Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För Konungamakten derföre* att då Konungen framför andra måste vara angelägen om att allt i Riket på bästa sätt tillgår, så måste ingen mera än han vara intresserad utaf att skatteväsendet ställes på bästa fot. Enl. närvar:de lagstiftning skall Konungen vid hvarje Riksdag framlägga Statsverkets behof, och huru naturligt är det icke då, att Han äfven framlägger förslag om sättet alt fylla dessa behof? Det är väl sannt, att Konungen redan nu är oförhiodrad att göra det, och följden af denna rättighet för Konungen har varit den, att vid alla tillfällen då verkliga större svårigheter upslått, har Konungen varit tvungen, alt i frågan framlägga ett förslag, så att för Honom vinnes icke genom närvar:de lagstiftning någon fördel deruti, att Han möjligen skulle kunna undgå att deltaga i svårigheter, ty just då del är som aldra svårast måste Regeringen ofta taga initiativet. Vid de dagliga bestyren åter, om jag så får uttrycka mig, har man icke ansett något förslag behöfva framläggas af Regeringen, men just derigenom har den olycka upkommit, att dessa frågor blifvit sedda allt för mycket i smätt, hvaremot, om Konungen i desamma vid hvarje Riksdag inkommit med Nåd. Propos., så hade Han varit i ! 22 Den 10 Juni. tillfälle att taga frågan i betraktande ifrån alla håll, och således haft anledn., utan att någon kunnat säga det Han i onödan inmängt Sig i R. St:rs beslut, lill alt inkomma med förslag, hvarigenom Han kunnat bringa beskatlningsväsendet i det bästa möjliga skick. R. St. åter skulle efter antagandet af Const.Uisk:s förslag bibehålla sin fria beskattningsrätt fullkomligen oförkränkt och derjemte vinna den stora fördel, att kunna vara säker ora, att vid fattande af sina beslut, alltid hafva alt tillgå en fullkomligt genomtänkt plau för beskattningsväsendet. Från hvilken sida jag än betraktar saken, finner jag den således riklig och god. Att R. o. Ad. äfven varit af denna lanke synes deraf, att då förslaget i början af denna Riksdag förevar, antogs det af Ståndet efter votering, icke med en tillfällig pluralitet, utan med en serdeles stor röst-öfvervigt.
Ofverläggningen ansågs härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å Utskms förevar:de mern., men denna propos. besvarades med starka nej, blandade med ja; i anledn. hvaraf Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. afsloge delta mera., samt då härvid ropades starka ja jemte åtskilliga nej, förklarade det han funnit ja hafva varit öfvervägande. Föredrogs ett från Exp.Utsk. inkommet mern. N:o 19, i auledn. af återremisser å skrifvelseförslaget N:o 186. Sedan härvid det jemte detta mern. till RiksSt:n åter öfverlemnade skrifvelseförslaget N:o 186, ang:de assuransafgift för summor, som under rekommendation med posten afsändas, blifvit uppläst till justering och godkändt, fann R. o. Ad. detta mern. icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Upplästes till justering samt godkändes ett af Exp.Utsk. under N:o 202 afgifvet förslag till underd. skrifvelse till K. M., ang:de dagtraktamente för magislratspersoner m. fl. under syner och förrättningar för Kronans räkning, hvilka fortfara allenast för en dag. Vidare upplästes till justering och godkändes Exp.Utskis under N:o 37 afgifna förslag till § i riksdagsbeslutet, ang:de ett lill nästa riksdag hvilande förslag till ny riksdagsordning. Slutligen anmäldes, men bordlädes, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., ett under N:o 38 från Exp.Utsk. inkommet förslag lill § i riksdagsbeslutet, ang-.de hvilande grundlagsändringsförslag. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. i till 9 om aftonen. In fidem protocolli, silbert Munck. Plenum kl. 12 på dagen. Justerades 3 prot.utdr. för gårdagens plenum. Gr. Sparre, Erik:
"Lagstiftaren måtte visserligen haft någon "afsigt med det i 55 §. utstakade vilkor af "ett bokstafligt stridande emot Grundlagen, "så, som det fall, utom hvilket proposition "ej må kunna vägras. Lagstiftaren har utan "ali tvifvel insett, att deliberationsrätten "skulle inskränkas genom Talemans och Con"stitutionsUtskottets godtycke, ifrån den "stund LandtMarskalk vägrar proposition, "utan att kunna visa den väckta frågan va"ra i Grundlagen positift förbuden, eller "som är detsamma bokstafligen stridande "emot dess lydelse.” "Taleman och ConstitutionsUtskottet "skulle på sådant sätt gemensamt kunna än - 102 Den 17 Julii e. m. ”dra Grundlagen; en rättighet som af Ko”nung och Ständer samfält utöfvas under i ”Grundlagen föreskrifne former. Huru blif”ver det väl möjligt att försvara ett sådant ”förhållande, hvarigenom en Taleman, ge”norn öfverensstämmelse med Utskottet,skulle möjligen i en framtid, genom vägrad ”proposition, kunna, i hvad händelse som ”hälst, åstadkomma ändring uti Grundlagens ”tydligaste föreskrifter; jag har ofta hört ”åberopas Grundlagens esprit, och nödgas, ”ehuru ogerna, nu äfven åberopa den, som "medlare emellan mig och mina vederparter.” ”Den uppoffring jag vid detta tillfälle ”gör af vördnadens och vänskapens känslor, ”då jag högeligen protesterar emot Herr ”Grefvens och LandtMarskalkens förfarande ”i detta mål, smärtar mig.
