Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fru E. Ankarsuard. Fröken L. Engstt * örn. Fröken M. Forsell. Fru A. Motitclius. Revisionssekr. Rohtbieb. Doktor G. Sjöbety. Fru S. Vbhitlock. Styrelsesuppleanter: Fru Th. GgLdh. Fru M. Arwiclsson. Redaktören E. Reckr~zan. Fröken G. Hjelrnerus. Kapten L. A. Hz~benclirik. Fröken L. Dahlgren. Fröken G. Elfoing. Fru J. Jolit,. Fru G. af Mintberg. Fröken E. Fries. Rektor C. tlon Friesen. Professor P. G. Rositt. Revisorer: Revisorssuppleanter: Doktor &amp;: Sccdbon~. Häradshöfding A. Lundrall. Fru E. ~~~~~~~~g. Revisionssekr. IT: ti~pstr * ötrr. Fröken A. Rossander *. Fru S. Pi ?iTisitlg. Det af styrelsen utsedda förvaltningsutskottet har bestitt af: O r d i n a r i e m e d l e m m a r: fruarna Adlersparre och Ankarsvärd, fröken Roos samt herrar Hildebrand och Nyström (sasom kassaförvaltare sjelfskrifven ledamot). Förbundets styrelse har under ar 1888 sammanträdl 5 och dess förv&amp;tningsutskott 13 gånger. Dessutom hafva sammanträden hallits af de för sarskildta andamiil tillsatta konniteer, för hvilkas verksamhet redogörelse har nedan följer. Förbundet raknar vid 1888 års slut 23 ombud, öfver hvilka förteckning iiterfinnes i Bil. Om filialens i Malmö verksamhet iir berittelse afgifven af dess föreståndarinna, fru Anna Lewenhagen, se Bil. Förbundsbyrån har under året inflyttat i en ny, välbelägen lokal, 5 Malmtorgsgatan.
Collectörer erlägga Bevillning af deras inkomst i lika förhållande, som för Ernbetsoch Tjenstemän är faststäldt, och skall beloppet af den för det föregående året uppburne Provision genom bevis från Lotteriets Hufvud-Contoir, styrkas, Directeurer, Tbeatre-, vid andra än Konungens Spectacler, erlägga årligen - R:dr 25: — och dessutom för hvarje Representation i Stockholm och Götheborg - R:dr 4: —- samt i alla öfriga Städer och orter 2: — Med förbindelse att innan de från Staden eller orten afresa, vederbörligen styrka att Representations - afgiften blifvit erlagd; och skall qvitto derå, jemte betyg att Bevillningen för löpande året blifvit gulden eller säkerhet derföre stäld, ovilkorligen företes å den ort, dit de sig begifva, innan något Speetaele der får uppföras. Doctorer, Medicinae-, eller Läkare med practique utom tjensten, taxeras till fem procent af depås inkomst, dock ej under Tio R:dr. Fiskare , Den s Juli. S63 Fiskare, som äro Borgare» i feni Classer: Första Classen ao: — Andra dito • * • 13 : — Tredje dito - * - 8: — Fjerde dito * 5: — Femte dito » - « 21 34» Fiskare som icke äro Borgare, Mätare, Packare, Vindragare, Klampare, FinHampTjäruoch Bräd-Vräkare, Packhusoch Vågkarlar lika med Arbetskarlar. Försaljerskor, så kallade Brödjur^gfrur i Bagare-Bodar samt alla öfriga personer af Q vinkönet, som förestå försäljning i Bodar eller på Närings» ställen för andras räkning, i Fyra Classer: Första Classen R:d. 6 Andra dito ”4 Tredje dito 2 Fjerde dito * 1 Gesäller, Verk Gesäll, eller den färsta på Verkstad, der mindst tre finnas 2: 16. Alla öfriga Handtverks I: 32.v Gouvernanter och Informations Fruntimmer i Privata Hus - X: 24.
