Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När så är förhållandet, måste det inträffa att, i händelse räntan på meddelade län skulle först utgå, sedan arbetet fullbordats, så blefve det icke möjligt hvarken för R. St., alt på förhand beräkna när deras till sådane arbeten afsatta medel kunna vara återbelalte, eller för Riksg:s-kont., att bokföra dera. Då K. M. fastställer planen, erhåller Riksg:s-kont. meddelande om delta K. M:s beslut, och följaktligen bokföres räntan från och med det år, då rätteligen arbetet bör vara fullbordadt. Ett annat sätt alt tillvägagå, skulle föranleda trassel för Riksg:s-kont. På grund häraf och på de skäl, som af Hrr Bildt och von Troil i öfrigt blifvit anförde, får jag anhålla om bifall till Ulsk:s Utlåt. Uppå härefter med anledn. af de gjorde anmärkmne serskildt framställde propos:r, blef förevar:de Mern. i alla delar af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo och bifölls BankoUtsk:s d. 14 och 21 dennes på bordet lagda Utlät. N:o 40, öfver Tapet-Fabrikören .lohan Sandbergs ansökan om ersättning för en af honom å Banko-Auktion, efter silfvervärde inropad, sedermera oriktig befunnen pant. Föredrogs ånyo och bifölls LngUtsk:s d. 16 och 21 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 36, i anledn. af väckt motion om lekmäns verksamhet i kyrkans tjenst. Ånyo föredrogs Allm. Besv. och Ekon.Utsk:s d. 16 och 21 dennes på bordet lagda Utlåt. Nio 96, i ani. af återremiss utaf Betänk. N:o 38, ang:de kontroll till förekommande af missbruk utaf allmogens rättighet att försälja sina tillverkningar. Frih. Cederström, Rud.: Vid detta ärendes föregide handläggning var jag för min del af en motsatt mening med den segrande åsigten, som beredde återremiss af Ekon.Utsk:s då framställda 8 H. 30 406 Den 28 Juni.
Höghets blifvande Gemål. H. K. H. Hertigen af Dalarne „ „ 10,000. H. K. H. Prinsessan Eugentes handpenningar „ „ 10,000. Hennes Maj t Enke-Drottningens Hofhållning „ „ 120,000. Möblers underhållande å Kongl. Slotten „ „ 12,000. Kongl. Hofslallets utfodring „ n 45,000. Polis-, lvsoch renhållning vid Kongl. Slottet och Arfprinsens Palats „ „ 22,500. Rosersbergs Slott „ v 3,000. Ved och kol lör de Kongl. Hofven „ „ 50,000. S:gr R:dr Runt 1,185,500. Kongl. Slotten. Reparationer å Stockholms Slolt med flere för de Kongl. Hofven upplåtne byggnader R:dr R:mt 63,000. Brandväsendet och yttre lyshålluingen vid Kongl. Slottet och Arfprinsens Palats „ „ 10,000. Drottningholms och Svartsjö Slott „ „ 24,600. Gripsholms Slott „ „ 2,550. Ulriksdals Slolt „ „ 8,250. Haga Lustslott och Park „ „ 4,500. Strömsholms Slolt „ „ 3,000. S:gr Rulr Runt 115,900. Summa R:dr R:ml 1,301,400. Expeditions-Utskottets Förslog till underd. Skrifvelse N.-o 52. För öfrigt liar E. K. M:t äskat, alt, af de för tillfälliga hellof afsedda tillgångar, måtte anvisas, dels för inredande af den våning, sorn Deras Kongl. Högtider Hertigen oell Hertiginnan al Östergöthland komma all i Hans Kongl. Höghets