Memorial till Rikets Ständer, i anledning af Riks-Ståndens beslut rörande det i Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 8 framställda förslag till ändring i 1 § 1% morn. samt 4 § U mom. Tryckfrihets-förordningen. Af inkomna utdrag utaf Riks-Ståndens Protokoll för den 7, II och 14 innevarande månad har Konstitutions-Utskoltet inhemtat, att dess i Memorialet N:o 8 afgifna förslag till ändring i 1 § 12 mom. samt 4 § 11 mom. Tryckfrihets-förordningen, i fråga om anmälan hos Justitie-Statsministern af bokhandels idkande m. m., blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, men af Preste-Ståndet förkastadt. Vid detta förhållande och då så skiljaktiga meningar icke kunna sammanjemkas, får, jemlikt föreskriften i 81 § Regeringsformen, Utskottet sådant anmäla, med vördsam hemställan, huruvida icke Högvördiga Preste-Ståndet skulle vilja efter de öfriga RiksStånden sig foga. Stockholm den 24 Mars 1863. Stockholm, tryckt hos Sam. Konstitutions-Utskottets Memorial M 14. 1 N:o 14, Ank. till Exp.-Utak. den 20 April 1863, kl. 12 midd. Konstitutions-Utskottets Memorial till Rikets Ständer, i anledning af RiksStåndens beslut, rörande ett i Utskottets Memorial JKs. 11 framsläldl förslag lill ändringar t -/ § 11 mom. Tryck/rihets-förordningen, angående Roktryckares åliggande att aflemna fri-exemplar af tryckta arbeten. Enligt hvad Konstitutions-Utskottet af inkomna Utdrag utaf Riks-Ståndens protokoll för den 4 och 8 innevarande månad inhemtat, har Utskottets i Memorialet 11 afgifna förslag till ändringar i 1 § 11 mom Tryckfrihets-förordnin gen, i fråga om
N:o 144. att Rikets Ständer täcktes för anläggandet af en ny väg, i enlighet med ifrågavarande ritning och kostnadsförslag, från lastageplatsen vid östra ändan af Stödesjön till allmänna landsvägen åt Sundsvall, anvisa ett statsanslag utan återbetalningsskyldighet, af Sju Tusen Sexhundra Riksdaler Riksmynt, att ställas till disposition af Kongl. Maj:t, som i nåder torde genom dess Styrelse för allmänna vägoch vattenbyggnader låta vidtaga de förfoganden, hvilka för arbetets verkställande kunna finnas af nöden. Åberopande de handlingar, hvilka Herr Landshöfdingen A. Weidenhielm bifogat sin hos Ridderskapet och Adeln i enahanda syfte väckta motion, anhåller jag vördsamt om remiss till Stats-Utskottet. Stockholm den 15 November 1865. EBerggren. N:o 144. Af Herr Heijkenskjöld, om Upphörande, i likhet med hvad i afseende å jernhandteringen egt rum, af tionde å tillverkningen af öfriga metaller och mineralrikets produkter, der denna icke är i besittning af särskilda förmåner. Det vid 1859—1860 årens riksdag fattade, för jernhandteringens obehindrade utveckling vigtiga beslutet om upphörande af hammarskatt för hela riket och af tackjerns tionde för alla hyttor, belägna utom de privilegierade bergslagerna, var tillföljd af den princip i afseende å beskattningen, som derigenom sanktionerades af Rikets Ständer, af vigt i sina konseqvenser för all annan industriel verksamhet, som arbetar under trycket af likartade skattebördor. Ty produktionsskatten är orättvis till sin natur och menlig är den för hvarje handtering, för så vidt som den fördyrar produktionen och följaktligen måste i större eller mindre mån hämma den fria utvecklingen. Denna i sig sjelf klara sats bekräftas dessutom af erfarenheten. Jag vill i detta hänseende blott erinra om den nu gällande bränvinslagstiftningen. Var det månne icke Motioner i Borgare-Ståndet 1865. 343 just medvetandet om produktionsbeskattnings-systemets förderflighet, som förmådde Rikets Ständer att här försöka detsamma för att hämma bränvinsproduktionens öfvermått.
