Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men, säger man, Staten behöfver för närvarande nödvändigt allt hvad Riksbauken samlat. Jag. tror icke detta. Om de många anspråken på sådana extra anslag, som till nästa Riksdag kunna umbäras, för tillfället nedtystas, så förmodar jag, att alla Statens ovilkorliga behof skola kunna fyllas med någon del af Bankovinsten i förening med Riksgälds-Kontorets tillgångar och kredit samt ,den vanliga Allmänna Bevillningen. Svenska Statsverkets tillstånd, yttrar omförmälde finans-kommitté, är för det närvarande högst förmånligt. Långt ifrån att besväras af skuld eller brist för de årliga utgifternas bestridande, eger det ett samladt förlag, hvarigenom de kostsamma åtgärder kunna undvikas, som i andra länder måste vidtagas för fullgörandet 16 Banko-UtskoUels Memorial, JYl 28. af skattkammarens betalningar under väntan på det löpande årets inkomster. Det vore således endast i utomordentliga fall, som Ståtens behof kunde påkalla Riksbankens anlitande; och säkerhet deremot finnes i första rummet i en upplyst Regerings omvårdnad. Må således med anledning af ett nu inträffadt utomordentligare behof någon del af den såsom upplupen af H. Banko-Utskottet beriiknade disponibla Bankovinsten, till exempel 600,000 årligen, in summa 1,800,000 under 5:ne år, utgå såsom en Statens nödhjelp; och resten, omkring en million, anslås, likasom förliden Riksdag, till ett bättre ordnande och behöfligt förstärkande af Riksbankens operationer såsom Lånebank.» af Professor Agardh: »Jag bar med Utskottets majoritet delat den åsigt, att Bankens hela disponibla vinst kunde i närvarande stund öfverlemnas till Statsverket i och för fyllande af dess behof; något annat eller något derutöfver har jag deremot icke ansett mig hvarken böra eller kunna föreslå för Rikets Ständer att afstå. Jag har inom Utskottet påyrkat nödvändigheten att, genom en på säkra data grundad utredning, för Ständerna klart framlägga beloppet af denna disponibla vinst. Genom Utskottets sväfvande och sig sjelf motsägande framställning i denna punkt vilseleder man i stället för att upplysa.
St, Brot, iS/fS, 3 Sami, 1 A/d, 1~ TT 1 2 Bevillnings-Ulskottets Memoi ialt N.o 3t, Enligt Preste-Ståndets beslut: Då behållna summan utgör från och med 100 till 5,000 R:dr för hvarje fulla 100 R:dr 8 sk. „ „ 5,000 — 50,000 „ d:o d:o 12 sk. , „ „ 50,000 och derutöfver d:o d:o 20 sk. dock på det sätt, att den högre Chartae-Sigillatae-heräkningen vidtager först för den summa, som öfverskjuter det, för en lägre, utsatta maximum; Enligt Borgare-Ståndets beslut: Då behållna summan utgör från och med 50 till 100 R:dr - -4 sk. „ „ 100 till och med 5,000 R:dr för hvarje fulla 100 R:dr 8 sk. 5,000 t> „ „ 50,000 „ d:o d:o 12 sk. och öfver 50,000 R:dr d:o d:o d:o 20 sk. Och enligt Bonde-Ståndets beslut, lika med Preste-Ståndets, med uteslutande allenast af det efter tariffen införda förklarande.
