Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ligga blott några hundra man i landsvägsdikena, så upphör möjligheten att straffa, att kasta sig ned och lemna sig efter är icke längre förenadt med någon fara för dem, som icke vilja fortsätta längre. Med rätta bedömer man en trupp efter det större eller mindre antal ef-terliggare, som den lemnar efter sig under en ansträngande marsch. » Sanningen af detta yttrande bevisar hvarje krig, där en kraftfull ledning gjort sig gällande. Utan så marschdugliga trupper, som tyskarnes voro, hade hvarken den stora kringgående rörelsen kring Metz eller Mac-Mahonska arméns fasttagande vid Sedan eller många företag under senare delen af kriget kunnat utföras. Oförmågan att marschera gjorde å andra sijdan hvarje framgång omöjlig eller värdelös för de nyuppsatta franska härarna. Efter slaget vid Coulmiers den 9 november kunde fransmännen icke draga fördel af sin seger, emedan de efter några få dagars rörelser voro urståndsatta att marschera. Bayrarne åter, som marscherat en hel novembernatt och utkämpat slaget dagen därpå, räddade sig genom en nattmarsch. Oförmågan att marschera bidrog ganska mycket till Bourbakis härs undergång i öfre Elsass i januari 1871. De stora ansträngningar, med hvilka marscherna ' äro förbundna, bero icke endast på den kraftförbrukning, som själfva förflyttningen or-200 MARSCHER OCH ANDRA TRUPPFÖRFLYTTNINGAR. sakar, utan framkallas i, minst lika hög grad af en del andra omständigheter. En liten truppafdelning, som väljer sin tid, sin marschhastighet, sina rastställen o. s. v., tillryggalägger utan svårighet en ganska lång vägsträcka. Annorlunda förhåller sig dock saken, när truppstyrkan ökas. Kolonnerna växa nu till miltal i djup, och för att undgå olägenheten af allt för stort djup, måste man låta styrkan dela sig i flera kolonner. Då dessa för att icke utsätta sig att blifva enskildt slagna icke få allt för mycket aflägsnas från hvarandra, beror sålunda den bekvämlighet, med hvilken marschen kan anordnas, på vägnätets rikedom, och mången gång-nödgas man för delningens skull använda ganska dåliga vägar.
Direction utfärdadt bevis derom, att låntagarnö afsagt sig rättigheten att Brnndslods-Bolaget frånträda, så länge någon del af lånet är obelaldt, hvilka handlingar derefter, jemte låntagarens skuldebref å lånsuuiajan, till Riksgälds-Coutoret insändas; 10:0 skulle en tomt, innan den blifvit bebygd, ombyta egare, må den nya egaren inträda i den förres-rättigheter och skyldigheter; 11:0 hvad, som utaf den anslagna summan af etthundra tjugufemtusen Riksdaler icke är inom den 1 Julii 1840 lyftadt, får derefter icke från Riksgäldskontoret utbetalas; 12:0 senast den 1 Julii 184 * skola från Committerade vara insände till Riksgäldskontoret vederbörande låntagares skuldebref å bela den i Riksgäldskontoret lyflade summa; men derest något eller några v af dessa skuldebref skulle efter denna bestämda yttersta terminen uteblifva, kommer från Committerade i laglig ordning alt infordras ersättning för det belopp, som icke genom insände skuldebref blifvit behörigen redovisadt, jemte fem procents ränta å samma belopp, beräknad ifrån och med den 1 Julii 1840, och intilldess betalning följer; i3:o sedan alla skuldebrefven inom den föreskrifna tiden blifvit till Riksgälds-Contoret aflemnade, upprättas af Committerade en general-liquidation in dupplo, och derest en sådan liquidation varder af Fullmägtige i i4 Expeditions-Viskottets Förslag till tind. Skrifvelse N.-o 3oi.
