Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den rz Majk. s.6z Tillförordnade Stats-Secreteraren utbad sig att, i anledning af hwad Friherre von Platen andragit, fa upplysa om den skilnad som wore nödig att iakttaga emellan den inre Tullbewakninaen till förekommande af Lurendrägerie och Sjötullens försnillning, och Landtulls-afgiften såsom en confumtions-beffattning, hälst veke bägge ämnen i sin natur wore af hwarannan alldeles oberoende, ehuru med fördel för werkställigheten, ett sammanhang dem emellan kunde äga rum. Anstalterne i det förra fallet ,berodde af Kongl. Masts Nådiga förordnande, och bewakningen wid Landtullarne, med derwid atföljande visitation, hade äfwen pä de flesta ställen i det inre af Riket fortfarit, ehuru afgiften, såsom ankommande pä Riksens Ständers bewiljande allena i kraft af deras Beslut, hade upphört. Tillförordnade Stats-Secreterare» wore alltså för sin del i underdånighet af samma tanka med Friherre von Platen, att Landtullsafgiftens indragande icke omedelbarligen werkat till Lurendrägeriernes ökande, men de kostnader som af den inre Tullbewakningens underhall blifwit en följd, hade deremot utgjort en helt ny utgift af Sjötullsmedlen, hwilken i Land-Tull-ersättningen icke blifwit beräknad. Ehuru tillförordnade Stats-Secreteraren icke kunde med Friherre von Platen till fullo instämma i hwad om Swensta Fabrikerna med hänsigt till Tullförfattningarne blifwit yttradt, borde han likwäl upplysa, att det icke wore allenast med afseende pä Fabrikers och Näringars skydd, som strängare bewakningsanstalter och visitations-författningar af nödwändigheten päkallades: dervarande! af Statens intrader intoge derwid första rummet - Er - -64 Den iz Maji. Erfarenheten bade wi»'at att af skedda besiag tvid Kusterne förhölle sia Lurcndrägeriet till Tullfä. waltningen som ett till fyra.
Maj:ts den 25 dennes på Riks-salen till Rikets Ständer öfverlemnade och den 27 hos Ridderskapet oeh Adeln på bordet lagda Nådiga Proposition, angående Stats-Verkets tillstånd och behof; Gifven Stockholms Slott den 19 Juli 1844; Kongl. Maj:ts denna dag ankomna Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ett lånebidrag för Götheborgs hamnbyggnad; Gifven Stockholms Slott den 25 Juli 1844; Herr RåfeltSj Anton> denna dag väckta motion, angående förhöjning af Stats-anslaget till öfning af Flottans personal; Herr Cederschiöldsj Pehr Gustafdenna dag väckta motion, om upphörande af begrafningshjelpens aftjenande. Statssamt Allmänna Besvärsceli Ekonomi-Utskotten: Herr Ribb in gs^ Arvid> denna dag väckta motion, angående Rikets 12 Prot.-Utdrag; den 3i Juli 1844- Ständers underrättande om de åtgärder, som i afseende på folkskolorna, blifvit af Kongl. Maj:l och Preslerskapet vidtagna. Lag-Utskottet: Friherre Cederströms, Thure Fredric, denna dag väckta motion, angående upphäfvande eller ändring af Kongl. Förordningen den 9 Maj 1835, rörande försäljning af lösegendom, tillika med ett i snedning deråt nu afgifvet yttrande. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets Memorial, N:o 1, angående tillökad Canzli-personal i Utskottet. S. D. Föredrogs Stats-Utskottets Memorial, N:o 2, med anmälan om Irenne Landshöfdingars inväljande till ledamöter i Utskottet; och beslöts, alt della Memorial, såsom icke föranledande till någon ålgärd af llidderskapet och Adeln, skulle läggas till handliugarne. Från Ilögv.
