Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. f. m. Wid förnyad föredragning af Lag samt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskotten den 5 dennes afgifne och den 16 derpå följde e. rn. pä hordet lagde utlåtande N:o 178 öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldla Betänkande, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition, om antagande af en Författning angående förändring eller utdömande af Watteriverk, som genom uppdämning skada jord eller hindra dess odling, blef samma utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallet, dock med den förändring, att uti det föreslagna tillägget till Föi fattningens 1 § orden ; den uppdämda jorden, borde rättas till. den genom uppdämning lidande jorden. S. D. e. m. Wid förnyad föredragning Allmänna Besvärs och Ekonomi tskottets den 5 dennes under No 8+ afgifne, samt den 19 derpåföljde e. m. pä bordet lagde utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar och Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående yrkad likhet uti rättigheten till nya Smidens anläggande *å i ioio Fröt. Vcdr. d. 22 Sept ernt?. 1823. södra som norra orterne, Fann Ridderskapet och Adeln, a 11 enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, 1 (skottets ifrågavarande utlåtande borde läggas till handlingarne. S. D. e. m. Föredrogs å nyo och loi fölls La^Utskottets den 15 dennes under iVo 382 afgifne, samt den 19 derpå följde e. m. pä bordet lagde tillåtande, i anledning af gjorde anmätkningar vid Utskottets förut mcddeldte Betänkande, angående yikad befrielse från hysättning för Löftesmän, som ingått proprie borgen, så länge sjelfva Gäldenären är inom Riket tillgäng Jig* S. D e. m.
Före» gen del tro sig Banco Fullmägtige derutinnan inse den största wäda för Banque», Realisationen och Rikets helg pcnninge Werk, dä, alt dömma af närwarande allmänna ställning, sörberörde 6 Millioner ofelbart inoin ganska korrt lid, skulle till inlösande blifwa Ban, quen päbördade; Och för cn sadan operation, aldeles ingen styrka kunde ber.'.knas, af en blott i ögna» sigte frawstäld amortisiements sond, bwilken först efter flere ärs förlopp skall börja all till Banque» inga. Banco Fullmägtige skulle fördenskull icke allenast förgäta deras heligaste pligter, utan äswen upsätlige» bryta emot deras Ed , om de i närwarande BanquenS belägenhet, gäswo minsta anledning, till antagande af hwad Stats-Utskottet i detta ämne förestagit; Blist» wande i Banco Fullmägtiges ranka, wida bäktrr oni förberörde 6 Millioner Riksgäldsmynt, s»m, enligt Ljerdr Banvtt N:» 50. hw«» 770 Dcn iZ December. Utffottck synes förmena, erhållit en ökad gångbarhet genom den redan bewiljade frihet. att deni emot förnyade Niksgäldssedlar ombyta, singö uti rörelsen pä lika sätt som hittills, fortfara; sch i fall deras tvärve flkulle uti opionen falla, RiksgäldS-Conkoirel, som redan länge warit förbundit att dem intaga, nn ytterligare blegv älagdt, akt ät innehafware, som sädant heldre ästnndade, derföre giswa desi förffrjlnin» gar ester realisations grund t Vancomynt, stäloe pä wist tid och 5 proCentS ränta.