Af de uti 17 § omförmälde 5,154 r:dr 10 sk. 4 rst., hvilka varit inne? slutna uti öfverblifne bref och blifvit från Postverket till Riksgälds-kontoret öfverlemnade, äro endast 2 r:dr 32 sk. till Postverket åter utgifne, sedan veder? börande sin eganderätt till dessa medel behörigen styrkt. • O OJ På sätt som närmare inhemtas af Revisions-berättelseis (pag. 52), hafva Fullmäktige hos Stockholms Borgerskaps Enkhus-direktion förgäfves erbjudit annan säkerhet för det under nämnde direktions förvaltning ställda, uti Reglementets 18 § omförmälda, kapital, som är intecknadt uti det till lokal för Riksarkivet numera upplåtna hus. Bih. lill R. St. Riksgdlds-kon torets fordringar. Enligt riikeuskaperne utgjorde Riksgiildskontorets fordringar och öfriga tillgångar, med undantag af de inom linien bokförde och med uteslutande af värdet å kontorets hus, vid nedannämnde tidpunkter följande belopp, nemligen: Löpande med ränla. Upplupna räntor. För närvarande räntefria. men efter viss tid räntebä- rande. Allt framgent räntefria. Behållning å Räkningen M 2, i Rikets Ständers Bank (förRiksgäldssedlars och Koppar-polletters inväxlande). Summa Fordringar. Då nu dessa totalsummor med hvarandra jemföras, visar sig att: Kontorets fordringar ökats under år 1848 med r.dr 1,294,404: 20. 11. och under år 1849 med ...» 1,184,480: 37. — eller under dessa år med tillsammans r:dr 2,478,885: 9. 11. men deremot minskats under år 1847 med » 1,183,086: 31. 2. hvaraf ädagalägges, att Riksgäldskontorets fordringar på det hela, under åren 1847—1849, ökats med r.dr 1,29S,798: 26. 9.
Verkställigheten af de i denna motion omförmälda arbeten skulle, enligt deruti åberopade kostnadsförslag, medföra följande utgifter, nemligen : för fördjupningen af Wox-sjöns 2:ne tillopp genom Wöxnaellven och Finnviks-bäcken, hvarigenom vattenytan i samma sjö skulle sänkas 8 fot och omkring 400 tunnland jord befrias från den af flodvattnet årligen förorsakade skada B:ko R.dr 33,710: för Ombyggande af en tullmjölqvarn och en sågjemte inlösningen af en husbehofsqvarn och eli linberedningsverk , , 6,350: samt för upprensningen af Ljusne-elf vid Böhle-sundet , „ 7,420: — Tillsammans B.ko B:dr 47,480: — -— Så vidt af de Stats-fJtskoltet tillställda handlihgarrie kunnat inhémtas, hafva ifråga varande 2:ne särskilda va tiena fia ppn i ngs-a rbeten ännu icke blifvit anmälda hos Styrelsen för allmänna Vägoch Vatten-byggnader, hvilken således icke varit i tillfälle granska de uppgjorda arbetsplanerna och kostnads-förslagen samt yttra sig öfver de föreslagna arbetenas ändamålsenlighet och framtida bestånd. Utskottet har ej heller erhållit upplysning örn beloppet al det understöd utaf allmänna medel, sorn verkligen erfordras för alt med säkerhet kunna påräkna, att vederbörande jordegare, emot dess åtnjutande, åtaga sig nämnde arbetens utförande i öfverensstämmelse med den plan, sorn i löre-, skrifven ordning kan varda fastställd; hvarom all underrättelse saknas i motionen, deruti någon viss anslagseller fåne-summa icke ens blifvit uppgifven. Vid det outredda skick, hvaruti hagan om dessa arbets-företags verkställande och dertill erforderliga statsbidrags anvisande således nu förefinnes, anser sig Utskottet icke ega anledning lill annan hemställan, än att 80 Slats-Utskotle/s Utlåtande N:o 158. 52:o. Bikels Sländer icke malte fästa afseende å den gjorda framställningen om dylikt bidrag för sagde företag.