B. 2o3. XVII. 85. XVIII. A. 11. E. 3a3. — N:o 113. i anledning af väckta motioner, rörande nedsättning i tullumgälderna för trädvaror, som förskeppas från Sverige lill Danmark och England. XIV. B. 453. XVH. A. 45. XXV. U. 29. A. 85. — N:o 114. i anledning af väckt fråga om en jemnare beräkning i allmänhet af städernes tolag. XIV. B. 453. XVII. A. 45. ( i5 ) Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Memorialer, Be tiinkanden och Utlåtanden: ■— N:o ii5. i anledning af erhållen återremiss af Utskottets betänkande N:o 84, rörande afskaffande af helfrihetsbref och förändring, i följd deraf, i vissa delar af Kongl. Förordningen den 22 April 1829, angående passhandlingar för fartyg, hvilka seglat till utrikesort. XVIII. B. 176. XIX. A. 25g. E. 481. — N:o 116. om upphörande af dubbla årsberäkningen vid befordran till ecclesiastika embeten och tjenster. XVIII. B. 176. XIX. — N:o 117. angående föreslagen indragning af vice Presidents-embetena i Hofrutterna, och förändrad benämning af Hofrätts-ledamöter, samt om ordningen för upprättande af förslag till Ledamöter i Ilofrätter och Collegier. XVIII. B. 176. XIX. A. 265. — N:o 1 18. angående upphörande af det så kallade Hemförarebå tg il let i Götheborg. XVIII. B. 176. XIX. A. 205. E. 481. — N:o 11g. i anledning af väckt fråga om stapelstadsrätt för Köpingen Döderhultsvik, samt Länsstyrelsens förflyttande dit ifrån Calmar stad. XVIII. B. 176. XIX.
Enär emedlertid 2:ne af Utskottets egne Ledamöter, med närmare kännedom om pappers-fabrication i allmänhet, efter flere dagars vistande å Tumba Pappersbruk, för att om förhållandena inhemta noga kunskap, lemrost den upplysning, alt Pappers-mästarne J. E. Ullander och J. R. Ullander jemte Valsmästaren C. G. Dahlgren numera skulle kunna på egen hand besörja allt hvad för tillverkningen af de nya sedel-pappers-sorlerne erfordras. så att behofvet icke skulle fordra att på stället ega en person med vetenskaplig bildning, för att i egenskap af Arbets-Chef hafva tillsyn öfver pappers-beredningen, har Utskottet trott den af Herr Kammarherren Rosenblad föreslagna anstalt kunna undvikas, men, för ett säkert bedömande af frågan, ansett sig böra inhemta yttranden af kände vetenskapsmän, och i sådant afseende sig rådfört med Herr Professoren och Comrnendeureu Berzelius, Herr Professoren Pasch och Herr Professoren Åkerman, hvilka hufvudsakligen förklarat: Herr Professoren Berzelius, att, så vida på stället allenast funnes en person med den omdömes-förmåga, att han vid de tillfällen, då solida förbättringar i pappers-tillverknings-methoden borde göras, kunde derom inhemta kännedom, behöfdes visserligen icke ständigt någon vetenskapsman å stället, till ledande af sedel-pappers-tillverkningen:
Dictamen innefattar, såsom j :o ’’Att erfarenheten ”och officiela handlingar visa, det Importhan’’deln blifvit fördubblad, sedan Nederlagsfrihe”ten öppnades i Götheborg; att Tu lerediten, ”sorn dervid får begagnas, varit ganska lockande, men att lättheten att lurendräga vid ’reexportationen ännu mer förfört till Lagbrott .’i denna väg.” Det kan ej nekas, att ju Importen i Götheborg blifvit betydligen ökad genom Nederlagshandeln, och det af den orsa*k, att en liflig handelsrörelse på nämnde plats lockade mänga utländska Handlande att der söka skydd emot det tryckande system, som då tvingade alla näringar på continenten. Desse personer kunde ej vara sysslolöse med sina capital, utan gjorde speculationer, samt förtullade, jemte Svenska Köpmän , betydliga varulager, hvilka likväl till stor del ej varit för landets consumtionsbehof. Jag vågar ej upptaga Höglofl. Ridderskapets och Adelns dyrbara tid med upprepande af de mångå bevis genom exempel jag kunde citera i detta afseende, men inskränker mig vid att nämna, att på första halfva året 1S12 förtullades i Götheborg 90,523 skålp. dels rått, dels Lumpsocker, och att under samma tid utskeppades iörtulladt rått Socker till ett belopp at 615 703 skalp ; således öfverskjuter exporten på denna vara, nämnde år, im - Den 29 Mars. 2 45 porten med 525,180 skålp. Än märkbarare var förhållandet år 18 12 med Bomullen, hvaraf icke ett lod importerades , men utsk. ppningen steg till 259,896 skålp. af föregående årens förtullade lager. Om man utur denna synpunkt betraktar vår förökade Importhandel, torde den ej förekomma så skadlig, som vid första påseendet. Den har ju, utom afgifterna vid inoch utgåendet, af varan beredt Statenen vinst genom Magazins-hyrorna under en längre tid , och dessa hyror hafva ej varit obetydliga i Götheborg.
