Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kommer till denna slutsats deraf, att förslagets hufvudgrund, de allmänna valen, blifvit af Utsk. framställd såsom något företrädesvis förnuftigt, (rationelt, såsom det kallas,) såsom ett mål, hvartill man borde sträfva, äfven om man för ögonblicket ej kunde komma detsamma särdeles nära. Här är således frågan, mine herrar! om att anställa en undersökning, huruvida ide'en af allmänna val eller dess motsats, de s. k. ståndsvalen, hafva rättighet att tillmäta sig epithelet af rationella. Jag får, för att vara kort, förklara, att jag för min del anser Utsk:s allmänna valprincip irrationel, och att jag tior ståndsidcen, rätt fattad, såsom en historisk produet vara den rationella. Jag uttalar öppet, att jag har gjort mig det till en lag för mig sjelf, alt ej dagtinga med tänkesätten, utan jag uttrycker öppet hvad jag för min del tror mig hafva förnummit ur historien, och ur theorier, hvilka jag också i detta fall till en viss grad har gjort mig mödan att genomleta. Jag går således icke i någon annan myndighets ledband, än i min egen öfvertygelses, d, v, s. , så långt jag förstår sakens theoretiska del och så långt jag fattat historien. Hvarje samhälle börjar med alt vara enkelt uti sitt råaste och mest outvecklade tillstånd. Der finnes icke mer än ett stånd: t. ex. hos fiskarenationer funnos blott fiskare, hos jägarenationer blott jägare, hos nomadnationer endast herdar, oell hos äkerbruksidkande nationer inträder först fördelningen. Vid hvarje steg, som folken göra, för att bilda sig till hvad man kallar stat, så framträder dess naturliga bildning, såsom ett uttryck af dess inre lif, och här tillåter icke historien theorierna att komma med några abstracta ide'er, utan sådana, som folket» sjelfva framgått, för att bilda en stal, såsom de utvecklat sig, 3G Den 21 October f. m. så mäste man uppfatta deni; ty det är deras inneboende lif, och det bör oell kan icke sökas i några construetioner, gjorda efter abstracta theorier.
Men prestman eger af prestbol ej ens en fotsbredd jord att till arfvedel anvisa åt harn eller anhöriga. Såsom endast i egenskap af en der tillsvidare boende Usufructuarius, eller en för tjensteåren der berättigad underhållstagare, eger prestman af prestbol, utom fri bostad och vedbrand, intet annat ån för löpande tjensteår den vexande grödan; men sjelfva den grödan bärande åkerjorden och ängsmarken med åbyggnaden och skogsområdet, hvilket allt just utgör boställets fundus eller hemmantalets skattegrund, är icke prestbolsinnehafvarens eller någon enskilds personliga egendom, icke heller socknens eller ens Kronans, utan kyrkans, eller det är kyrkan, som å prestbolet innehar dominiurn fundi, eller eganderätten dertill, såsom ock dermed allt skatteansvar för dess hemmantal. Prcstbolen tillhöra hvarken socknarne eller Kronan. Redan enligt Landskaps-lagarnes Kyrko-Balkar äfvensom Christophers Landslag 1442 i 2 Kap. KyrkoBalken, har väl alltid, der kyrka byggdes och kristlig församling bildades, denna sednare bort “göra sammanskott till prestbol11, och dessa äro ock derföre ursprungligen köpta af socknarne sjelfva eller af enskilda donerade. Men de äro icke derföre socknarnes egendom, och än mindre Kronans, hvarom ock vår rika diplomsamling vittnar, enär hvarken ur densamma eller ur de än talrikare kameralhandlingarne lär kunna framletas något enda bevis, att Kronan bekostat eller skänkt något enda bland pastorernas boställen. Men dock å Kronans sida skattebefriade, blefvo prestbolen med detsamma af både Kronan och de med Kronan i thy fall sammanhängande kommunerna öfverlåtna till egendom åt kyrkan, denna andeliga magt och myndighet, som alltid stod öfver alla och samtliga dess prester. Såsom sådan har ock kyrkan alltsedan haft och har ännu jordegendom med kronorätt, eller det finnes kyrkojord likaväl som kronojord, eller jordegendom af kyrkonatur såväl som af krononatur, och kyrkan är inom sitt kyrkliga jordområde lika berättigad jordegarinna, som Kronan är det inom krono-området.
