Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 60, i anleda af väckt fråga om inskränkning uti gårdfarihandeln med Eskilstuna manufactur-arbeten. Frih. Raab, Adara Christian: Jag har begärt ordet för att yrka återreraiss af detta betänkande. Förhällandet är sådant, att åtskillige representanter inkommit med motioner, hvaruti de öfverklagat det missbruk, som ägt rum med gårdfarihandel med Eskilstuna smidesarbeten, och dels yrkat åtskilliga inskränkningar i denna handel, dels ock att R. St. ville Iros K. M. i underd. begära en undersökning till utrönande af den verkan samma handel kunnat hafva på sjelfva smidet. Ulsk. har till svar härpå grundat sitt utlät, på ännu gällande författningar om näringsfrihet i dess flerfalldiga afdelningar. Det förefaller mig besynnerligt, att Utsk. vill grunda ett utlåt, på de nu gällande näringsförfaltningarna, då Utsk. tillkännagifvit och R. St. bifallit dess önskan, att dessa författningar måtte förändras till öfverensstämmelse med de friare principer, sorn allmänna rösten påkallar uti våra näringsförhållanden. Vidare fäster jag mig dervid, alt Utsk. föreslagit tvänne underd. skrifvelser till K. M., af hvilka den första skulle innehålla und. hemställan, alt K. M. ville utstaka åtskilliga bestämmelser för rättigheten att idka gårdfarihandel med Eskilstuna arbeten. Uti den andra skulle R. St. anhålla, att undersökning måtte af sakkunniga och oväldiga män företagas till utrönande af de verkningar gårdfarihandeln med Eskilstuna smiden haft på jernhaodteringen derstädes, då, i händelse dessa verkningar befunnos förderfliga, K. M. i nåd. täcktes efter sig företeende omständigheter deröfver besluta. Om nu K. M. skulle bifalla begge dessa skrifvelse!’, så blefve följden deraf, alt K. M. först skulle utfärda en författning, som innehölle åtskilliga restrictioner i afseende på rättigheten alt idka gårdfarihandel. Men om nu tillika undersökningen skulle utfalla till förmån för de gårdfarande, så skulle en ny författning utfärdas, hvarigenom handeln åter lösgåfves. R.
April antagit, S. D, Godkändes Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 29, med förslag till Propositioner uti förstärkta Stats-Utskottet angående den föreslagne nya Chartgs-Sigillatse-Förordningens 22 §.12 Mom. oeh 25 §. 12 Mom. S. D, Vid förnyad föredragning af Serskilta Utskottets Utlåtande', i anledning af de inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets förra, under den 6 Maji aflåtne Betänkande, angående grunderna för en Allmän reglering af Statens Embeten och Tjenster, fann Borgare-Ståndet, som lät bero vid sitt den»30 sisth Maj fattade beslut, att det nu uppläste ytterligare Utlåtandet borde utan något Ståndets bedömande äfven öfverlämnäs till den Committée, om livar tillförordnande Riksens Ständer vid 1815 års Riksdag hos Kongl. Majds i underdånighet anhållit, S. D Vid förnyad föredragning biföll Borgare-Ståndet; Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 25, angående åtskillige än« dringar vid Utskottets Betänkande, i afseende på flere Allmänna Bevillningen rörande Memorial, samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N'o 143, i anledning af vackt fråga om en ny allmän vägdelning samt utvidgad rättighet till grushemtning.
Enär likväl utförandet af detta, med be - Sluls-Ulsholliis Utlåtande, J\t 188, 11 tydlig kostnad förenade, men för orten högst vigtiga arbelsföretag, icke utan understöd från Statens sida kunde verkställas, hafva bemälde motionärer, med bifogande af den för arbetets bedrifvande utaf Majoren Olivecrona upprättade plan jemte ritning och kostnadsförslag samt öfriga till ärendet hörande handlingar, föreslagit, att, till anläggande af en kanal och sluss på sidan om Thorshälla, med ändamål att bereda direkt sjökommunikation emellan Eskilstuna och Mälaren, Rikets Ständer måtte bevilja ett statsanslag till belopp af 100,000 R:dr utan återbetalriings-skyldighet, men mot vilkor att nödiga garantier ställdes för företagets ordentliga utförande och kanalens framtida underhåll; — och har Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader, till hvars granskning och utlåtande de nu ingifna handlingar varit öfverlemnade, jemte upplysning att någon anmärkning emot den uppgjorda arbetsplanen sig icke företett, uti afgifvet utlåtande anfört, att ifrågavarande kanal, som uppgifvits blifva 2,800 alnar lång, med 2:ne sänkslussar, otvifvelaktig! skulle åstadkomma stor nytta för Eskilstuna stad och omgifvande ort, derigenom att kostnaderna för den % mil långa nu begagnade landtransporten från Eskilstuna till Thorshälla hamn kunde besparas för den mängd varor, tyngre mnchinerier samt lokomotiver, hvilka, under närvarande förhållanden, mäste på axel framforslas.