Sedan Ofver-direktören för Kongl. Myntoch Kontroll-verken, på anförda skäl, yttrat önskan, att Kongl. Myntverket måtte hvarje höst i Oktober eller November månad erhålla beställning af allt det silfvermynt, som antagligen kunde anses för Banken behöfligt intill nästföljande höst, hafva Fullmäktige, i anledning häraf och med afseende på behofvet af förstärkning i Bankens förråd af myntadt silfver, den 19 November nästlidet år till Kongl. Myntverket aflåtit reqvisition å ytterligare utmyntning af 4 R:dr R:mt stycken till belopp af 2,000,000 R:dr eller 500,000 st., samt af silfvermyntstycken å de mindre valörerna till belopp af tillsammans 200,000 R:dr; och har denna utmyntning redan till största delen blifvit af Kongl. Myntverket verkställd. § 15. De af Kongl. Myntverket afgifna qvartalsoch årsräkningar angående guldoch Kongl■ Myntsilfverutmyntningen för Bankens räkning äro i föreskrifven ordning till Banken aflemnade wrket, räkoch utan anmärkning derstädes granskade. ningar. — 20 — § 16. Inventering i Fullmäktige hafva, genom deputerade, deltagit i den inventering, som i nästlidne Kongl. MyntJanuari månad i Kongl. Myntverket anställdes; hvarvid anmärkning, i hvad Banken verket. rörde, icke egt rum. § 17. Beloppet af Såsom fortsättning af den' i 17 § af 1863 års revisions-berättelse intagna redo larmdtårMI~ S^relse för beloppet af utelöpande sedlar vid särskilda tidpunkter, meddelas följande da tidpunkter. uPPg‘^- .
R:dr b:ko. att utgå så snart den af dessa makar, som öfverlefde den andra, aflidit, och dervid förordnat, att af räntan borde användas årligen 33 R:dr 16 sk. b:ko till förökande af antalet utaf pensionsrum inom nämnde Stift, och 11 R:dr 16 sk. b:ko till bildandet af en fond för underhållandet, genom Riddarh.-Direktms försorg, af ett grafhus, som testamentsgifvarne upbygdt på kyrkogården i Röö socken af Erkestiftet. Och har Direktm låtit förenämnde teslamentariska dispositioner behörigen bevaka; men då utredningen af Qveckfeltska och Sölfverbergska sterbhusen ännu icke hunnit fulländas, har någon inbetalning af testamentsmedlen derifrån ännu icke egt rum. Dtsk. finnér för sin del dessa Direktms anmälanden icke föranleda någon åtgärd. § 2. Direktm afgifver i denna § en kort redovisning för den s. k. Riddarhns-reparationsfondens tillstånd oell behof. Inkomsterna å denna fond, som utgöras af den afgift, hvilken med 1 R:dr b:ko erlägges af hvarje mantalsskrifven adlig mansperson, som för lön eller förmögenhet betalar bevillning, hafva under åren 1850, 1851 och 1852 influtit med 7,281 R:dr 26 sk. 2 rst., och fonden, hvars behållning vid 1849 års slut upgick lill 21,520 R:dr 43 sk. 3 rst., egde vid 1852 års slut en behållning af 26,627 R;dr 20 sk. 5 rst. Vid sådant förhållande och dä, utom den till 9,000 R:dr b:ko upskaltade omläggning af Riddarhusets koppartak, hvaraf behofvet länge' varit emotsedt, roen hvarmed dock troligen ännu en längre lid kan anslå, några större reparationer icke f. n. äro ifrågastälde, har Dircktm visserligen funnit denna fonds behållning betydligt öfverstiga de nu beräkneliga reparationskostnaderna, men sedan H. R. o.
