Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Såsom härtill svarades, att socknemännen i allmänhet numera hade funnit den nedre platsens större tjenlighet och de många orsaker, hvarföre den borde före-dragas, så skedde derföre ingen omröstning, utan afgjordes och bestämdes att det af byggmästaren Geting nedanföre prästgården föredragna och utsedda stället skulle till den blifvande kyrkobyggnaden vara antaget. § 2. Sedan väcktes af socknemännen fråga om hvilken skulle bekosta undanflyttandet af de hus, som nu äro uppförde nära invid det ställe, hvarest kyrkan kommer att byggas och voro flere af sockenmännen af den tanke, att de icke voro till detta arbete skyldiga, utan förmente de egaren af dem, comminister Edlund, böra detta besörja. Olämpligheten och ofoget af ett sådant förslag föreställdes dem dock af ordföranden, och yttrades af honom, att sockneboerne borde så mycket mindre begära detta, som comminister Edlund ändock upplåtit en del af sin slåttes-lägenhet till kyrkans plats och till rum för materialerne under kyrkobyggandet, äfvensom socknemännen borde besinna, att dem, och icke honom, ålåge att bygga kyrkan och göra de omkostnader, som derföre voro nödige. Efter vidare betänkande af denna sak afgjordes således att, om comminister Edlund skulle vilja biträda vid detta flyttnings-arbete, församlingen skulle sådant med tacksamhet emottaga, men också ej gjorde påstående derom, utan ville i annan händelse, sjelf verkställa transporterandet af de hus, som borde flyttas. § 3. Vid af ordföranden sedermera gjorde frågan, om ej församlingen skulle finna det enligt med sin framtida nytta att, innan grundvalen började läggas, företaga uppsättandet af någon ibland de byggnader, som äro nödiga för en blifvande kyrkobyggnad, t.ex. af en sockenstuga, kunde socknemännen ej förena sig i något visst beslut, hvarföre den saken skulle framdeles till afgörande företagas. In fidem N. Feltström Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. År 1829 den 25 januari i allmän socken-stämma i Häggenås sockenstuga, anmältes saltpetter tillverkning sistl. år 1829 af följande, nemligen Joh. Pärss. Grund i Österåsen 2 lisp.
— Att ej sådan invcnterings-åtgärd förr varit vidtagen, bevisar intet. tBio och 1812 höl lös riksdagarne i Örebro, så att de förste Ständerne efter det nya statsskickets införande icke kunde verkställa den nog granna granskningen: detta förhållande anmältes ock af StatsUtsk. år 1812. Sedan har den kunnat ske, men med undantag af 1827 års revision, som Lief nekad tillträde till räntekammaren, har man icke tänkt derpå. Nu då erinran derom blifvit gjord, och då erfarenheten styrkt behofvet, vore underlåtenheten förgätenhet af den pligt, som i min tanke tillkommer hvarje revisor, hvarje granskande ombud, och som R. St. sjelfve erkänt, då de öfverräkna bankens cassabehållningar, till och med dess plantsar, piaster-fjerdingar oell sedelblankelter. Det är äfven lätt insedt, att ulan dess uppfyllande är hela den R. St. och dess revisorer i grundlagarna anbefallda granskning af statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning en blott skuggbild, och nationen äger, t hy förutan, emot möjligheten af förvaltningens oordentlighet eller bedräglighet ingen garanti. Jag yrkar alltså återremiss å betänk. N:o 2o4; och jag anser mig berättigad att af StatsUtsk. begära, icke blott att den äskade inventeringen af räntekammaren må skyndsamt verkställas, utan äfven att samtidigt de förvaltande verkens betydligaste cassör inventeras. Då 42 S*n Riksd.Ordn. ålägger Slats-cont. att omedelbarligen meddela alla äskade upplysningar i frågor om sjelfva redovisningen af allm. medel, har StatsUtsk. i detta fall R. St:s rätt att begära uppgift på cassa-tillståndet, så väl i Den 39 Juli f. m. 3o3 räntekammaren, sora i statsverkets cassör för en viss utsatt tlag; då böra cassabehållningarne inventeras och jeni förås med cassa-förslaget, samt detta sedan controlleras medelst de afslut, sorn måste finnas i styrelsernas handlingar eller ock medelst memorial-böckerna.