I samlingssalen, där föreståndarinnan spisar tillsammans med sina skyddslingar, finnas bibliotek, orgel och piano och vänliga samtal krydda måltiderna. Vid sjuksängarne är det ock föreståndarinnan, som med mjuk hand ordnar kuddarne, räcker den läskande drycken och vakar natten om hos de gamla. Många äro ock de välsignelser, som från darrande läppar nedkallas öfver henne, och i sanning är en sådan lifsgärning värd erkännande och uppmuntran äfven af utomstående. S. g a r n. yster satt hos bror på stenen. Solen stänkte guld, Guld på systers ljusa lockar, Guld på gossens mörka hufvud, Och de logo och de lekte, Sol och vind och blomdoft smekte Ljuft de bruna kinder små. Hela världen sträckte famnen, Famnen full och rik! Allt stod öppet för dem båda, Blott de ville lyfta låset, Låset till den muntra världen, Där den glada, ystra färden En gång lustigt skulle gå. Svalor snabba byggde nästen, Nästen åt hvaranm Barnen skrattade åt fliten, Byggde själfva luftslott endast, Luftslott, granna och förgyllda, Utaf härligheter fyllda, Som till molnen skulle nå! Syster satt hos bror på stenen. Solen stänkte guld, Guld på äppleträdens blommor, Guld på stenarne och sanden. Barnen sågo, hur det lyste, Mot hvarandra lyckligt myste: — » Världen lyser alltid så! » Gamle farfar stod i dörren, Såg på barnens lek, Hörde jollret, log ett löje, Vemodsfullt som själfva lifvet. — » Vänner små, blir himlen mulen, Blir en stund blott grå och kulen, Guld och glans ä ' borta då! » Syster ser på bror med undran, Undran utan tro. Ej i denna stund de minnas Mulen dag och mörka stunder. — Mörkret kommer — bädden väntar — Farfar tyst på dörren gläntar: — » Guld och glans sin kos, ni små! » Men med kind mot kind de sitta, Trötta af sin lek, Se ej mörkret, redan halfvägs In i drömmens ljufva riken. Där bland jätterosor vandra Midt i solen med hvarandra Bror och syster små! Allan Berg.
Öfver förlullning af vagnar, som af lill Riket ankommande resande nyttjas och för hvilka Convoy-afgift oell Stads-umgähler icke beräknas, skall Tullkammaren meddela egarne bevis, innefattande e] allenast förtullningsbeloppet, utan ock en kort beskrifning på åkdonet, hvarigenom detsamma må igenkännas; börande tillika dylika vagnar af Tullkammaren förses med stämpel. Derest åkdonet sedermera af samma person, sorn det förtullat, inom natt och år, åter utföres, antingen ifrån ilen hamn, dit det inkommit, eller ifrån hvilken annan som helst, der Sjötullskammare finnes, må egaren å den ort, der utförseln sker, emot förtullningsbevisets aflemnande, genast återfå den tull lian erlagl, så framt ej något emot beviset är att anmärka, och den vid inkommandet åsatle stämpel är i behåll. Svensk resande, som till Riket återkommer med vagn, hvilken han vid afl esan härifrån bevisligen medfört, ege all densamma tullfritt disponera. §• 16. Den trettonde tunnan af hvarje läst salladt kött och fisk, af alla slag, som bestås till packning, är fri från tull och afgifter till städerna. §• '7* Allt hvitt socker, ankommande från någon hamn i Europa, hvilket icke är angifvet som krossadt Lump eller Havanah-Terres, skall underkastas besigtning af ojäfvige personer i Tullkammareeller Packhus-Inspeclions föreståndares närvaro. Yppas dervid olika meningar örn varans rätta be skaffenhet, hänsk jutes frågan till General-Tull-Styrelsen, då prof å sockret jemväl bör bifogas. §. 18. Vid utförsel af följande inrikes tillverkade varor från stapelstad, der fabrik för tillverkning af sådana varor eger rum, beviljas af tullmedlen: för 1 Toppoch Candi-socker . 3 sk. 6 rst, —■ t tfe Cardus eller karfvad Tobak, äfvensom pressad och rulind Tobak samt Snus . , 3 „ — „ i st. Segelduk af Hampa eller Lin till minst 5o alnars längd 32 „ — „ — 1 st.