Utskottet funnit nödigt, att i Sjölagen införa föreskrift om huru vid behandlingen af de två så kallade dilatoriska invändningarne (om domstols behörighet och flere parters instämning till gemensamt svaromål) förfaras bör, torde i följd deraf rubriken till denna afdelning böra ändras till : »Om laga domstol och rättegång i sjörättsmål». §§ 302 och 303. Uti nu gällande Sjölag 1 Kap. Skeppmåla Balken stadgas: »Om i hvad Rätt sådane skepsmål skole upptagas». »Alle mål, som af denne sjölag härröra, såsom de mäste deraf äre under Stads-Rätt hörande, så skola ock de samme der strax uti första Rätt, eller Instants, af Borgmästare och Råd sjelf ve uptagas, skärskådas och dömas: men skulle nå gre upkomma å Lande, gånge då til Häradsting, som vant är. Och skole Härads-klöf dingarne vara skyldige jemväl utom de vanlige Tingsdagar al afhjelpa sådane saker, som intet upskof tåla kunna med mindre de lil dröjsmålet svara vele. § 1. Dock vare dermed Parterne icke företagit al ända sine tvister igenom gode mäns utväljande, antingen till vänlig förlikning, eller fullkomligil utslag, der de sd vilja och sin emellan samtycka, de mål allena undantagne, hvarom annat ultryckeligen kan stadgat vara.» Och i den Kongl, fastställelse!) å samma lag af den 12 Juni 1667 förekommer, bland annat: Särskilda Utskottets Betänkande ,M 2. »Wi håfve icke allenast uti den efter ste Balken (det här nyss citerade 1 Kap. Skeppmåla-Balken) stadt och ordnat, det alle sådane skepsmål skole i städerna gå Kämners-Rätterna förbi och på Rådstugan af Borgmästare och Råd sjelf uti förste Instants uptagas, med hvad mera som til hela processens lämpligast utförande "häfver synts nödigt vara, och så väl uti Öfversom NederRätternc brukas och iakttagas bör; utan ock
Stats utskottet tillkänna, att, sedan Kongl. Majit, medelst nådig proposition af den 11 Februari 1848, föreslagit Rikets då församlade Ständer, att de vid 1840 års riksdag, under förutsättning af Borgmästares i rikets släder utom Stockholm samt Kommissions-Landtmätares upptagande till delaktighet i Civilstatens pensionsinrättning beviljade anslag af tillhopa 8,800 ridr, deraf beräknats 4,000 ndr för Borgmästare och 4,800 ndr för Kommissions-Landtmätare, måtte, oaktadt så beskaffad delaktighet icke kunnat bemälde tjenstemän medgifvas, likväl för framtiden få utgå, och, såsom en serskild fond, utan all sammanblandning med Civilstatens pensionsinrättnings tjenstemannasamt enskilda enkeoch pupill-fonder, ställas under Direktionens öfver samma inrättning förvaltning, för att genom Direktionens försorg göras fruktbärande, med skyldighet för Direktionen, att af de derå inflytande räntemedel jemte de från delegarne i denna serskilda fond ingående afgifter, ombesörja Borgmästares i städerna utom Stockholm, äfvensom Kommissions-Landtmätares, samt deras enkors och barns pensionering, på sätt och efter de grunder, som i sådant afseende kunde varda bestämde, och Rikets Ständer till svar härå, uti underdånig skrifvelse den 2 derpå Bih. till R. St.