at o i n Bö k r an ej ske sak ä nas alla i Sveri någ g ot es h post em -. Hel g d. 15 m l Telefon 58 48. och Konstväfnad h m ä a ften i — u u tk m om - e. (3q] ^@S Varumärke. år. 30 Pos öres tp d r ä e r n af u pos m 10 e ta r rvode. de n l. 25 Profh ö äf r te e grat häft is et. ef K om rekvi mis s io it o närer ant » Prakagas John V. Lindh-Hygrell, af Olga Ramberg. t e r n ti l kar m. m. r K för a l ra året bergsga af tan Jul 39, - cel E. Tänk MALMBE på RG, 58 de K a l r dina! Äkta Marie-Briquetter. Pri s kr. 16 pl a ns c her i et t häf t e. Nyårskort u t k o m n a. Allmänna " ' • '. V I är d l al en la s bäs 1 t dri m i ör f m bokl ta ådor. Zit ra, lät lärdt (G n i o. — Allm. tel. 13057. märken ter, in expedi sändas eras. Adr. JO (G S d E å. F 91034) Pensionsförsäkringsbolaget Al m s.-te » l. &lt;§^Ö&lt;^ / U / C&amp;i ' Köp aldrig Ri k til försäkrar pä fördelaktiga vil kor yl ta le r, varor åg d o e t sl ä a ro g, fö al rs lr ed a da mi m ns e t d sängfilu garant tan af im at n t ärke, Drottninggatan 68, Stockholm. att 1 va O ran BS. är! testaments-försäkri n ner. g. Pri s s o to m ppå V - n i terkurerna (1 okt —. lmaj) mycket verksamma Fotograf, Hufv s u K d Th. k. t grat och is af.
Prinsen svarade ingenting härpå, ty han visste nog huru det stod till; utan drog sig bort ifrån de andre, och satte sig för sig sjelf i spisel-grufvan. Likväl gick det honom till sinnes att han aldrig skulle få höra annat än gäckeri af sina bröder, och det rann honom i tankarne, att lyckan väl en gång kunde hjelpa honom också, fast han nu vore ringa och förskjuten. Det led så åter en rund tid bortåt, och i hela kungs-gården talades om intet annat än de begge äldste prinsarne, hvilka förnäma konunga-döttrar de hade fästat sig; men ingen spillde ord på Aske-pjesken, eller brydde sig om hvad käresta han hade fått. Då hände sig en dag, att konungen lät åter kalla sina tre söner inför sig. Ja, prinsarne gingo, staddes för sin faders högsäte, och frågade hvad han hade att befalla. »Jo,» sade konungen, »jag har hört både sidt och vidt förtäljas om edra fästemörs fägring och stora rikedom. Nu lyster mig gerna veta om de ock äro snälla i händerna. Dragen derföre bort, och hemten mig hvar sin kaka som edra kärestor hafva bakat, att jag så må döma om deras slöjd.» Härmed voro de begge äldste prinsarne väl tillfreds, och lagade sig genast till med vapen och följe och präktig utrustning, för att helsa på sina fästemör. Men Aske-pjesken hade hvarken sadel eller gångare, utan måste vandra till fots nu som förr, och fick ändå vara glad när han väl slapp ifrån sina bröders ideliga skämt och spe-ord. Vi låta nu de begge äldste konunga-sönerna draga åt sin led, och följa i stället med den lille minste prinsen, der han vankar allena i skogen. Han gick, och han gick, och aldrig hade han så längtat till någonting som han nu längtade till den lilla råttan. Men allt som det led rann det honom i sinnet, huru omöjligt det vore för henne att baka någon kaka, såsom konungen hade tillsagt.