Jemte öfverlemnande af de till dessa linier hörande kartor och profiler får Kommittéen, i afseende på deras närmare beskrifning, i underdånighet åberopa hvad längre fram för hvar och en särskild stambana finnes anfördt. Utom förestående hufvudlinier hafva åtskilliga andra blifvit undersökte och afvägde. samt profiler deröfver upprättade på sådana ställen, der af en eller annan anledning förslag till andra rigtningar blifvit ifrågasatta. Sålunda hafva svårigheterna att från bergplatån ofvanför Jönköping nedstiga till denna stad med bibehållande af stadgade lutningsoch krökningsförhållanden föranledt vidlyftiga undersökningar i nämde trakt, öfver hvilka så väl särskild plankarta som profiler i underdånighet biläggas, nämligen: från Götaström öfver Röshult vester om Taberg förbi Sandseryd till Stråken med bibana från Sandseryd till Jönköping; från Röshult genom Tabergsåns dalgång till Jönköping; från Götaström förbi Hyltena genom Kråkeboåns dalgång till Jönköping med tvänne alternativer: från Tenhult söder om Barnarp till Sandseryd och från Tenhult förbi Hyltena till Röshult. Innan det lyckades att finna den nu fastställda kortare och i afseende på terrängförhållanden fördelaktigare östligare sträckningen för Vestra stambanan från Töreboda öfver Tiveden till Bodarne, hade den äldre utstakningen ifrån Göta kanal utmed sjön Skagern till Hjulö samt vidare mot Porla blifvit följd, och i sammanhang dermed äfven tvänne något nordligare genom Nerike dragna linier blifvit undersökta, den eua emellan AV i byoch Skarby-sj öarne, den andra norr om den sistnämde; men dessa hafva sedermera icke ansetts behöfva vidare utföras, enär ingendera i tekniskt afseende ägde företräde och äfven andra vigtigare skäl saknades för att härstädes låta 12 hufvudlinien afvika från den rakaste och kortaste sträckningen emellan Halsberg och Bodarne.
BondeStåndet ingifvet och till Utskottet remitteradt anförande, såsom tillägg till ifrågavarande motion, andragit, att, om den föreslagna åtgärden skall medföra åsyftad verkan till den inhemska kustfartens betryggande , det äfven vore nödigt att hos Kongl. Maja anhålla om utfärdande af förbud för Rysk undersåte att föra Svenskt fartyg, emedan det i annan händelse kunde vara att befara , det en mängd Finska fartyg skulle komma att gå med Svensk flagga , under skydd af mer eller mindre verkliga köp, förda af Finska skeppare och med Finska besättningar. Utskottet får, i afseende å ifrågavarande ämne, vördsamt upplysa, att. genom Kongl. Majäs Nådiga Bref den 2 September 1818, blef, uppå vissa bruksoch sågverks-egares i Norra Länen gjorda underdåniga ansökning, i Nåder medgifvet: att till samma års slut Finska och Åländska skutor finge, 16 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N-.o 84-, med samma friheter, som förut egt rum, begagnas till varors ttansporterande inrikes orter emellan; att, då sedermera, af förekommen anledning, en undersökning blifvit verkställd, hvarigenom utreddes, att de, inrikes orter emellan, erforderliga befraktningar ej allestädes kunde med egna fartyg besörjas, Kongl. Majrt, under den 24 November 1820, förklarat, att de föreskrifter, sorn, genom Kongl. Brefvet den 2 September 1818, blifvit i detta afseende gifne, skulle derefter och intilldess annorlunda förordnades, lända till efterrättelse; att, sedan år 1828 en ny Handelstractat med Ryssland blifvit afslutad, Kongl. Maj:t, under den 20 Augusti samma år, till lättnad i den Svenska trädvaruhandeln, tillåtit, att tills vidare och så länge erforderligt antal