Elementarläroverkens anslag är i nu gällande Riksstat bestämdt till R:dr 1,413,270: 35. Då härtill kommer sammanlagda beloppet af de tillökningar i ordinarie anslaget, som här ofvan blifvit medgifna „ 200,203: 96. skulle förenämnda anslag uppgå till R:dr 1,613,474: 31. hvarifrån bör afräknas värdet för 36 kubikfot 1 kanna till Statsverket indragen indelt spanmål, sorn, ehuru rätteligen tillhörande anslaget för pedagogierna, varit i Riks-staten påfördt anslaget för elementarläroverken „ 72: 20. till följd hvaraf anslaget för elementarläroverken uppgår till . Och enär de besparingar, som å detta auslag uppkomma, synas böra endast för elementarläroverkens behof användas, få Rikets Ständer, jemte anmälan, att 16 Expeditions-Utskottets Forsing till underd. Skrifvelse, ±X:o 81. samina anslag blifvit uppfördt såsom reservationsanslag, i underdånighet anhålla, det E. K. Maj:t täcktes, för den händelse en sådan åtgärd finnes behöflig, medgifva och förordna, att utaf de allmänna besparingar, som vid slutet af innevarande statsregleringsperiod å Åttonde Hufvudtiteln förefinnas, någon lämplig del må afskiljas och vid afslutandet af innevarande års räkenskaper utbalanseras såsom en för elementarläroverkens behof reserverad behållning till år 1867. 47:o. Hos Rikets Ständer hafva särskilda förslag blifvit väckta om upprättandet genom Statens försorg af allmänna lägre elementarläroverk för flickor, dervid är vordet anfördt, att vid dessa läroverk den särskilda afgiften lör hvarje elev borde, på det ej alltför stort, statsanslag måtte behöfvas, beräknas högre, än hvad som af ynglingarne vid Rikets elementarläroverk erlägges. Eör intagning skulle hufvudsakligen erfordras detsamma, som för intagning i elementarläroverken för gossar.
Detta står väl i öfverensstämmelse med hvad man sagt mig, alt om också denna inbjudn. icke antages, skall StatsUtsk. likväl inkomma med förslag i ämnet; men jag fattade icke, huru man kunde komma till ändamålet, utan att, såsom jag föreslog, ålägga StatsUtsk. att skyndsamligen med förslag i ämnet inkomma. Kan ändamålet dessförutan vinnas och ulan att saken ännu mer invecklas genom sammanbindandet af de 2:ne propostr, jag begärt, så har jag intet emot, att blott den första proposm om antagande af inbjudn. står qvar, och det är om denna proposts framställande, som jag nu anhåller. Frih. Boye: Om jag lika med en värd ledamot, Hr v. Hartmansdorff, kunde antaga, att markegångssattnirigens fördröjande i g veckor ej medförde någon påföljd i sjelfva reciprocitetsfrågan; om jag kunde antaga, att detta fördröjande ej skulle medföra någon upplysning eller ej skulle skingra den ovisshet om sädesprisen, hvarpå det omnämnda spelet grundar sig, så skulle jag genast öfvergå till hans mening; men jag är för gammal jordbrukare för att icke med full visshet känna, att jordbrukarens tröskning d. 8 Jan är, om icke fulländad, åtminstone så långt framliden, att han säkert vet, hvad han äger. Ovissheten om sädesprisen är då undanrodjd, och i och med detsamma är också faran för vinstspelet förminskad. Jag kan således qvarstå vid min tanke, att faran är ingen, åtminstone ojemnförligt mindre, än den varit. Det starka motstånd, som inbjudn. mött, har egentligen varit grundadt på det föregifvande, som man velat, att vi skulle antaga, att det beslut, inbjudningen åsyftar, omöjligen vore verk sta II bart. En värd ledamot, Hr af Billbergh, chef för Rikets högsta controll velk, verk, här varit af en annan tanke; inen man har jäfvat der* och kallat den en tro.
Sedan Utskottet, enligt hvad här nedan vidare förmäles, ansett sig böra föreslå, att de hos Allmänheten upplånte medel böra lill återbetalning uppsägas, hvaraf följer, att Handelsoch Närings-Diskonten hädanefter skall uteslutande bedrifvas genom Bankens egna medel, har Utskottet, ifråga oni det belopp, som borde för sådant ändamål afsättas, fästat afsende å ena sidan på Bankens förmåga, att fullgöra sina förbindelser och å den andra, alt icke, genom summans förminskning, fonden må blifva alltför otillräcklig, samt fördenskull härigenom skolat tillstyrka, 25:o. att fonden för utlåning genom Handelsoch Närings-Diskonten må bestämmas lill en summa af 3,500,(XX) R:dr B:ko, deruti inberäknadt beloppet af den för Stockholms Handelsoch Närings-Diskont afsatta Reserv-fond, hvilken, i följd häraf, såsom sådan betraktad, skulle komma alt upphöra. Banca-Utskottcls Betänkande, N:o 29. För denna sednare del af berörde framställning eller den, sorn aksel lieserv-fondens upphörande, hämtar Utskottet stöd deraf, att då, efter Sivad Utskottet här ofvan tillstyrkt, alla under året på en eller annan låne-rörelsegren uppkommande kapital-förluster, skola ersättas af de inflytande vinstmedlen, någon serskild fond för betäckande af dylika förluster i någon viss låne-rörelse-gren icke är behöflig; hvarförutan Reservfondens bibehållande, såsom sådan, endast leder lill förvillelse i och inveckJing af räkenskaperna.