Samme Talare har föreslagit, att Banken skulle öfverflytta en del af sin rörelse på enskilda, sålunda, att den till ex. bibehöll 5 millioner i sin egen Discontrörelse, men indrog 4 millioner, som åter kunde utsläppas genom enskilda Disconter, hvilkas härföre erforderliga creditiv, då tilläfventyrs kunde inskränkas till hälften, eller 2 millioner. Utskottet inser visserligen både möjligheten och nyttan häraf, men endast i omvänd ordning, eller så, att de enskilda Disconterna af sig sjelfva uppkomme i bredd med Banken, och genom sina utlåningar förberedde och möjliggjorde den omförmälda indragningen. Men deremot förete sig ännu väsendtliga hinder, nemligen i första rummet den låga ränta, mot hvilken Banken meddelar sina lån, och för öfrigt 100 Bajico-Utskottets Utlåtande N:0 82. dels det vacklande myntvärdet, och dels den rubbade enskilda crediten, hvarunder något privat Bolag, med förenad kraft för en större lånrörelses bedrifvande, ej lättligen kan bildas och sammanhållas. Hr Hjerta_, J. G.j hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln, och Anders Danielsson, från Elfsborgs Lcinj hos Hedervärda BondeStåndet hafva yrkat, att Banco-Styrelsenborde lemnäs full frihet att, inom ett för hvarje serskild Lånrörelse bestämdt minimum och maximum, öfverflytta fonderna från den ena till den andra, och att en Reserv-fond för sådant ändamål måtte anvisas. Utskottet anser denna åsigt af Bankens Lånrörelse, till sin grund, fullkomligt rigtig, men tror sig derjemte, i sakernas nuvarande skick, finna många svårigheter mot införande af ett sådant system; ty så länge det förhållande fortfar, att, snart sagdt, hvarje serskildt näringsfÖretag gör sig anspråk på understöd af Banken, till visst Belopp och enligt utstakade vilkor, skola Rikets Ständer förmodligen tveka att åt några få personer öfverlåta den rättigheten, att från Riksdag till Riksdag derom, efter godtfinnande, besluta. För närvarande känner
Transportkostnaden, som i England är ganska dyr och som aldrig sker på Kronans fartyg, utan antingen på hyrde Handelsfartyg eller på Ostindiska Compagniets skepp, utgör den betydligaste delen af omkostnaderna. 3:0 Dertill kommer att hvarje deporterad erhåller ett bohag i Stackn Port-jacson vid Botany-bay med tillhörande verktyg om han kan något handtverk, men eljest ett dylikt på landet med kreatur och tillbehör, för att odla den honom anviste jord-delj och 4:0 Dessutom på endera stallet eft lämplig tids underhåll i födoämnet! och utsäden, till dess han genom sitt arbete hunnit förvärfva sig det nödtorftiga tili sin bergning. Med dylik af Engelska styrelsen'vidtagen Omsorgsfull omvårdnad blir visst ej den summa af 200 pund stor, men kan aldrig kamma i fråga att utgifvas af annan Nation ån den sorn sjelf cöloniserar. Jag anser att endast transportkostnadeh af de deporterade skulle drabba Oss ifåll en Sådan öfverenskommelse kunde åstadkommas, och går att uppgifva dess kostnader på antagen supposition att densamma med Holland vore uppgjörd. Då det kunde blifva hörå ställen dit deportation kunde ägä rum, såsom till Texel Och Amsterdam, till Surinam eller till Batavia. Dessa äro de 3:ne ställan jag antagit sorn grund för beräkningen af kostnäden (hvarvid återségling hem äfven beräknats) då den första transporten ellef till Tekel kunde verkställas på 6 Veckof, den andra eller till Surinam på 6 månader och den sedaare eller till BataVia på 9 måhader. Då Kronan för det närvarande äger ett passande Jastdragarö-färtyg nytt och i godt stånd, hvilket efter beräknihg af i Ertglähd antagen grund för dylik på längre väg varande transport ef-i ter 1 läst per matt, skulle kunna rymma 100 persöner utom sin besättning, proviant och Vatten för den behöfliga tid af hela resan, synes mig andra utvägar af endera större fartygs antagning sorn förhyrde eller «om inköp för Mil. till Ridd. «. Ad. Pr. x Band. 37 57»
— En af reservanterne synes anse husagan nödvändig för familjebaudets bestånd. Jag tror deremot att karbasen både kan och bör aflägsnas både ur familjen och alla andra förhållanden, och yrkar detta, emedan den är en 412 Den 26 Febru&ri. qvarlefva af det gamla slafveriet. Då jag således begär bifall till Betänk., vill jag dock påpeka ett förbiseende af Utsk., hvilket bland de lagstadganden som komme att genom det nya förslaget uphäfvas eller modifieras, glömt att uptaga 14 Kap. 5 §:n HandelsBalken. Hr Hjerta, Lars: Jag måsle bekänna på mig den synden, att jag kanske mest af alla nu lefvande representanter arbetat och ifrat för husagans borttagande. Yid de föreg:de ltiksdagarne har jag ständigt derom väckt motioner, som dock blifvit afslagne. Jag har dock funnit, huru för hvarje Riksdag meningarne mer och mer jeinkat med sig, och det har varit mig en stor tillfredsställelse att se det Utsk. vid denna Riksdag föreslagit husagans uphäfvande. Jag tror det då vara så mycket mera skäl att i korthet besvara de invändningar som deremot blifvit framstälda, och af hvilka man isynnerhet fästat sig vid Hr von Franckens reservation, som innefattar hvad i praktiskt afs:de kan vara att invända. Men det förhåller sig med denna förändring på samma sätt som med mångå andra: man inbillar sig att del icke går an, och sedan, när de väl blifvit genomförda, finner man att Het går ganska bra. Så var det med tryckfriheten. Trodde man icke, att den skulle vända upp och ner på hela samhället — och nu finnes knapt någon som nekar dess nytta och förträfflighet? Förespeglade man icke stora vådor af den lika arfsrätten mellan man och qvinna? Och likväl har deröfver ej ett enda klagomål försports. Det kan vara ursäktligt om man gerna fäster sig vid det traditionella af gamla vanor, men del rälta måste dock komma fram, äfven om det medför några olägenheter för ögonblicket.
