dock ett fel; ty kring sallads (och kålplantors) rötter samlar sig oftast hvit ohyra, hvilken, o m roten kvarblifver i jorden, förökas och sprides i förskräcklig mängd. I och med detsamma som de uppryckta rötterna vissna, förtorka insekterna. talad, för att andra mödrar må kunna lära något däraf. Det var strax före sistlidne jul.