Jag får underställa de värda ledamöter, som yrkat att BorgareStts inbjudning borde ytterligare bordläggas, huruvida en sådan åtgärd formenligen kan äga rum, då prot.utdr. rör:de samma inbjudning redan tvänne gånger blifvit bordlagdt. Någon egentlig nytta eller något ändamål med en slik bordläggning kan jag icke inse; ty mig synes klart, att så länge detta prot.utdr. hvilar oafgjordt på R. o. Ad:s bord, d. v. s. att intilldess R. o. Ad. definitivt beslutat, antingen att afslå inbjudningen eller att ingå derpå, är R. o. Ad:s beslut rör:de voter:s-propos:ns gillande eller förkastande icke att anse så fullständigt, att votering i förstärkt StatsUtsk. kan äga rum. Jag kan således icke inse något ändamål med en ytterligare bordläggning af oftanämnda inbjudning, och hemställer om ej lämpligast vore att prot.utdr. derom företogs till pröfning och afgörande i sammanhang med hufvudsaken eller StatsUtsk-. s betänk. N:o rör:de voter:s-propos:na, efter det afhandla:- precist samma sali. För att reda skiljakligheterna Stånden emellan föreslår StatsUtsk. ett sätt, BorgareSt. föreslår deremot ett annat, eller att R. o. Ad. ville i hufvudsaken förena sig med nämnda Stånd. Det naturligaste måste då vara att företaga dessa frågor i ett sammanhang, emedan de stå i ett oskiljaktigt sammanhang och emedan en ytterligare bordläggning strider både emot form och ändamål. Jag nödgas upprepa det ännu en gång, att jag ej tror att förstärkta StatsUtsk. kommer till någon votering rörtde votens-propostna, om de än gillades, så länge inbjudningen hvilar på R. o. Ad:s bord. Gr. Frölich: Lika med den sista talaren, bekänner jag, att jag i början af denna discussion icke kunde inse hvartill det skulle tjena att lägga BorgareStts prot.utdr. ytterligare - Den 17
Uti Riksens Högloflige Ständers och deras Revisorers pföfnings-rätt hvarken kunnat åsyftas eller tillvägabringas, utan lärer denne decharge endast höra tillämpas på den inom Kongl. Bireclionen föregångne revision, hvilken åter ej sträckt sig längre än till Ziffran* 4-de Punkten af Stats-Utskottets Spa nnrn åls-utbyte för Selet» Bruk i Norrbottens Län: från Sta t s-Ute k otte ts B,e tä n k n nd en. 6oi Från Högloflige Ridderskapet och Adela har frågan om nämnde Spannmålsutbyte blifvit återremitterad: hos Högvördige Preste-Slåndet deremot, har densamma under den i8:de samt hos Hedervärda Bonde-Ståndet den 25:te sisth Junii ansetts höra förfalla; och af Välloflige Borgare-Ståndet är Utskottets Utlåtande tili alla delar godkändt. För sin del får Utskottet härmed vördsamt tillkännagifva, att Utskottet ej funnit någre sådane skäl framställde, som tili förändring i Utskottets om beskaffenheten af berörde bytes-afhandling yttrade öfvertygelse, skulle kunna föranleda, ulan underställes å nyo det först afgifne Utlåtandet Riksens Högloflige Ständers upplysta pröfning. 7:de Punkten af Stats-Utskoltels Utlåtande, angående inköpet af f d. San tesson sk a egendomen i Götheborg samt det sedermera föreslagne Bytet af samma egendom emot C om mere e-R fide t Björnbergs hälft i f. d. Ostindiska Compagniets hus uti nämnde Stad. 4:deSaml. Band. 38 * <*>02 Stat s-T J t sk o t tets Betan k an cf en. Sedan HögvÖrdige Preste-Ståndct och Välloflige Borgare-Ståndet den sSite sistl.
Majit förordnat, att sådana öfverloppsmarker och delar deraf som, i anseende till deras sammanhängande läge, skogsmarkens äfvensom sjelfva skogens allmänna beskaffenhet, lägenhet till flottning, tillfälle för afsättning af skogsalster, virkesbehofvet i orten samt andra dylika omständigheter, äro till kronoparker lämpliga, skola dertill användas, hvarjemte meddelats nådiga föreskrifter, dels att vid afvittringar och storskiften, som hädanefter företagas, skall, i sammanhang dermed och efter särskildt angifua grunder, viss mark till kronoparker afsättas, dels ock huru förfaras bör då undantagsvis anledning förekommer att äfven från oafvittrad skog och utan sammanhang med dea allmänna afvittringen kronopark lämpligen kan och bör afsättas; men deremot har Kongl. Majit med afseende på hvad såväl Dess Befallningshafvande, som Chefen för General-landtmäterikontoret och Kammar-kollegium vitsordat ifråga om svårigheten att, utan sammanhang med allmän afvittring verkställa dylika åtgärder på ett sådant sätt att hinder derigenom icke lägges för afvittring af skogsanslag åt redan anlagda hemman och nybyggen, och, enär vid sådant förhållande deri af Rikets sednast församlade Ständer äskade allmänna undersökningen af de oafvittrade skogarne skulle utan motsvarande gagn förorsaka högst betydliga kostnader, i nåder funnit någon föreskrift derom icke böra meddelas. Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition N:o 54. 3 Då Kongl. Maj:t sålunda funnit att från de oafvittrade skogarne endast undantagsvis kan utbrytas mark till kronoparkers bildande, har Kongl. Majit emellertid, med afseende på de af Rikets sednast församlade Ständer anmärkta förhållanden, ansett nödigt att Kronan på annat sätt förbehåller sig rättigheten att deltaga i vården om den vexande skogen i dessa vidsträckta trakter.