Siktar och Såll 1 skålp. _ 25 Siktduk: af sammansatt metall; se Metaller, sammausatta, andra slag. arbetade. af jern; se Manufaktursmide. af koppar; se Koppar, andra helfärdiga arbeten. af stål; se Stålarbeten. af annat material; se Väfnader. Silfver, oarbetadt . Fri ;t. arbetadt, förgyldt eller oförgyldt 1 ort. 3 bok-, äkta och oäkta — Fri ;t musiv-, målare-, pudereller unsen Fritt. Silfverglitt; se Glete. Silke, rått, ofärgadt - Fritt. färgadt 1 skålp. - 40 Sirup, alla slag 1 skålp. 4 Sjökort; se Kartor. Skafgräs Fril t. Skedvatten; se Salpetersyra. Skeppsinventarier; se Inventarier och 8 § i Taxeunderrättelserna. Skiffer; se Sten. Skinn; se Hudar och Skinn. fisk-; se Fiskskinn. 40 Förslag till Tulltaxa. Qvantitet för Införselstullberäktull. ningen. Riksmynt. R:dr öre. Skjulspäck; se Tran. Skomakarcarbetcn: af siden 1 — af andra tyger, samt af saffians-, karduans , färgade, pressade och tryckta skinn 1 skålp. — 60 becksömsoch s. k. sjöstöflar 1 par. — 50 andra slag 1 skålp. — 40 Skor af yllefilt utan lädersulor; förtullas säsom yllefilt. Skriftaflor, alla slag — Fria. Skrubbor; hänföras till Redskap och Machinerier. Skyfflar och Skäror af jern; hänföras till Verktyg. Sköldpadd: oarbetad — Fri. arbetad 1 skålp. 2 — Slöjdvaror, eller Fabriks-, Handtverkerioch Manufakturvaror, i taxan ej nämnda, förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå, eller om detta ej kan bestämdt urskiljas ') R:dr 100 R:mt. 15 — Smergel — Fri.
Till vinnande' af det åsyftade ändamålet vågar jag föreslå följande redaction: Aliggandes Directionen alt i Tidningarne tillkännagif va när en sådan justering inträff är. Herr von Hartmansdorff: Jag instäm mer visserligen häruti; men hemställer, om det icke för korrthetens skuld kunde heta: efter tillkännagifvande i Tidningarne, inför Riddarlius-Birectionen justeras. Herr Rosenblad: TJti den af den siste värde Talaren föreslagne redaction instämmer jag fullkomligen, och får derå anhålla om proposition. 622 Den 16 November Herr Grefven och Landt - Marskalken hemställde om Ridderskapet och Adeln behagade gilla 5i §. med iakttagande af den utaf Herr von Hartmansdorff föreslaene re o dactionsförändring ; hvarigenom sista momentet i berörde §. skulle erhålla följande lydelse: Likväl må de då ojusterade Pleni-Protocoller sedermera, efter tillkännagifvande i Tidninga me, inför Riddarhus-Directionen justeras , i närvaro af de Ståndets Ledamöter, som åstunda dervid vara tillstädes. Bifölls. Ordnings-Stadga. t, 2, 3, 4» 5 och 6 punkterne blefvo,. uppå särskildte propositioner, af Ridderskapet och Adeln gillade. jule Punden. Herr Cederschjöld: För att sätta denna punkt i öfverensstämmelse med 3o §. i Riddarhus-Ordningen, som i dag blifvit antagen, får jag vördsamt föreslå följande redaclion: Den, som, utan laga förfall eller erliållen ledighet, från Electorers, Utskotts, eller Nämnders sammanträden uteblifver, erlägga för hvarje gäng 2 Riksdaler. Och blef denna Herr Cederschjölds re - Dm 16 November. claclion af n:de punkten, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen. Hvarefter Ridderskapet och Adeln fann för godt, att den föreslagna Ordnings-Stadgan i allt öfrigt gilia.
