Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid betraktande deraf att Regerings-formen, jemte den i 9 § intagna allmänna bestämmelse att uti alla mål, som hos Konungen i Stats-rådet förekomma, Stats-rådets tillstädesvarande ledamöter böra ovilkorligen till protokollet sina meningar yttra och förklara, tillika i 33 § särskildt stadgat att, enär sådane sysslor, hvartill förslag blifvit Konstitutions-Utskottets MemoriaI N:o 44. 3 upprättade, skola af Konungen bortgifva», Stats-rådets ledamöter höra yttra sig öfver de sökandes skicklighet och lortjenster, eller, med andra ord, om tillämpligheten af de hefordrings-grunder, som i Regerings-formens 28 § blifvit fastställde, framstår Grundlagens fordran, att vid förekommande frågor om bortgifvande af sysslor af nyssnämnde beskaffenhet Stals-rädels ledamöter motivera sina meningar, så bestämd både till form och innehåll, alt något misstag vid uppfattningen deraf ej bör förutsättas. Hvarken med Grundlagens ord eller med dess anda är det förenligt att i dylika frågor Statsrådets ledamöter yttra sin underdåniga mening, utan alt tillika uttala grunden lör densamma. Den måste oeltergifligen beledsagas af yttrande öfver de sökandes skicklighet och lortjenster eller tillämpligheten af de be ford rings-grunder, som erkännas af Grundlagen. Om än ett annat förfarande hittills icke visat något menligt inflytande å rådsluten, lår sådant likväl icke; antagas innefatta någon borgen för framtiden, och i hvilket fall, som helst, kan icke eli ofta upprepadt åsidosättande af ett olortydbart Grundlagsbud, vore det ock af mindre vigt, än det ifrågavarande, lemnäs af Konstilulions-Ulskotlct utan uppmärksamhet. 2. /Ingående tillåtelse Jör utlänning, som ej erhållit Svensk mcdborgarcriitf att besitta fast egendom i Riket. Många och betydande kunna de olägenheter och svårigheter vara, som inom ett samhälle uppstå derigenom att främmande undersåte inom samhällets område besitter läst egendom, särdeles om denna egendom utgöres af fastighet å landet.
Utdrag af wällöf!. Borgare-Standets protocoll, hållet wid Urtima Riksdagen k Orebro den is Aug. i8r2.j S. D. ^rats-Utffottels afgifne Utlåtande nm Nies - -662 Den is Augusti. Riks,Statens öfwerlämnande lil! KonglMaj:tfö, retrogs ytterligare och bifölls. kch supra. Lx ?rotocol!o, 7. st. Lerjström. Utdrag af Wäkloflige Borgare-Ståndets prorccolk. häller wrd Urtima Zhrkstagen i Örebro den 15 Äng. 1812- SD. (Ester uppläsande af Lonstitutlons-UtssotketS asgifne Betänkande, i anledning af Kongl. Vlaj-ts Nådiga Proposition, med Förslag till ändring och jemkning uf wifa §.§. i Regeringsformen, förenade sig borgare-Ståndet om det Bcchit, att med öf, werlämnande af samma Betänkande i afskrift, hes Kongl. Magt i underdånighet anmäla, att, sedan Riksens Ständer med underdånig »vördnad emotta, gil Kongl. Majus förberörde Nädiga Proposition, hade de deröfwer. enligt 8r §. i Regeringsformen infordrat Lonsiitutions-Utskottets yttrande, samt att aila i denna Nådiga Proposition omnämnde och t Betänkandet elises! afhandlade frågor, ledande lill ändring i Regeringsformens förestrifter, i solid af berörde Grundlag, jemte Kongl. Majus uttryckeli, gen tillkannagifne afsigt, bliswic lagde pa bordet, för act wid framdeles infallande Riksdag till pros, »ing och afgörande af Riksens Ständer företagas. hit supra. Lx krotocoUo, I. st. Lerjström. Ut, Den is Augusti. 2665 Utdrag af WUlofiige Borgare - Skändets prstscoll, häller wid Urtima Riksdagen i Örebro den iz