M:s nåd. remiss å aflidne Kamereraren och Redogöraren vid Carl Gustafs stads gevärsfaetori, Assessoren G. Widegreus enkas ansökan om pension; N:o 522, i anledn. af alerremiss å mern. N:o 49° med voter:s-propos:r, angtde besluten örn exlra-statsreglertn; BancoU ts k otte t: N:o 175, med förslag till reglementariska föreskrifter, motsvarande 3 art. 1 afdeln. i bancoregleinentet af den 26 Maj 183 5; N:o 176, med förslag till reglementariska föreskrifter, motsvarande 3 art. 2 afdeln. i nu gällande bancoreglemente; N:o 177, ined förslag till ändring af åtskilliga §§ i 3 art. 4 afdeln. af n. v. bancoreglemente; N:o 178, med förslag till ändring af åtskilliga reglementariska stadganden i 8 art. af bancoregleinentet under den 26 Maj i835; Bancooch LagXJtskotlen: N:o 9, i anledn. af vissa skiljaktiglieler i RiksSttns sednast fattade beslut rör:de lagstiftningen för enskilda banker; Allm. Besvärsoch Ekon.Utskottet: N:o 157, om sammaniemkning af RiksSCns skiljaktiga beslut, i anledn. af Utsk:s betänkm Nlis 10g oell 140, ang:de stångjernssmidet och den gröfre jernhandteringen samt kolliandeln i Riket. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 10 om aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. SS Den 10 Maj f. m. Måndagen den io Maj iSzji. Plenum kl. 9 f. m. Justerades i5 prot.utdr. för den 8 dennes e. m. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, alt Hr Rå fel t, Anton, anmält det han komme att frän rikdagsorten afresa och således måste afsäga sin befattning såsom ledamot i Allm.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle att Hr Bruces nu väckta motion finge remitteras till StatsUtsk. ropades ja och nej, men sedan denna propos. i anledn. deraf blifvit förnyad, lemnade R. o. Ad. dertill sitt bifall. Frih. Ridderstolpe, Fredr., uppläste följande: Den 15 December f. ni 195 Uti 27 § af Bevilln:s-förordn:n är stadgadt om gästgifverter på landet, att om de icke hafva någon förtjenst af sin gästgifverirörelse, utan endast kunna anses såsom skjulsombytningsställen, taxeringsmännen äga, om de så finna skäligt, att befria dem från all afgift för näring och rörelse. Då på grund af bränvins-förordmn minuterings-afgift för gästg. skall erläggas, der minutering sker, den må gifva förtjenst eller icke, så synes mig ock att bevilln. för de gästgifvaregårdar hör erläggas, hvarest minutering af bränvin utöfvas, i anledn. hvaraf jag föreslår, att här ifrågavar. § af Bevilln:s-förordn:n lar det tillägg, som innefattas uti följande förslag: De gästgifvaregårdar, som icke hafva någon förtjenst af sin gästgifverirörelse och hvarest bränvin uti minut icke försaIjes, åsa taxeringsmännen, om de så finna skäligt, att befria frän all afgift för näring och rörelse. Bevilln:s-förordn:n stadgar uti 27 § att inspektörer m. fl. skola taxeras efter betydenheten af den egendom de förestå, samt den befattning och lön de hafva, i 8 klasser från och med 40 ända ned till 2 r:dr och att den, som vid annans egendom eiler landtbruk har närmaste tillsyn eller styrelsen sig anförtrodd, skall taxeras såsom rättare, då egendomen består af 2 till 4 mantal och derutöfver såsom inspektor.