; det innefattar a:ne förslag, nemi. det ena, att den summariska redogörelsen skall upphöra, och det andra, att räkenskaperna skulle afslutas för calender-år. I afseende på den första frågan har Hr Printzensköld anfört erforderliga skäl för afslag, emedan det är nödvändigt för statsverket att genom en summarisk räkning erhålla kännedom örn hvad som influtit, då möjligen special-räkenskaperna icke förrän 6 månader derefter inkomma. I afseende åter på räkenskapernas afslutande för calender-år, har Utsk. för bisett, att allm. lagen icke bestämt calender-årets slut till fardag. Huru vill man tillställa en redovisning den i Januari för förflutna årets uppbörd, då r äntor na inflyta först i Mars och April, då afradsdageti är den i5 Februari och flyttningen sker den r4Mars? Delta är genaste sättet att bereda möjlighet för kronofogdarne att betacka föreg:de årets bulance med sednare årets uppbörd. Redan den olägenhet att rikshufvudhoken afslutas efter calender-år, medför en sådan conlusion, alt det erfordras myckel studium, för att i denna räkenskap fatta hvad som är tillgång eller icke. Det kan vara indilferent för ett samhälle, på hvilken dag af året räkenskaperna afslutas, men det är högst vigtigt att föregtde årets uppbörd till den dagen kan af uppbördstnanncn redovisas, utan all inblandning med del efterföljande årets uppbörd. i5S Den 7 November f. m. Den sednare nu föredragna delen af 7.‘de punkten afslogs. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: I början af delta plenum begick jag elt misstag; jag gaf icke akt på, att något särskildt ämne var föredraget, då en del ledamöter afgåfvo sina reservationer. Jag begärde ordet för alt göra ett tillägg till en af mig i föreg:de plenum afgifven reservation mot vägrandet af en af mig begärd bordläggning af den utaf Hr von Hartmansdorff väckta frågan, att afgörandet af StatsUtsk:s utlåt.
699. — m sätt till erh ll»nde af stalististe uplysningar em landet: 2 Del. (>76. 699. — Swar pä anmärkningar rörande landt, och stekullen i 2 De!. 676. 999. 720. — Angä, ynde sjötullens clarcrande för ulgäende waror med »växlar: 2 Del. 676. — Om ffiijagtighettr emellan Riksständen rörande bcwillningcn: 2 Del. 684. — P otocolls-utdrag, rörande huru med det blifwande öfw rstottet af bemillningcn, fran och med är 1813, förhällas dör: 2 Del. 731. — Protm olls-utdrag i afseende pä tillägg m d lfustitiä ' Ombudsmannens Znstru tion i anseende till semming i de ärliga marke» gäng taxorne2 Del. 739. —- Bewitlnings och Allmänna Beswäes' och Ge» conomiä. Utskotten gemensamt: Angäende tuuwer?ct samt ersättning för inkomsten af landt-tullarne: 2 Del. 58. 70. — Bewirlning - sgmt Stats Utffotten gemensamt» L>m f iandrnig i Siötullcns clanrandc för utgäcnde waror med wäxl r: 2 D l. 699. Lonstitulions - Utskottets, sedan sista Riksdagen hwilande: om hw> ande gryndlagsfragors Wtagandc och afgörande: 1 Del. 363. 387.