Till befordrande af förslitna sedlars utbyte i landsorterna mot silfvermynt af och | R:dr valör samt nya sedlar å 32 sk. och 2 R:dr består Banken hädanefter, som hittills, i allmänhet och i ett för allt, i procent, men, hvad Götheborgs och Bohus län särskildt beträffar, «. procent å de summor, hvilka till utvexling blifva, genom länens styrelser, emot behörig säkerhet såsom förskott reqvirerade; hvaijemte de personer, hvilka erhålla uppdrag att i landsorterne ombesörja invexling af förslitna Banko-sedlar, dels enligt Kongl. Maj:ts, uppå Rikets Ständers anhållan, i Nåder meddelade tillåtelse, komma att för vexlingsmedlens framoch återsändande njuta portofrihet, under den kontroll mot missbruk, som Öfver-post-direktörs-embetet eger föreskrifva; dels ock äro berättigade att, sedan till Banken blifvit återlevereradt minst hälften af ett erhållet vexlingsförskott, hvilket ej får öfverstiga 5,000 R:dr, erhålla ytterligare vexlings-förskott mot presterande af behörig säkerhet för det befi Sami. 1 A/d. 34 Haft. 3 18 Banko-1 '/skottets Memorial; X:o SJ. Jemför 1.39 §: VM Låne-kontoren i Götheborg och Malmö invexlas gamla sedlar, frun och med 8 sk. till och med 3 R:drs valör, mot silfvermynt af och i R:dr samt nya sedlar å 32 sk. och 2 R:dr, under iakttagande af de föreskrifter, sorn äro elier varda meddelade.
Februari meddelad uppgift å fördelningen af tie såsom adjunctious-medel för bemälde Uof-Rält auslagne Gun R:dr årligen, hvaraf inhemlats, alt 400 R:dr användas till arfvoden åt arne Amanuenser och 2;tie Copister, samt de öfriga 200 R:dr, med 5o R.dr i qvartalet, lill de personer, hvilka, såsom adjungerade ledamöter, bilrädt Kongl. Uof-Rälleri ulan serskildt arfvode för denna tjenstebefattning, och li vilka medel under föll idel år varit forde'ade, irsla qvartalet emellan sex, del andra och tredje emellan sju ociidtt fjerde qvartalet emellan nio adjungerade ledamot' r. Då, på sätt Kongl. Ma.jrts Nådiga Proposition äfven utreder, Rikets Ständer genom votering i Förstärkt Stats-Utskott afslagit Kongl. Majlis j Dess Proposition, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, gjorde Nådiga framställning om anslag af en ny Assessors-lön for Kongl. Svea samt alne llof-Rätts-Råds och 2:ue Assessors-löner för Kongl. Götha Uof-Rätt, hvarigenom Rikets Ständer fol jagt ligen underkänt hehofvet af desse tillökade Ledamots-platser, och den nu i Nåder aflåtne Propositionen angår anvisande al adjnnctious-medel, beräknade tillhåll' Assessors-lön för hvardera af lika antal ledamöter, anser Utskottet sisiberörde framställning i sjelf - StaU-UUkottett Utlåtande, N:o -443. 14 sjelfva verket innefatta samma fråga, som sålunda redan blifvit af Rikets Ständer pröfvad och afgjord; i följd hvaraf Utskottet hemställer, alt Rikets Stunder måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla, att, i anledning af Kongl. Maj:ts nu aflåtne Nådiga Proposition, Rikets Ständer icke kunna någon annan ytterligare åtgärd vidtaga. Stockholm den 23 Februari 184 ■ • Res er va t ion s af Herr Prosten Stenhammar:
M. icke bör frambäras ett tillkännagifvande att Dess propos. blifvit afslagen, då så icke sig förhåller; utan att skrifvelsen bör affattas i sådana ordalag, som sanningsenligt ådagalägga beskaffenheten af Idet resultat, i anleda, af Konungens framställning, som hos Ständerna uppkommit. Nu har Exped.Otsk. icke såsom Gr. Lagerbjelke påstår, uti skrifvelse-förslaget infört någon anmälan, att 2 Stånd stadnat emot 2, utan förslaget innehåller endast tillkännagifvande, att saken fått hos R. St. en sådan utgång att den jemlikt 75 § Riksd.Ordn. förfallit. Derigenom hafva R. St., på ett med sanna förhållandet öfverensstämmande sätt, hos K. M. lillkännagifvit huru saken, vid handläggningen deraf hos R. St., aflupit; och då grundlagsstiflaren förutsatt, att i frågor, som af Konungen till R. St. framställas, utgången kan blifva sådan, som händelsen är i förevande fall, så är del ock, i min tanke, R. St:s pligt, alt gifva deras und. svar en sådan uppställning, som om detta förhållande innefattar bestämd och tydlig underrättelse. Och det är på grund deraf, som jag anser skrifvelse-förslaget vara riktigt, och derföre tillstyrker att detsamma må af R. o. Ad. varda gilladt. Gr. Lagerbjelke: Den siste värde talaren har sagt, att, då vid grundlagsfrågor, ett Stånd afslår frågan, så handlar det med R. Sl:s rätt, och att man derföre bör, då afslaget gällt en K. propos., i R. St:s namn uppsätta skrifvelsen om detta afslag af ett enda Stånd. Jag får då fästa den värde talarens uppmärksamhet derpå, att uti ekonomiska frågor 2:ne Stånd, som afslå, handla med R. St:s rätt, och att man således, om man vill gå konseqvent till väga, bör förfara på samma sätt, som den värde talaren ansåg vara det rälta vid ett Stånds afslag på en grundlagsfråga.
Att de till depötens kassajournaler hörande verifikationer, hvilka förenas med verifikationerna till stationens kassaräkning i den ordning nämnde journaler deri ingå, i följd häraf få andra folienummer än dem, hvarunder de äro upptagne i depötens kassajournaler, är naturligt; och förklaras härigenom den af Revisorerne anmärkta omständighet, att de i sistnämnda journaler upptagna folier icke hänvisa till motsvarande folier i verifikationsböckerna. Stockholm af Kongl. Flottans Stations-befälhafvares kansli den 16 December 1861. JOII. Å. /Sundin, — 315 — Kon??]. Fångvårds-styrelscns underdåniga utlåtande, angående en af Rikets Ständers Revisorer gjord anmärkning vid fångvårds-räkenskapen lör år 1859. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Genom nådig remiss den 14 nästlidne November liar Eders Kongl. Majit behagat infordra Fångvårds-styrelsens underdåniga utlåtande öfver meddeladt transsumt af Rikets Ständers Revisorers den 14 nästförutgångne Oktober afgifna berättelse angående granskning af statsverkets med flera allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1859, af hvilket transsumt inhemtas, att, sedan vid en föregående statsrevision hemstäldt blifvit, att vid fångvårds-räkenskapen måtte fogas afskrifter af sådane protokoll, deruti redogörelse meddelades öfver förloppet af de entreprenad-auktioner, vid hvilka för fångvården erforderliga effekter och förnödenheter blifvit upphandlade.
