Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi ha er » patient, nämligen vår kära lilla Ester, som i går kom hem från sin skridskoexpedition till Saltsjöbaden med en förkylning, genast måste gå i säng o c h fick en så stark feber, att jag skyndade skicka bud efter vår husläkare. Till min stora förskräckelse har i dag på morgonen utslag också uppträdt på barnets kropp, och ehuru jag från början hade onda aningar, blef jag nästan ifrån mig,när doktorn förklarade, att det var skarlakansfeber. Nu gäller det framför allt att skydda de andra barnen för smitta, att isolera ' dem från Ester och till på kö- pet hålla dem från skolan. O, det blir inte någon lätt uppgift, o c h ej heller för de små, för hvilka nog de första lofdagarne förefalla härliga, men hvilka i längden, och helst nu under vintern, inte veta, hvarmed de skola fördrifva den myckna ledigheten! Mina största bekymmer gälla naturligtvis vår stackars Ester, och mitt hjärta ängslas och o r o a s! Hvilken lättnad skulle det inte vara att nu ha en vänlig själ i min närhet att dela mina bekymmer med! Emellertid kan jag under nuvarande förhållanden ej uppmana någon af mina bekanta att komma hem till oss. Hur gärna skulle jag inte träffa dig! Hvad tycker du, skulle jag inte en afton, sedan barnen gått till sängs o c h äfven Ester sofver under vår frökens vård, göra en afstickare till dig, förutsatt att intet allvarsammare händer barnet? Det vill säga, o m du inte är rädd därför! Naturligtvis skulle det vara bara på en liten kort språkstund. Till dess hälsar jag hjärtligt! Din Klara. läsarinnor själfva rösta. Insänd under den närmaste veckan eder röst för den af de bidragande signaturerna, som, enligt eder åsikt, gjort den bästa insatsen! V. Kära Anna! Hvarför så många ord? Jag har redan funnit mig i saken. För öfrigt är jag nu inte absolut beroende af dig; min väninna Gertrud, som alls inte är rädd, kommer dagligen till mig på en timme. Gud löne henne den vänskap, hon nu bevisat mig! Klara. Kära Klara! Äfven med fara att ytterligare förtörna dig, må- ste jag bekänna, att jag inte finner det rätt af Gertrud, hvilken har yngre syskon i hemmet, att under nuvarande omständigheter besöka dig.
B:ko och Preussiska Thaler till en fix kurs af 150 Thaler för 300 samt med sex procents årlig ränta, förfallande till betalning den 30 Juni och 30 December; 3:o) att en viss provision eller rabatt ä lånesumman medgåfves; 4:o) att lånet återbetaltes med J den 30 December 1866, J den 30 Juni 1867 samt återstående £ den 30 December 1867, samt att 5:o) ^ procents arvode erlades såsom ersättning för bestyret med inlösning af förfallna obligationer och räntekuponer: och tillkännagaf Grosshandlaren Cervin derjemte, att han önskade Fullmäktiges bestämda yttrande öfver de föreslagna hufvudpunkterna jemte de ytterligare bestämmelser, Fullmäktige kunde finna för godt föreskrifva, deribland den kapitalrabatt, som kunde medgifvas; viljande han inom 48 timmar efter erhållen del af Fullmäktiges beslut gifva bestämdt svar om och i hvad mån de gjorda bestämmelserna af Bankirhuset Sal. Heine antoges. Derjemte anmäldes i samma sammanträde, ej mindre att General-konsuln Heinemann skriftligen meddelat, det han af Schröder &, Komp. jemte öfriga medlemmar af Consortium för 1864 års jernvägslån erhållit uppdrag att med Fullmäktige öfverenskomma angående optionsrätten för detta lån, än äfven att Ordföranden i Styrelsen för Skandinaviska kredit-aktiebolaget i Göteborg, »efter erhållandet af hegard upplysning i an»ledning af väckt fråga om en tillfällig försträckning till Riksgälds-kontoret, medelst tele»gram underrättat, att nämnde bolags verkställande Direktör hitrest för denna jemte »andra angelägenheter.» Och utsago Fullmäktige delegerade, nemligen deputerade för låneärendena jemte Ordföranden samt Kaptenen Hierta och Riksarkivarien Nordström, att af vederbörande mottaga de gjorda förslagen. Två dagar härefter, eller den 8 December på såväl försom eftermiddagen, förehade Fullmäktige till pröfning lånefrågan, sådan densamma genom de ingifna. anbuden förelåg och sedermera under dagens lopp genom skeende underhandlingar modifierades. Sedan i förmiddagens sammanträde först anmälts dels att, vid den af delegerade med General-konsuln