Skulle dessa utgifter icke utgå från samma folks bröstficka, skulle jag gilla denna åtskillnad; men då nationen skall betala såväl den ena som den andra, tror jag det vara såväl Representationens som Ministrarnas pligt att kalla det besparing, som verkl. är besparing; och någon hushållning ligger ej deri att afskicka courirer, som kosta mera, vid sådana tillfällen, då extraposter kunna begagnas. Jag får derföre förena mig med Frih. v. Schulzenheim i begäran om propos, till afslag å hvad Utsk, i denna punkt föreslagit, Gr. Horn; Jag tillstyrker att antaga, hvad StatsUtsk, föreslagit, och det på den grund, att jag tror, att deruti ligger en hushållsprincip. Jag är ej af den tro, att extra poster kunna gå för bättre pris än courirer, n.b, courirer af mindre rang, som ej behöfva många hästar; ty extraposter äro en betydlig tunga för posthållarne, och dessa äro förut hårdt tryckta, åtminstone på de stora vägarna i närheten af Stockholm. Ständiga klagomål hafva deröfver blifvit anförda, och äfven vid denna riksdag hafva motioner blifvit väckta, angrde afskafiande af rättigheten att afsända extra poster. Jag skulle derföre tro, att man så mycket som möjligt bör undvika sådana posters afsändande, och att deri ligger en verklig hushållning och icke endast besparing för den ena cassan på den andra cassans bekostnad. Jag kan ej godkänna, att man genom ett oriktigt begagnande af en tvångsanstalt tynger en hel allmoge och derigenom förorsakar statsförlust, hvarföre jag tillstyrker bifall tili StatsUtskts hemställan i denna punkt. Frih. Palmstjerna: Till en början får jag söka återföra öfverläggningen till det, som innefattas i SlatsUtskrs förslag. Detta förslag angår nemi. icke den rättighet, sora Cabinettet äger att inom Riket afsända extraposter, och således kan förslaget icke inverka på förhållandet för de postföringsskyldiga. Förslaget, som står att läsas pag. 24 i StatsUtsk:s betänk. N:o 22, innehåller: ”att hos K.
I sjelfva hufvudfrågan åter — om anslagen böra beviljas definitivt eller endast för nästa statsreglerings-period — är af det föregående klart, att motsatta grund satser blifvit antagna, å ena sidan, af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, som, under erkännande att, på sätt Utskottet yttrat, både billigheten och Statens fördel i allmänhet påkallade en definitiv lönereglering åtminstone för de embetsverk, för hvilka någon organisationsförändring ej ansåges behöflig, förklarat att denna fråga borde pröfvas i sammanhang med aflönings-anslagens bestämmande, och, å andra sidan, af Borgareoch Bonde-Stånden, hvilka beslutit, att aflönings-anslagen i allmänhet borde beviljas endast för nästa statsreglerings-period. Sedan emellertid Stats-Utskottet uti sina särskilda Utlåtanden angående Hufvudtillarne underställt Rikets Ständers pröfning frågan om embetsverkens uppförande på stat i den ordning, hvaruti dessa i Riks-staten förekomma, och samtliga Riks-Stånden jemväl fattat sina beslut i anledning af hvad Utskottet härutinnan, rörande de sju första Hufvudtitlarne, föreslagit, i följd hvaraf för de flesta embetsverk och korpser redan blifvit bestämdt, huruvida deras anslag komma att å stat definitivt uppföras, eller Stats-Utskottets Memorial M 126. 7 icke; så kan omförmålda skiljaktighet i de grundsatser, som de särskilda Riks-Stånden uti ofvannämnde hänseende vid riksdagens början antagit, enligt Utskottets tanke, ej vidare inverka på denna frågas behandling, hvilken måste i stadgad ordning fortgå; — hvadan Utskottet endast får tillkännagifva, att den yppade skiljaktigheten uti Riks-Ståndens här ofvan anförda beslut numera hvarken synes påkalla vidare yttrande från Utskottets sida eller föranleda någon särskild åtgärd af Rikets Ständer. Stockholm den 6 Juli 1860. Ank. till Exp.-Utsk, den 6 Juli 1860, kl. 2 e. m.