Ett dylikt stadgande synes dock endast föranleda till ökade kostnader för den skattskyldige, utan att vara af giltiga anledningar påkalladt; ty de förmåner motionären derigenom velat bereda fastighetsegare erhållas lika väl genom en debetsedel, då, enligt uttryckliga föreskriften i 82, debetsedeln skall utvisa taxeringsvärdet å hvarje den skattskyldiges inom taxeringsdistriktet belägna fasta egendom samt beloppet af den deraf utgående bevillning. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, hemställer Utskottet, att Riksdagsfullmägtigen Mengels ifrågavarande motion icke må till någon åtgärd föranleda. § 88. Uti en hos Preste-Ståndet väckt motion (N:o 81) har, under åberopande af stadgandet i § 88 af gällande bevillningsförordning, hvarigenom skeppsombudsmannen i Stockholm samt sjömanshusföreståndarne i de öfriga städerna fått sig ålagdt att debitera och uppbära bevillningen efter lista artikeln, äfvensom öfriga personela utskylder för det i sjömanshusets rullor intagna sjöfolk, Herr Doktor Söderberg anfört, att detta stadgande lade på de nämnde tjenstemännen ett onödigt och för deras egentliga befattning främmande besvär och göromål, hvilket lämpligare borde tillhöra de ordinarie uppbördsmännen, kronofogdarne på landet och stadskassörerne i städerne, hvilka sednare tjenstemän i alla fall af sjöfolket skola uppbära, hvad som i bevillning efter 2:dra artikeln bör erläggas. Om nu desse kronouppbördsman på samma gång uppbure sjöfolkets personela bevillning, så syntes enkelhet och reda i uppbördsväsendet af ett sådant förfarande blifva en gifven vinst, under det att besväret hos uppbördsmännen knappt märkbart skulle förökas.
Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje päfcorjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 15 öre (lösnrr endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Hading. Coquelin och uppenbarade sig därefter åter i Paris i Dumas fils » Grefvinnan Eomani ' &gt;. Under hennes tidigare konstnärsbana fö- rebrådde kritiken henne en allt för tydlig imitation af Sarah Bernhardt och önskade mera personlig själfständighet i hennes uppträdande. För hennes senare uppgifter har emellertid den parisiska, pressen haft idel loford, särskildt för hennes spel i » Moderna vinglare », i hvilken roll hon debuterade på Théatre Francais 1893, och i » Äfventyrerskan », som hon ock spelade på samma scen. Hon stannade likväl ej länge där, utan återvände till Gymnase, spelade » Prinsessan af B a g d a d », kreerade prinsessans roll i Lavedans » Prince d ' A u r e c », Marcelle i Sardous komedi af samma namn, som för ej länge sedan gafs på Vasateatern härstädes, hertiginnan de Carlsberg i Bourgets » En tragisk idyll » m. fl. Madame Hading medför nu hit till Stockholm sitt eget franska sällskap och ämnar här gifva fem föreställningar. Cameliadamen, denna alla kringresande divors stora paradroll, står naturligtvis på hennes program, som dessutom omfattar Catherine de Septmont i » Främlingen », Donna Clorinde i Augiers » L / aventuriére » m. fl. Idel Dumas fils, Augier, Ohnet spellistan igenom! Man kunde visserligen ha önskat några nyare franska skå- despel med djupare anlagda uppgifter i stället för dessa slitna bravur iDU N 378 Ena vågen säger till Ack, så hastigt vi få Andra vågen till den Kort lif liten smärta nummer — men man får väl vara nöjd!