Galle ock hvad i 67 §. är sagdt. Förfall skall anmälas af Riksdagsman, såsom i 44 §. af Lagen om val lill Riksförsamlingen stadgas. 139 §. Blifver Riksdagsman, under påstående Riksdag eller under dess resor till och ifrån Riksdagen, med ord eller gerningar ofredad, sedan han tilLkännagifvit, att han i sådant ärende stadd är, eller varder han efter Riksdagen på våldsamt sätt, i och för riksdagsgöromålen, antastad, då skall sådant såsom edsörebrott anses och straffas. Detta stadgande skall i hvarje Riksdagskallelse intagas. 140 §. Ingen Riksdagsman må kunna under tilltal ställas eller sin frihet beröfvas för gerning eller yttrande uti Riksförsamling, Kammare, Nämnd eller Utskott, utan att den Kammare, der han eger säte och stämma, sådant tillåtit genom ett uttryckligt beslut, deruti minst fem sjettedelar af de vid omröstningen närvarande ledamöterna instämt. Men öfverläder någon inom Riksförsamling, Kammare, Nämnd eller Utskott den andra med hugg och slag, eller nyttjar emot honom vapen, håfve den angripande förverkat lifvet; och må han, utan att vidare njuta riksdagsraanna-skydd, till behörig Domstol öfverlemnas. Beskylles riksdagsman för någon grof missgerning, må han dock ej i häkte kunna inmanas, utan han å har gerning funnen är, eller domaren, efter anställd ransakning, förordnat, att den tilltalade häktas skall. Galle likväl, om han, efter Domstolens kallelse, sig ej inställer, hvad allmänna lagen i ty fall stadgar. Ej må riksdagsman häktas för mindre förbrytelser eller för skuld insättas; vare dock hans egendom ej från laga utmätning frikallad. Icke heller kan någon riksdagsman från annan ort, medan han för Riksdagens skull sig å riksdagsorten uppehåller, utom i ofvanomförmälda svårare fall, dragas derstädes för rätta, med mindre han sökes för gäld, som han under under den tiden sig der åsamkat. Ingen vare tillåtet, att ifrån dem, som till Riksdagen från landsorterna anländt, utom husbondens lof sch minne, till krigstjenst värfva något tjenstehjon. 141 §.
Nyss till världen ned till sorgens dal och faror styrde han från änglars syskonskaror sakta färdenSlog sitt öga upp och lät det himlen spegla, hälft beslöjadt, som då skyar segla i det höga. Se, i knoppning får du där till hjärtat trycka glädjens fagra blomma, lifvets lycka och förhoppning. 1898 Förtröstan o c h mod skola pröfvas i nöden. Och plundrar dig ödet på allt h v a d du har Se glad ut, så äger du dock något k v a r. Silfverstolpe. När i döden den sitt matta öga sluter, än kring barnets värld, i hoppets glans sig sluter morgonglöden. Han är dagen som går opp, när tiden är för dig i modlös kamp förtiden. ' Han är dagen! Bäst du fattar, hvad åt dig är gifvet, när mot solen, emot dig och lifvet barnet skrattar. Tusen löjen kring dess läppar leka; och i minnets värld på nytt dig smeka barndomsnöjen. Sorg förbleknar, när han blott ses småle och för oskulds kärleksvarma stråle hjärtat veknar. Känn dig dragen fullt och helt till barnet! Ack, där gror just i det späda flarnet morgondagen. * Goda vanor. O m föräldrar och uppfostrare rätt betänkte, hvilken omätlig vikt och betydelse vanorna öfva på karaktärens daning och befästande, så skulle de icke kunna vara nog omsorgsfulla uti att söka bibringa barn och ungdom goda vanor. I fråga om vanor gäller det med fullaste sanning, att den väg, man under de första åren af sitt lif slagit in på, vanligen blir den afgörande och bestämmande för hela lefnadsfärden. Vanorna, en gång bildade, verka sedermera liksom af sig själfva utan någon vår särskilda ansträngning, och de blifva vanligen beståndande för hela lifvet. Från barnaåren antagna goda vanor blifva sålunda för människan till en reservfond af den mest omätliga betydelse. Hon har med sådana vanor liksom fått till skänks, hvad den under barnoch ungdomsår vårdslösade genom själföfvervinnelse, möda och ansträngning måste kämpa sig till.