Vi hafva ännu i för friskt minne den olycka, som inträffade vid sista Riksdagen, då förslaget till Riddarhusordning så sent till Kongl. Maj:t inlemnades, att det icke hann pröfvas. Vi böra derföre nu så laga, att den Nådiga prof - Den 3 Augusti f. m. 49 profningen må kunna medhinnas. Dessutom har vid 1818 års Riksdag den princip, som Herr Bråkenhjelm nu framställt, varit under öfverläggning, och Blifvit alldeles ogillad, ehuru man då endast ville inskränka Ridderskapets och Adelns Riksdagsmanna-personal lill 200. Med så mycket mera skäl bör väl nu ogillas, att genom val nedsätta detta antal ytterligare ända till endast i5o, eller 5o mindre än år 1818 föreslogs. Och huru skulle väl valet tillgå? Och hvar skulle det ske? Eller skulle det förrättas genom correspondance? I fordna dagar samlades alla Adelsmän till Riksdag, och hvar familj valde inom sig en Representant. Skulle nu hufvudmännen på samma sätt samlas på Riksdagsorten för att välja Ståndets Representanter, så vore det dels obilligt, att Ättemännen voro derifrån uteslutne, och dels fruktar jag, det icke mångå skulle hafva lust att från Rikets aflägsnare landsorter infinna sig till ett sådant val, helst man redan deraf ser så ganska få, oaktadt de nu äro säkra om säte och stämma. Skulle deremot valen ske genom correspondance, så hemställer jag, huru de, som hörde till samma val-klass, skulle lära känna hvarandra, eller ens få veta hvarandras hemvist, helst de kunde vara spridda till Rikets yttersta andar, i norr, söder, öster och vester. Alla sådana val inom Ridderskapet och Adeln skulle dessutom endast 36 H. 4 5o Den 3 Augusti f. m. ge anledning till de största intriger; och jemnar åt hvar och en att döma, hvem sorn dervid skulle erhålla öfvervigten; helt viss ingen annan än Ministéren. Den erhöll då ett alldeles ypperligt tillfälle, att utan ringaste svårighet utestänga hvem den behagade, och att fullkomligt bilda Ståndet efter sitt sinne.
Svar sändes till » X », Upsala, pöste rest., då närmare upplysningar erhållas. (G. 5191x2) [474] Innehållsförteckning: 3, E O Billiga priser. i En a n s p r å k s l ö s lärarinna med flerårig praktik, önskar plats i höst för mindre barn. Undervisar i svenska ämnen, språk, musik och handarbeten. Goda rekommendationer. Svar till » Lärarinna », Näsvikens station. Nybrogatan 55. l / ^ l v f-, I Tvätt utföres äfven af härvarande ordentliga tvätterckor, IUU v S » • hemtas och hemsändes, då adress uppgifves pr telefon 43 90 eller pr post; [74] Alla lättförstådda förkortningar äro tillåtna. Idun är f ö r qvinliga tjenstsökande bästa annonstidning! Allt, s o m rör damernas verld annonseras bäst i Idun! b? Broderier, Duktuger, [22] eller fruntirrimersverlden, Spetsar, Handduksväfinader, LakanYäfnader och Sängkläder. STOCKHOLM, GERHAKDTS BOKTRYCKERI-AKTIEBOLAG inforas lämpligast i Idun. * ^ H I eB&gt;i l é V t öc It [cx I f MODEVEHIaDEN Bihang till P R A K T I S K VECKOTIDNING FÖR QVINNAN OCH HEMMET N:r 8. Långa rader af paraplyer, guttaperkakappor och glappande galoscher! En treflig tafla i ModereYg. bad i aug. Bäste herr 88. Percival! » Saison morte! Stockholm är borta. Engelsmännen, tyskarne, fransmännen, kineserna eller hvad de nu må vara, dessa storrutiga, stirrande och bsedek erstuderande personligheter, hafva eröfrat våra promenader. Och så det regnar! Platsch, platsch,platsch! Och så slår regnet en trumhvirfvel på rutorna.
Prot. 1845, 4 Sami. 2 Afä. 25 Haft. 1 2 Statssamt Allm. Best.- och Ekon.-Uiskettens Utlåtande, N:o 123. lillhöia kronan, under hvars riominium mensal-hemrrian alllid funnes antecknade. Afven i de gamla Svenska provinserna synles mensal-hemmanen icke hafva varil anslagne åt presterskapet under samma villkor, sorn deras boställshemman,'utah hade blott räntan eller landtgillet ulgått ”såsom hjelp till annexen’'. Så t. exfrånkändes pastorerne, genom Kongl. Brefvet den 1 Februari 1659, städsel-ören och foder-nöten, sedan stadgande i samma syftning redan förut under den 7 April 1597 blifvit meddeladt. Till stöd för motionärens åsigt i förevarande fråga kunde tillika åberopas Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 25 Maj 1720, § 54, lydande sålunda: ”Presteoch. annex-bönderne i Skåne blifva förskonte för att gifva nv penniuge-slädja åt en ny kyrkoherde, emedan presterskapet icke ens är befogadt att affordra någon städja af dem; ty de äro pure kronohemman, som intet böra städjas, — och skulle hondén vara skatte, så bör han så mycket mindre gifva någon städja”. —-