En sådan ovilkorlig lösnings-rättighet kan Stats-Utskottet ej tillstyrka, enär Kronans Ränte-Säd behöfves till underhåll för Värfvnde Ar» liiéen och Flottorne. Vid inträffande brist på Spannmål, skulle dessutom Staten få vidkännas betydlige förluster, att till höga pris anskaffa Säd till de behof, hvartill Afradsoch TiondeSpannmålen är beräknad och' anslagen. Hos Högvördige Präst Ståndet är af en Ledamot anfördt, att, så länge Magazins-Inrättningen rörde sig med små Fonder, kunde den ej vara menlig för eriskildta Spannmålshandein ; riten, då dessa nu blifvit ökade ända till Två Millioner Riksdaler, förmodas ett annat förhål - Stats-Vtskottets Bettini:anden. 1909 lande, hvadan hemställes: Om icke MagazinsInrättningen kunde ställas på samma fot, sorn under stöden för Jernhandteringeri, eller på så sätt, att, när i en sädesrik province en handlande kunde styrka sig hafva uppköpt och i Magasin infört ett qvantum Spannmål, borde han vara säker att liksom en Jernhandlande få ett proportionerligt Lån derpå till den tid, han kunde hafva utskeppat detsamma. I en sädes-fattig province deremot skulle en lika rättighet få tillgodo njutas,' ilär en handlande genom Assurance-hevis styrkte sig ifrån Inländsk hamn hafva hemförskrifvit Spannmål. På detta sätt förmodas Sveriges Sädes-hande! blifva uppmuntrad, och hemställes, att, så vida tiden ännu icke anses vara inne, att på ifrågavarande sätt understödja denna hufvadnäring, åtminstone ett försök i mindre Scala dermed kunde göras intill nästa Riksdag. Uti de grunder för Magazins-Inrättnlngens upphandlings-åtgärder, Utskottet föreslagit, har. Utskottet tillika anfört dess tankar i afseende på omöjligheten för Verket och vådan för det allmänna, så vida Magazins Inrättningen skulle anses skyldig, att i obestämd omfattning upphandla Spannmål till Sädesprisens styrande.
Följden af antagandet af Preste-St:ts * Den 17 Jnni e. m. 233 beslut skulle således blifva att, sedan den summa af 100,000 rdr, hvilken vid sista riksdagen anvisades att utaf dåvarande behållna bankovinst aflemnas, med | under hvartdera af åren 1860,61 och 62 blifvit till Riksgäldskontoret aflemnad, så skulle under detta år icke ett enda öre vara att för de tillfälliga statsbehofven ytterligare påräkna utaf den för sednaste åren uppkomna högst betydliga vinst å bankens rörelse. Att Riksgäldskontoret under detta år till någon del kommer i åtnjutande af bankovinsten, medför äfven den fördel, att jernvägsoch öfrige stora arbeten kunna bedrifvas, utan att man nu genast under riksdagens lopp behöfver inträda på skuldsättningsbanan — en åtgärd, hvilken i annat fall måste blifva en oundviklig följd af Rikets nu församlade Ständers beslut ang:de de under nuv:de riksdag äskade statsbidrag till jernvägarne, samt andra kostsamma företag m. m. Nödigt torde ock vara att man bereder Riksgäldskontoret tillfälle att för sina låneoperationers utförande kunna afvakta en med afseende å den allmänna penningeställningen och utländska kreditförhållanden lämplig tidpunkt. På dessa skäl tillstyrker jag, att R. o. Ad., med afslag å Preste-St:ts, målte lemna sitt bifall till Borgare-St:ts inbjudning ang:de ifrågav:de ämne. Hr von Koch, Nils Samuel: Afven jag tillstyrker bifall till Rorgare-St:ls inbjudning. Den största olikheten mellan förev:de båda inbjudningar består deruti, att enligt Borgare-St:ts förslag få medlen redan detta år aflemnas, — en åtgärd, hvilken deremot Preste-St:t ansett olämplig. Att jernvägsbyggnaderne må kunna fortgå utan att upptagandet af det utländska lånet forceras, anser jag vara särdeles angeläget.