Det har i sanning förundrat mig, att jag inom Ståndet funnit så mycken Den 28 October f. m. beredvi!likhet att inskränka valbarheten, och jag tackar derin re Hr Lefren, sora behagat upplysa 0111 anledningen dertill, hvilken lärer vara den, alt då man funnit att Const,- TJtsk. galt för långt på ena sidan, så vill raan hjelpa saken genom att sjelf begå samina fel i motsatt riktning. Jag hemställer om det kan anses förnuftigt handladt, att, derför att den ene kastar sig öfver ledstången till höger, vi kasta oss öfver den till venster, ehuru vi hafva rälta vägen öppen. Man har såsom skäl mot valbarhetens utsträckning åberopat, att sådant skulle gifva ökadt tillfälle för intriger och corruption. Jag vågar påstå, att dessa intriger skola ökas just genom inskränkning i valbarheten; ty det kan visserligen finnas en del valmän, som icke hafva någon öfvertygelse, eller som icke brv sig om att följa den de äga, och i afseende på dem är det likgiltigt hvad man stadgar; men jag vågar hoppas, att de fleste skola följa det rätta, och om det står dem öppet att välja personer, sorn de känna, hvilkas öfvertygelse och handlingssätt de hafva sig bekant; så kan jag icke tvifla på att de lemna dem sin röst. Äro de åter inskränkte inom ett antal i politiskt afseende obetydliga personer, då blir det ett lätt spel för intrigen alt vilseföra valmännen genom att framställa dessa icke fullkomligen kända personer uti en falsk dager. Jag tillstyrker derföre bifall till Frih. Hamiltons förslag. Hvad åter det angår, att man skulle öfverlemna åt Coust.Ulsk. att inkomma med förslag uti vissa detaljbestämmelser, så har jag icke yrkat det vidare än i afseende på livad som kan finnas nödigt, icke i allmänhet, utan för ett eller annat Stånd. Öm derföre II. o. Ad. antager Frih.
Om för-auctionerandet af den till fromma Stiftelser an« slagne Krono Tionde-Spannemälen. p. >iZ4-' Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 35 Den 30 sistlidne Juni ulgjorde utestående Capitalbeloppet af: S:r R:dr 4,649,278: 45.— Stadsegendomslån 841,002: 13. 4. 5 procents lån på Stadsegendomar „ 37: 38. 7. Summa R:dr 5,490,319: — 11, Och voro således endast „ 9,680: 47. i. utaf det i sednaste Banco-Reglementets 170 § 2 mom. litt. b. bestämda circulations-Capital „ 5,500,000: — då outlånade; nemligen af fonden för lån, emot inteckningar i Egendomar å landet R:dr 5,921: 3 och af de till utlåning å hus och jord i Städerne utom Stockholm 3,759: 44. 1. Genom Bankens Fiscals-Embete hafva blifvit bevakade: uti concurser Lån å Landtegendomar 28 st. „ å Stadsegendomar 18 och å Bruksegendomar f ^ 49 st efter årsstämningar Lån å Landtegendomar 15 „ å Stadsegendomar 18 och å Bruksegendomar ^ 35 st Af anställde lagsökningar för lån, hvilka från Banken utgått, emot inteckning i fast Egendom, voro den 31 Augusti 1841 oafgjorde . 29 st. Under den sedermera förflutna tiden hafva tillkommit 103 ^32 st Utaf desse lagsökningar, sedan 102 dels förfallit och dels blifvit inställde återstå 30, såsom på handräckning af vederbörande Executorer beroende. 36 Vid sistförflutne