Al dessa 4000 l\:dr biefvo, uppå underdåniga bemsläiluingar, genom Eders Kongl. Majrts särskilda Nådiga Bref den 20 .luli 1840 och den 27 April 1841, 600 Rrdr särskildt anslagne all användas till understöd ät K rono-Nybyggare och befordrande af tjärubränning och pottaske-till verkning. Ifrån år 1831 till oell med år 1839 har alltså, såsom missväxt-understöd, inom »leita Län bill v it al Eders Kongl. Majrt i Nåder anslaget ett belopp af 27 tillsammans 71,000 Rrdr Banko. Denna summa är visserligen högst betydlig; inen dä, hvad angar de genom Kongl. Brefvet den 18 October 1836 beviljade 15,000 Rrdr Banko, jag af den brefvexling, som förts med länlagar ne, inhämtat, alt spannemålen påföljande vår inom orten sälls, råg till 13i Rrdr och Korn till 11 Rrdr Rgils, hvilka priser, alldeles lika med de för år 1836 satta markegångspriser, hvad råg angår understiga, och livad, korn beträffar endast obetydligt öfverstiga »le nu efter 3:ne rika skördar gångbara sädesprisen, och då vidare de på understöd för hela Länet beräknade anslag, som åren 1835, 1838 och 1840 begärdes, endast uppgått till 4(X)0 Rrdr Banko för hvarldera äret, och af en jemförelse emellan lietta belopp och Länets folkmängd af närmare 90,000 individer ådagalägges, alt hehofvet af understöd icke måtte hafva varit af allmännare beskaffenhet, hvilket dessutom ådagalägges deraf, alt sedan anslaget1838 blifvit af Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande sålunda fördehull, att 5 Socknar erhållit hvardera 133 Rrdr 16 sk.
Den värde anmärkaren glömde dock, eller behagade ej nämna, att tullen å det, för denna fabrikation vigtigaste råämnet, nemligen de delar, hvaraf blommorna förfärdigas, såsom stjelkar, blad, knoppar, o. s. v., samtidigt blifvit så betydligt nedsatt, att deri, i stället för 7^ Bdr, nu bestärnts till endast 2 Rdr pr skålp.; och jag vet särskildt, att dylika fabrikanter anse sig, genom denna tullnedsättning på materialerna, vara fullkomligt ersatta för den större konkurrens med utifrån införda färdiggjorda blommor, för hvilken de blifvit utsatta, men hvilken konkurrens de i allmänhet med skäl icke frukta. Den talare jag redan förut omnämnt, och som i går med största vidlyftighet kriticerade den Franska traktaten, anmärkte bland annat, att då i den Svenska tulltaxan ej förekom samma vigtiga bestämmelse, som finnes i Franska traktaten, eller att endast sådant vin, som innehöll mindre än 21 proc. alkohol, skulle förtullas såsom vin, utan i stället stadgades, alt vin af högre alkoholhalt än 21 proc. skulle på ett visst uppgifvet sätt förtullas, kunde det mycket lätt hända, att en Fransk spritexportör hitsände sin vara under rubriken vin, lör att lå den billigare förtullad. Den värde Frihm omnämnde dock ej, att alldedoles samma stadsanden rörande förtullning af vin af mer än 21 proc. alkohol, hvilka nu synas honom så vådliga, jemväl funnits i våra föregående tulltaxor, och vid sådant förhållande återstår det för den värde talaren alt visa, huru den klandrade bestämmelsen först nu skulle komma att förorsaka det så fruktansvärda underslefvet.
E n och arinan fisk hördes SIA i vattnet, och detta jamto plaskandet af mina egna Aror var det enda ljud som störde tystnaden. Snart lade jag upp Brorna och lat bhten glida fram, för att ej störande ingripa i denna naturens sabatshvila; men " rapp, rapp " hördes det i vassen, och fram sam andmamma, omgifven af en talrik familj, lugn, saker och lycklig, som vore hela hafvet hennes rike och nu! Har afbröts min tankegAng af fru Torborgs raska stamma, som ropade: " Kara Yrsa, nu &amp; ro goda rad dyra. Klockan 5 hafva vi hela jagtsiillskapet hiir tillbaka, inalles 10 personer, antagligen alldeles uthungrade; hvad skola vi hitta p&amp; At dem? ' om bara i n t e den finsmakaren major M * * * vore med och om det inte vore ogörligt taga pigorna frAn baket, sh skulle det gA som en dans, - men nu! " Efter litet funderande förlrunnades dödsdomen öfver ett dussin kycklingar och beslöts, att alla disponibla krafter skulle tagas i ansprak för att tillreda maltiden. Pro primo skulle de aflifvade kycklingarne tillredas i köket, svamp samlas i skogen och jordgubbar plockas ur tradgsrden. PA min lott föll att bearbeta jordgubbslandet, detta uuder förmodan, att jag battre skullo reda mig der an om verksamheten koncentrerades pA köksgöromAlen. Sagdt och gjordt. Nar gasterna efter lyckad jagt Atervande, voro alla spAr af vzir bradskn Dagny. ' försvunna. Under rönnen p&amp; ggrden (platsen vald för att herrarne skulle klnna sig ogenerade att npptrhda i sina " vadar-kostymer ") stod ett val försedt middagsbord. Fru Torborg var som alltid den aldra behagligaste vardinna. Dalkullan Greta, iklädd sin leksandsdr&amp;@ och i hast förvandlad f r h ladughrdspiga till taffeltackare, ombesörjde, bitradd af lille " getar-Kallen, serveringen. ' Stamningen var den angentimaste.