Är varning skedd och fullföljes ändå klagan hos Rätten, ransake Rätten, huru makarne sammanlefval; finnes det att hat och bitterhet dem emellan råder och att den ene är skuld dertill, genom ofta upprepade utbrott af våldsamt sinnelag eller annat hardt bemötande, så alt våda vore för den oskyldiges lif eller välfärd, der deras sammanlefnad fortfore; då äge Rätten bevilja skillnad till säng och säte, på viss tid, från ett till tu år. Hafva makarne under den tid-ej förlikte blifvit, och yrkar den oskyldige äktenskapsskillnad, anmäle sig åter hos Rätten; kunna de ej eller då förlikas* må skillnad i äktenskapet ske. Hafva de sammanflyttat, sedan skillnaden till säng oeh säle beviljad blef, eller göres ef anmälan hos Rätten, inom år ooh dag sedan skillnadstiden tilländagick ; ege äktenskapsskillnad ej rum, på de förhållanden och åtgärder, som då föregått.” ”10 §. Vilja makar skiljas för dem emellan uppkommen vedervilja, utan att någondera beskyller annan för vållande dertill; inställen sig hos Rätten personligen. Förklara de gemensam och allvarlig åstundan alt skiljas; gifve Rätten detKyrkoherden i församlingen tillkänna. Kyrkoherdens omsorg vare, att tillse, huru de sammanlefva och att genom föreställningar dem lill sämja förmå. Framhärd» de i sitt uppsåt och komma till Rätten åter, sedan sex månader förflutit ifrån det de första gången sig inställde; vardén förviste till Kyrkoherden alt varnas i närvaro af deras föräldrar eller fränder, som i orten vistas, så ock några af församlingens ledamöter. Rälta de sig ej heller deraf, då må de, när sex månader framflutit ifrån, den dag varningen skedde, åter infinna sig hos Rätten; och skilje Rätten dem åt lill säng och säte på tu år.
Lag och ali laglighet, genom den lag för tillfället, sorn Utskotten föreslå åt Riksens Ständer, att underställa Kongl. Maj.ts sanction; se s:te och 6:te sidan af det tryckta Betänkandet, och sorn Utskotten önska, att ge retroactiv verkan; se 93 Den 17 Martil, /. w. , slutet af den torde.1 osidan. En sådan åtgärd talar för tydligt om sin egen beskaffenhet* att jag deröfver skulle behöfva vara mångordig ~ den visar, .att •. antingen *Ut skotten1 g törn t , att Lagarne äro tor ett Samhälle »ekenmedel, utan ändamål, och att lsglighetens Credit i ett land aldrig'kdn säccäs L'jemrtförelsé med-Bunquens; elle; ock, att hos Utskottens Ledamöter den mening varit rå tande, ait Sveriges Snancielia belägenhet nu är till den grad olycKlig, att ett afsteg tran Lagar och Lagformer kan tillåtas. Jag har hort denna tanka, i mer än ett enskilt sällskap, yttras äfven utaf män, som odelt äga min högaktning — jag medger att en belägenhet, till den grad, sorn sades, olycklig, kan finnas, men jag tror, att denar högst sällsynt, och att ingen StatsOeconomisk. orsak kan vara af sådan vigt. När Fienden är i landet, eller anarchi råder, eller despotisme, då är det tid att för. en god sak sälta sig öfver minutierne i Lagens former; till dess är det onödigt, och farligt, såsom prtsj.uditåt. Ty ..Värre belägenhet, än den nu varande, kan blifva , och samma rätt, som vi nu göra gällande, att afgöra om Discont-massornas Borgenärers öde, utan att höra dem, samma endast styrkans rätt kan en gång. göras gällande, för att afgöra, om både Stats-Verkets, och Ständernas, öde, utan att höra oss.