S. D. Vid skedd föredragning af Banco-Utskottets Memorial, N^o 133 , i anledning af Riks-Ståndens serskilda beslut 1 afseende på användande till ny Fastighetsbelåning af Capital-afbetalningar å Bankens på återbetalning i sedlar ställda fordringar Prot>-Utarag den 3 Mars 1830. 9 för utgifna lån emot pant af Fastigheter m. m.; fann Preste-Ståndet för godt ifrågavarande Memorial för sin del gilla. S. D. Föredrogs å nyo och godkändes Stats-Utskottets Memorial, N:o 417, i anledning af Rikets Ständers beslut, angående Salpeter-gärdens ersättande genom anvisning på tillgångar af Tullmedlen och BrännvinsBevillningen, S. D. Då nu å nyo föredrogs Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 68, i anledning af samtlige Riks.Ståndens återremisser på förslaget till ändrad redaction af 72 §. Regeringsformen, fann Ståndet, sedan Vällofl. Borgare-Ståndet fogat sig efter MedStånden, dessas uti förevarande Memorial införda Redactions förslag af 72 §. Rege ringsformen böra hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S, D. Bifölls, vid förnyad föredragning, Expeditions-Utskottets Memorial, N:o 407 , med hemställan om en förnyad underdånig Skrifvelse till Kongl. Majit , angående regleringen af Riks-Statens Tionde Hufvudtitel - 10 Prot.-Utdrag den 3 Mars 1830* S. D. Vid förnyad föredragning af Statsoch Bevillnings-Utskottens Utlåtande, N:o 131, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 97, angående åtskilliga åtgärder till befordrande af en Bergslags inrättande i Norrbottens Län, fann PresteStåndet, som redan bifallit Betänkandet N:o 97, för godt gilla den i Utlåtandet fpreslagna förändringen, S.
Nu anser jag, att skäl förefinnes alt nedsätta den proc., sorn är bestämd för handel och rörelse samt fastighet. R. o. Ad. torde besinna, att bär icke är fråga om hvad hvar och en person kommer alt erlägga, utan om det beskatlnings-förhållande, som eger rum mellan olika samhällsklasser. Förut har förhållandet varit, att då tjenstemännen betalat tre proc., så hafva näringsidkaren och fastighetsegaren betalat fem. Nu har R. o. Ad. beslutat, att tjenstemännen icke skola betala mer än en proc. af sin inkomst; och skulle nu det förhållande qvarstå, som Gr. Lagerbjelke påyrkat, så blefve följden den, att, då tjenstemännen förut betalat tre, och näringsidkarne fem proc., skulle nu de förra erlägga en, och de sednare fem proc., och således fem gånger mer än Ijenstemänmännen, hvilket för näringsidkarne således vore en förhöjning i förut egande utgifter, i förhållande till de förra. Jag anser således, att Utsk. gjort rätt uti alt jemka dessa förhållanden. Saken blir i alla fall den, att näringsidkaren och fastighetsegaren i förhållande till sina inkomster fä betala mer ån tjenstemannen; och det ligger således icke någon dräll visa i Utsk :s förslag. Hr Adelborg har ansett, att eli. bifall till denna punkt skulle föranleda dertill, alt man skulle upgifva taxeringsvärdet efler sisla taxerings-beloppet; men jag hemställer till den värde talaren, om icke i sådant fall följden just skulle blifva den, öfver hvilken man så mycket beskärmar sig hos näringsidkaren, eller att han icke erlägger bevilln. efter sin verkliga inkomst, hvilket deremot är förhållandet med fastighetsegaren, som betalar efter fastighetseller taxerings-värdet. Nu skall näringsidkaren betala 5 proc. af sin inkomst, men han erlägger blott en femtedels, ja ofta endast en tionde-dels proc. Huru mycket betalar då fastighets-egaren ? I st. f. att betala 5 proc., betalar han icke mer ån en af sin verkliga inkomst.