Men hvad åter beträffar lösen för utslag och handlingar, som kunna erfordras , ti11 bevakande af Riksgäfds-Contorets rätt och säkerhet, f afseende på enskilda personer derifrån meddelade lånebi träden-, så, enär bland vilkoren lör dessa låns erhållande, i senare tider merendels blifvit föreskri Ivel, alt låntagarue voro skyiliga ersätta Contoret aila så kallade lånepåkostnacler, skulle i sådana fall upphörandet för framtiden af sistberörda lösen, endast medföra en till minskning i vederbörande Tjenstemän®* påräknade inkomster ledande eftergift åfelt utaf de låuevilkor, hvartill luntagarne sig förbundit - 4 Ståts-Utskottets -Utlåtande JV:o 15. Utskottet anser sig således sakna skäl att föreslå någon förändring ali hrad, i afseende på lösens erläggande forså beskaffade handlingar, hitintills varit iakttaget. Likaledes, och då allenast få år återstå af den för Riksgälds-Contorets Creditsedlars inlösande stadgade praescriptionstid, finner Utskottet sig icke ega anledning tillstyrka något allmänt stadgande, hvarigenom den för utslag i mål , rörande efterapning eller förfalskningaf dessa sedlar, allt hitintills brukliga lösen numera skulle förklaras höra upphöra, helst fråga, Utskottet vetterligen, icke blifvit väckt oin upphörandet af enahanda lösen i dylika mål, angående Rikets Ständers Banks sedlar. I öfverensstämmelse med dessa åsigter, får Utskottet vördsamt tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t i Nåder täcktes låta tillkännagifva vederbörande Domstolar saint Embetsoch Tjenstemän, hos hvilka frågor härom kunna förekomma, att Riksgälds-Contoret, i egenskap af uppbördsverk för hevi ilningen m. fl. Statsbidrag, icke är skyldigt vidkännas, hvarken så kallad expeditions-lösen eller andra för måls bevakande och utförande i allmänhet stadgade afgifter och kostnader.
rörande Krono-räntor samt redogörelse för disponerade medel; och handlingar i brottmål och fiskala aktioner; Betyg från Skolor och Elementar-liiroverk samt Nationsvid Universitelerne; Bevillning s-mål, handlingar rörande sökt ändring deri; Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Tillika uppmanades de till fiske berättigade innevånarne i sjöstäderne samt i socknarne vid Mälaren att för hvardera staden och i öfrigt socknevis utse ett eller flera ombud, som böra tillhandagå de fiskeri-idkande med upplysningar om fiskeri-näringens rätta idkande samt om rätta förståndet och tillämpningen af ofvanberörde förening, uppmana till rättelse, då öfverträdelse af föreningen förspörjes, och, om sådan upplysning och varning ej medför förväntad verkan, tillse, att derför stadgad påföljd tillämpas genom målets anmälande hos vederbörande åklagare och fullföljande vid vederbörlig domstol. Rörande fisket i Hjelmaren, Qvismarsjöarne samt de vattendrag, som utfalla i Hjelmaren, är på samma sätt en förening uppgjord, för Södermanlands, Westmanlands och Örebro län, samt af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande år 1860 stadfästad, innehållande hufvudsakligen: § 1. Ej må någon begagna eller ens innehafva fiskredskap af garn, bunden finare än med sex kafvelfall på qvarteret, så att hvardera af maskans sidor eller stolpar hålla minst ett verktum efter gamla måttet; dock att maskan må lämpas efter hvad för ändamålet fordras, a) i lögnot, b) äfven i annan' redskap för fångande af löga eller nors; men att i vattendrag som falla ut i Hjelmaren fiskredskap må begagnas endast från April månads början till och med den 15 Maj, och c) i håf uti egentliga sjön; äfvensom maskan i mjärdar, som begagnas i egentliga sjön, må under tiden från November månads början till Mars månads början hafva stolpe om endast ett halft verktums längd, i stället för den under annan tid erforderliga längden af ett verktum. § 2.