ett s i iiitensivt lif, var Sonjas kiisnemkrke, synes döden i detta f d l ofattligare %n annars. Sjiilf vm hon sedan minga. ar och af ' m h g a skil förtrogeii med clödstanken, blitiid iiiiiiat emedan hoii ~ i s s t e sitt hjiirta vara svagt. Men om det fniins nagoii tidpunkt i lieiiiies %) Vid iinderriittclsiw, iitt Iielnies svugcr, koiiiuiiiiyïdeii V. Jaclurd. l~lifvit fiiiigeii, skyiidade Sonja Ko \ ~nlevsk; \. i i i d sin ~n: m till det af l-crsaillestriiyperiin belkgrade l ' aïis. 3Iuk: iriie lyvkiitles sniyg; t sig iii i stiidcii. iiuder det kiiioriia liveiio kring dem; Sonjii iippsiikte systerii och gnf hciiiicdeii JrOst och hjiilp Iioii sii, vii1 beliöfde. lXirp: i flydde hoii lir I ' iwis till ' fadern siiiiit flirn~.li (lde Iionom att koiiim: i till Fraukrike odi (liir ' iifva sitt inflytiiiide till sviirsoiieiis fiiraihi. Jleii ryskt * be ii er ide ii^ bciiictlliiig w r verkanni och Jiiclnrd tilliits; !tt ny lir fiiugelsct. a, I lif, d$ ho11 själf ic7&amp; skalle valt ' a t t dö, s$ vm det deniis, (Ii, hon kiiiide sig mera,. full af arbetsenergi och mera hrwinoiiislr än p&amp; länge. Hon hade tillbragt sin julferie i. södra Franlrrike,. diir.
Dessa Netto-Balanser vid slutet af åren 1840 och 1841 utgöra den så kallade Reservfonden-, och som denna Fond, redan under en längre lid, ådragit sig allmän uppmärksamhet, och de mest skiljaktiga föreställningar derom varit gängse, skulle Revisorerne önskat, att den fullständiga utredning om rätta förhållandet med densamma, som Rikets Ständer vid sistförflutna Riksdag (skrifvelsen N:o 2i3) begärde, hade kunnat blifva fullbordad i så god tid, att Revisorerne deraf kunnat erhålla all den upplysning i ämnet, som vei kligen erfordrades. Då detta likväl ej skett, hafva Revisorerne ansett sig nu böra meddela hvad de, efter sorgfällig forskning, vid denna förrättning kunnat inhemta; hänvisande derjemte till hvad 183g års Revisioris-Berättelse samt Siats-Utskottets Utlåtande N:o 353, den 6:te Oktober 1840, angående Reservfonden, innehålla. Uti Kongl. Maj:ts nådiga Proposition vid 1828—183o års Riksdag, angående Stats-Verkels tillstånd och behof, yttras: ”alt 1826 års Rikshufvudbok ådagalade, det, genom en större fullständighet i räkenska”perna, bestämdt utredda förhållande, att Stats-Verket ägde en från de ”förra åren upplagd tillgång af omkring Fem millioner Riksdaler, ungefärligen motsvarande beloppet af de skatter, som först påföljande ”år inflyta.” Till följd häraf, gjorde den större delen af allmänheten, som ej kunde vara i tillfälle att närmare undersöka beskaffenheten af denna - 16 - tillgång, sig den föreställningen, och gör det visserligen ännu, att densamma skulle utgöra ett hopsparadt kapital i kontanta penningar eller effekter, som så lätt kunna realiseras, att de, vid ett utomordentligt behof, skulle kunna af Statsmakterna användas eller disponeras. Vid en noggrannare utredning af det verkliga förhållandet, sjnes likväl snart, att detta ej är fallet; ty då skulle detta kapital vid den tid af året, då största delen af de ordinarie statsinkomsterna influtit, vara, åtminstone under en kortare tid, tillgängligt i sin helhet, eller till ett belopp nära motsvarande det hela.