Ogerna skulle jag följaktligen icke hafva sett, om man dröjt till nästa riksdag med uttagandet af detta steg. Längre tid tror jag icke denna fråga bör uppskjutas, iliand qvinnorna af de förmögnare samhällsklasserna, — sådana qvinnor, med hvilkas önskningar och afsigter vi härstädes äro mest bekanta, — är nemi. uppenbart, att icke någon synnerlig åtrå förefinnes att komma i åtnjutande af vidsträcktare rättigheter i detta hänseende, än nu gällande lag medgifver. Dessa qvinnor utgöra dock ingalunda flertalet af det så kallade svagare könet. Detta flertal utgöres af qvinnor från de fattigare klasserna; och bland dessa qvinnor tror jag benägenheten vara större att, utan de inskränkningar, som nu gällande lag stadgar, komma i åtnjutande af sitt myndighetstillstånd, samt att, för händelse af en återgång till omyndighet, först då derom göra anmälan. Berörde anmälan inför domstolen kan nemi. städse åstadkomma en villrådighet och tvekan rörande domstolens behörighet. Sker denna anmälan icke vid vederbörlig domstol, så har den icke laga kraft; och sålunda skulle en flicka, för att kunna ingå transaktioner, icke allenast prestera intyg att hon fullgjort denna anmälan, utan jemväl förete bevis att samma anmälan egt rum inför vederbörlig domstol. Det kan icke nekas att sådana omständigheter kunna orsaka icke allenast bryderi, utan äfven omkostnader. Vid berörde förhållande kan man dock icke undgå att fästa vigt; och då det största antalet qvinnor äro obemedlade eller mindre bemedlade, så uppstår den frågan: för hvilkendera parten bör lagstiftaren finna vågskålen väga tyngst, antingen för flertalet, som önska att komma i åtnjutande af delta myndighetstillstånd, eller för de förmögnare qvinnorna, hvilka hädanefter skola ega göra anmälan inför domstolen? Efter mitt förmenande kan lagstiftaren i detta fall icke annat än bestämma sig till förmån för flertalet. H. III. 25 386 Den 28 Mars e. m.
Så länge bantågen, såsom här ofvan blifvit förutsatt, icke förekomma oftare än en gång i timmen — och på lång tid, lärer en lifligare jern vägstrafik väl icke vara att motse —, synas emellertid de hinder, som för gatutrafiken uppkomma af jernvägen, icke öfverstiga hvad en hvar skäligen kan och bör underkasta sig, isynnerhet då denna uppoffring egnas en annan, allmänt gagnelig kommunikation. Men för den händelse, att en ännu lifligare jern vägsrörelse skulle uppstå, hafva kommitterade tänkt sig behofvet af körbanors anläggning under jernvägen på de mest trafikerade platserna, samt på derom gjord förfrågan erhållit den upplysning, att hvarken lokala förhållanden eller tekniska svårigheter hindra körbanors inrättande under den föreslagna jernbanan, vare sig till Riddarholmen eller vid Tegelbacken till Kungsholmen. Huruvida de ifrågasätta broanläggningarne med sina öfver vattenytan utsträckta lätta öfverbyggnader icke snarare skulle förhöja än skada den af dem alls icke undanskymda utsigten, vare sig från Stockholm öfver Mälaren eller från Mälaren öfver Stockholm, anse kommitterade oafgjordt. Den emot sammanbindningsförslaget slutligen gjorda anmärkning, att vestra och norra stambanornas trafik skulle sammanföras till lastningsplatserna vid Stadsgården och Skeppsbron, grundar sig hufvudsakligen på föreställning om lämpligheten deraf, att norra banan ledes till Saltsjön vid Ladugårdslandsviken, men dervid förbises helt och hållet eller underkännes betydelsen af lastningsplatserna vid Mälaren, dit likväl både större och mera djupgående fartyg kunna ingå, än i den grunda Ladugårdslandsviken. Att med Stockholms tillväxande folkmängd och industri äfven sistnämde hamnplats småningom skall komma att ordnas för större sjöfart, samt upplagsplatser och handelskontor deromkring inrättas, är 97 visserligen antagligt; men att ännu icke någon gren af den större handeln dit förflyttat sig, är väl bekant, likasom att djupgående fartyg icke kunna lägga till vid dervarande strandskoningar.