M:t ett beslut af det innehåll, Hr Hjerta föreslagit, vördsamt anmäla, att Utskoltel ansett ämnet för motionen vara utan allt sammanhang med Statsregleringeu , hvars uppgörande, enligt GrundLagen, tillkomme Utskottet såsom ett ovilkorlig! åliggande, och att förthy Utskottet icke funnit lämpligt föreslå R. Sttrs bifall till Hr Hjertås förslag i denna del. Vidkommande åter det hufvudsakliga innehållet af motionen, eller framställningen, att alla återbetal - ningsoch ersättnings-frågor emellan Kronan och enskilde ovilkorligen böra vid Laga Domstol upptagas och afdöminas, tror Utskottet tydligare stadganden, än dem som redan finnas, vara i detta hänseende behöfliga, och följakteligen böra af vederbörligt Utskott föreslås; hvilket Utskottet ansett sig böra hos R. IL St:r vördsamt anmäla. Reservationer: Af Hr Frih. Sprengtporten, J. Så väl emot den satts som Utskottet godkänut, utan att några skäl derför blifvit anförde, som mot formen för målets behandling får jag mig reservera, förmodande attSlatsUtskottet i förening med Lagutskottet, varit det vederbörliga Utskott, som i denna fråga ägt att med fullständigt utlåtande till R. H. St:r inkomma. Uti hvilken reservation Hr liibenj C. IV.j instämt, 336 Stats-Utskottets Emot Utskottets genom votering beslutade alsia» å sammanträde mellan Statsoch LagUtskotten, till denna frägas närmare utredning och behandling, hafva Hrr v. Hartmansdorff, Ans,., Heijkensköld, D., Noréus, Lundgren, Ekerman, Santesson, Langenberg och Stahle sig reserverat.
Om Högtoflige LagUtstkottet" betänkande, om der nu i öftverläqqning warande mäler ffall återremitteras, sa witte jag wördsammast underställa» om icke Allmänna Beswärsoch Oeronormä-Utffvttek bor-. 522 Den 9 Jurin bordc, lill öfwerlradelsers förekommande wid spannemäls lcfverering och försäljning, rädföras. Skulle ock mi» nu gjorda motion finnas wa» ra af någon wigt, sä bleswc kanske tjenligt, akt densamma de öfrige respecirve Ständen meddelades, innan deras beslut moro ragne, likasom senast hände wid mäler vin sängars förande, hwarmcdelst Herr Baron klak.anfc>n8 kloke anmärkningar ej tomms att begagnas. Zerr Landt Ncarskalkeir erinrade, att orsaken hwarföte Friherre kkalcansons anmärkning kunde synas hafwa kommit för sent, ej läge uti bristande communicalion, uran deruti, alt Skänden afgjort Oeconomiä Utskottets betänkande pä en och samma dag. Grefwe borner, ^stolpkr Loran: Jag instämmer för min del i de ledamöters yttrade lanta, som i likhet med de inom Utskottet förekom» ne särskilde meningar, hade önskat ifrän Lag utskottet en fullständigare upgift om Justitia Ombudsmans åtgärder. När »genom instruktion det är honom älagt, att granska inrättningarna wid arrester och hospitalet är det också utan rwifwel en billig wänran, alt något omdöme blir fäldt öfwer hans fatt alt upfylla detta åliggande, och jag tror art ett sädant yttrande isrän ett Utskott skulle äfwen bidraga alt uppå deha ämnen närmare fäst» allmänhetens upmärksamhet.