Nu vill jag först fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att rusthåIlen i Sverige bestå af ett eller två mantal, men deremot augmenten sällan af mera än } och någon gång mantal. De anordnade och afkorlade räntorna i och för rusthållet äro således mångfaldiga gånger större äu de räntor, som äro anordnade och afkorlade för augmenten. Dessa räntor ingå i sjelfva rustningen och kunna lika litet som sjelfva rusthållets räntor indragas lill statsverket, utan att medföra befängda förluster och mycken oreda i stället för reda i saken. I afseende åter på Frih. Palmstjernas förmodan, alt vederbörande corpser och stater icke allmänneligen skulle vilja afstå från rättigheten alt mottaga sina räntor in natura, är jag af alldeles motsatt tanka. Erfarenheten har visat, att VVeslgölha regemente helt enkelt begärt att få sina räntor lösta efter gällande markegångspris, utan någon annan förman, än att statens uppbördsman skulle få öfvertaga uppbörden och inlemna medlen pä landlränlerierna. De bjödo till och med en viss procent åt fogdarne för detta besvär. En sådan procent är naturligtvis öfverflödig, ty i samma stund, som Kronan drager räntorna till sig, sä är det fogdarnes skyldighet att utan särskild procent uppbära dem, och det bör icke ligga löntagaren till last, att han hittills fått lemna en sådan procent till rege - 528 Den 15 Maj. mentsskrifvaren, helst han är berättigad till 16 sk. forlön för spanmålen. Hvarföre skola vi nu, mine Hrr, ingå till K. M. med ett förslag, som icke går an att verkställa, då det deremot går mycket väl an att verkställa saken, om, på sätt jag föreslagit, den första punkten i betänk, ogillas oeh i stället beslutes, att alla indelta räntor ingå till staten för de corpser, som sig dertill anmäla. Då är det klart, att för första året erfordras förskotter af staten till medlens utbetalning qvartalsvis; men sedan, vid uppbördsårets slut, blifva förskotterna öfverflödiga.
Genom SlatsUtsk:s förslag till reglering af K. hofstallets utfodring och deruti gjorda beräkning af arrende-höet och hö-räntorna efter markegångspris, uppkomm-r visserligen en minskning afJ4 k 5,ooo r:dr; men då häremot förekommer,. att årliga försälj - D c u 'i M a j f. ni. ningen af foder uppgår minst lill lika belopp, emedan vid 1809 års statsreglering upptogos 9 drabant-hastar, som numera icke erfordras, samt då rationerna äro beräknade högre än de utgå och behofvet påkallar; så synas de af StatsUtsk. föreslagna 3o,ooo r:dr vara fullt tillräckliga, särdeles som, ehuru förra staterna icke upptagit detta belopp, enligt riksbokslutet, vid 1837 års slut en reserverad tillgång fanns af nära 18,000 r:dr. Jag vågar derföre tillstyrka bifall till Utsk:s förslag i denna punkt. H. Ex. Hr Gr. Brahe: Då jag sist bade ordet, underlät jag att nämna i afseende på de K. slotten, att sådan granskning, som iakttages i afseende på de öfriga slottens förvaltning, icke äger ruui för Rosersbergs K. slott. Orsaken är den, att salig Konung Carl XIII, såsom Hertig af Södermanland , i gåfva af R. St. erhöll detta slott, hvilket före Konungens död bestämdes till enkesäte åt H. M. Drottningen, efter hvars frånfälle Ständerne öfverlemnade detsamma åt H. M. Konungen, medelst ett formligen fattadt beslut af detta innehåll: "Då Rosersbergs kungsgård, hvilken, i följd af R. St:s ”vid 1809 och 181 o årens riksdag fattade beslut, tillhört ”högstsalig H. M. Konung Carl XIII och Dess Gemål för ”Deras lifstid, genom H. M. Enke-Drottningens bedröfliga ”frånfälle nu blifver ledig att till Staten återfalla, hafva R. ”St., som förut under innevar. riksdag, enligt sin und. skrifvelse d. 3o sisth April, förbehållit sig att vid högstsalig ”Hennes