N:o 168. bristande tillgång pä erforderliga medel varit förhindrad att bringa detta företag till verkställighet, hade hos Kongl. Majit år 1853 sökt understöd för nämnda ändamål och jemväl fått sig anvisadt ett räntefritt förskott å 23,000 Ridr Banko, deraf likväl Direktionen, af förekomna skäl och i anseende till de för understödets åtnjutande bestämda vilkor, icke kunnat sig begagna. Och som hvarken de afgifter af seglationen, hvilka Direktionen, jemlikt Kongl. Brefvet den 22 Juni 1849, egde att uppbära, eller öfriga till Direktionens förfogande ställda medel lemnade tillgång lill bestridande af kostnaderna för ifrågavarande arbete, beräknade till ett belopp af 45,000 Ridr Rimt, samt detta arbetsföretag vore af stort behof påkalladt och af högsta vigt för den lifliga sjötrafik, som till Rikets stora båtnad egde rum till och ifrån hafvet genom Göta och Trollhätte kanaler, har Direktionen hos E. K. Majit anhållit, att E. K. Majit täcktes till Rikets nu församlade Ständer aflåta nådig Proposition om beviljande af nyssnämnda belopp, 45,000 Ridr Rimt, såsom anslag utan återbetalningsskyldighet. Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader, som ansett det ifrågavarande företagets utförande för trafiken på Göta eif af särdeles stor vigt, har, med antagande att detsamma ej kunde komma till verkställighet utan bidrag af allmänna medel, men att någon del af kostnaden borde kunna bestridas af de medel, som stöde under Göteborgs Hamnoch Elf-direktions förvaltning, i sitt afgifna generalförslag antecknat företaget till erhållande af ett statsanslag å 40,000 Ridr Rimt; och har E. K. Majit, efter inhemtande derjemte af Styrelsens särskilda utlåtande, i den nådiga Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof, föreslagit, att sagde belopp måtte för Röda Bergets bortsprängande af Rikets Ständer anvisas.
Den närvarande ställningen i detta sednare land, der ett icke så alldeles vanmägtigt parti, afvogt mot ett annat slags tillnärmande, kastar sina blickar åt en magt, genom hvars anammande äfven af Seland och Öresund vi vore fullkomligt inneslutna, ger tillräckliga anledningar till farhåga. Sedan, genom de tid efter annan på vårt område gjorda eröfringarue, vållade dels af öfvermodet, dels af sorglösheten hos de styrande, våra gränser numera äro hopträngda derhän, att nästa anfall synbarligen gäller vårt sjelfbestånd, så torde tidpunkten vara inne att, utan feghet eller öfvermod, lugnt förutseende faran, bereda sig att möta den. Såmedelst allena skulle den också möjligen kunna förebyggas. “Den, som vill freden, måste rusta sig för kriget.*1 Om också af dem, som grunda sina beräkningar på förhoppningar, ända till sednaste tider skulle funnits någon, som, i strid mot historiens lärdomar, till större eller mindre del velat bygga vårt sjelfbestånd på hoppet om understöd från andra magter, så torde ofvan antydda, nyss vunna erfarenhet helt och hållet tillintetgöra ett sådant hopp, och erinra äfven den mest bokymmerslösa om nödvändigheten deraf, att vi i första rummet lita på oss sjelfva. Endast derigenom kunna vi också påräkna understöd af andra. Med denna antydan om vigten af den fråga, hvaröfver det åligger Utskottet att afgifva utlåtande, har Utskottet också angifvit sin uppfattning om den oeftergifliga nödvändigheten att, äfven med uppoffringar, så väl från Statens som från den enskildes sida, bidraga till en ändamålsenlig lösning deraf. Ett folk kan icke vara sjelfständigt för godt pris, säger med rätta Landttörsvars-komitéen. Detta gäller för alla stater. Men för de mindre tillkommer det ofördelaktiga, att försvarsanstalterna måste blifva dyrare, d. v. s. erfordra mera manskap och penningar i förhållande till folkmängden och nationalförmögenheten, än för de större staterna.