Herr Hjerta har likaledes tillstyrkt rubrikens fördelning, dock sålunda, att pjeser af 1 till 2 skålpund kunde vid gällande tullsats bibehållas, från 2 till 10 skålpund få någon lindrigare afgift o. s. v. eller ock artiklarne skiljas efter olika art och beskaffenhet. Det är utom allt tvifvel, att nu gällande tullsats är alltför hög och nästan tillintetgjort all loflig införsel af den mångfald artiklar, som under denna rubrik hän föras. Såsom Herr Rosenblad i sitt taxeförslag upplyst, införtullades år 1847 endast 11 skeppund, under det smugglingen i betydlig mån bedrefs. Utskottet anser, 36 Bevillnings-Ulskollets Betänkande, Jt? S. Kardor och kar dläder. Kimrök, Kläder. i följd häraf, väsendtlig nedsättning i tullafgiften vara nödvändig, men tvekar dock att på en gång gå så långt, som Herrar Rosenblad och Murén äskat. Med antagande af den utaf dem föreslagna klassifikation, tillstyrker Utskottet således, att rubriken »all annan spik samt allt annat manufakturoch handtverkssmide, ej specificeradt», må indelas i opoleradt, med 18 sk. och poleradt eller lackeradt, med 24 sk. införselslull per skålpund. Då kardor och kardlader utgöra redskap för så väl fabriker sorn husslöjden, samt införseln deraf, för fabrikernas behof, med Kommers-kollegii tillstånd eger rum för den låga afgiften af 5 procent utaf värdet, men denna undantagsförmån icke kan komma husslöjden till godo, synes det vara angeläget och billigt, att äfven husslöjden beredes någon motsvarande lindring genom nedsättning af den i taxan stadgade tull; och tillstyrker Utskottet derföre, i öfverensstämmelse med hvad Herrar Rosenblad och Murén föreslagit, att införselstullen å kardor och kardläder må nedsättas från 6 till 4 sk. skålpundet. Kimrök, nu åsatt 4
xnohmi mabins .qsvl obixniåit i % 9 Talla grfhbxrilfijsTift iocmevil .ejtvlig froh sggMöd itu .taivitih sjfoi lAv lab otov ortotanianr Siel bxibLjs brV .nan liga .bjnliixsv-ebitaii! bara rxoTSivTdTÖl ögfin ilad eivlgifnsjT nallarna ite .iirmb Tlsxi novis låland ,ts[?,ot61 3 öbneievaTol i .gxtbbnA iraCl allmia nte xnonaghnvfl ,5vs?i mW ■ s *«5\t saxs tiåsen “giianhöl'* doo “hillis vist" nabro : o-,lab y t obiu;jJbt ellidia ,8 ,T ,8 .o .f Töllö Hene lii! nollslioi v.'H tiny* mo* .noll •iöl oIxiöOTtTÖl igii-togTödhain >..«rxd>b >bo H A> .$ '6i wilo Of Hogen rno ,otsv eninie* giul .gite.nluM V>ii »wi v>q v»$V> hill b; tr å/i i oisduvÖBiiB firl gihlvda gi? tvojg jl VI Tölin 8 ,9 Talio “litell* öTSTSVa lltl Töllö -fri nodlivd .nål ahetannit-TT:!’) rii.O • ■•; >Y>v>•■■••■ V\ ny»’A nogilgjIxnlluiagBhadill
BorgareSks ledamot bor 1| mil, PresteShs 5 å 6, samt BondeSks nära 8 mil frän staden. Lyckligtvis hade R. o. Ad. med sitt val träffat en tillräckligt skicklig person, Den 28 Oktober e. m 89 bosalt i sjelfva staden. Men hade icke så varit händelsen, hade låne-konl:t kommit i serdeles svåra omständigheter. Deruti ligger olämpligheten att Stånden skola välja. Om nu valen försiggått på sätt Utsk. föreslagit, är del troligt alt det varit lättare alt tiäffa 4 personer på närmare håll, än som nu vär förhållandet. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Del förslag, som under förmid dagens plenum blef af R. o. Ad. afslaget, och det, sora na är föredraget, ega icke sinsemellan ett sä oskiljaktigt sammanhang, all de icke kunna på olika sätt afgöras. Således anser jag, att ehuru R. o. Ad. på f. m. afslagit första punkten, kan Ståndet, bifalla Utsk:s förslag i afseende på direktörerna vid låne-kont:n. Det är nemi. den väsendtliga skillnad, att då Ranko Diskonten i Stockholm, utom af en ledamot från hvarje RiksStånd, äfven består af 2:ne Banko-Kommissarier, en Fiskal, en Sekreterare, eller någon annan lämplig person i Kamererare-graden, som Banko-Fullm:ge dertill utse, så utgöres Direkt:n vid låne-koot:n endast af de fyra ledamöterne från RiksSttu samt eli Banko-ombud. Dertill kommer älven alt Banko-Diskont-Direktörerna äro bosatte uti Stockholm, samt alt Fullflugen från BondeSl. äfven uppehåller sig der, dä deremot, pä sätt den siste värde talaren omförmälde, de af R. St. utsedde Direklörerne vid låne-kont:n i otterne ofta icke äro bosatte uti staden, ulan på landet.
P-rol. 1862 fr 1863. 4 Sami. 1 Afd. 4 Hand. 9 Haft. 2 10 Stats-Utskotlcts Utlåtande K:o 4 98. si) Byggnadsarbeten, såsom stensättning af källargolf, skiljemurar och jerndörrar mellan källare, af>edda för olika behof, afputsning af stora vestibulens wggar, vindarnes förseende med golf och inre tak, två spiraltrappors uppdragande, på derför afsedda ställen, från källaren upp till vinden, terrasstrappor vid östra porten, rökförbrännares anbringande på värme-apparaten och ombyggnad af dess pannmurar, provisionela betäckningar å marmoroch parkettgolfven samt marmortrapporna, putsningsoch slipningsarbeten å pelare med mera, tillsammans upptaget till en kostnad af R:dr 45,465: — B) Underhåll af koppartaket och fönstren under nästkommande tre år samt byggnadens uppvärmning under samina tid 17,250: — äfvensom mattor med tillbehör för framtida skyddande af marmorgolf och marmortrappor 1,775: — C) Aflöning och arfvoden åt Arkitekt för ett år utöfver de två, sorn komiterade beräknat åt en Tillsyningsman, en Kamererare och Kassör, två eldare och en portvakt under tre år samt åt en uppsyningsman vid värmeapparaten under de 7 månader den på prof begagnas, tillsammans 12,580: -— Summa R:dr 77.070: — hvarförutan Öfver-intendents-embetet förordat att stora vestibulens väggar och trapparmar måtte, nied afseende på byggnadens i öfrigt rika ornering, beläggas med så kallad stuccolustro i stället för att, enligt komiterades förslag, oljemålas, samt uppgifvit att genom denna förändring slutsumman skulle ökas med 17,470: — eller till R:dr 94,540:
N:o 321, angående väckta motioner om anslag af medel till ätskilliga nya Fyrbåkars uppförande; och N:o 322, angSende väckt motion om ersättning af Allmänna medel ät Boställs-Innehafvare för Skiftes-kostnader. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Utlåtande, N‘.o 159, i anledning af Utskottets Betänkande, N:o 24, rörande Kyrkors sammanbyggnad, beslöt Ståndet att bifalla Utlåtandet N:o 159, med den ändring, i afseende på punkten D, att Herr Biskoppen Tegners reservation antogs, och i fråga om fördelningen af lediga lönen, att det är Församlingarnes rätt att erhålla ny reglering af Pastorslönen, i öfverensstämmelse med tidens allmänna fordringar, hvilken reglering Församlingarne ega, att, gemensamt med Consistorium och Krono-Ombud, uppgöra, samt till Kongl. Maj:ts Nådiga fastställelse bör inlemnas. S. D. Föredrogs ett från Höglpflige Ridderskapet och Adeln ankommet ProtocoIIs-Utdrag, af den 6 i denna månad, hvaruti, med underrättelse om de af Högloflige Ridderskapet och Adeln fattade beslut, i anledning af Stats-Utskottets Utlåtande, Ntris ior och 218, angående försäljningen af Kronan tillhörige Krigsskepp och redogörelsen för derföre influtne medel, Högloflige Ridderskapet och Adeln inbjudit öf - Prot.