St. jemväl underdånigst anmäla , hurusom, till vederbörandes efterrättelse, blifvit förordnadt, att de medel, hvilka, såsom lösen för Ekskog å Krono-skatte-jord, nu eller framdeles Statsverket tillflyta, tillika med den summa, som för Ekplanteringar nu till en början är vorden beviljad, samt de serskilda inkomster af härtill anslagna Kungsgårdar och Kronoparker, som, genom upplåtet bete eller försäljning af utgallrade träd, m, m., kunna uppkomma , skola i Iliksgälds-Contoiret uppå serskild räkning upptagas och afsättas, för att sammanlagde utgöra tillgång för bestridande af de med Ekplanterings-hagars anläggning och framtida underhållande förenade koslnader; kommande dessa medel att, intilldess desamma för berörde ändamål kunna erfordras och af E. K. M, dertill varda anordnade, genom RiksgäklsContoirets försorg, emot ränta och pröfvad säkerhet , utlånas, uppå högst ett års uppsägningstid, I öfrigt och som de af Öfversten af J3orneman upprättade Undersöknings-Journaier och uträkningar, rörande den inom Skaraborgs, Elfsborgs, Götheborgsoch Bohus, Hallands samt Gottlands Län nu växande Ekskog, hvilken af honom åren 1824, i8a5 och 1826 blifvit besigtigad, icke kommit R. St. tillhanda samt, vid skedd efterfrågan i E. K. Maj:ts KrigsExpedition och Förvaltningen af SjöÄrendena, uppgifvits ej eller vara till någoldera Embelsställct inlemnade, hafva R. St. trott sig böra 304 Exp. ZJtsh. Förslag till und. Skrif v. N:o i 28; hos E. K. M. i underdånighet hemställa, att dessa, efter all anledning, i Öfverstens enskilda förvar befintliga Journaler och uträkningar måtte i Nåder blifva infordrade, för alt fogas lill öfriga handlingar j hvilka böra läggas till grund för den blifvande löseskillingen för lill å Krono-skatte-jord växande Ekskog; Rikets Ständer framhärda etc.
Jag anhåller om proposition till afsfag å båda förslagen, med förklarande, att den, som ej har mera än 200 R:drs inkomst af lön , är fri från bevillning å densamma. Herr Nordenankar, Gustaf: Jag har äfven reserverat mig inom Utskottet, så väl vid det förra, som vid det sednare beslutet. Om Utskottets förslag vinner bifall, skall Staten få obetydligt, och afgiften endast drabba den klass af TjenstemannaCorpsen, sorn har mesta besväret och mia - Den 26 Junii f. m. 29 Sta lönerna. Tåg förenar mig med Herr Tham i anhållan om afslag å Utlåtandet. Herr Cederschjöld_, Pehr Guslaf: Jemte det jag instämmer i de siste Talarnes anföranden, får jag fästa uppmärksamheten på en annan omständighet. Det har hittills varit stadgadt, att bevillningen skulle utgöras efter den summa, som utgår i lönebelopp utan afseende på de afdrag, som ske i StatsContoret. Således om en person t. ex. haft en lön af 200 R:dr; men ej fått uppbära mer än ip8s har han likväl måst betala bevillning. Härutinnan skulle man väl kunna förmoda, att Utskottet åsyftat en rättelse, då det säger, att bevillning skall erläggas af inkomstj som uppgår till det bestämda beloppet; ty inkomst lär ingenting annat kunna kallas, än det man verkligen får emottaga. Men för säkerhetens skull vill jag likväl hemställa, att förhållandet mätte blifva i BevillningsFörordningen klart uttryckt, ty det är af vigt icke blott för de sysslor, hvilkas lön jemt uppgår lill det för Beviilnings utgörande lägsta beloppet; utan äfven och nästan mer för dem, hvilkas lönebelopp utgör öfvergången tillen högre procentafgift. Jag hemställer derföre, om icke det är nödigt, att ehvad summa än fastställes, det vilkor bestämmes, att bevillningen af lönen beräknas först, sedan afdragen sk-edt i Stats^ Contorct. 3o Den 26 Jun i i f. m. Herr Tham:
Berättelse om orsaken till Discontens iråkade förlägenhet, och om Bolagets dermed förknippade belägenhet, förmåga och vilja att uppfylla sine ingångne förbindelser; det är först i följe af dessa visshster, som man kan komma i tillfälle att afgöra, om Bolaget förverkat sin Disconträttighet eller ej, och detta synes mig vara den Quastio an, hvarå all ytterligare handläggning hvilar, och vore det angeläget till tidens vinnande att Riksens Ständer ju förr dess heldre kunde komma att yttra sig i den - 456 Den 2 7 December. na Hufvudfråga; hvartill jag vördsamt föreslår att Utskottet mätta anmodas med första skaffa tillfälle. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att Kongl. Majtts ifrågavarande Nådiga Proposition, jemte Friherre Anckarsvärds nyss uppläste Anförande, måtte till Stats samt Banco-Utskotten remitteras j hvilket bifölls. Vid förnyad föredragning af följande från nedannämnde Utskott inkomne samt den 23 dennes på bordet lagde Memorial och Utlåtanden , blefvo de samma etter föregången uppläsning, uppå derom af Herr Grefven och LandtMarckalken framstäldte, samt af Ridderskapet och Adeln bifallne, serskildte Propositioner, till alla delar af Ridderskapet och Adeln gillade, nemligen: 1:0 Stats-Utskottets den 19 December aflåtne Memorial, deruti, med anledning af 2 t §. Riksdags-Ordningen, hemställes att Utskottet, utom Secreteraren, äfven måtte få antaga Kamererare, 2:ne Protocolls-förande eller Notarier samt minst 5 Cancellister, 2:0 Samma Utskotts, den 20 dennes aflåtne, Memorial, med hemställan att Utskottet, i egen - Den 27 December i 497 egenskap af Camererare måtte få antaga Revisions-Commissarien och Audtteuren C. A. TOrange. 3.0 Samma Utskotts den 19 dennes afgifne Utlåtande, angående Tryckning af Riksens Ständers Revisorers Berättelse. 4
Ja; den det ej vill; Nej. Vinner Nej, så skola, med erkännande utaf Herr Vice Presidenten l illbergs förtjenst, Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla bemalie Herr Vice Presidents nitfulia och berömvärda förhållande uti omförmälte honom lemnade uppdrag; Dock varder sådant allt Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande vördsamligen understäldt. Stockholm den i Julii 1818. Riksens Höglofl. Stunders Stats - Utskotts hemställan, angående Riks-Ständens serskildte Beslut i Jr äga om Riksens Ständers Revisorers rätt, att indraga Creditivet u Banken för Allmänna Magasins -Inrättningen. 3Enligt irieddelte ProiocollsUtdrag af den 27 i nästledne månad, hafva Respective Riks-Stånden sålunda afgjort det utaf Stats Utskottet beredde inål, angående grundevne för Allmänna [Magasins - Inrättningens Siyrelse. och Förvaltning, a't genom 2:ne Stånds sammanstämmande beslut är bifallit hvad Utskottet föreslagit och tillstyrkt utom i frågan rörande rättighet för Rik sens Ständers till granskning af StatsRåneooch Riksgälds-Verkens Räkenskaper utsedde Revisorer, att, i händelse af befinnande uppenbara ölverträdelser af grunderne för dispo jgjo Stats Utskottets Betänk anden. rättningen, må, enligt Stats-Utskotsets Utlåtande af den 23 i nästledng månad, förfalla, voterar Ja, den det ej vill, Nej, Vinner Nej; så kommer åter att antagas hvad Stats-Utskottet, i Betänkande angående grunderne för Allmänna Magazins-Inrättnlngens Styrelse och Förvaltning» af den 23 sist!. Majt, föreslagit i frågan rörande rättighet för Riksens Ständers bemälte Revisorer, att, i händelse af befinnande uppenbara öfverträdelser af Grunderne för dispositionen a? de för denna Inrättning bestämda Cieditiv å Ranken, låta till halfva beloppet inhibera desse Greditiv med iakttagande för öfrigt af hvad härom närmare är föreskrifva.