På detta område arbetar hon ilsi vidare träget och p % ett beundransvardt satt. Än mera produktiv a r hennes verksamhet p % romanens omrhde. Förteckningen pk hennes romaner och uovellei a r lang och utrymmet medgifver icke att göra den fullstii~dig. Några skola dock har om ' namnas. Pascual López var den förste och ar en medicine studerandes autobiografi. Skildringen af det medeltidsliknande universitetslifvet i Galicia vittnar om förf: s omfattande bildning och filosofiska studier, utan ' att något pedanteri framsticker. Under studiet af Balzac, Flaubert och Daudet skref hon sin andra roman T; n viaje de ~zovios (En bröllopsresa), hvars prolog ar det första uttrycket för en natioiielt spansk realism. Om hurii La Tribuna tillkom, berättar hon sjalf:, Dag efter dag såg jag dussintals grupper cigarrarbeterskor vandra hem från den stora fabriken i L a Coruiia och jag tänkte: kan det finnas något likt en ronian under dessa kalikoklader ocli nötta kappor? Helt visst, ty livar helst 4,000 kvinnor finnas, finnas ock 4,000 roinaner .. Koristen ar blott att leta upp dein., Resultatet af tv % inihaders dagliga besök i cigarrfabriken Blef L a Tribuna, en bild af det moderna fabriksarbetet i L a Coruiia. El Cisne de Villa.~norta ar en byhistoria, dar ined enkel naturtrohet skildras allt skvaller, karleksintriger ocli trivial politik, som intager s % stort rum i den dagliga kommersen i en liten by, ocli Los Pazos de UZloa gifver en målande bild af lifvet i Galicias bergstrakter och af en gaminal förnäm faniiljs förfall. La 1Madre hTatu,-aleza (Modern naturen) är en färgmättad målning a f landskapet Galicia, där lifvet p&amp; landsbygden nied varme skildras.
SVAR UPP I NORRLAND, FÖR ATT MOT FRITT VIVRE VARA TILL » FINSKA » » IDUNS » EXP. MASKINFIRMA I BELGIEN, MEN INNEHÅLLA EJ ETT ORD OM NÅGON NORMAL-TVÅL; DELTA ENLIGT BEEN GLAD LITEN FRU TILL HJÄLP MED HANDARBETEN TRÄFFANDE PATENTBREF I MIN BESITTNING. OCH DÅ SÅ BEHÖFS,^ ÄFVEN ANDRA I ETT HEM OT FRITT VIVRE. SOM HJÄLP OCH BETRÄFFANDE SUNLIGHT-TVÅLENS UPPGIFNA OCH OBESTYRKTA VATTENHALT SÅ FÖLJER EJ, FÖREFALLANDE GÖROMÅL? DEN SOM HAR LUST SÄLLSKAP UTI GOD FAMILJ, ÖNSK. BILD. MUGIFVER SVAR HELST MED FOTOGRAFI TILL » NINNIN » SIK, FLICKA PLATS. Idun Stockholm, Qentandls Boiztr.-Akkivb. Byrå: Prenumerationspris pr kvartal: Redaktör och utgifvare: Idun med Modetidning oeh koKlara v. Kyrkogata 7, 2 tr. FRITHIOF H E L L B E R G. lorerade planscher - kr. 25 (Aftonbladets nya hus.) Träffas å byrån kl. 12 — 1. Idun m. Modet, utan kol. pl. sker i landsorten å postIdun ensam .. - » 1: 20 anstalt, i Stockholm hos redaktion. Allm. Telef. Anna Lösnummer-pris: 15 öre. (vid kompletteringar). Aimonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » och » Lediga platser » 25 öre för hvarje pabörjadt tiotal atafv. Utländska annonser 70 öre pr nonp.-rad. Sandström. (U f iealism i undervisning hette fröken Anna Sandströms första mera betydande inlägg i skolfrågor. Här besannades det, att de minsta böckerna ofta göra största verkan.