Betatikanden, rum, då de resa hvar för sig, färdas tillsammans å forvagnar eller postvagnar, hvilket, såväl som begagnandet af egna hästar, verkar till inskränkning och lindring i skjutsningsbesväret: och då det ändtligen är rättsenligare, att de kostnader, som Staten eller dess Ämbetsoch Tjenstemän i och för denna högre skjutslega få vidkännas, fyllas genom samfäidte bidrag af Statens medlemmar, än om vissa af dem, endast i och för sine hemmans läge samt resandes fördel och beqvämlighet, skulle med afseende å besparingen af denna kostnad vidkännas ett besvär utan någorlunda motsvarande vedergällning, så har Utskottet, utgående från den här ofvan yttrade grundsats, att Staten, då den icke öfverlemnar åt den skjutsande, att låta sitt skjutsningshiträde gälla allt hvad det kan, utan bemedlar vilkoren emellan honom och den resande, likväl bör, vid bestämmandet deraf, ledas af den naturliga billighet, som icke medgifver ett sådant biträde utan motsvarande vedergällning, ansett sig böra afstyrka Herr Mortgommeries motion om skjutslegans nedsättning, heldst då det ej kunnat, eller ännu på lång tid lärer kunna visas, att skjutsen på något ställe blifvit entreprenerad för mindre belopp än skjutslegan och sålunda ansedd för lönande näringsgren. Besvt och Ekon. Utsk. Betankanden•
I hvar rensel buro vi: ett linne, ett par kalsonger, 2 par yllestrumpor, svarta skor, svamp, tvål, handduk, tandborste, kam, nattröja, bomullsbluslif, jacka, (liknande kjolen) näsdukar, notisbok vasilinburk och ett stycke fint linne och ofvanpå renseln en regnkappa. Dessutom hade vi hvar sitt bomullsparaply med stadig käpp att stödja på. Följande saker funnos blott i ett exemplar, lämpligen fördelade på de olika personerna. Hårborste, bägare, konjak, diarrhédroppar, aseptin, borvadd, karta, Turistföreningens resehandbok, sysaker, stoppgarn samt en burk med blandad cacao och socker. Reskassan buro vi innanför lifstycket i en påse samt en liten summa i portmonnän. Man bör alltid hafva godt om småmynt på landet. Anlända till Insjön kl. 5 e. m. åto vi först i en bondstuga, och togo så våra renslar på ryggen och började vår vandring med att gå till Leksand. Som vi öfverenskommit att så litet som möjligt använda hotel, för att därigenom få se mera af folkets lif och vanor, sofvo vi den natten i en stuga strax innan Leksandsnoret. (Med noret, som är ett ofta återkommande namn i Dalarne, menas en större by belägen vid en flodmynning,) På söndagsmorgonen gingo vi in i byn och sågo på de långa, smala, högstäfviga roddbåtarna, som, ofta rymmande ända till 60 personer, kommo från alla närbelägna småbyar med högtidsklädd allmoge. Sedan gingo vi och satte oss i den till kyrkan förande långa björkallén och sågo där kyrkgången och åhörde sedan gudstjänsten. Vi fingo den uppfattningen, att folket i Dalarne i allmänhet är mycket kyrksamt och deras fromhet tager sig ofta ett rent af barnsligt uttryck. Lustigt att se var den friska matlust, som visade sig under gudstjänsten: stora smörgåsar, karameller och rå lök (!) inmundigades ogeneradt öfverallt i bänkarna. I trots af detta verkade dock gudstjänsten med det myckna nationalklädda folket sällsynt stämningsfullt.
Maj t vid sådant tillfälle skulle i nåder finna skäl att till Rikets Ständer göra nådig framställning om sådant understöd, Rikets Ständer icke skulle sådant förvägra, der ömmande omständigheter sig företedde, Rikets Ständer ansågo sig icke kunna lemna bifall till den nådiga Propositionen. Då motionären vid riksdagen 1856—1858 framställde enahanda förslag som nu, och della äfven då blef föremål för Sammansatta Statsoch Lag-Utskottets behandling, så, ehuru Utskottet lika med motionären ansåg det vara för samhällets fördel nödvändigt, att i möjligaste måtto förekommes, det Statens embeten och tjenstår innehades af oljenstbara personer, fann sig Utskottet likväl med afseende ej mindre å de åsigter i ämnet, som i Rikets Ständers ofvanomförmälda skrifvelse blifvit uttalade, än äfven derå atl, till följd af den vid samma riksdag embetsoch ijenstemännen beviljade provisoriska löneliilökning, svårighet skulle uppstå att bestämma, efter hvilken grundidén pension borde beräknas, som skulle tilläggas en på ofvanberörda sätt afskedad embetsoch tjensteman, förutsatt att ett sådant afskedande kunde ega rum med bibehållande af 36 § Regeringsformen vid dess nuvarande lydelse, desto heldre böra afstyrka bifall till hvad motionären föreslagit, som det visat sig, att sådana undantagsfall, som lagförslaget afser, utan svårighet blifvit ordnade Sammans. Statsoch Lag-Utskottets Betänkande N:o 39. 23 af Konung och Ständer gemensamt; och vann denna Utskottets hemställan Rikets Ständers godkännande. Med hänvisande till de skäl, som, på sätt ofvan förmäles, tillförene blifvit emot den föreslagna lagstiftningsåtgärden andragna, får Utskottet äfven nu vördsamt tillstyrka, att hvad motionären föreslagit icke mätte vinna Rikets Ständers bifall. Stockholm den 13 Augusti 1063. Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Aug. 1863, kl. 12 midd. Betänkande, i anledning af väckt motion om ändring eller förklaring af Kongl.