Förordning den 11 Juli 1862, lönereglerings-nämnd tillkommer ej allenast, att hos Kongl. Maj:t göra underdånig framställning om delning af pastorat, der sådant, i anseende till pastoratets vidd och folkmängd eller andra förhållanden, kan vara för själavårdens behöriga handhafvande af behofvet påkalladt, utan ock att, der sådan framställning göres, afgifva fullständigt förslag till löneregleringens verkställande så väl för det fall, att framställningen varder gillad, som ock för den händelse, att densamma icke vinner bifall, anser Utskottet vara tillräckligt sörjdt derför, att Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande J\S 71. 13 att delning af större pastorater jemväl hädanefter kommer att ega rum, der den må vara erforderlig. Om sammanslående af smärre pastorater har jemväl fråga vid flera föregående tillfällen varit föremål för Regeringens och Rikets Ständers uppmärksamhet. Sedan i skrifvelse den 12 November 1823, Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t anhållit att, der sammanbyggnad af kyrkor kunde verkställas, Konsistorierna måtte anbefallas att en sådan tillvägabringa, förordnade Kongl. Maj:t, genom Cirkulärbref den 4 Februari 1824, att en sådan sammanbyggnad väl finge ega rum, der lokala omständigheter det medgåfve, likväl icke utan församlingarnas bifall.
Detta ögonblick skymdes åter månen af ett nytt moln, som redan nästa minut var borta för att låta den klara månskifvan på nytt belysa vattenytan, der nu endast en försvinnande krusning var det enda märke på den graf som så villigt slutit sig öfver den lille. Ännu en bubbla, och så ännu en. Det var lifvets sista andedrag dernedifrån. Derefter rådde dödens stillhet öfverallt. Skogen stod som en kyrkogård, fjärden var som en is, så orörlig. Inte en fågel, inte en flägt... Patronen lyssnade länge. Ingen hade hört eller sett något, intet vittne, intet lefvande. Månen sqvallrar icke, och icke hafvet. Åtminstone på det stället ligger man lugnt. Om en qvart var patronen hemma inom sin gårds omhägnad. Peltonens hustru stod på andra sidan, vid grinden, och spejade utåt vägen. Hvad ser hon efter, madam? ropade Uninius, vänd till henne. Jag ser efter pojken min, han var med löjtnantens ytterplagg till östra torpet och borde väl vara tillbaka snart, svarade qvinnan med osäker röst. Inte har patron sett honom? Jag såg honom vid torpet, han kastade »smörgåsar» i sjön. Vitterhets-försök Till FRANZÉN och TEGNÉR. Selmas och Frithiofs Skald! Åt Eder helgar jag sången, Eder, af hvilkas tjusande sång mitt hjerta så ofta Kände sig lyftadt och rördt, och kände, med vän skapens trygghet, Att jag för Eder var kär, fast Eder jag likna ej kunde, Endast älska igen. Ty, Selmas Skald! när Du sjunger, Går den Elysiska morgonen fram och gjuter sin anda, Mild, som en himlarnas vår, och ren, som de saligas vällust, Öfver en evigt grönskande dal, af silfverblå bäckar Genomskuren, på hvilkas strand förtrolige herdar Spela blott glädje och frid, och barn i englarnas oskuld Leka med blommor och lamm. — Och, Frithiofs Skald! när Du sjunger, Flammar Olympiska middagens guld på fjellarnas spetsar, Lyftande sig ur ett moln, som än af blixtarna klyfves,
Dags-afslutningar och de serskilde, inom Sedel-Contoiret samt Depositionsoch Låne-Afdelningarne, förda Cassa-Räkningar. Föremål för Afdelningens befattning blifva, jemte hvad i fråga om de 4 Expeditions-Departementen och Tumba Bruk stadgas, ytterligare: alt besörja de granskningar af liqvider, räkningar och zifferförhållanden utaf hvarjehanda egenskap, som från Öfvereller Under-Styrelsen eller Chefen för något Departement kunna för tillfället varda anbefallde eller påkallade; alt sammanfatta de Yecko-uppgifter och Calculer öfver Silfver-Fondens samt Depositionsoch Sedel-skuldernes förändringar, som för hvarje vecka ingå till Öfver-Styrelsen; att sammanfatta de uppgifter i enahanda hänseenden, som, enligt Banco-Lagens 5:te §, skola genom Tryck meddelas allmänheten vid hvarje halft års slut; samt att emottaga Års-vedovisning för alla Blanketter till Obligationer och Invisningar, som i Bankens rörelse begagnas. Personal. Chef . i. Kamererare •••••••.