N:o 123, röstar Ja; den det ei vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. nämnde hemställan och beviljar ett årligt anslag af 2,000 rdr till understöd åt det s. k. Magdalena-hemmet i hufvudstadeu. Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 19. Nej — 1 2. llö:de punkten. Utsk:ts hemställan bifölls. 117:de punkten. Gr. Anckarsvärd: Utsk:t yttrar: »Erkännande vigten deraf att hvarje lämplig åtgärd må vidtagas för befrämjande af allmän upplysning och bildning, anser äfven Utsk:t för sin del öuskvärdt att hufvudstadens och den stora del af landsortens invånare, som ofta längre tider uppehålla sig i Stockholm, måtte beredas tillfälle att underhålla och föröka den vetenskapliga bildning, som mångtf af dem i ungdomen grundlagt, men sedermera ej kunnat vidare fortsätta, och skulle säkerligen offentliga föreläsningar i vetenskapliga ämnen verksamt härtill bidraga.» I min egenskap af motionär är det i högsta måtto tillfredsställande att finna, det Utsk:t medgifvit nyttan, nödvändigheten och behofvet af hvad jag begärt; men på samma gång är den slutsats, hvartill Utsk:t efter denna premiss kommit, föga tilIfredsstallande. Utsk:t säger nemi.: »Oaktadt sin önskan att sålunda befrämja det med Gr. Anckarsvärds motion afsedda ändamål, kan Utsk:t ej undgå att erinra, det motionärens förslag saknar den närmare utredning, som erfordras, innan en fråga af denna beskaffenhet kan -af R. St. företagas till afgörande. Då nemi. detta förslag icke varit föremål för K. M:ts Nåd. pröfning, och dä hvarken någon plan finnes uppgjord för den nya vetenskapliga institutionens inrättning och verksamhet eller uppgifter meddelade om den dertill erforderliga kostnad, torde anslag för ändamålet i sakens så beskaffade skick svårligen kunna af R. St. beviljas.»
Sådana äro hans ode ”Jordbrukaren”, insänd till Sällskapet Utile Dulci liktidigt med ”Passionerna”; hans ode till Leopold, ”Skaldkonsten”; hans (så vidt jag vet) hittills alldeles okända och sjelf sig ”hednisk” kallande trotsdikt, ”Harmen”, författad under den mest revolutionära tids-åldern af hans lefnad, – ett slags motstycke till Goethes ”Prometheus”, och än längre utsträckande en titanisk andes förtviflande öfvermod; slutligen ett par af de i hans fängelse diktade ”Sånger i Götiskt Lynne”. Dessa sista, äfvensom ”Harmen” och ”Jordbrukarens” bästa handskrift, synas varit för Geijer fullkomligt obekanta. Thorildska Skaldeprof. Ur Passionerna. Från ditt sköte, Natur! låt ut i ätheriska vågor Strömma öfver min sång behag och rörande skönhet, Strömma förtjusning. Dig, ack Dig, odödliga, milda, Allt-upplifvande, Dig, Natur! min bäfvande harpa Stämmes. Tyst omkring mig sväfva, Ossians ande! Mäktig är du, Natur! O alla varelsers fullhet! Mäktig är du. Och kraft, och kraft af evighet strömmar Från ditt inre, ditt outgrundliga lif. I ditt Hela Oomfamneligt utsträckt, stor, harmonisk, oändlig; I ditt stoft obegriplig. Källa af smärta och vällust; Källa af ljus, af själ. På den höga, eviga himlen Strålande, nådfull. Lif i solen, och fägring i blomman. Skönhet i allt, i allt! men Gudom och under – i Menskan. Menniskan – ack! Naturens afbild, helgedom, tempel! Djupt i dess väsende outgrundelig lefver Naturen: Lefver och verkar i Känslan. – Hemlighet! Hemlighet! Kän slan? Väsende, Kraft, hvad är hon? Gud – förborgad i stoftet; Gud – inom oss. O djup! Från henne flöda Begären: Flöda elände, storhet! flöda qval och förtjusning! Kraft och Harmoni, tillsammans, förklara Naturen. Lif och ljus! Harmoni! omätligt utbredda Vishet,