Nu, sedan man, genom öfverdrifven tull, ledi införseln fia en afväg och gjort lurendrejeriet af smör lill vana. nu anser man sig kunna tillvägabringa återgång i detta förhållande, äfven med antagande af en högre tull-sats. än den enda. som falt tiskt visat ett lyckligt resultat. 1 motiven till den af Kongl. Majit föreslagna tull-nedsällningen lramslälles angelägenheten af ali lindra skatten å smör såsom en oumbärlig lifsförnödenhet. En annan afsigt har vår Finans-minister tillkännagifvit hos Ridderskapet och Adelil,-—-afsigtenatt lägga den högsta möjliga skatt å della födoämne. Under det jag högeligen helviflar åtgärdens klokhet ur finaneieil synpunkt, mäste jag ännu mer beklaga hjertlösheten för samhällets högre pligter emot dess medlemmar. I det föregående har jag visat, att hög skatt på lilsförnödenheter är grym orättvisa ; och såsom skydd för inhemska smörproduk tionen är dessutom skatten obehöflig, då produktionen, om, hvad nu icke är händelsen, densamma öfverstege landels behof, alltid eger utvägen af säker afsättning lili ganska höga priser på marknaden i Europas vestra stater. Då den af Utskottet antagna tuil-afgiften såsom skatt är orättvis och oklok och såsom skydd obehöflig, vidhåller jag yrkandet, att införsels-tullen å smör nu nedsälles till 32 sk. pr lisp.; hvil ken lull i allt läll med mera än 25 procent öfversliger den i England stadgade. Nästan alla Europeiska länder, äfven sådana, der stals-inkomslernas stegring utgör regeringarnes förnämsta ögonmärke och der klimatiska förhållanden, mindre än hos oss, betinga ymnig tillgång på materialet för invånarnes fotbeklädnad, hafva erkänt billigheten af tullfri införsel af oberedda hudar och skinn. Vår tull-lagstiftning åter har just under sednare tider, i del dubbla ändamålet alt öka slals-inkomslen och uppmuntra boskapsskötseln, stegrat införsels-tullen å detta råämne; och den nya villfarelsen synes fruktansvärd! trotsa hvarje förnuftig vederläggning.
Föredrogs ånyo StatsTJtskrs d. 28 sisth Maj f. m. på bordet lagda utlåt. N:o n5, ang:de förändring i sättet för beräknandet af den s. k. gewinsten å Kronans behållna räntor. Gr. Cronhjelm, Otto A11 g.: Jag tror, att motionärens förslag i afseende på den s. k. gewinsten å Kronans behållna räntor är i 2:dra och 3:dje punkterna ganska godt; det beror likväl på, huruvida ett medelpris, grundadt på föregående 5 eller 10 års priser, kommer att bestämmas i stället för de vanliga markegångssättningarna. Då fråga om ett medelpris å den under lönerna beräknade spannmålen förevar, tog jag mig friheten att yrka bifall å K. M:s i ämnet afgifna proposition, och samma princip ligger till grund för denna motion. Om ifrågavar. gewinst bestämmes efter 5 eller 10 års medelpris, uppkommer en lindring för allmogen, utan någon förlust för kronan, och då kan, såsom motionären yttrat, debiteringen verkställas på en gång med den af öfriga utlagorna, eller senast vid första uppbördsstämman, hvarigenom de af allmogen, som då kunde betala Den a Juni e. m. sina kronoutskylder, undginge att infinna sig vid den andra stämman. Då Utsk. emedlertid anmält, att utom Olof Lindbeck en annan riksdagsman gjort motion i ämnet, samt att Utsk. vill inkomma med ytterligare yttrande derom, anhåller jag, på det saken må i sin helhet förekomma, att detta betänk, måtte få hvila, intilldess Utsk. inkommit med utlåt, öfver den här omnämnda, ytterligere motionen i ämnet. Gr. von Fersen, Hans, förenade sig med Gr. Cronhjelm. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad. att uppskjuta med afgörandet af StatsUtskts utlåt. N:o n5, tills Utsk. inkommit med sitt i utlåt, omtalade, framdeles inkommande yttrande i anledn. af en till Utsk. remitterad motion örn läntepersedlarnas förvandling i penningar efter medeltalet af de sednast förflutna fem eller tio årens markegång.