Rikets Ständers Revisorer, som icke funnit någon anmärkning vid Underhålls-Afdelningens räkenskaper äga rum, hafva, rörande säkerhetshandlingarna för 1829 års Mötes-passevolans-fond, anmält, att, ehuru vederbörande redogörare skall hafva upplyst, att högre belopp än 4,000 R:dr B:ko icke blifvit till någon emot revers med borgen utlånt, äfvensom att Krigs-Kollegium beslutat, det Fondens medel icke la utlånas, utan mot godkända inteckningar i fast egendom, Revisorerne dock funnit, att en skuldsedel å 4,000 R:dr, med derå tecknad borgen, är utgifven den 25 Maj 1843, hvaraf ville synas, som skulle antingen berörde beslut då ännu icke varit gällande, eller ock, i motsatt fall, sistnämnde lånesumma ursprungligen utgjort högre belopp, än som för utlåning emot revers varit bestämdt. Kollegium anser sig, i anledning af hvad Revisorerne sålunda anmält, endast böra underdånigst upplysa, att Revisorerne, vid inventeringstillfället, icke framställt någon anmärkning emot ifrågavarande lånedokuments säkerhet, och att lånesumman då icke heller öfversteg det maximibelopp, som för lån på namn med personel borgen får meddelas, samt att lånet sedermera blifvit förmedelst omsättning förminskadt.
Rättegångsbalken, fälla tillförordnade Polismästaren Limnelius att för den försummelse, han i omförmälte måtto låtit komma sig till last, böta 25 daler silfvermynt med Atta R:dr 16 sk. banko; men enär f. d. Fanjunkaren Möller afstått från anspråk på ersättning för den skada, dröjsmålet kunde hafva honom tillskyndat, erfordrades i afseende derå icke vidare något yttrande. Mig veterligen är detta utslag icke af Herr tillförordnade Polismästaren Limnelius öfverklagadt; och å min sida har detsamma ej heller blifvit klandradt. En Snickare, Christian August Helgesen i Näsperlan hade först hos Justitiaekantslersembetet gjort angifvelse, att han af Häradshöfdingen i Sotholms, Öknebo och Svartlösa härad Herr N. C. Claeson blifvit på det sätt förfördelad, att bemälte Häradshöfding vid 1845 års hösteting med Sotholms härad, der Helgesen infunnit sig och emot lösen utbekommit Häradsrättens prokokoll i ett honom rörande mål, skall hafva, då Helgesen åter framträdt R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år 4849. 163 till domaresätet och ined höflighet anmält, det han af misstag erlagt mera penningar, än lösen utgjorde, rest sig något från domaresätet och stött Helgesen för bröstet, samt tillsagt en i tingssalen närvarande
Stockholm den 11 November 1865. C. J. Svensén, från Calmar län. Häruti instämma: J. Erickzon, S. Johnson, från Jönköpings län. från Jönköpings län. Johannes Andersson, J. Jonasson, från Jönköpings län. från Kronobergs län. Af Carl Johan Svensén från Calmar län, om utvidgning af allmänna elementarläroverket i Oscarshamn. Det med hvarje år stigande antalet lärjungar med rikets elementarläroverk utgör utan tvifvel ett särdeles glädjande tidens tecken. Visserligen föranledes deraf ökade anslag vid hvarje riksdag; men svårligen lärer några uppoffringar vara mera egnade att tillskynda landet en framtida vinst, än de, som nedläggas på ett ändamålsenligt ordnande af dess allmänna uppfostringsväsende. I denna öfvertygelse får jag förnya den af mig vid sednaste riksdag väckta motion, om Oscarshamns lägre elementarläroverks utvidgning till femklassigt. Denna utvidgning är af aldra högsta behof påkallad. Att på en ovanligt folkrik kuststräcka af 17 å 18 mil icke finnes något fullständigare elementarläroverk än ett treklassigt, är ett förhållande, hvartill helt säkert intet motstycke inom riket kan uppgifvas. Knappt torde det finnas någon stad i vårt land med den folkmängd, som Oscarshamn eger, hvilken ej åtnjuter förmånen att ega ett