Han väntar ett år hemma, målande, tills det stora stipendiet blir ledigt, han far det, reser ut, lyder de maktegandes råd angående hvar han bör studera, far så stipendiet förnvadt efter tre år, är en ansedd konstnär, som i särskildt prisas för sin sjelfständighet, blir professor och far vasen och har odödligheten betryggad. Y. är ock elev vid akademien, men förhoppningsfull är han ej. Han är slarfvig med lektionerna och skyller pä, att han föredrar att måla ute. Han hotas med att afforas ur rullorna och finner sig föranlåten att en vacker dag infinna sig hos skolans direktör och återlemna sitt diplom. Han blir beklagad, det är synd om honom, ty han har ju talang. Hvad ämnar han nu slå sig på? — Jo, han tänker bli målare. — Det vore allt säkrast att slå det ur hågen. När han drar sig undan akademiens skydd, kan han ju inte göra anspråk på någon hjelp för framtiden ... Han går ändå. Ett par år efter kan ingen neka till, att han står i främsta ledet bland den sveuska konstens yngre målsmän. Här ha vi de båda typerna for akademisten och opponenten. Inte för att på långt när alla af den ena eller andra sorten varit sådana som dessa. Akademister ha varit lika oppositionella som opponenter varit sediga. Och det fins många, som afhålla sig från ett taga parti offentligt. Orsakerna som fört den ena eller den andra in till det parti, hpn slutit sig till, ha varit principfrågor eller rent personlig sympati eller motvilja. I alla fall stå de der nu.Oppositionens uppkomst var lika naturlig och nödvändig som den inom flera områden förekommande schismen mellan de gamle maktegande och de unge bildstormarne. Att den tog fart nu, berodde, tror jag, på rent personliga skäl. Ty så små som våra konstförhållanden äro, bli lätt ett litet fatal inflytelserike män konstens ledare. Då akademien — hvilket är dess största fel — kompletterar sig sjelf, är det lätt att hålla de farliga elementen utanför — och så ha vi den priviligierade konsten och konstnären stående mot den fritt verkande — akademisten mot opponenten. Akademiernas auktoritet erkänner ej vår tid, liksom den tror föga på traditionernas, på stilens betydelse.
Hela tiden medan föreläsningen varade satt han och såg på henne; medan han samtidigt granskade sin egen känslostämning med obönhörlig sjelfkritik. Strax då han fick öga på henne hade det kommit något varmt upp i honom, något som blandade sig med minnena från den härliga sommaren: solskenet, de varma klipporna, den klara luften och den blåa viken till ett mångsträngadt, dallrande ackord i hans inre, ett melodiskt, smältande ackord, som plötsligt dog bort, då sjelfmedvetenheten inställde sig och klippte strängarne af. Och nu satt han och betraktade de afklippta stumparne med ett smil: sentimentalitet! gammalromantik! fåneri! En sommarförälskelse! Men hur mycket han än hånade sig sjelf, faktum kvarstod i alla fall: han kände sig glad öfver att se henne, glad vid tanken på att snart få gå vid hennes sida igen, säga sarkasmer, som han icke menade och göra paradoxer som han icke höll på. Der satt hon nu så allvarsam och lät sina stora ögon häfta sig fast på den lille samhällsförbättraren uppe i katedern; det stack honom nästan, han längtade efter att föreläsningen skulle bli slut, han ville att de der stora ögonen skulle ha frihet att riktas på hvem de heldst ville. Han mindes den morgonen i Lysekil, då han gått ensam omkring på badhusbryggan klockan 5; han mindes de dagarne i Helsingborg, då han trott sig skola återfinna henne i hvarannan kvinlig toalett han såg. Jo, han hade nog varit förälskad – kanske – en liten smul. Men den tiden var förbi. Det hade kommit så mycket emellan: Hedvig, Isabella – hela hans gamla lif. Så flög en tanke genom hans hufvud. Om Hon var så blek, såg så trött ut. Der fans intet friskt uttryck i de bleka dragen och endast ett lojt intresse i de stora ögonen. Om han skulle lära henne älska; lära henne känna lifvet så fullt och rikt som det borde kunna vara lära henne det om också blott för några korta minuter. Vid den tanken kunde han höra hur hjertslagen började öka takten. På sin plats bakom satt modern och iakttog de två.