— Derjemte hemställer Utskottet, att sednare delen af den utaf Utskottet förut föreslagna 170 § i det nya reglementet må erhålla följande lydelse: Stats-Utsköttel> Memorial Pi:o 223. 7 På Deputerade ankommer att, derest göromålens behöriga gång sådant fordrar, antaga nödiga biträden, för hvilkas godtgörande lämpliga arfvoden må af Fullmägtige, efter hvarje års förlopp, beviljas; dock må tjensteman, som kommit i åtnjutande af den högre aflöningen i första tjenstegraden, eller af löneförhöjning till följd af femårig eller tioårig tjenstgöring inom andra och tredje tjenstegraderna, icke tilläggas särskildt arfvode för det biträde, Deputerade af honom kunna erhålla. Beträffande allöningen för den vid Riksgälds-kontoret anställda vaktbetjening, hafva Fullmägtige erinrat, att de ordinarie lönerna för den till nämnda betjening inom Banken hörande personal visserligen äro högre, än de, som i nu gällande aflöningsstat finnas upptagna för Riksgälds-kontorets vaktmästare samt kammaroch husdrängar; men då någon förhöjning af lönevilkoren för vaktmästarne i Banken under nuvarande riksdag icke blifvit beviljad, oell då vaktbetjeningen vid Riksgälds-kontoret för närvarande åtnjuter särskilda förmåner, utöfver den för denna betjening i staten uppförda aflöning, hade Fullmägtige, oaktadt den derom af Riksgälds-kontorets Kommissariat jemväl hos Fullmägtige gjorda framställning, ansett sig icke böra förorda och tillstyrka den sålunda äfven för bemälda betjening ifrågaställa löneförbättring.
I samma tillstånd af förståndsrubbning kunna emedlertid dessa redan varit hela åratal innan brottet begicks, utan alt derföre såsom sådane varit kände.” ”Båda dessa olika slag af menniskor, med anlag till förståndsrubbning, befolka fängelserna oell böja lill en oroande grad procenten af sådana sjukdomar; del, är denna procent, som sedermera lägges till grund för månget omdöme om de olika fängelsernas nytta eller skada, ehuru måhända blott | deraf utgöres af sådana, som ådragit sig sjukdomen inom fängelset.” Oell må det tillåtas mig ali, i afseende härå, vidare åberopa Hr D:r Hagdahls berättelse, samt en deruti, sid. 184, intagen tabell: Ort. Art af fängelse. Under lopp af år. Ärligen en död på Bland fria befolkningen, en död på Wien Denis Depot de mendieite 11 3 ii Belgien Straff-fängelse 6 31,3 43 ii Ransaknings d:o . 5 82,8 ii England . Fiir min enskilda del skulle jag derförutan vilja anse fångens belsa vara vida bättre bevarad uti cellen (n. b. med tillåtelse naturligtvis för honom alt taga minst en limma om dagen rörelse i fria luften), än under fångens fria tillstånd, d. v. s. för Herta let af de inom langelsem ura me befintliga fångar, dä ulan tvifvel dessa olyckliga varelser oftast, före deras intagande i fängelset, framsläpat sitt lif uti brist, hunger oell köld, samt annat kroppsoch själselände, och detta olla fran späda barnåren; hvaremot fångkosten, ehuru knapp, såsom den bör vara för stralfels skull, likväl är sund och dielisk. Förutan denna ordning i afseende på födan, li11 hålies fängen äfvenledes lill ordning i sina öfriga förhållanden; hvaribland den regelmässiga oell stränga arbetsordningen ingalunda bör tillerkännas 116 Den 26 April f. m. den ringaste andelen uti förtjensten af della lielsosamma inflytande på cn förut i allo dereglerad varelse.