Det är ju icke längre den fåfängliga ärelystnaden, krigets blodiga lagrar, som locka vår håg. Fast mer äga vi rätt att med öfverlägsen medömkan - se ned på de folk, som midt i sin yttre storhet hängifna sig åt » militarismens » villobilder, under det att vi, nöjde med vår obetydlighet, inrätta oss, som om den eviga freden åtminstone för vår räkning re$an vore högtidligen och orubbligen bekräftad. Då kommer plötsligt det oväntade budskapet, £tt våra finske bröder känna marken svikta under sina fötter. De gamla konstitutionella märkena hålla icke längre streck. » Kejsarorden » visa en underlig bräcklighet, och beställsamme lagtolkare i Petersburg och Moskva uppsöka allt jämt nya luckor i den författning, som Alexander » den högt älskade » skyndade sig att bekräfta, sedan de ryska vapnen med Napoleons tillstånd underkufvat Finland. Den finska troheten börjar dragas i tvifvelsmål af närgångne ryske forskare, som satt sig in i Sprengtportens och Anjalaförbundets historia för att däraf hemta varningar till tjänst för sitt •eget fäderneslands regering. Själfva Borgå landtdag, där den främmande - eröfraren under brinnande krig mottog sina tacksamme undersåtars hyllning, frånkännes ali epokgörande betydelse, och finnarne hänvisas att lefva blott och bart på samma nåd, som den ryske själf herskaren består alla sina underlydande folk från Turkestan till Warschau. Och sådana omstörtande teorier röja sina frukter i kejserliga förordningar af högst tvifvelaktig formell giltighet och i olycksbådande kommissioner, som i de petersburgska kansliernas hemlighetsfulla tystnad utarbeta organisationsförslag i den rysk-finska amalgamationens intresse. För att sätta grundlig Svensk Tidskrift i8pz. LÄRDOMAR FRÅN FINLAND. skräck i den finska » separatismens » anhängare suspenderar helt enkelt ett kejserligt ryskt påbud en af Finlands ständer och storfurste i vederbörlig ordning antagen strafflag. Den allmänna bestörtningen i Finland har uppskakat många sinnen äfven här i Sverige. Det lär nog icke vara månge, som kunna bilda sig en fullt säker åsikt om den finsk-ryska » unionens » rättsliga beskaffenhet.
399 hittills varande rustnings-underslöd, tilldelas i contant ett sammanlagdt årligt bidrag af 2,000 R:dr, i sammanhang hvarmed E. K. M. jemväl föreslagit Rikets Ständer att vidtaga det beslut, att de ny-hemman, som hädanefter kunde i Jemtland upptagas, borde, efter tilländalupen frihetstid, till Stats-Verket erlägga årlig vacance-afgift för roteringen, beräknad efter 40 R:dr för hel rote, intilldess E. K. M. med Rikets Ständer kunde besluta om denna praestations utgörande ined manskap.
Hennes sköna röst prisades också i denna open, der hon lär ha spelat med stort behag, som t. o. m. fördunklade Jenny Linds försök i rollen som 17-årig flicka tio år derefter. Fru FrÖ8slind » passade bra för Jenny » och lär ha sjungit sin ballad med » täck hållning ». Herrar Cederberg och Kinmanson och fru Bock utförde sina roller » till beröm », kör och orkester voro väl inöfvade. Om orkestern ackompagnerade för starkt, spordes ej. Tredje representationen applåderades mindre, fru Sevelin och herr Lars Kinmanson hade då öfvertagit Annas och Gavestons roller och mamsell Fägerstedt hade narrat af mamsell Alm hennes lilla dansparti, hvaröfver de balda mamsellerna lära ha kommit » sig så tillhopa att föga fattades att politiehjelp måst recherheras * (! Trots sin » slarfviga », » ridikya », » bråkiga » musik lefver Hvita frun än i dag och har gifvits många gånger både med Sellström, Olle Strandberg och Arnoldson i hufvud-partiet, som ej är Anna utan löjtnanten. På 1860-talet lefde Hvita frun särdeles upp med den sistnämda tenoren, med den vackra Mina Gelhaar, med den pikanta Lotta Strandberg, dessutom Dahlgren, Willraan och gumman Fundin, som sjöng Margaretha med samma behag som hon fordom på 40-talet sjungit Hvita frun sjelf. Men först på 70- och 80-talet mognade Arnoldsons Georges till konstnärlig fulländning och var då en prestation som få. Fröken Harling kom efter frk. Gelhaar som Anna, men fick till slut lof att lemna rollen åt fru Moe, då samtidigt fru Strandberg i hast åldrades från lilla Jenny till gamla Greta. I år stod endast fröken Karlsohn qvar från denna rol-fördelning. Allt annat var nytt.