Det är blott i afseende på den värde talarens yttrande rörande Banco-Sedelns värde, hvilket ligger till grund för dess sj^steme, som jag ansett nödigt deruppå fästa uppmärksamheten, att allt slags myntvärde, vare sig metalliskt eller pappers-creditmynt, är tvåfalldigt, nemligen i förhållande till* varor inom landet, och i för-* hållande till metalliskt mynt i andra länder. Den 6 Martti. Då man lemnar afseende åt detta förhållande, skall man finna det vara origtigt påstå, att något mynt har ett fixt värde, och att andra hafva intet, hälst det i alla hänseenden är och blir relativt till andra varor och andra mynt. Hvad vår Eanco-Sedel enskildt beträffar, synes det omöjligt, att dess naturligt relativa värde kan bestämmas innan man allmänt kunner Bankens tillgångar, Herr Rosenblad: Rörande mynt-värdet medger jag visserligen att det är dubbelt; ädle metaller och deraf förfärdigade mynt, äro liksom allt annat undeidcastade förändring i värde; men de äro det mindre än andra varor, och just derföre hafva de blifvit antagne till måttstock. Det är obestridligtt att Banco-Riksdalern i närvarande stund, antingen man betragtar honom såsom mynt, eller såsom värde, äger det värde han nu har; och om någon annan liqvidations-grund än dess verkliga värde antoges, är det otvifvelagtigt, att en del personer utan eget förvållande skulle blifva lidande oell andra deremot vinna, Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Det problem, sorn Herr Rosenblad uppgifvit för Utskotten att besvara, nemligen: huru myntvärdet skall kunna fixeras till ägande rättens fullkomliga betryggande, är af den största vigt, och innefattar det vilkor, hvarförutan alla andra åtgärder till förlägenhetens afhjelpande och allmänna välmågans varagtiga befrämjande, skill-, le vara fruktlösa, Vid 2 föregående Riksdagar joo Den 6 Martil. har jag trott, att detta ändamål endast kunde fullkomligt vinnas genom realisation, eller frihet att i Banco-luckan kunna för Banco-sedeln erhålla dess motsvarande värde i Silfver; och jag har ännu ej kunnat vinna någon annan öfvertygelse.
Desse anmärkn|3ngar, pl grund hvaraf Betänkandet blifvit till Lagutskottet återremitteradt, har Utskottet icke funnit föranleda ändring uti hvad Utskottet redan yttrat angående hvarje enligt 17 Cap. 10 §. Råtteg.Balk. vittnesgild persons behörighet, att älven vittna om Testamenten, dervid annat bestyrkande icke är i fråga, ån huruvida Testamentet är gjordt med sundt och fullt förstånd och af fri vilja J och som Betänkandet i öfrigt, enligt ankomne ProtocollsUtdrag redan blifvit af de öfrige 3:00 RiksStånden i så väl denna som öfrige delar godkändt, så torde någon vidare åtgärd Utskottet icke tillhöra. Stookholm den 22 Julii 1823. Ankom d. 29 Julii 1823. Betänkande i anledning dels af Herr M. Bagges Memorial\ om behörig Domstol för upptagande af åtal emot Hof'Ratter, Collegier, Nedre JustiticeRevisionen, allmänna (trendernes -04 Lagutskottet! Betankanden, Beredning, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och Allmänna Magazins Directionen ; dels ock RikdagsLullrnägtigen J. Lön gli ergs Memorial angående Ämbetsoch Tjenstemannens i Nedre Revisionen subordinerande wider Konungens Högste Domstol. Till Lagutskottet har från Vällofl. BorgareStåodet blifvit remitteradt ett Memorial af Herr Bagge, deti han yrkar, att en §. i 30 Cap. Räiteg Balk. bör införas, som lörklarar Konungens Högsta Domstol för behörigt Forum att upptaga och efter grunderne i 9 Cap. 5 §. UtsokningsBalken samt 1 Cap. 12 §, i förut åberopade Balk, afdöma alla de åtal som kunna anställas för Ämbetsfel, begångrie af Ledamöter i Allmänna Årendernas Beredning, HofRätteme och Collegierne samt RevisionsSecreterame; och har Herr Bagge ansett detta stadgande så mycket mera nödigt, sorn de fleste af berörde