Sjukdom hindrade mig under Riksdagens första månader att afhöra de interessanta debatter, som då rörande detta ämne föreföllo; jag vill derföre nu blott i korrthet yttra mig öfver denna fråga, eftersom den är den egenteligen preliminaira, och efter som, oagtadt jag på det hela instämmer med Utskotten i afseende på s<ken, skälen dertill äfven i mina egna ögon äro af en serskild art, och sådana, att jag aldrig skulle förlåta mig dem, om icke det förevarande målet vors en creditfråga. Riksdagsmannens hufvudskyldighst är nemligen vanligen helt ovilkorligt den , att blött följa sin egen öfvertygelse och opåkallad medger jag, och begär tili min säkerhet, då en gång alla yttranden i dessa ämnen skola blifva - Den 28 Junii e, m. va underkastade allmänhetens och framtidens pröfning, att nu få till Protocollet förklara, att jag har ansett sjelfva denna realisationsåtgärd, som jag afstyrker, så väl lämplig som möjlig. Frågan är likväl af den besynnerliga art, att jag icke tvekar, att afstyrka samma åtgärd, just derföre och endast derföre, att den af aå många bestrides. Vid 6ista Riksdag hade jag tillfälle mer än en gång yttra mig i financefrågor, och var då liksom flere andra , afgjordt öfvertygad om olämpligheten att då vidtaga några steg till realisation eller silfverutväxling. Den plan, eller rättare tendens (ty icke vill jag åtaga mig att uppsöka conseqvens i den kedja af åtgärder jag här menar,) som vid 1812 års Riksdag förbereddes genom diverse reactioner mot de förra besluten, och 1815 inträngde i Financegebietet genom stadgandet, att Banken hädanefter för egen räkning skulle drifva en den betydligaste del äfven af landets lånerörelse på namncredit, denna tendens hade före 1818 ännu ej framträdt i full dag: under Riksdagen var det ännu oafgjordt, hvad resultat det våldsamma störtandet af FilialDisconteme skulle komma att få; och möjlighet fanns ännu, att söka bibehålla det gamla , eller återställa det, innan någon betydligare vådlig följd af rubbningen uppstått.
Hr v. Koch: Denna § består af tre särskilda mom. I afseende på det första, kan jag icke annat än gilla den anmärkning, som Hr Adelborg gjort, nemi. att, då det handlar om kapitalbeskattning och K. o. Ad. redan återremitterat en annan § rörande samma ämne, så bör äfven första mom. i denna § återremitteras. I afseende på andra morn., är yrkande om återremiss framställdt endast för att i sammanhang dermed få infördt ett stadgande om att ledamot i beredning bör afträda, då förslag om hans egen beskattning skall uppgöras. I afseende åter på tredje morn., har en anm. blifvit gjord af Gr. Hamilton, hvilken jag ej kan för min del godkänna, och jag yrkar derföre bifall till de båda mom:n. Anledningen hvarföre denna § erhållit den nu varande redaktionen är att man icke velat besvära beredningen med att föra något protokoll. Man har äfven stadgat att af de valda ledamöterna alltid en skall hafva varit ledamot i tax:skomitéen, och vid sådant förhållande kommer ju också dessa ledamöters mening att göra sig gällande på ett mycket kraftigare sätt än ordförandens, och således är ju allan rättfärdighet uppfyld i afseende på att få allas tankar kända, när man icke vill föra några vidlyftiga protokoll i beredningen, hvilket minst bör vara Gr. Hamilton emot, som är så rädd för att många dagsverken skola förspillas utan ändamål. Gr. Lagerbjelke: Hr Adelborgs anmärkning i afseende på första mom. är enligt min öfvertygelse fullt befogad, och jag anhåller för den skull att få förena mig med honom i be gäran om återremiss. I afseende på sista morn., fortfar jag i min anhållan om bifall. Hr Adelborg: Jag hemställer till E. o. Ad. huruvida, om man återremitterar första mom. på de skäl jag uppgifvit, det är möjligt att bibehålla det tredje, hvars början lyder sålunda: ”derest vid föreslående af fastighetsvärde eller inkomst-beräkning. Denna inkomst-beräkning måtte väl också vara grundad på kapital, och jag anhåller derföre att äfven detta mom. måtte få återremitteras. Gr. Lagerbjelke:
Kammar Collegii försäkran, att emot förenämnde wilkor warda wid arrendet bibehållen ifrån Miöftstmi rZoa sill sömma?;d r8Z?."^ Arrendet innehafwes nu 1022 Dm 16 December. as Lieurenanten d^lils l^reärlc Zdr^enstrfkls, enligt Kongl. Kammar Collegij tronepork Rcsolutron af den 24 Oktober 1808. WarandcS under arrén'esumman äfwen innebegripik betalning för de r6§ ^ Oke och Zglx dränge Dagsmerken som arrcndakvren ager att till Gårdens bruk begagna as Kwnans inom 2 mil nära Kungsgärden belägne immediare behallnc hemman. ir:o Starby Kungsgård wid Wadstena, ic>^ mantal med flere derunder lydande särffilde lägenheter, har pä i?sO talet bliswik upläten eli Fabngues Bolag pä kammarduk och sine linnewäfnader m. m. Till kammarduks och helt fina linncwäsnader hade med understöd ifrän Manusactur-Fonden pä hwarS bekostnad Drabanter arbetare blifwit insörfkrifne och underhallne, en Fabrique i Wadstena i flere är biismit fortsatt, dä Kongl. Mayr den i. April 1754 för Kammar-Rädet l^sjlanäelKjelen, och Ofwer-Directeuren ksggor med asiocierade intcresientcr utfärdade Desi Nadi» ga Privilegium att emottaga och drifwa denne Fabrique. Desie Jnteressenter hade redan den 2 2 Decem« ker I7AZ erhållit transport af del arrende.contract pä Starby Kungs Ladugärd, som Kammarherren Baron tunck är 1745 pä is är erhållit och midfasta» 1761 borde uphöra; Men som enligt 4 §. i förenämnde privilegium
Ad. samt hvart och ett af de öfriga RiksSt:n måtte för sin del medgifva, det åliggandet att deltaga i fjerdingsmans-bestyret må utsträckas till säterier rå och rörs samt insockne frälsehemman äfvensom till boställens, skatllagda eller bebygda lägenheters, samt fabrikers och andra verks innehafvare under vilkor alt visse, med bestämd aflöning försedde fjerdingsman, skola för socknarne eller distrikten antagas, samt att denna aflöning skall från samtlige ofvannämnde hemman, lägenheter och verk utgå efter samma grunder, som för rättighet att deltaga uti sockenstämmas öfverläggningar o..h beslut, enl. K. Förordnad. 29 Äng. 1S43 äro stadgade.” Utsk. liar således föreslagit en beskattning jemte grunderne derför, men tillhör det väl Ekon.Utsk. att föreslå ny beskattning för Svenska Folket. Jag tror, att sådant ligger utom Utsk:s_ befogenhet. Ar dessutom den här föreslagna beskattning till sina gränsor bestämd? Hvem skall bestämma sättet för dess utgörande? allt detta har Utsk. förbigått. Utsk:s betänk, uplyser icke heller, om bestämmandet af beloppet skall bero af kronoskatte hemmanens ägare uteslutande eller om säteriägarne derutinnan skola få någon talan, och äfven, om det sednare vore händelsen, lära de nog komma alt stanna i minoriteten. Ser man nu på huru det i verkligheten torde blifva, hvem skall då tilläfventyrs komma att i sista hand bestämma beloppet af aflöningen till fjerdingsmannen? Sannolikt Kronofogden, emedan denne äger alt godkänna eller icke godkänna den till fjerdingsman föreslagne personen, och således genom sitt afslag kan sätta kommunen i nödvändigheten att böja aflöningen lill det belopp, som den af Kronofogden utsedda fjerdingsmans-kandidaten fordrar. Man har ansett aflöningens bestämmande af kommunen komma att medföra mindre kostnad än om Staten skulle bestrida aflöningskostnaden.