För sammanjemkning af de stridiga besluten får Utskottet inbjuda Ridderskapet och Adeln att, i afseende på »Jern: smidt eller valsadt,» »Ankare,» »Skeppsknän,» »Stångm. m.,» »Smältstycken,» »Randoch Plattm. m.» samt »Plåtar, oförtente»; Preste-Ståndet att, i afseende på »Jern: smidt eller valsadt,» »Stångm. m.,» »Randoch Plattm. m.,» samt »Plåtar, oförtente»; och Borgare-Ståndet att, i afseende på »Jern: gjutet,» »Tackoch Rarlast-» samt »smidt eller valsadt,» »Skeppsknän,» frånträda sine skiljaktiga beslut och instämma med de Stånd, som i förenämnde afseenden bifallit Utskottets förslag. 1 den mån desse inbjudningar icke antagas, föreslår Utskottet följande omröstningar, dervid Utskottet ansett frågan om införsels-tullen å Jern: smidt eller vålsadt, Stångm. m. samt Randoch Plattm. m., hvilken af samtlige Riks-Stånden blifvit bestämd till för båda arliklarne lika belopp, lämpligen kunna i ett sammanhang afgöras. Gjutet: Den, som vill, att, på sätt Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, införsels Tackoch tullen å »Jern: gjutet, Tackoch Rarlast» skall bestämmas till 1 R:dr per Skeft st. v., Barlast. röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, kommer denna tull att utgå med 32 sk. per Skeft. st. v. N:o 40. Smidt eller Den, sorn godkänner Utskottets, af 3 Stånd bifallna, förslag att bestämma inför valsadt: sels-tullen å »Jeru: smidt eller valsadt:
Samma dag blef ett af 142 i olika delar af landet bosatta kvinnor undertecknadt upprop infördt i de allmänna tidningarna. Uppropet framhöll såsom föreningens främsta mål att » lägga i dagen det varma intresse, hvarmed den svenska kvinnan tager del i fosterlandets viktigaste fråga, men äfven att genom föredöme i offervillighet öfverallt i Sveriges bygder väeka till lif och underhålla känslan för fosterlandets frihet och själfständighet, liksom för de plikter, som i detta afseende åligga alla, man eller kvinna, hög eller låg, rik eller fattig. » Mänga sanna fosterlandsvänner gladde sig åt den svenska kvinnoföreningens uppkomst och begynnande verksamhet, men många voro äfven de, som med misstro, ja, hån både i tal, skrift och tryck bemötte föreningen i sin helhet och ofta äfven de enskilda medlemmarne däraf. De funno3 ock, som blefvo så skrämda, att de ej vågade kvarstå i föreningen. Den som dock ägde mod oeh kraft att hålla ut var Augusta Wästfält, hvilken blifvit vald till sekreterare i föreningens styrelse och såsom sådan fick så att säga kläda skott för icke blott styrelsen, utan för hela föreningen. Med oändligt tålamod mottog hon hån och motsägelser, alltjämt arbetande för sitt mål, viss om den goda sakens slutliga seger. Och icke blott hos sig själf uppehöll hon modet, hon förstod äfven att hos andra ingjuta intresse samt att, där detsamma slappats, å nyo upplifva det och stärka till fortsatt arbete för föreningens mål. Otaliga äro de handbref, hvilka hon såsom uppmuntrande hälsningar utsändt till Sveriges olika bygder, och ofta hafva genom hennes ord de vacklande blifvit återförda till kampen mot den likgiltighet, som så länge förlamade vårt folk. Det gick icke fort för Svenska kvinnoföreningen att vinna terräng, men så småningom har den dock vunnit mer och mer erkännande och hade den 2 6 oktober 1889 den uppmuntran att från chefen för fortifikationen få mottaga en anhållan, att föreningen för sina medel ville inköpa den för Vabergets befästande nödiga marken. Med anledning häraf beslöt föreningen vid allmänt årsmöte i november samma år att af sina samlade medel ställa till h. ni:t konungens förfogande den för den omtalade markens inköp erforderliga summan 2 4, 0 0 0 kronor.