N:o io5. Gr. af Ugglas, Ludvig. Hr Nordensvan, Victor: Af flera vigtiga skäl nödgas jag afsäga mig den befattning, hvartill jag i följd Electorernes förtroende blifvit vald, eller alt vara ledamot af Allm. Besvärsoch Ekon.Utskottet. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, sedan ledamöterne i StatsUtsk. Hrr af Harmens och Hallenborg erhållit ledighet från den 29 och 3o dennes, och Hr Nordensvan nu afsagt sig den plats i Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk., hvartill han under annan ledamots ledighet blifvit vald, Hr Landtm, fick anmoda Hrr Electorer att innan nästa plenum sammanträda, för att välja ledamöter till fyllande af platserna i nyssnämnda Utsk. under ledigheterna. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt secreteraren uti K. Vettenskaps-academien till Hr Landtm, hemställt, om några af R. o. Ad:s ledamöter skulle vilja taga Rikets naturhistoriska Museum i ögnasigte någon dag, som R. o. Ad. skulle kunna tinna lämplig; och hemställde alltså Hr Landtm., om Ståndet ville tillåta honom underrätta Vettensk-aps-acade - 35o D a 11 25 April. miens secreterare, ntt de af Ståndets ledamöter, sorn vilja begagna sig af detta tillfälle, dertill välja Thorsdagen den 3o dennes på e. m. kl. 4 och derefter. Bifölls. Ånyo föredrogs Exped.Utskrs den 22 dennes på bordet lagda förslag N:o 6 till R. Sirs und. skrifvelse, angrde godkända förslag till ändringar i Rikets grundlagar. I sammanhang härmed föredrogs äfven Const.Utskrs äfven den 22 dennes på hordet lagda mein. N:o g, med uppgift fl de af samtliga RiksStm godkända grundlagsändringsförslag. Uppå derefter framställda särskilda proposrr, blef förslaget till den und. skrifvelsen af R. o. Ad. godkändt, samt Const.Utskrs mern.
Då Utskottet likväl straxt nedanför yttrar: såvida det utsträckes utöfver lagarne mot ett immoraliskt missbruk deraf, synes Utskottet derigenom hafva fallit i en nog tydlig motsägelse, och genom sin slutsats bortskämt premissen. Såsom förhållandet nu är, äger icke Regeringen, enligt grundlagen, rätt att förbjuda enskilte Theatrars inrättande, men detta argument har Utskottet icke upptagit. Genom ett sådant medgifvande, som Betänkandet innehåller, skulle Rikets -Ständer i sjelfva verket upplåta åt Kongl. Maj:t en rättighet, som vore stridande mot 60 §. RegeringsFormen. Ty, vid hvarje fråga om en enskild Theaters upprättande, skulle Kongl. Majit ju kunna anse en dylik inrättning menlig för sederna. Jag har förut tillkännagifvit, att aine Stånd redan återremitterat förevarande Betänkande, och hvartill tjenar det då, att här neka återremiss. Grefve Horn: Friherre Sprengtporten bar vidrört en princip-fråga af stor vigt, då Friherren ansett Konungen äga rätt till monopolium på sedeanstalter. Detta är en idee, som jag högeligen bestrider, emedan i sådant fall Konungen äfven skulle hafva rätt att förbjuda enskildta undervisningsanstalter, hvilka icke eller lära vara annat än sedeanstalter. Den 22 Junii e. m. Hans Excellence Herr Grefve de la Gardie: I anledning af hvad en värd Ledamot yttrat, torde jag få svara, att jag äfven så väl som han tanner, att under Konung Gustaf l±I:s tid, då Operan var i sitt största lior, en å tvenne andra theatrar existerade jemte densamma; men jag ber den värde Talaren erinra sig hvad den då kostade och hvad den nu kostar. Den hade då ett årligt bidrag af 80,000 R:dr i silfver, som den nu icke kan och icke bör hafva.