fullständigare elementarläroverk. Lägges härtill, att i stadens närhet finnas folkrika köpingar, af hvilka en har en större folkmängd än en mängd af rikets städer, samt att staden är närmaste afsättningsorten vid hafvet för en folkrik långt in i landet sig sträckande landsort, så torde behofvet af ett åtminstone femklassigt läroverk derstädes vara ådagalagdt. Erfarne skolman hafva yttrat den åsigten, att det icke skulle vara rätt ändamålsenligt, att lärjungeantalet vid ett läroverk uppgår till en allt för hög siffra. Detta synes äfven vara påtagligt. Men lärjungeantalet är uti de på ömse Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 116. 171 sidor om
SJlajit an^ådit om unberflöb af beraé troéförmanbter i 6er' 0mertge; men $ongl. 2Kaj:t fjät adenaft åt en fåban, imber 0tpenjft beffpbb pftab förfamltng i 58adachiet, mebbelat tidflånb att anlita fina 0men|?a mebbröberö mälgörenfjet. uSSnin* tltöfmer religioné*unbermiéningen$ mårb i adntänfjet, fjät tKfaiSiB^ongl. 5Pj:t äftoeit flräcft 0iti omfotg i betta fjänfeertbe tid upprattanbe. ^era gCnom j,ei.ag apgéna belägenhet toanlottabe orter i SKifet. löen förut befTutabe anläggningen af 2:ne fprfor på $inn(Fo* garne medan SBermlanb och Norrige hat ägt rum. ©ubétjen* flernaé fjådanbe berpbeé har börjat och tidfreböftädanbe imber* rättelfer oni barnanmbermiöningeti inlupit. Sldmänna mebel tid inföp af preftegårb fjafrna blifmit bemiljabe. $örpg tid anlägg* ning af en 3:bje fprfa på bepa gränéjfogar, inom ©unnarjlogé 0ocfen i 58ermlanb, är unber meberböraitbeé hanbläggtting. 58ib 58.
Sådant ansågs uppenbart, när i betraktande toges att Statskontoret bade att från de andra förvaltande verken, för hvarje, äfven den ringaste, utgift emottaga en invisning, och att denna, innan den finge af Räntekammaren infrias, skulle först anmälas hos Stats-kontoret, som måste ega kännedom om hvarje utgift, samt, innan undersökningar och behöriga annotationer skett, ej kunde invisningen till inlösen godkänna; och, hvad särskildt beträffade Räntekammaren, hvarest för de ständiga utbetalningarne kontanta penningar i summor af hundra tusentals Riksdaler alltid borde finnas och täta inventeringar i följd deraf mäste ske, skulle den nuvarande personalen icke på långt när blifva för de ökade göromälens behöriga handhafvande tillräcklig. Rikets Ständer hafva ej genom de af Stats-kontoret sålunda anförda betänkligheter funnit sig öfvertygade att förslaget bör ölvergifvas. De fördelar, Stats-kontoret tillerkänt den ifrågasatta förändringen, hafva Rikets Ständer ansett tillräckligt stora att påkalla en allvarlig undersökning, huruvida ej de med samma förändring förknippade olägenheter skulle kunna undanrödjas, eller åtminstone i den mån lörminskas att fördelarne dock blefve de öfvervägande. Härvid har det förefallit Rikets Ständer, som borde någon annan omedelbar pröfning och granskning af de kollegiala Embelsverkens i Stockholm anvisningar å Statskontoret ej blifva i sistnämnda Embetsverk af behofvet påkallad, än blott den, som erfordras till kontrollerande alt anvisningen verkligen blifvit af det ifrågakomma förvaltande verket utfärdad, en granskning, hvilken torde kunna genast vid anvisningens företeende verkställas af samme tjensteman sorn anvisningens belopp utbetalar; ty de embetsverk, som nu äro betrodde att från Stats-kontoret reqvirera större penningesummor, för att dem sedermera i enlighet med fastställda stater använda, lära väl älven böra af Statsverket tilltros att ej uti sina anvisningar å Statskontoret öfverskrida dessa staters belopp; ett öfversluidande för öfrigt så blottsläldt för skyndsam upptäckt och förknippadt med så stor våda för den felaktige att detsamma knappast kan anses möjligt.