Och det var vissheten att själen för evigheten bestämmes genom litenheten eller storheten i dess jordiska känslor, hvilken ledde dem till en åskådning, som i viss mening står i strid med deras demokratiska tänkesätt: den att individen är så stor som hans lidelse är och som hans styrka att nå sin lidelses mål. Visserligen räddade de sin demokratiska öfvertygelse genom vissheten om hvar människas perfektibilitet. Men denna är ju begränsad till att uppodla de naturgåfvor, man äger och förmågan att känna djupt kan man lika litet hos sig skapa som man kan skapa sig till geni! När därför Browning värdesätter människorna efter deras känslors intensitet, då har han visserligen alldeles rätt. Men han har därmed ställt sig icke på demokratens utan på själsaristokratens ståndpunkt. Och denna genomför han följdriktigt. Han ställer individen mot samhället, hvilket sträfvar att utjämna genom att tämja impulser och lidelser. Och – som romantiken, som Almqvist, som Blake – ger han individen rätten att mot samhället förverkliga sina egna, högsta mål. Browning hade visserligen anat evolutionen. Men tanken på släktets långsamma utveckling – bland annat genom samfundslagarnas uppfostrande inflytande – sysselsatte honom knappast. Det var större personligheter, högre människor – öfvermänniskor – han ville. Och för honom som för de ofvannämnda diktarne, fanns hans Jenseits von Gut und Böse i en öfverjordisk, gudomlig synpunkt, inför hvilken alla vedertagna begrepp om ondt och godt blifva meningslösa, och t. ex. driftmänniskans kärlekslek ej blott ter sig lika oskyldig som fjärilens utan som denna är af betydelse för naturens stora sammanhang. Och denna öfverjordiska synpunkt kan, enligt dem alla, vinnas redan här af den människa, hvilken icke – i lydnad för konventionella lagbud eller asketiska ideal – undertrycker sin natur. Ju flera konventionens höljen själen aflägger, ju mer närmar den sig sin urgrund, Gud, inför hvilken »hvar människosjälens instinkt är en änglarnas lag, och hos hvilken en tillvaro uppgår,» där – enligt Brownings egna ord – »lag, lif, fröjd, impuls äro ett». Och det blir i full enhet med denna uppfattning, Browning låter hvar människa bevisa sin själ eller frälsa den genom sitt mod och sin makt att – för uppnåendet af sina mål – öfvervinna alla konventionella hinder.
Denna minnesteckning är utarbetad enligt dokument, bref, dagböcker m. m., som samlats af hennes efterlefvande make, professor Otto Goldschmidt i London, och har det ansenliga omfånget af — i den svenska upplagan — ej mindre än ett hälft hundradetal tryckark. När. redan för öfver ett år sedan det intressanta verket bebådades, vände vi oss genast till professor Goldschmidt för att om möjligt sättas i tillfälle att göra vår läskrets af svenska kvinRedaktGr och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas å byrån kl. 10 — 11. Allm. Telef. (vid kompletteringar). Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » och » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Utländska annonser 70 öre pr nonp.-rad. Lind-Goldschmidt. nor före alla andra delaktig af någon del ur denna svenska systers historia. Genom professor Goldschmidts välvilja och de svenska förläggarnes, P. A. Norstedt &amp; Söner, tillmötesgående äro vi i dag i tillfälle att ur det snarast väntade arbetet meddela ett synnerligen intressant utdrag, behandlande Jenny Linds karaktär. På samma gång meddela vi i reproduktion tvänne af de ypperliga porträtt, som komma att pryda boken. Originalet till bilden å den första sidan är måladt af tysken Magnus och finnes i nationalgalleriet i Berlin. Ungdomsporträttet är taget från en originalmålning bland den bortgångnas egen kvarlåtenskap och framställer henne vid aderton års ålder. Det är det tidigaste minne vi hafva om hennes utseende. Och här nedan följer nu utdraget ur det engelska verket. Det finns konstnärer, hos hvilka konsten. är så förherskande, att den liksom en envåldsmakt V a r icke ett i dag, i går, Och n å g o t annat om ett år. H - ENRIK gör sig till medelpunkten för alla deras sträfvanden och egenskaper. Människan går upp i sitt hufvudsakliga intresse. Endast häri finner hon tillfälle att gifva fritt lopp åt sin personlighet.