Man slår den otrogna världen i ansiktet med en ny dogm om Jungfru Marias obefläckade avlelse, man upphöjer till rang av evangelium en uppenbarelsebok, som härflutit ur en nunnas genom onaturlig ensamhet orenade fantasi. Man talar i de protestantiska landen med ökad tonvikt om »den rena läran», om en »stark bekännelse», man vill skapa ett heligt prästerskap, ett medlareämbete mellan Gud och människan, och man försöker med hokus-pokus att uppfriska tron på djävulen. Alla nya idéer födas med smärta till världen, och det vore lika orätt att förebrå idéen detta, som att förebrå barnet de plågor det kostat sin moder. Man må således icke fördöma kyrkan, om man får se, att hon ofta segrat genom avskyvärda medel, att hon värmt sina blodbestänkta händer vid kättarebål, och att hennes målsmän ofta varit samvetslösa, vederstyggliga personligheter. Men man må ej heller förebrå de idéer, som genom franska revolutionen blivit världsmakter, vad åtskilliga revolutionens heroer brutit. Själve Marat är dock en plastisk gestalt, en på den besegrade Pyton hånfullt trampande Apollon, när man jämför honom med åtskilliga av kyrkans helgon. Om någon av mina läsare tror, att jag efterföljande arbete skildrat kyrkan och hennes representanter i nog mörk färgton, så vet du, att jag tryggt kan hänvisa honom till den opartiska världshistorien, som i fråga om dessa ämnen begagnat ett lika svart tusch som jag. Göteborg den 8 september 1859. Din tillgivne vän Viktor Rydberg. Detta företal, som jag skrivit calidus juventв, men vars grundstämning aldrig försvunnit inom mig, har varit uteslutet ur följande upplagor, men meddelas med några få oväsentliga ändringar här på nytt, om ej för annat ändamål, så som bidrag till en själs inre historia. Förf:s not till femte upplagan. FÖRSTA KAPITLET. I Aten, en morgon för ett tusen fem hundra år sedan. - Hur är det, Karmides: har druvans gud någon son? - I sanning, Olympiodoros, det är lättare att utreda de atenska hundarnes ättartavlor än de olympiska gudarnes. Varför då denna fråga? Ämnar du sysselsätta dig med mytologien?
För Friherren visade det sig utom all ordning, att Ofverskotten på de i Statsanslaget beräknade InkomstSummor någon gång passera StatsVerket, då detta aldrig syntes böra om händer häfva andre medel, ändem, hvilkas Summor uti StatsFörsIaget blifvit till deras bestämda belopp utförde, och Herr Friherren har derföre föreslagit; att alla genom Bevillning, vare sig igenom Stora SjöTullen, ChartceSigillalce, Brdnvinsbrtinning Betänlanden, N:o 35o. i5q eller PostVerket ingående medel böra, i likhet med hvad för Allmänna Bevillningen stadgadt vore, till RiksgäldsContoiret aflemnas, för att derifrån sedermera Statsverket tillhanda hållas, till det belopp suni uti Stats Anslaget finnes förordnadt. Detta Förslag, sorn R.o.A., jemte åtskillige deraf föranledde yttranden, till Utskottet remitterat, har blifvit understöd! af H:rr Tham, Wollrath och Hjerta, Guslaf, men deremot ogilladt af andre Ledamöter, JI. Exc. H:r Grefve Mörner, Adolf Göran, H:r Grefve Adelsvärd, Eric Reinhold samt Htr von Hartmansdorff, August. De olika meningarne i ämnet hafva sålunda uttryckts: att, å den ena sidan, man ansett att, genom bifall till Förslaget, R. St:r blott skulle sättas i utöfning af den rättighet 60 §. Reg.Form. dem tilläde, emedan, enfrgt Reg.Formens ordalydelse, allt hvad som hade namn af Bevillning borde ingå till R. S:rs eget Verk; samt att Öfverskotten på StatsVerkets inkomster härigenom skulle för RiksgäldsContoirets behof blifva förr disponible, än nu skedde, och detta Verks Ränte-utgifter i följd deraf till stor del förminskas.