Stånd uttrycka sitt ogillande eller missnöje; ty Konst.- Utsk;t är i alla fall den högsta domaren i dessa mål; och om It, o. Ad. skulle lätta ett beslut, som uttryckte ett gemensamt ogillande af de motiver, som i detta memorial äro framlagda, fruktar jag, att Ståndet skulle i sin ordning göra sig skyldigt till samma fel, som man nu med rättvisa förebrår Konst.Utsk:t, nemligen att det up böjt sig öfver högsta domaremakten i landet, likasom det utgör .högsta instansen i afs. på grundlagstolkning. Jag instämmer i det yttrande, syrin Hr Ehrenheim afgifvit. Ilr Tersmeden, Per Reinhold: Jag är till större delen förekommen af Frih. Sprengtporten; ber dock att äfven få yttra några enkla, passionfria ord, utan några juridiska härledningar, utan •rhetoriska prydnader, och endast hålla mig till 5 5 § R.O. Då vår grundlag stiftades, förutsåg man det ömtåliga, grannlaga förhållande, att en Talman kunde blifva af olika tanke med sitt Stånd, och man updrog då åt Konst.Utsk:t att, såsom den högsta politiska domstol, genom ett slags kompromiss, afgöra sådana frågor. Och då man får underkasta sig den högsta juridiska domstolens utslag, så får man väl äfven underkasta sig den politiska domstolens. I afs. å hufvudsaken ber jag att få till alla delar instämma i Hr Munch af Rosenschiölds reservation, och ogillar således Utsk:ts både motiver och det resultat, hvartill det kommit. Jag vill icke här yttra min åsigt om huruvida ens en diskussion öfver det här gifna domslut är passande eller praktisk, utan vill blott nedlägga min protest mot det sätt, hvarpå man här angripit en ledamot af berörde domstol. R. o. Ad. måtte val icke i detta fall anse sig såsom någon opinions-nämnd. Annu mera får jag protestera mot det förslag, som här blifvit framstiilldt, nemligen att Betänka skulle H. III. Den 8 Februari e. m. med ogillande eller utan gillande läggas till handlingarne.
Esler denna Regel taxeras t. ex. Husprest likasom Privat-Informator af i:sta Clatzen till Ätta Riksdaler; Skrifware boS Krono.Fogdar och hos Härads-Skrifware med siera, likasom Landtmäteri-Lärlinaur: enfkilllaS Betjenter eller Uppatzare inbegripas under Lagunver. Witze personer i Städer, som utökwa nägon flags handtering derstädes utan att wara Borgare, hänföras till nägon af de afgifter som för Borgare eller andra personer äro fast, ställde. Säledes kan den, som häller Villard, derföre päföras enahanda Bewillning, som Tracteur. eller den som häller Liqueur. Kammare, och sä widare. 21. Föreskriften i g:de punkten af Tilläggen wid Tariffen N:o 2. skall af Taxeringsmännen pä det noggrannaste iakttagas, sä att wid uppskattning och taxering af Hemman, Bruk och andra Lägenheter, de lägsta Claster och Grader icke mä utsattas för andre än dem af allrasämsta beskaffenhet och ringaste afkastning, samt att wid afglfternas bestämmande för personer, för hwilka flera grader finnas utkatte, den läg. sta aldrig mä anwändas utan för dem af de torftigaste willtor. Den n October. Formulair N:o i. Uppgift till Mantalsskrifningen i Socken för ar Innehastvande Embete eller Namn. Tjenst, i orten ägande eller Arrcndrrade Egendomar och Lä- genheter, Werk och Inrättningar. ttnderteknad Hustru Hemmawarande Söner och Pupiller Dito Döttrar och Pupiller Husprest Informator Gouvernante Inspector Bokhallare Skrifware Fogde Rattare Fabriks eller Bruksmästare BruksGesäll Dito Arbetare Drängar ifrän och med 18 till och med 50 är Dito under 18 och öfwer 50 Kammartjenare Lagvay eller Betjent Kammarjungfru Hushällerska Pigor Torpare med 0 dagswerken Pä mina ägor bo för öfrigt i wcckan Inhyseshjon n. n. Ods