Fru Schröder förfäktar vidare med stor värme den gifta kvinnans rätt att iiga laglig myndighet öfver det gemensamma boet, att mannen icke utan hennes samtycke bör få gä i borgen o. s. v. Kort sagdt: hon kräfver af den gifta kvinnan, att denna i allo skall vara mannen en värdig medarbeterska, lians like i verklig bildning. Själf besitter fru Schröder denna senare; de uppsatser och skildringar af hennes penna, hvilka ibland synas i danska pressen, vittna därom. En s. k. » fremskridtskvinde &gt; .yttrade cn gång om henne:. » Fru Schröder. ja, hvad skall man egentligen säga om henne annat, än att hon är sin mans hustru. » Dessa ord, hvilka i den talandes mun inneburo ett » modernt » förakt, är för mig ett hedersomnämnande. Ty att fullt ut kunna vara » sin mans hustru » är ej en ringa sak, åtminstone för den, som häri ser en allvarlig uppgift, och särskildt när mannen är högt begåfvad oeh ställd i en lifsvcrksanihet, som af hustrun kräfver sympati, förståelse och äfven direkt inedarbete. Den kvinna, som fyller de fordringar, hvilka en sådan lifsställning medför, tillhör ej de vanliga. Hon står som ett mönster för inånga af sitt kön. En sådan kvinna är Charlotte Schröder. De yttre dragen i hennes lifshistoria äro i det hela enkla. Hon är född den 2 '.! september 1844 och tillhör en gammal militärsläkt. T rak linie härstammar hon äfven från Luther, och i arf inom familjen gar ännu ett litet emaljeradt kors, som tillhört Luthers dotter Magdalena. Hennes farfar var den kände och vördade öfverste Wagner; äfven hennes far var öfverste och ansedd officer; hennes bröder, öfverstelöjtnant och kyrkoherde Wagner, äro båda framstående män. Vid sexton års ålder blef him förlofvad med Ludvig Schröder, och den 27 september 1862 stod brölloppct. Med sin man deltog hon i arbetet vid Rödding, där under kriget 18fi4 fienden en natt omringade huset oeh IDUN 1894 som » krigsfånge » bortförde henne mor, öfverstinnan Wagner.
Ilr von Hohenhausen; Jag får fästa uppmärksamheten derå, att den nedsättning af ränta, som ägt rum, icke är en följd af capitalernas ökande inom landet, utan derutaf, att de medel, som blifvit lemnade åt disconterna, alltid utgått; och då det är en hufvudsak att gynna näringarna, samt dessas fördel alltid är, att räntan är låg, så och då man, äfven örn konstlade åtgärder dertill skulle erfordras, likväl bör bibehålla näringarna vid nämnde förmån; föreslår jag, att de ifrågavar. 200,000 r:dr må öfverflyttas till belåning på inrikes vexlar, i händelse genom allmänna lagsladganden vid denna riksdag en reglering af en sådan vexelrörelse blir beslutad. Hr Rosenblad: Min första anmärkning emot denna punkt är, att Utsk:s redaetion är ofullständig och otydlig, enär Utsk. bland discontens nu ägande låneförlag endast upptagit den summa, som afser rörelsen med omsättning, ehuru derjemte finnes en discontrörelse på publika papper och en handelsdiscont. Vidare mäste jag äfven anmärka, att Utsk. i 2 mom. nyttjat en ganska olämplig term, då Utsk. sagt: att sjelfva discont rör elsen -för öfrigt må fortgå "utan annan förändring,” än att Bancostyreisen &c.; ty härigenom blir Bancostyrelsen afskriven från alla smärre förändringar i denna lånerörelse, som erfarenheten visat vara af nöden och hvarom ett särskildt förslag för närvar, hvilar på BancoUtsk:s bord. Sådana småsaker, hvartill jag äfven räknar den af Utsk. föreslagna nedsättningen i maximisumman för hvarje lån, synes mig icke böra här vidröras. Men jag kommer nu till hufvudsaken eller till Utsk:s förslag att inskränka Bankens lånerörelse genom Bancodisconten. Jag erkänner, att denna rörelse ej är den naturliga och att den har stora olägenheter med sig; men jag ber att här få påminna om tvenne satser, som här ej böra förtigas.