Albumin och Anilin, som förut varit sammanförda i gemensam rubrik, hafva, Aibumin såsom saknande all gemenskap med hvarandra, blifvit skilda och hvar för sig uppAnum. förda under egen rubrik. Sedan Antimonium Crudum, eller Spetsglans, och Regulus, hvilka utgöra behöfliga beredningsämnen för vissa näringar, blifvit genom Traktaten med Frankrike förklarade damtullfria, hafva de såsom sådana här upptagits, hvarjemnte. efter »regulus» blifvit tillsatt den Svenska benämningen för denna artikel. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 18O Den iZ October. ten under den tid han tjenstgöringen förrättar, det arfwode, som tillhörer den Fullmägtig, för hwilken han vicarierar. Ur supra. Lx ?rotocol!o I. O. ^Imc^vill. Utdrag af Protokollet, hället hos H'g. wördige Preste Ständet tvid Urtima Riksdagen uti Orebro den iz Ocw. ber e. m. 1810. S. D. ^)illade Preste-Ständet hwad Banco Utffottet uti dest den 8 dennes pä bordet lagda Memorial i anledning af Kongl. Maj:ts Nädi ga Proposition, angäende anstalter tilt Jern werks rörelsens understöd, anfört, samt än yk terligare uti dest denna dag afgifna Utlätande öfwer de hos Högloft. Ridderffopet och Adeln emot berörde Betänkande gjorda Anmärkningar, yttrat. d7t supra. Lx ?rotooollo U. Almgvist. Utdrag af Protokollet, hältet hos Hög wördige Preste Ständet wid Urtima Riksdagen uti Orebro den iz Octo ber i8io. Den 15 October. 181 S. D. <<^)id förnyad föredragning af Expe ditions-Utskottets den ii dennes pä bordet lag da da Memorial beflöt Preste-Ständet för sin del att Terminen till nästa Lagtima Riksdag i Rikdags-Beftutet mä utsättas till den 15 November 1815.
Deremot har Kommers-kollegium uti hufvudfrågan, nemligen den om ett fullkomligt afskaffande af dessa afgifter, hvilken fråga lärer kräfva mångsidiga undersökningar, icke ännu afgifvit underdånigt utlåtande; och torde, vid sådant förhållande samt på grund af hvad i öfrigt blifvit här ofvan utaf sammansatta Utskottet anfördt, Herr Aboms yrkande i afseende på vågoch kaj-afgifterna icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 21 Juli 1863. Summans. BcriUn.- samt Allm. IJesvdrs■ neli Ekonomiilskotlcls EclänkunUe N:o 7. 5 iV. o 7. Ank. till Exp.-Utnk. den 25 Juni 18fi3, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om uppkörande af ej mindre alla extra afgifler för fartyg, sorn till tullverkets tjenstemän för extra tjenstgöring erläggas, än äfven af förpassning för tullfritt gods mellan Svenska hamnar i de fall, der sådan nu eger rum. Uti en inom Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 258), hvilken blifvit till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad, men ansetts böra behandlas gemensamt med Bevillnings-Utskottet, har Herr A. 0. IVallenberg föreslagit dels, att all afgift från fartyg för s. k. öfvertimmar eller under hvilken annan förevändning som helst till tullverket måtte upphöra; och dels att förpassning af tullfritt gods mellan Svenska hamnar måtte upphöra jemväl i de fall, att oförtullad vara finnes bland fraktgods ombord.
Äfven hon flyttade sedan till Sverge, der hon vid sin död stiftade något stipendium för studerande i Upsala. Efter hennes död samlades och utgafs ett häfte reflexioner, dem man funnit bland hennes papper. Till hennes fädernesland kom kanske icke något exemplar deraf, men ett svenskt blad yttrade om dem: "så går mången varm och rik ande okänd genom lifvet, och först sedan den är borta, vet man att den funnits". Hvarföre samlade man dina tankar, ditt rika, vackra inres blommor, hvarföre fingo de ej dö med dig? Ingen vänlig blick, glad öfver din tankes fägring, kunde då mera glädja ditt hjerta; hvarje hånleende, hvarje omild sträfhet var ju då i alla fall förbi! Jag mins en saga, den liknade ditt öde. En ung qvinna hette Dunkla. På den tiden togo ännu trollqvinnor del i menniskors öden, och, var det god eller ond vilja, det vet jag icke, men en sådan sade åt den unga qvinnan: "Månget ord förspilles, månget ord talas, som bättre vore osagdt. Må din tungas röst höras då du bannar, då du ordnar ditt hushåll, då du talar tomhetens eller till och med förtalets ord med dina grannqvinnor, men se, talar du själens ord, hjertats ord, de få icke kastas ut fåfänga, de skola ej klinga i vädret. När du talar sådana ord, då skola de icke få ljud, de skola tysta försvinna i luften". Dunkla fasade. "Hvad har jag brutit, straffa mig icke så. Döm mig till mörker, döm mig till hvad helst annat, tag blott icke bort själens och hjertats ord". "Dåre, qvinna, som ej begriper ditt eget väl! Hvad mer om dina ord icke nu höras, när du är död, då skola de du älskat höra dem, och de som förut kände endast qvinnan utan själ, qvinnan utan hjerta, de få då höra ditt inres ord". Ännu ville den unga qvinnan bedja, men den gamla kastade på henne en ond blick, och hon teg.