Vid de skilda hof, der han länge uppehöll sig, glänste han också genom sin personliga skönhet, sin ståtliga hållning och den orientaliska drägtens prakt, som tycktes utöfva en trolsk dragningskraft särskildt på kvinnorna. På männen imponerade han troligen mest genom föregifna hemliga kunskaper, och ingen vågade nedsätta den allsmäktige nekromanten hos hans höga gynnare. Intrigens ande hade respekt för Kabbalas andar. Blott genom sitt eget öfvermod störtades han i förderfvet — och synnerligen hemlighetsfullt skakade de gamla tanterna sina gråa små hufvuden, då de mumlade något om det galanta förhållandet mellan Österländingen och en mycket högt uppsatt dam — ett förhållande som blef upptäckt och föranledde honom att i största hast lemna både hofvet och landet. Genom en hastig flykt, med kvarlemnande af alla sina egodelar, undgick han en säker död; och det var just sin pröfvade ryttarkonst, han hade att tacka för sin räddning. Efter detta äfventyr synes han ha funnit en tryggad men bekymmersam tillflyktsort i England. Jag sluter mig dertill af en i London tryckt broschyr, som jag tillfälligtvis upptäckte i Düsseldorfs bibliotek en gång då jag klättrade ända upp till de öfversta bokhyllorna. Det var ett oratorium kalladt »Moses på Horeb», författadt af min onkels onkel på fransk vers; förordet var skrifvet på engelska och dateradt London. Möjligen innehöll detta oratorium något af hans egen ofvannämda vision. Verserna voro som all fransk vers, rimmadt ljumt vatten, men i förordets engelska prosa kokade vreden hos en stolt man, som befinner sig i torftiga förhållanden. Ur innehållet i hans anteckningsbok kunde jag icke tillegna mig mycket; det mesta var, kanske af försigtighet, skrifvet med arabiska, syriska och koptiska bokstäfver, hvaribland, underligt nog, franska citat förekommo; så t. ex. rätt ofta följande vers: Où l’innocence périt, c’est un crime de vivre. Jag frapperades emellertid af månget yttrande, som likaledes var skrifvet på franska, det idiom som han i hvardagslag synes ha begagnat.
Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. S. D. D. Vid föredragning af Sammansatta Statsoch Banko-Utskottets den 29 sistlidna Augusti och 1 dennes på bordet lagds Utlåtande N:o 24, i anledning af Kongl. Majds nådiga Skrifvelse, med förslag angående förändrad organisation af Hypotheks-Inrältningarne i Riket, fattade Ridderskapet och Adeln nedan antecknade beslut. Förslaget lill Förordning angående en allmän Hypotheks-bank för riket. SS 1—5. Biföllos. S 6. Ridderskapet och Adeln beslöt, alt denna § skulle erhålla följande lydelse. ”Den Allmänna Hypolheks-banken öppnar sin verksamhet, så snart från en eller flere Hypotheks-föreningar anmälan göres om inträde och det sammanlagda lånebeloppet, som sökes, minst uppgår till 10 millioner R:dr:” SS 7—9. Biföllos. Bih. Ull R. St. Återremitterades. Biföllos. S io. Bifölls med den förändring, att det å femte raden nedifrån förekommande ordet annorledes, utbyttes emot ordet sålunda. SS 17—25. Biföllos. Utskottets å sidorna 19 och 20 afgifna förslag till ett öfvergäende stadgande. Bifölls. Förslaget till Förordning angående de allmänna grunder, som vid Hypotheksföreningars bildande och framtida verksamhet skola till efterrättelse gälla. SS 1 och 2. Biföllos. S 3. Ridderskapet och Adeln beslöt, alt denna § skulle erhålla följande förändrade lydelse: ”Det värde, för hvilket jordegendom till delaktighet i Hypolheks-förening må antagas, kan antingen efter bevillnings-taxering eller efter särskild värdering bestämmas; och må delaktighet i föreningen för högst hälften af värdet kunna medgifvas; Föreningens Styrelse alltid obetaget alt, efter sig företeende omständigheter, delaktighetens belopp, så i det ena som i det andra fallet, derunder nedsätta.” S *■ Bifölls. S 5.