••• i • Bokhållare: för Controll mot Depositions-Afdelningen . 3. motLåne-Afdélningen för egentlig fortgående Controll under året 2. och för Yecko-afslutning i. 3 Revisorer, gemensamme för hela Banco-Verket 3. Tillsammans 10. g} Bokslutsoch Ekonomi - Af de Ininge n. I afseende på Uufvud-boks-afslutning, har denne Afdelning alt hufvudsakligen på grund af Låne-Afdelningens, men jemväl med ledning af Cassaoch Deposilions-Afdelningarnes samt Sedel-Contoirets Räkenskaper, hvilka hvar för sig inom Afdelningarne och Contoiren afslutas, jemte dermed gemenskap egande Böcker, Exlract och Veiificationer, upprätta Bankens General-ilulVud-Bok; att till utrönande af upplupen, men Banken icke 22 Banco-Utskottets
Constitutions-Utskottets förslag, att, af Stals-Rådets Ledamöter, skola 8 vara Cheler, hvar lör sitt Departement, momenten, som bestämma, ibland desse Chefer, en för Arnmens och en för Flottans Departement, sådane Con^titutions-Vtskattet till ordalydelsen samma moment föreslagit, samt tillstyrkandet, att bland de 4 Stats-Råden, utan Departement, böra minst 2 hafva förvaltat Ci vil-beställning, antogos lill grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; hvaremot, såsom Ståndets gemensamma tankar, förklarades de anmärkningar, som innefattas uti följande redaction af 6 §:s delar, begynnande näst efter orden: hvar för sitt Departement, nemligen: ”En för Justitise-Departementet, en för Utrikes Departementet, en för Inrikes Civil-Departementet, en för Finance-Departementet, en för Handelsoch Industri-Departementet, en för EcclesiastikDepartementet. ” Momentet, angående llof-Cancelleren, ansågs böra .utgå, men deremot fann Ståndet böra, dels efter uppräknandet af de 8 Departements-Cheferne, göras följande tillägg: ”Och må Konungen emellan dessa Departements-Chefer, som honom tjenligasfc synes, låta indela alla RegeBih. Ull R, S. Trot. iS34 9 Sami. 2, Gite Häftet, 10 Fröt.. Utdr. d. 6 Oct. 1834- rings-ärenden, Ii varomdock Kongl. Stadga bör upprättas ocb allmänneligen kungöras,” dels uttryckas, att samtlige Departements-Cheferne komma alt,’ lika med de icke Föredragande Ledamöterne af. Stats-Rudet, benämnas;; Stals-Råd 7 §• Godkändes till Grundiags-cnlig behandling vid nästa Riksdag; 8 §.
Skulle, efter föregången noga granskning af Mantals-längderna , samt de så väl vid Mantalsskrifningen ,- som vid längdens uppläsande eller företeende å Sockenstämma — §• Ledamöterne i de serskilda Berednings-Comiteerne — —r — Sker annorlunda, vare den, utan laga förfall_, uteblifvande förfallen till ett vite af Sex Riksdaler Trettiotvå Skillingar till Socknens fattige; — När Berednings-Comiteernes Ledamöter _____ — inom hvarje dass och enligt hvad i 8g och 90 §§. stadgas. §• / . Taxerings-Comiteerne skola — alltid med uppmärksamheten fästad på det slo - BevillningsUtskottets Betänkande JY:o 38. ra ändamål, som derigenom åsyftas, ra ändamål, som derigenom åsyftas, att Statens påräknade inkomster må att Statens påräknade behof inflyta, blifva oförändrade, utan att den ena utan att den ena mer än den andra mer än den andra utöfver billigheutöfver billigbeten betungas: ten betungas; —• 102 §. Häradsskrifvaren åligger, efter Häradsskrifvare åligger, vid an det Taxeringarne samt Pröfningssvar såsom för tjenste!el, att, sedan Comite'erne blifvit fulländade , enligt Taxeringarne samt Pröfnings-Comite Uppbördsboken, öfver all den beerne blifvit fulländade, enligt Upp villning, som blifvit påförd, författa bördsboken, öfver all den bevillning, debetsedlar, så skyndsamt, att de som blifvit påförd, författa debetsed sex veckor förr än uppbordstiden inlar, så skyndsamt, att åe fyra vec faller — kor förr än Uppbordstiden infaller, Pag. 64.