St:rs åren 1860 och 1861 församlade revisorers berättelser ang:de nämnda år verkställda granskningar af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1858 och 1859. R. o. Ad. åtskiljdes kl. A 10 e. m. den det ej vill, röstar Ja — 97. Nej — 41. In fidem, 0. Brakel. 118 Den 14 Januari f. m. Onsdagen den 14 Januari 1863. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 2 prof-utdrag lör d. 10 dennes e. m., samt pleni-prolokollet för d. 3 sistl. December f. m. Hr Gr o. Landtm tillkännagaf, att till R. o. Ad. blifvit öfverlemnade 15 inträdeskort till K. Landtbruks-akademiens allmänna sammankomst d. 19 dennes, samt anmodade de ledamöter af Ståndet, som deraf ville sig begagna, att anmäla sig hos Riddarh.-fiskalen. Vidare tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., att som riksdagsärendena ej kunde afgöras inom den i grundlagen bestämda tid af tre månader från den dag K. M:s Nåd. Propos. om StatsVerkels tillstånd och behof meddelats, eller d. 1 iste sistl. November, hade Talmännen, vid hållet sammanträde, öfverenskommit föreslå Riks-Sl:n, att uti underd. skrifvelse till K. M. detta förhållande anmäla, samt äska, att riksdagen, på sätt i grundlagen för sådant fall vore medgifvet, måtte fortfara under ytterligare en månad från förenämnde tid; och hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida R. o. Ad. till detta förslag ville lemna sitt bifall. Ropades ja. Sedermera hemställde Hr Gr. o. Landtm., att R. o. Ad. skulle anmoda Exp.-Ulsk:t att uppsätta och lill Riks-Stånden inkomma med förslag till R. St:rs underd. skrifvelse i ämnet; hvilket jemväl bifölls.
Donker, Ida, fröken, Stockholm. Douglas, Ludvig, grefire, Gerstorp, Malmslätt. Drake, Svea, fru, Sundsvall. Duben, von, Charlotte, fröken, Stockholm. Duben, von, Ottilia, fröken, Stockholm. Ducker, Ch., grefvinna, Uddarp, Skepparslöf. Ducker, Marianne, grefvinna, Ellinge, Eslöf. Eberstein, Anna; fru, Norrköping. Eberstein, Karin, fröken,, Eckermann, von, Ebba, fru, Södertuna, Gnesta. Eckman, Elin, fru, Ombro. Edin, Lottan, frokcn, Bergaholm, Tumba. Edling, Dina, fru, Stockholm. Edlund, Olga, fru,, Edström, Anna, fröken, Stockholm. Edström, Maria, fru, Sundsvall. Edwall, Mia, fru, Sundsvall. Ehrenstam, Caroline, fröken, St.ockholm. Ek. Selma, fröken, Stockholm. Ekonstierna, Fanny, fröken, Gripsholm, Mariefred. Eklund, Adele, fru, Stockholm. Eklund, L.; lektor, Norrköping. Ekman, Maria, fru, Stockholm. Ekman, Sophie, fru, Gubbero, Göteborg. Ekström, A., öfverintendent, Stockholm. Elbe, Constance, fröken, Stockholm. Elfving, Gunborg, fröken,, Elfving, Ingeborg, fröken, Elfving, Gothilda, fru, ~ t o c k h ~ l m. Elowson, Marie-Louise, fru, Karlstad. Enblom, Helfrid, frii, Stockholm. Enblom, Valfrid, haradshöfding, Karlshy. Eneström, Gustaf, biblioteksamanuens, Sthlm. Engelke, T., fröken, Stockholm. Engellau, Hilma, fröken, Stockholm. Engeström, von, J. O. Th., v. hkadshöfding, Stockholm. Engström, Lilly, fröken, Stockholm. Enquist, Fredrique, fru, Erdman, Thor, med. doktor,, Erlaudson, Adrianne, fru, Sundsvall. Eskilsson, Agnes, fru, Tomteboda. Esseen, Anna, fru, Falun. EssBn, Ellen, fru, Nyköping.