Jag tror älven att det skulle medföra stora praktiska olägenheter, om icke ringare misshandel, föröfvad å krog eller dylikt offentligt ställe under sabbat, skulle kunna af allmän åklagare åtalas. Frih. Armfelt: Emot Hr von Ehrenheim får jag göra den invändning, att arbete å söndag visserligen ännu qvarstår såsom ett särskildt brott, men att för öfrigt nya strafflagen icke upptager sabbatsbrott såsom ett brott i och för sig, utan endast betraktar det som en försvårande omständighet att brottet blifvit begånget å sabbat. Hr Carlheim-Gyllenskjöld: Jag anhåller att få förena mig med Hr von Ehrenheim. Om ock sabbatsbrott numera icke är något brott i och för sig, så är det dock en försvårande omständighet, och detta torde utgöra tillräckligt skäl att bifalla K. M:s förslag i denna del. Gr. Mörner: 1 denna § är det fråga om att fråntaga allmänna åklagaren rättighet att tala å misshandel, »hvarå kommit mindre lyte eller kroppsfel eller lindrigare sjukdom än i 10:de §:n sägs», eller »hvarå ringare eller ingen skada följt». Således om ett större slagsmål uppstått på en söndag, då vanligen mycket folk plär sammanträffa, så skulle det icke få åtalas, utan angifvelse af målsegare, såvida skadan ej varit större än nyss nämndes. Mången gång är det likväl nödvändigt att vid dylika uppträden offentlig myndighet mellankommer för att stifta fred, och det vill då synas mig innebära en orimlighet att, när åtgärd af offentlig myndighet kräfves för ordningens återställande, offentlig myndighet icke äfven skulle hafva makt och skyldighet att näpsa dem som åstadkommit oordningen. Af detta skäl anhåller jag om bifall till den K. Proposm. Hr Ribbing: Jag ber att få instämma i den siste talarens yttrande.
Statsverkets tillstånd och behof bifogade och i dertill hörande Statsltåds-prot., ang:de 4:de HufvudTiteln, åberopade aflöningsförslag för merbemälte Colkm. 266 Den i December f. m. Vid jemförelse mellan sistnämnde förslag, sorn uptager 117,250 R:dr r:mt, och den för ArméeFörvaltningen föreslagna stat, upgående till 107,950 R:dr s. m., visar sig således, att genom antagandet af den reorganisation utaf oftanämnde embetsverk, hvarom fråga nu blifvit väckt, åstadkommes, oaktadt beviljandet af samma löneförbättringar, som i högstberörde Nåd. Propos. föreslagits, en besparing af 9,300 R:dr i den deruti till upförande å Riksstaten äskade årliga aflöningssumma. Vinsten af denna årliga besparing för Statsverket är dock af ett vida underordnadt värde, jemförelsevis med den nya organisationens bufvudföremål: System, samband, kraft och skyndsamhet i handläggningen af Arméens administrativa angelägenheter. Förslag till AflöiiingsStat för ArméeFörvaltningen. R:dr. sk. R:dr. Första Afdelningen. Årligen. Militär-undervisningen. „®anko', Riksmynt, Chef: GeneralFältTygmästaren, eller annan Generalsperson, om hvars aflönande särskildt i Nåder förordnas. SousChefer: Styresmannen vid Högre MilitärLäroverket, hvilken aflöning från detta Läroverks stat utgår. Guvernören för Kadettskolan å Carlberg, hvilken å staten för denna skola är till aflöning upförd. Kansli-biträde ; 1 Sekreterare (n. v. KanslersSekreteraren), hvars lön är på Kadettskolans stat anvisad. Andra Afdelningen. ArtilleriMaterielen och Vapnen. Chef: GeneralFältTygmästaren, som upbär sin lön å Generalitetets stat. SousChef: FältTygmästaren, om hvars aflönande är serskildt i Nåder förordnadt.