Statsoch Banko-Utskottens Bitänkanden. nft§ 5 0 Hvad lagligen kan tillvinnas massan i ersättnings-väg af dem, Som oredliga förvaltat eller obeståndet vållat, och 3:0 Den förmon, som af sjelfva Disconte* rings - rättigheten Under återstående tiden af Octroijen, må kunna vara att hämta. Mot dessa tillgångar å ena sidan förekomma å den andra , jemte Banken, hvarenda Innehafvare af en Dsicontens Assignation eller 3 procents Revérs, såsom fordrande; desse jemförde, visa, att de förra blifva otilräcklige till de sednares förhöjande: obeståhdet är sålunda gifvit, och efter Lägens former vidtager ett Concours-tillstånd» Första åtgärden blir då, att bevaka hvar sin fordran. Bevisen deröfver finnas kringspridde i alla Landsorter af Riket ; hvarje Innehafvare af en 5 R:drs Assignation nödgas iagttaga samma lagliga åtgärder som den, hvilken bevakar den största fordran: han skall besvärja den: han skall insända DocUmenterne till Orten, der Concoursen blir anhängig o. s. V. Den kostnad och den omgång, som härmed är förknippad, under saker anledning å den andra sidan, att flere år få vänta på utdelningen kan hos mer än en genast leda till ett öfvervägande, om ej ett afstående af hela fordran innefattar vinst, mot att den bevaka; men 1 bredd med ett sådant öfvervägande går ock någon närmare undersökning, huru man blifvit inledd uti fen sådan förlust. Ett ringa antal blefve emedlertid de, som sålunda skulle låta hela deras fordran förfalla: men jag vill blott hafva anmärkt, att sådane eck skulle finnas. ii84 Statsoch Banko-Utskottens Betänk anden'. De öfrige infinna sig nu å bevaknings-stället. Banken är största fordringsägaren , icke allenast til summa, men ännu mer, dess Ombud representerar en förbindelse af Discont-Directionen, sorn gifver prioritet ät Bankens fordran framför alla de öfriges. Detta är för dem ett nytt och oväntadt slag.
Utskottet, som deremot också funnit dess åsigter härutinnan vara af andra Ledamöter inom Riks-Stånden delade, förmodar, att, om Rikets Ständer behaga fästa uppmärksamhet på de upplysningar, angående hvartdera lånbiträdet, som upptagas pag. 67 till och med 75, Utskottet torde finnas hafva egt giltiga skäl, alt, enär tillgångarna först efter hand kunna påräknas, antaga den classification emellan lån-ansökningarna, som uppgjord blifvit, och hvilken Utskottet ej frångår, utan härigenom ytterligare får anmäla till Rikets Ständers bifall. Utskottets Förslag, pag. 78, att en - Banco-Uukolteti Utlåtande N:o 82. däst för det till reparation d Calmare Domkyrka ämnade lånet måtte medgifvas en ränta af 4 procent_, men 5 procents ränta bestämmas för de öfriga, har föranledt åtskilliga erinringar, hufvudsakligen af innehåll: att denna föreslagna olikhet i skyldigheter ej vore med rättvisa förenlig, och att, då flera lån till Städer och Menigheter förut blifvit lemnade mot 4 procents ränta, sådant raåtte äfven nu för de ifrågavarande Jånen, ulan undantag, beviljas.
Föreningen för Gift lcvinnas iiganderiitt flere, ahger varit fråga om föreningens omorganiserande till en allinän lwinnoförening ined ändradt namn och utviclgadt program. Men dn, sbsom bekant, sedan mer h tio Ar existerar en furening - Fredrika-Bremer-Förbiindet hvillren shom sin förh.öjnwde i sedligt och inteln iinlsta uppgift satt mrbetet för lcvin~zn~zs lektztelt siival sonz i socinlt och e7conomis7ct k~iimee~zde *, och detta förbund allt iuer iitvidgat sin verksamhet och dessutom har fördelwne 8ga hufviiclstaden i och ett siirskildt organ inom pressen, en förbiinclsbyr&amp;, oinbiicl ~ " ere stidleii i landsortim, tror sig styrelsen f8r Föreningen för Gift lcvianas. f gan der att bBst tillgoiiose sin förenings intresse genoin att hos Frediïlca-Bremer-F61: b~indet anhalla, att det ville &amp; taga sig att verka för de olika piinleterna i Föreningen för Gift Irrinnas aganderiitt program, och detta s&amp; niyclret mer som .i v k t lilla .land flere li~~innoföreningm med lilrnnncle syfte och delvis bestgende af ~ a l ~ m personer n torde lcunna anses som ett slöseri i-necl xbetslrraft. Styrelsen har cliiifiire tiinlrt framstiilla följ ande f örslag till Fredi: ilea-Bremer-Förbiindet: 1: o) Inom llredrjka-~reiner-~örhiinciet tillsiittes en sai.skild lromt&amp; med uppgift att ar bet: ^ fUr att på lagstiftningens lag och gen.oiii inverka~i p5 den aJliuiinn a in e11ii1.ge1.1 dels gift kvinnas]: iitt att rarh