Stockholm den 4 December 1834- Expeditions-Utskoltets Förslag till und. Skrifvelse IV.o 22g. Uppläst oell godkäcd hos Ridd. och Adeln den 4 Dec. 1S34* Preste-Ståndet den 4 Borgare-Ståndet den 4 —■ — Bonde-Ståndet den 4 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående rättighet att, utan föregången syn på stället, få anlägga husbehofsmjölf/varnar. (Lagsamt Allin. Besv. och Oecon.-Utsk. N:o a5). S. A. K.
Från Högvördiga Prest Ståndet af 7:0 H err Professoren Doctor Wykman, att Husbehofs-Bränvins bränningen måtte varda oinskränkt tillåten å alla tider af året och äfven i missväxt* år hvarigenom , efter hvad Herr Professoren s< kt visa, en betydlig vinst skulle Riket tillskyndas då det icke behöfde införskrifva utländskt bi anvin, och om äfven Spannemålen mäste köpas af Utlänningen, stadnade likväl forädlingsvinsten inom Riket; och att Bran vinsbränning borde vara tillåten för de utjordar som äro bebodde och särskildt roterade; uti hvilket yttrande Herr Biskoppen Doctor Murray, Herrar Prostarne Svedelius, Linderot, Livin, Aurelius, Backman, Arenander, Aspelin och Grandelius m. fl., samt Herr Prosten Doctor Stenham* mar och Herr Doctor Knös sig förenat, m ed tillägg af den sistnämnde, att de af Herr Doctor Wykman föreslagne grundsatser äfven borde tillämpas på Städerna, så att enhet i principen vid hela forfattningens uppgörande iaktfages; 8:0 H err Professoren Forssell, att han funne de nu gallande Bränvins-brännings-författningar både obil lige och skadlige för landel, i synnerhet i afseende på den foreskrifna Pannerymden efter Hem - Den 14 Juli. Hemmanens. olika värde, och att Bränvins-bränningen under hela den dertill tillåtna tiden skulle åstadkomma ett betydligt och skadligt öfverflöd af Bränvin, uti hvilket yttrande Herr Doctor Renström jemväl instämt: 9:0 Herr Prosten Leffler, hvarmed Herr Prosten Doctor Stenhammar och Herr Prosten Fröberg sig förenat, att Bränvins bränningen, såsom förmonlig för Landtbruket, borde vara tillåten alla tider af året; 10:0 Herr Biskoppen Doctor Rosenstein, att Bränvins-bränningen, i afseende på den Oeconomiska delen deraf, berodde af Kongl. Majrs Nådiga godtfinnande och att Riksens
Ständer öfverlemnade, huru förhållas skall med de Kyrkohemman, som redan blifvit genom auction bortarrenderade; så, emedan Motionairerne ej åberopat någon Författning, hvarigenom föreskriften i 79 §. af ofvanberörde Kongl. Resolution den 29 November 1756, att de Enkor och Barn, hvilkas Män och Föräldrar väl brukat Kyrkohemman samt derföre prestanda praesterat, skola dervid, emot en, efter hemmanets godhet, proportionerad städja bibehållas, framför någon annan, så vida icke, efter vederbörandes godtfinnande, hemmanet till något allmänt Församlingens eller Kyrkans behof pröfvas oundgängligt, blifvit upphäfven, men Utskotten deremot inhemtat, att, genom de sedermera, angående Halländska Kyrkohemmanen, utfärdade Författningar, denna förmon för Kyrkohemmans Aboers Enkor och Barn blifvit dem ytterligare försäkrad, till ådagaläggande hvaraf Utskotten få åberopa: att uti Kongl. Maj:ts Nådiga Instruction, angående vården och förvaltningen af Kyrkornes fastigheter m. m. 1 Hallands och flere Län, den 12 April 1815, blifvit förordnadt, att, i afseende på Kyrkofastig* heters bortstädjande eller utarrenderande, skulle iakttagas, hvad ofvan åberopade Kongl. Resolution, jemte öfriga Författningar innehålla; att genom Kongl. Majus Nådiga Författning den 15 Mars 1820 blifvit stadgadt, att, vid ny Bi/.f.Sf., lflgs.Allm.Besv.o.Oec,- Utsi.Bet. N.56. 53 utarrendering af Halländska Kyrkohemman, tiden för arrendet skulle bestämmas till 30 år, och den förre Aboen, eller, i händelse han med döden afgått, hans Enka och Arfvingar, i rätt nedstigande led, ega optionsrätt att öfvertaga det vid auctionen gjorda högsta arrendeanbudet, då sådant inom en månad efter arrénde-auctionen tillkännagifves, i afseende på hvilket Nådiga Förordnande Rikets Höglofl.