Widare bar Banquen alt utbetala: De Stnts-Contoirets Medel, som i Landt.Rön. terierne bliswit uttagne och till Kriget aiiwände, utgörande . R-d. 515,703. 1. 8. Stats bristen för är 1809 200,000. Euskilte personers i Landt. Ränttrierne nedsatte och för -Kriget förffottswis begag. ^ nade Medel 16,096. 29. - Ätsktlstqe publigue Werks pä lika sätt disponerade Armeernes innestäende Aflöning, kostnaden för Flottornes hemtransport, Sjö. Statens Aflöning och af. mönstring, Fartygs Hy. ror, samt päbudne och ut. skrifne lefwerantser jemte sädane, som med dem äro af lika beskaffenhet 1,485,545- 2-;. - Tillsammans R:d. 2,245,903. 6. 9. Men utbetalningen af dcste 2,243,903 R.d. 6. st. 9. rst., war dock icke ämnad att träffa Banquen genast, till större belopp än för hwad Stats Werket och private dcpositaricr i Landt. Rän erierne deraf borde undfä med 731,799- Rld. zo st. 8- rst. De öfrige 1,514,103. R:d. 24- st. 1. rst. skulle utfalla i lika delar pä 3me Ter. Den 1 September. 185 Terminer, nemligen i nästsörflutne Iunii samt innewarande September och nästkommande De. eember mänader detta är.
I öfrigt och som det blefve för vidlöftigt, at alla förekommande ämnen, mål och ärenden med noggranhet utsätta, skall det stå hvar och en fritt, at i tryck allmänt kunnigt göra allt hvad sorn i denna lag icke finnes uttryckligen förbudit; följagteligen skall och ej något, som öfver i denna lag tillåtliga ämnen i tryck anmärkes, påminnes eller eljest gransknings eller reflectionsvis i dagsljuset framlägges, kunna, <utan) under förevänning at innebära tadel eller klander, såsom straffbart anses, såvida skrif 1 Här har rättelse skett i numreringen, varigenom två punkter efter varandra fått siffran 5. Bilaga till protokollet den 19 Juni 1812 Joo sättet icke <är) såsom smädligt eller (straffbart) skändligt1 sig utmärker; om ansvar hvarför i denna lag stadgadt är. 3 §• Under de förutsatta villkor, att vid pröfningen af en skrift, eller ansvaret för densamma, de på hvilka en sådan pröfning ankomma kan, i fall, som tvätydiga synas, häldre fria än fälla, altid mera må fästa sin upmärksamhet på ämnets och tankans än på uttryckets lagstridighet, på skriftens åsyftning än på framställningssättet, och altid utan rättighet, att i hvilket fall som häldst draga obestämda slutföljder af uttrycken, skola såsom missbruk af Tryckfriheten anses.2 1 :o Hädelse emot Gud. Brottet skall umgällas, såsom i 1 Capl. 1. §. MissG. Balken, Allm. Lagen, stadgadt är, och skriften confisqueras. 2 2. Förnekelse af en Gud och ett lif efter detta, eller af den rena Evangeliska Läran. Förbrytaren skall anses efter 1 Capl. 4 § MissG.
Flemingen förtrycker eder med borgeläger, emot konungens och hans furstliga nådes vilja. Skriken ut om hans grymhet och tyranni, och om J någon historie hört om honom, som till ondo är, så utskriken och utspriden den. Vore det än icke sanning, så är dock intet så ondt, att han icke värre bedrifvit mot folk och fä, ja, mot qvinnor och barn.” ”Vi lydde Hans Hanssons råd, och sedan vi hade upprört hela staden med vår klagan och vårt ropande kring gatorna, så fingo vi slutligen komma inför hans furstliga nådes egna ögon; men vi begärte bara några fenickor svenska knektar, att skydda oss mot herr Klases tyranni. Hans furstliga nåde frågade då huru tätt krigsfolket vore förlagdt hos oss, och då jag svarade att fjorton bönder egde att sörja för en knekt, och tjugu bönder för en ryttare, så ropade hans furstliga nåde: ”Om tjugu bönder icke kunna öfvermanna en ryttare, och fjorton en knekt, så förtjena de intet bättre än att blifva plågade och förtryckta af både ryttare och knektar”, och så reste sig hans furstliga nåde och såg så vred ut i ögonen, att våra hjertan bäfvade i oss, och han höjde sin knutna hand högt opp i vädret och skakade den, och så sade han: ”Jag vet ingen annan råd, än skaffer eder rätt med eder egen hand. J ären väl så många, att ni må kunna slå dem ifrån eder, om ej med annat, så med klubbor och gärdsgårdsstörar.” Rörelsen bland bönderna blef nu lifligare, alla händer omfattade knifvarne, häftiga utrop foro från mångas läppar; men åter stannade alla stilla för att höra mera. ”Jag vågade nu ödmjukt förklara”, fortsatte Bengt, när sorlet tystnat, ”hurusom jag redan i många år hade sjungit den visan, att vi skulle taga våra egna näfvar till hjelp, men att landets män icke rätt på alfvare vågat sig derpå, utan bara här och der i små hopar, eftersom herr Klas vore insatt i sina höga embeten af konungen, och handlade i hans namn.”
19839) [297] l a t s ö n s k a s för en föräldralös flicka af god familj att undervisa minderåriga barn i vanl. skolämnen o. musik. Något deltaga i det husliga. Utmärkta rekommendationer af främst, personer. Små lönepret. Svar märkt » 27 », Arboga, pöste restante. [301] [120] I - jkvlH Dubbelt porto torde medsändas. Glas&amp; Porslinsserviser, Fönsterglas, fönster, Zinkhiiikar bor, Doktor CD. För instrumentens bestånd ansvaras. Äldre Pianos tagas i utbyte. OBS. Ständigt lager af Flyglar från Bluthner och Pianinos från G. Schwechtens berömda fabriker. &amp; UST. PETTEESSON &amp; Komp., Regeringsgatan 38. j38F~ Flyglar, Taffiar och Pianinos från J. G. M a l m s j ö. 237] | På Albert Bonniers förlag l hafva u t k o m m i t följande arbeten af J !j30tna ÖDCaljbnkpg: i Underliga vägar. Skildring. Små själar. Berättelse. Skisser. Skisser. Stockholms Kallcakticbolagr, N:r 4 Klara Östra Kyrkogata N:r 4. Allm. G. Hammars Lampkök. Stor värmeförmåga. Brinna luktfritt. Briljant belysning. E n ung, bättre flicka med flerårig vana v i d handel samt kunnig i bokföring önskar till den 1 okt. plats som kassörska eller kontorsbiträde. Den sökande innehar kassörskepl. men önskar göra ombyte. Ren. härå torde godhetsfullt sända svar märkt » E. 22 år », Upsala, p. r. Pris: enkla med en veke 4 ä 6 kr., extra solida 8 kr., med två vekar 12 kr. och med tre vekar 18 kr. Fullkomlig belåtenhet garanteras hvarje köpare. 30 Malmskilnodsgatan fäst] [291] \ GUSTAF HOLMBLOM KAPP-FABRIK DIVERSE. Doktor A.