(Se härom Författning garne af atén 1803 och 1815.) 2 Art. Öm Spannmålsoch Brödssamt andré Proviant - Persedlars utlefverering till Regementet' och Corpser m. m. 1 §. Magazins-infattningens skyldighet att låta besörja utltefvereringarne efter från Stats - ^57^ Ståts-Utskottets Betänkanderi1 Contoiret hvarje £r meddelade uppgifter pä behofven, och otterne hvarest cle skola tillhandahållas. 2 §. Till Baknings - penningar och andra utgifter njuter Magazins - Inrättningen ett ärligt Stats-anslag, såsom förut brukligt varit. 3 §. Af hvad beskaffenhet Spannmål och Bröd vara bör, som till Troupp eller annat Stats.Verks behof utlernnas. 4 §. O rn Magazins-Inrättningens åliggande att' hafva Reserve Proviant-X/ager, och nar de böra anskaffas. (Se härom Kongl. Brefvet af år 1800,) 3 Art. Om Liqvidationeri, Stats-Verlcet och Allmänna Magazins - inrättningen emellan. 1 §. Kandsböfdingarnes skyldighet att hvar«i je år till Öfver - Styrelsen infomma med Upp. gifter på beloppet af Stats - Verkets bc-hållne Spannmåls-Käntor, livad deraf in natura ingar eller med penningar fått lösas. (Se hvad härutinnan förevarit i Magazins - Directionen år 1815.) 2 §. Öfver - Styrelsens åliggande att låta författa sammandrag öfver dessa uppgifter, Som till Stats - Contoiret ^iör öfverlemna» till nödig Controll och kännedom om förhållandet: Bärandes då tillika medfölja uträkningar som visa hvad från hvarje X.än i Contant är att påyäkna. Stats-TJtskottets Bet arik anden'. *57? '3 §. Det Lösnings pris som öfverstiger Markegången tillfaller Magasins - Inrättningen.’ 4 §. På det redovisningen af Sädes-Skatten må med lätthet och fullkomlig säkerhet kunna verkställas, hör Contrullen deraf på ett ställe handhafvas.
Då senaste femårs-berättelsen afgafs var gästgifveriskjutsen på nio ställen i Länet ställd på entreprenad. Kontrakterne derom upphörde den 1 Juli sistlidet år, hvarförinnan åtgärder vidtogos för förnyandet deraf, men endast vid fem stationer har entreprenad å nyo kunnat tillvägabringas. Om skjutsenlreprenader skola medföra ömsesidig fördel för de skjutsskyldige och för de resande, sä böra de inrättas . 13 vid hvarje gästgifvaregård oell kostnaden derför lördelas å samtlige skjutsningsskyldige i Länet samt inrättningarne blifva permanente, sä att jordbrukaren kan helt och ballet aflägsna tanken pä skjutsbördan. Den i senare tider betydligt ökade skjutsåtgången för snälloch paketposters förskaffande hvilar tungt pä reservlagen och allmän klagan deröfver förspörjes från de skjutsskyldiges sida. Försök hafva blifvit gjorde att genom särskilde beting förskaffa skjuls för nämnde poster, men anspråken på skjutslega hafva varit så höga, att de af poststyrelsen ansetts icke kunna antagas. Gästgifveriskjutsningen anses numera i allmänhet för ett svårt onus, och förekomma således allt som oftast frågor om reservlagens förstärkning, men dervid kan icke särdeles mycket vinnas, emedan få ställen finnas, der icke till reservlagen äro anslagne de fleste af sådane disponible hemman, hvilkas belägenhet det medgifver. Brandstodsföreningar i Länet, så väl häradssom fögderivis, fortgå i verksamhet och vinna allt mer förtroende, till stor nytta för så väl det allmänna, som den enskilde. Länets sparbank åtnjuter fortfarande stort förtroende. Vid 1850’års slut var dess ansvarighetssumma 742.103 R:dr 27 sk., hvilken ökats, så att den vid 1854 års slut utgjorde 814,051 R:dr 44 sk. banko. Den drifver en ganska betydlig lånerörelse och har filial-kontor på sju särskilda ställen i länet.