Härad till 6 af hvarje mantal, utgöra betalning efter markegång samt efter den grund och beräkning, enligt hvilken höbergningen af hvarje Hemman dittills blifvit bestridd; dock med vilkor: 1:0 att förbindelsen till utgörande af dessa dagsverken ej sträckte sig längre, än uti 30 år, och om, efter den tiden, Allmogen ej funne sig nöjd att densamma prolongera, eller annan öfverenskommelse ej kunde träffas, utan arbetsskyldigheten vidare skulle in natura komma i fråga, Allmogen då ej blefve ålagd någon större, än den hittills utgjorde: 2:0 att, under nämnde tid af 30 år, något arbe - 58 Underdåniga Skrifvelger i te in natura vid Kungsgårdarne icke finge af Allmogen fordras, enär afgiften behörigen erlades, och 3:0 att ett sådant åtagande ej borde ligga Allmogen i vägen, så vida skäl framdeles kunde finnas till befrielse från detta arbetsbesvär, utan motsvarande ersättning; Och hade denna sålunda frivilligt åtagr.e afgift, som föc år 1817 utgjorde tillsammans 1216 R:dr g sk. 4 rst., likmätigt högstberörde 1813 års Kongl. Bref, blifvit, till vidmakthållande af Stuteri-inrättningen vid Flyinge Kungsgård, påräknad och anslagen, att på samma tid som Kronans öfrige inkomster, till Stuteri-inrättningen ingå; i anseende hvartill E. K. M. också sedermera, genom Nådig Resolution af d. 26 September 1815 afslagit den af en del utaf denna Allmoges Fullmägtige vid samma års Riksdag ingifna under, dåniga ansökning, att Allmogen från dagsverksskyldighetens utgörande både i penningar och in natura måtte varda befriad. E. K. M. har nu tillika i Nåder förklarat, att, efter inhändigande af dessa upplysningar i ämnet och vid Nådig pröfning af hvad Riksens Ständer uti deras ofvanomförmälte underdåniga skrifvelse vidare framställt, E. K.
Inad i det föregående af den Nådiga Propositionen är vordet i allmänhet vttradt, funnij. någon förändring icke böra ega rum med Arrendeoch Bötesmedel, hvilka jemväl hädanefter borde, på vanligt sätt, kassan tillgodokomma; hvaremot Kongl. Majit ansett nedannämnde inkomster vara af beskaffenhet, att lämpligen kunna blifva föremål för den ifrågaställde indragningen, i utbyte mot ä stat uppförda kontanta anslag; och hade, enligt den verkställda utredningen, dessa inkomster utgjort i medeltal för tio år: af de såkallade Aldre Medlen: Under öfrige titlar, nemligen: Avancements-penningar, Inskrifnings-penningar, Sventjenare-afgift, Afskeds-penningar, Afgift för gåfvor, förläningar och pensioner, Afgift för ärftliga värdigheter samt Observations-m edel och Extra Uppbörd, tillhopa 5,677: le. — 7§ 4@f 4g 7. samt af de så kallade Ny are Medlen En-per-mille-afgift „ 23,987: 33. 7. Under öfriga titlar, nemligen: