Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hafran skolat in natura lefvereras från allmänna Magazins-Inrättningen emot liqvid med Stats-Verket, hvartill på Titeln varit uppfördt, ä 3 R:dr för Tunnan, 8,188 R:dr 17 sk. 3 rst., hvilken ersättnings-sutnma icke varit tillfyllestgörande, emedan denna utfodringshafra blifvit Stats-Verket påförd till vida högre värde: att, ehuru skilnaden mellan anslags-summan och det påförda ersättnings-belopf pet väl kunnat hittills utgå af en tillfällig besparing på Titeln, anslaget likväl erfordrade för framtiden någon tillökning: att en närmare reglering syntes böra företagas om stråfourraget, hvaraf Höet till en del lefvererats in natura från utarrenderade Kungsängar, en del varit an. vist på Kronans behållna Bäntehö i åtskilliga Län, och, fyllnaden blifvit upphandlad på årlig Auction i Stats-Contoiret, samt Halmen likaledes varit anvist till större delen, att utgå in natura utaf Räntegifvare, och återstoden upphandlats i Stats-Contoiret: att, genom de med Kungsgårdarnes arrenden, tid efter annan, inträffade förändringar, brist i den beräknade Höqvantiteten uppkommit, samt fråga blifvit af Räntegifvare väckt om lindring i deras skyldighet, att utgöra dessa persedlar in natura; till upptagande i sammanhang hvarmed E. K. M., den 28 nasti. Maji, i Nåder till Riksens Ständers Stats-Utskott öfverlemnat en underdånig Skrifvelse af E. K. Mits Befallningshafvande i UpsalaStockholms - Underdåniga Skrif velser. 35 1 Vestmanlandsoch Södermanlands-Lärt, hvaruti, på anförde skäl, blifvit hemställdt, att de Räntegifvare i dessa Län som hittills för Kongl. Hof-Stallets behof in natura lefvererat deras Ränte-Hö och Halm, måtte tillåtas att framdeles^ efter faststäldt rparkegångspris, med någon lärnpeiig förhöjning för forselfriheten, få lösa dessa Strå-persedlar med penningar; Och hafva E. K.
Den, som vill, att, till svar å ifrågavar. motion, Utsk., med afstyrkande deraf, ina förklara, alt med undantag af postbevilln., hvilken redan tagit sin början, alla andra slags bevillnlr, på grund af 61 5 Reg.F., först med år i836 böra vidtaga, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, kommer, till svar å motionen, Utsk., med afstyrkande deraf, att förklara, att, med undantag af postbevilln., hvilken redan tagit sin början, alla andra slags bevillntr först med år 1836 böra vidtaga. Voter:ssedlarna innehöllo 21 ja och 5 nej; och skulle således Hr Gr. v. Fersens ifrågavar. motion besvaras i enlighet med hvad ofvanstående ja-propos. innehåller. Hr Frih. Boye, Hr af Ekenstam, Hr Grapengiesser och Hr Arnberg deltogo ej i voteringen och reserverade sig emot det fattade beslutet. Transsumt af prot., hållet hos R. II. Si:s Bevilln.Utsk. in pleno lördagen d. 7 Mars 1835. Si* Justerades prot. för d. 28 sisth Februari. 5a8 D c 11 a3 Mars. sa Likaledes justerades och godkändes förslag till betänkt i m lerin af Hr Gr v. Forsens, H.; motion om lämpligt lirstäinmande af tiden, då de nya bevillntstitlarna skola börja att tillämpas. Emot beslutet reserverade sig Hr af Ekenstam, Hr Baron Boye, Hr Grapengiesser och Hr Arnberg, på sätt de betänk, åtföljande yttranden utvisa. Rätteligen transsumeradt intyga F. W. Gyllenhoff. N. F. Uhman. Frih. Boye, Ludv.:
Jag har aldrig stått inför något som kommit mig sjelf att krympa ihop till en så eländig litenhet, – det var så, att jag kunnat falla ned för hennes fötter och ropa: ”jag är icke värd!” Så sant, så för alla tider verkade hennes ord. Det kunde icke vara tal om att allt skulle komma i sina gamla hjulspår igen; här hade något brustit, och för alltid. Med Marie Hagelbäck var det helt annat. Hon var angelägen att berätta. Jag behöfde bara ge henne den allra minsta lilla anledning. Hon högg genast i och hasplade upp. Man såg visserligen de olika själsrörelserna gå som reflexer öfver hennes ansigte, men det var en viss grof oförbehållsamhet i det hela; känslan af att hon kunde berätta detta för en annan än mig. Det var icke den äkta finkänslighetens ”noli me tangere”;168 hon ville bli beklagad, hon sökte framkalla beskärmelser öfver deras uppförande. Hennes svartsjuka var ej för stolt att visa sig, den fräste fram som en ilsken katta. Hennes smärta var nog äkta, men det var ingen sådan sorg som framkallar medkänsla. I hennes glömska af sin ålder låg en naiveté som retade till löje, jag måste mer än en gång tvinga mitt ansigte till medömkan och allvar. Och så väckte det afsmak att se lidelser, som tillhöra ungdomen, vilja taga sig uttryck i detta gamla pussiga ansigte med slappa kinder, ögon utan ögonhår och mun, der den uttrycksfulla spänstigheten försvunnit. Hon hade magrat förskräckligt; kläderna voro för stora. Jag var rädd att någon skulle störa oss och se hennes upprörda ansigte. Hon sjelf syntes icke generad. Icke en tanke på att jag kunde se något skamligt eller förnedrande i att en qvinna på 63 år skulle vilja åberopa rättigheter, vilja binda vid sig en man på 45. Ingenting annat än lagen, lagen. Min egendom. För henne fans det icke en aning om att det måste ligga något vidrigt i deras förhållande till hvarandra. Det var något af sqvallersyster öfver henne, någonting simpelt. Vid intet tillfälle blef hennes rörelse så stark som när det blef fråga om hennes hängningsförsök.
– Nej, nog har jag sofvit, fast jag drömt alla möjliga styggheter, om gamla Maja som dog i fredags; de säga alltid att en har elaka drömmar i sådant här väder, och så trodde jag kontant att det var hon som kom när jag fick se prostinnan. Husch! åh, herre min evige Gud var oss nådig, – fortfor hon rysande och alldeles tillintetgjord, då ännu en blixt upplyste rummet och en förfärlig, kort och skrällande knall liksom slog ned öfver deras hufvuden, – Låt oss gå in till mig, här ute är för grufligt hemskt och ödsligt med alla de här fensterna utan gardiner, – sade prostinnan, fattande hennes hand. Men åskan hade liksom uttömt sig med denna sista häftiga knall; den mullrade blott på afstånd, och regnets enformiga smattrande på rutan var det enda ljud de båda fruntimmerna hörde, som, sittande helt tysta bredvid hvarandra på sängkanten i den lilla kammaren, började känna sig temligen sömniga, då de hastigt väcktes af ett qväfdt jemrande läte, som tycktes komma ifrån väggen bakom dem. De båda qvinnorna sågo förskräckta på hvarandra, och mamsell Lovisas breda ansigte blef likfärgadt af fasa. Ljudet hördes nu åter, och liknade suckar, så djupa och smärtsamma, att prostinnans medlidande öfverröstade hennes första ovilkorliga förvåning och räddsla. – Det låter som någon vore illa sjuk, – sade hon lyssnande och reste sig upp, – vi måste se åt hvem det är. Men mamsell Lovisa fattade henne i armen och hviskade andlös af förskräckelse: – För Guds skull, käraste prostinna, det der ljudet kommer aldrig ifrån någon menniska, det kan man väl höra, så låter blott gastar och spöken nattetid i sådant här väder, ty de husera aldra värst då. Ett halfqväfdt rop ännu ångestfullare än förut, alldeles invid dem ifrån den tunna brädväggen, kom mamsell Lovisa att alldeles förstenas af räddsla och alldeles glömma hvad hon ämnade säga.
Jag hade ämnat uptaga till svaromål några yttranden af Rr Hjerta, men tvänne föreg:de talare hafva i de Hesta fall gjort det, hvadan jag blott behöfver anhålla att få med dem instämma. Jag tror, alt det vöre högst oklokt och högst illa hushållat, om det skulle uteslutande öfverlemnas åt enskilla bolag alt utföra slamlinierna inom Sverige. Det skulle dels blifva ett sämre utfördt arbete, dels föranleda mycket krångel och trakasserier emellan de enskilta bolagen och Staten och dessutom framkalla vinglerier med aktier. Delta skulle blifva ett börsspel, hvaraf bedröfliga exempel kunna hämtas ifrån de länder, der sådant förut egt rum, såsom t. ex. händelsen var i Preussen, der detta vingleri var så stort, att Staten måste träda emellan, för att förekomma detsamma med alla de förluster, som enskilte deraf ledo, hvilka endast i Preussen upgifvas lill 6J miller thaler. Jag tror att man bör genast i början söka förebygga sådana olyckor. Hvad åter angår Hr Hjertås yttranden om de byggnader, som utföras af Statens embetsmål), så får'jag fästa hans upmärksamhet derpå, att åtminstone en del af de byggnader, om hvilka jag har närmare kännedom, nemi. fästningsbyggnaderne, långt ifrån alt öfverskrida kostnadsbeloppen, och långt ifrån att vara illa och oefterrättligt upförde, lemna för dem, som vilja göra sig besvär att granska dels kostnadsförslagerne, dels sjelfva byggnaderne der de slå, det största bevis på deras ändamålsenlighet, samt att de icke öfverskrida förslagen.
Aktörer och Aktricer, Musikanter, Sångare, Sångerskor, Dansmästare, m. fl., sorn tillhöra öfriga spektakel-trupper, taxeras i fyra klasser: Första klassen Andra d:o Tredje d:o Fjerde d:o Artister, i sju klasser: Första klassen Andra d:o Tredje d:o Fjerde d:o Femte d:o Sjette d:o Sjunde d:o och för löneförmånerne serskildt, efter förut stadgad grund. Biljard-egare, för hvarje hiljard, der så kallade partipenningar betalas, i tre klasser: l Stockholm och Götheborg: Första klassen B:ko R:dr 150: — Andra d:o » » 100: — Tredje d:o » » R6: 32. I öfrige städerna: Första klassen » » 100: —■ Andra d:o » » 75: — Tredje d:o » » 50: — Biljarder på inrättade sällskap och klubbar samt vid helsobrunnar, se mom. 2. Bokhållare, vid bruk, uianufakturier och boktryckerier, se handelsexpediter. R:dr 25 — » » 15 — )> y> 8 — » X» 5 R:dr 50 , » 35 —. )) 25 ■— » » 15 —- )> » 10 — )) » 5 — » 2 — Bevillnings-Ulskotlcls Btldnkande, M i. 11 B:ko R:dr 40 30 20 15 10 Byggmästare, skepps-, i fem klasser: Första klassen Andra d:o Tredje d:o Fjerde d:o Femte d:o Öfrige byggmästare lika med handtverkare, § 10. Cassörer vid bruk, manufakturier och boktryckerier, se handelsexpeditör. Chirurger, med praktik, samt badare och de, som hålla rakstugor, i fem klasser: Första klassen B:ko R:dr 30: - Andra d:o Tredje d:o .
Statssekreteraren Wirséns yttrande att penningarna skulle taga slut i november, var således antingen en förut uppgjord fras eller af-såg det endast kassabehållningen, i hvilken ofta råder ebb; och det kunde desto mindre afse möjligheten att föra kriget till slut, som staten då hade en skuld af knapt 25 millioner r.dr b: ko, och som det icke kunnat röna minsta svårighet att genom riksbanken, genom de allierades bistånd eller på annat sätt fd lån. Våra finanser sköttes nämligen ganska väl (år 1810 den 1 jan. var sv. statens skuld: 22,6 ’ i5,057 r: dr 11 sk. 4 r., hvarpå under året afbetaldes nära en half million, så att skulden den 1 jan. 1811 var endast 22,495,759 r: dr 39 sk. 11 r. b: ko), och riksbanken med penningeväsendet befann sig i godt skick. Härtill kommer en omständighet, som till och med vår norske författare ej kunnat hel och hållet jäfva, den nämligenatt Carl Johan vid detta, såsom vid så många andra tillfallen, allt för tydligt röjde sin härstamning från Gascogne, med detta folks vana att att skära till i växten, samt att han, ansatt af sina * generaler och ministrar för en eftergifvenhet, hvar-till de icke kunde finna skäl, måste uppdikta omöjligheter, fbr att, i sin af enskilda bref uppjagade skuggrädsla, kunna i hast rycka till sig den nya kronan. Van att se konstitutioner och statsförbund stiftas och omgöras lika lätt som man på eller af sig drager en rock, fann han icke heller i denna eftergifvenhet något ondt, då han, såsom han sedermera öppet både erkände och försökt«, alltid ämnade förändr » hvad man ej fbr tillfället hunne väl ordna. Vi skola snart visa att dessa moraliska skäl, men ingalunda några militära, finansiela eller rent politiska voro de enda fbr honom bestämmande. Innan vi afsluta detta ämne, böra vi tillägga, att, enligt för * klarande af gen. Björnstjerna, som synnerligen väl kände tillståndet pä båda sidorna, svenska armén kunnat inom 3 dagar vara i Kristiania och den odlade delen af landet vara besatt före november månads slut.
Ständets bestut i anledning af Herr Handelsmannen Uin^ren8 Memorial om skjutslegans förhöjning frän Städerne. Dito Dato. Riksdags Fullmägtiges frän de omkring Bottniffa Wiken belägne Städer Memorial, om en ökad frihet r rättigheten til Strommings-sifte uti nämnde hafswik. Dito Dato. Handelsmannen Uutl>8 Memorial cm Luleä Stads skyldighet at ärligen införssrifwa Salt. Den is Julik. Gro§handlaren§ckmitt8 Memorial - Den 11 Augusti. g6r Den 26 Junii Rädman lggkvenströms Memorial, at Wennersborgs Stad mätte fä befrielse eller åtminstone förminskning och nedsättning uti Bewillningen. Den i4 Julii Handelsmannen kiclinZug Memorial, om BrpggarMmbetets i Stockholm Bewillning. Den i5 Julii Handelsmannen l^utbs Memorial, at Luleä mätte intil nästa Riksdag förskonas för alla utomordenteliga Gärder och Bewillningar. Den 16 Julii. Herr AHesior Lalins Memorial, om Bewillningen af den innom Fahlu Bergslag tilwcrkade Koppar , samt personelle Dewillnings afgiften af Grufwe arbetarne. Dito Dato. Herr Bergs Rädet kotlloffs Memorial, om arbetarnes wid Eskiltuna fristads inrättning befrielse frän alle personelle rttffplder til Kronan. Til Lag - Utskottet. Den a Junii, Riksdags Fullmägtiges frän Arebro, Askersund, Filipstad, Lindesberg, Nora och Christinehamns Städer Memorial om ändring uti FörordningarneangäendeBergsförlag, Bergsmans hemmans försäljande til inteckningshafware utom Bergsmans Ständct, med mera. Dito Dato. Ätffillige Handlandes i Westeräs och Köping ffrift, angäende anhällan at sä kallade försträck til Bergsmän ej mätte anses blifwa underkastade samma Liquidationer som förlager. Den 19 Junii. Handelsmannen Winder^ Memorial om Sjö Tulls, Gränse Tulls - och Accis Rätters uphörande.
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Majlis, Konsistorium, i nådig remiss af den 22 November 1860, meddelade befallning att afgifva underdånigt utlåtande i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse, angående verkställd granskning at statsverkets jemte andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1858, får Konsistorium, med bifogande af infordrade yttranden från vederbörande räkenskapsförare, nemligen Rektorerne i Westerås, Fahlun och Sala samt Konsistorie-notarien, för egen del i underdånighet tillägga: — 393 - Att det i Eders Kongl. Maj:ts nådiga cirkulär af den 17 September 1856 föreskrifna konto för lärarnes aflöningsmedel «bör upptaga samtlige till stiftets läroverk (äfven Pedagogierna) utanordnade såväl ordinarie som extra löne-anslag», är det yrkande af Herrar Revisorer, hvars béfogenhet Konsistorium, såvida fråga är allenast om sådane lönemedel, som blifvit till Konsistorium utanordnade, villigt erkänner; hvaremot, i händelse yrkandet verkligen skulle — såsom af detsammas ordalydelse vill synas — afse samtlige deri omförmälde löne-medel, således äfven sådane, som hittills icke blifvit till Konsistorium utanordnade — t. ex. vissa åt Rektor vid stads-pedagogien i Linde för mistad inkomst af djeknepenningar beviljade medel, och hvilka, å Orebro läns stat uppförda, af bemälte Rektor A länets Ränteri uppbäras —, det icke lärer tillkomma Konsistorium att vid detta tillfälle derom yttra något omdöme. Vid Fahlu Elementar-läroverks räkenskap anmärka Revisorerue, att Konsistor» åtgärd, hvarigenom extra aflöningsmedel för året kommit lärarne derstädes tillhanda direkt från Konsistorium, vore »ett förfaringssätt, i afseende på utbetalningen af dessa medel, hvilket står i strid med föreskriften i ofvanberörde nådiga cirkulär.»
L föcffottet pä krigsgärden. -7Z',Z;-3Z8 RikSgälds-Lontoicers fordran' fördefi i Landt RZntcrierneut tagne och till kriget anwände » anedel. 225,5398; 3,230,224 9 8 Ersättning till Srats-Contoret för sädanc Setz medel, som Trans-Ntt. 10,230,2-4 9 8 Transport. 14,8-9,49; Den 7 December. Transport 12,232,22-4.9.8. t kaM-Räntcrie äro Utraane. Ditto för enssilde Personers i LandtRäntcrierna t>llzrlpne medel Ditto för åtskilliga Weiks medel, som likaledes blifwit tillgripne. Ai Wissmarike pantssilli^gen Allmänna Maga-ins Direktionens fordran för län till kriget Återstod pä Patriotiska lä-^. ner. kandt-Armsens innestäcnde aflöning - Enligt, Förwaltningens af Siö-Ärcnderne upgist för Flottornas hemtransport m. m. pä Förslag. Hennes Majus Drottning vorotlisL VVilksImi^Ls wid 1800 ars Riksdag erhållit? och i Stats Contcnret inneiilende gäfwa af 88,888 42 8 Hins Kongl. Höghet f d.Kron-Prinscns lika beskffade gäswa , , - . 88,838 42 8 Hans Kongl. Höghet Hertig ^rsririe ^>- Zolps skuld till diverse personer. Gamla Ostindien Compaq nieks for, dean för a:ne till Kongl. Maj:t och Kronan sälde ffepp. Finska Patzevolance CastanS fordran sevan förra Finska Kriget. « 25,089 29 4 För ett inköpt Post» hus i Hamburg « Län i Stockholms Stads Brandförsäkrings Ccn, toir pä Högsal.
Riksdalern indelas i 100 tvåstyfver eller soo styfver, samt 2:o från Vällofi. Borgare-Ståndet af Herr A. F. Ericsson, som föreslagit: att en ny mynt-enhet måtte fastställas, i värde lika med En Riksdaler Riksgälds, och under benämning af Krona; att decimal-systemet tages Banco-Ulskottett Betänkande, N:o 15. 5 till grund för underafdelningarne af denna mynt-enhet, så att hvarje Krona indelas i 100 slantar och hvarje slant i 100 fyrkar; att mynt af 50 och 25 slantars valör måtte präglas af silfver till likhet med nuvarande i/8 och i/i6:dels Specielsamt att af kopparmynt borde präglas 5, 3 och 1 slant samt 5 fyrkstycken, hvilket sednare svarade mot nuvarande minsta kopparmynt eller fyö.-dels skilling Banco; dock har motionären ansett det icke vara lämpligt, att detta nya mynt-system införes förr, än den tidpunkt inträffar, då Bankens silfverfond blifver tillräckligt consoliderad, för att kunna invexla de nu i omlopp varande småsedlar å 16 skillingar banco och derunder. Utskottet har, vid öfvervägande af detta ärende, funnit, det så mångfaldiga talande skäl för införandet af ett förändradt system i Sveriges mynt-och räkneförhållanden blifvit vid de nästföregående Riksdagarne anförde, att något ytterligare stöd för ett förslag härutinnan är obehörigt; men då Kongl.
De serskilda Summor, som enligt 63. §:n Regerings-Foäm^n böra för oförsedde händelser afsättas och anslås, hafva Riksens Ständer nu afsattt och anslagit: den ena i Riksgälds-Kontoret till belopp af En Million Femhundra Tusen Riksdaler Banko, att till Eder Kongl. Maj:t ntbétalas En tredjedel vid utomordentliga tillfallen och behof på Eder Kongl. Majus Nådiga tillkännagifvanue, nea de öfrige Tvåtredjedelarne icke utan i fall af utomordentlige Försvars - 706 Underdåniga Skrifvelserl anstalter ; och må hela Summan aflemnas uti Riksgälds-Kontorets Kredit-Sedlar efter faststäld Realisations-grund : samt den andra Summan i Banken tili belopp af Två Millioner Riksdaler, att af Eder Kongl. Maj:t lyftas i det fall , åberopade §. derom föreskrifver. Hvilket allt Riksens Ständer bort hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla. Riksens Ständer framhärda &c. N:r a 61. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Ad, d, i5 Juli 1818, med den ändring, ntt Orden En annan Eositiv omstcindiglieterne det fordra uteslutas. Uppläst och godkänd med lika ändring lios Prest-Ståndet d. i5 Juli 1818.' !—BorgareStåndet d, 16 Bonde-Ståndet d. 16 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse i anledning af Nådig Proposition om serskilde Penningetillgångar till upphandling af Spanmäl. De af Eder Kongl. Maj:t genom Proposition d. 12 sistl. Juni i Nåder föreslagna medel och utvägar till afvärjande af en befarad Spanmålsbrist, hafva Riksens Ständer granskat med allden uppmärksamket, ämnets vigt fordrar.
För Raoul Koczalski gaf onsdagen den 6 dennes sin resten får man ibland offra sina tycken för andra konsert i Musikaliska akademien härstädes att stå fast vid vissa principer. » » Det här låter intressant. tant har så- ledes? » » Principer och tycken böra följas åt, » afbröt hon och höjde sitt hufvud med en åtbörd, som tystade alla frågor. » Men då du verkligen har antagliga friare. » » Gabriella kan gärna vara nogräknad i sitt val, » inföll farbror, som ögnade i en tidning. » Den som har Noregård i arf står på oberoende grund. Du behöfver endast låta sympatierna tala, min flicka. Men om jag med godt hjärta skall skänka bort dig, » tillade han efter en kort tystnad, » så gör jag ett förbehåll. jag har inte samma vigör som förr. den tillkommande måste öfverta gården. Du har rätt. jag kan inte undvara d i g. du måste ständigt vara i min närhet. » » Att få bosätta sig här på Noregård och därtill få Ella på köpet. En blifvande äkta man kan väl inte begära bättre, » utbrast tant, som på ett skämtsamt sätt sökte skingra den sinnesrörelse, hvarmed farbror nyss hade talat. » Han tål inte vid alt bli upprörd, » sade hon, så snart vi kommo på tumanhand. Den minsta småsak gör honom altererad. På långt när är han inte så kraftfull som för ett tiotal år sedan. Tjänare kunna nog vara bra och pålitliga, men han behöfde någon, som stod honom närmare, någon åt hvilken han med fullt förtroende kunde öfverlämna gårdens skötande. » Oeh härvid gaf hon mig en uppmanande blick. Men liden gick utan någon synnerlig ändring, då jag en dag måste tillstå för mig själf, alt jag låtit » sympatierna tala », och som mina känslor öfverensstämde med farbror Gabriels » önskningar » och tants » principer », motsåg jag med gladt hjärta kommande dagar. » Hans släkt är lika gammal som vår, » sade tant, » fadern, baron von Herbert, var en ståtlig man. Han var min kavaljer, då jag togs in i Amaranten. » » Jag tycker om hans öppna väsen, » erkände farbror. » Han har biktat sig för m i g. hm.
Landshöfdingen njuter, till följe af Kongl. Majts Nädiqa förordnande d. 7 Maji iLio, arfwode R dr. 1000: oindelt. som reseponningar förefläs underdänigt. 200: 120O: Lands Kamererare», Lön 266: 32. Re sepenningar 5v: — Eppence. medel. r6: Z2. 500: . Landt Räntemästaren, Lön 200: — Lands-Kmnererarens Skrifware, Lön 30: - Lands -Secreterarens dito, d.o 30: — 1 Enspännare, Lön 25: — Respenningar ro. — ZZ: a Cantzlie-Post, Lön 20: — 1 Förste Landtmätare, Lön 133: 16. Respenningar 50: 183: 16. Transport R.dr. 2828: 16, Z FoM'Tjenare, Lön a -o R:dr. - zo: — i Provincial Läkare, projecterad Lön, sä framt ej tillgäng af Medicinal. Fonden genast finnes. ioo: — 4 Länsmän i Herjedalen, säsom tills widare underdänigst fokt Löne.för. bättring a iz: i6. Hushyra tills widare för Vice Lands, hofdinge», samt nödiae Embetsrum, Lands-Contoir. Canlziie, Ränteri och Landtmäteri-Contoir 352: itz. Summa R,dr. 2555: — Rätteligen afskrifwit, intygar I-. k^uonius» FcHnäeyi <)sn LL 5e^t° iZiOo Wördsamt Memorial. Ksngk. Maj:t har i Räder till Riksens Högloft. WänderS Stats. Utskott lätit aflemna följande:
Kerr Påhlman, Otto Fredrik, yttrade: Då utaf nu uppläste yttrande jag icke kan förstå annat, än att Herr af Forselles’s mening är att säga, det Ridderskapet och Adeln ogillat eller med missnöje ansett dea af honom lör några dagar sedan här framställda motion om förändring i Representationen, finner jag mig föranlåten till den anmärkning, att He.r af Forsellesäfven häruti gjert ett stort misstag. Att vid uppläsandet af sitt Memorial på ett omisskänneligt sätt hafva erfarit RiddersKapets och Adelns tänkesätt i detta vigtiga ämne, är ett lika falskt påstående; ty då Ridderskapet och Adeln genom iakttagande af det handlindgssätt Grundlagen föreskriiver icke varit i tillfälle att deröfver yttra sig , har hvarken Ståndets bifall eller missnöje kunnat inhämtas, och lärer allt å Herr af Forselles vara lika så okunnig om Ridderskapets och Adelns tänkesätt öfver hans så kallade strödda tankar om Representationen, som hvar och en annan. Af denna upplästa framställning, antingen Herr af Forselles dermed åsyftar att göra någon ursägt eller en reservation, kan emellertid den sorn läser våra Protocoll, utan att hafva varit närvarande, lätt förvillas om rätta samnianhar. get. Detta anser jag också vara enda skälet att icke lemna den alldeles obemärkt, och hvarlöre jag utbeder mig få erinra, att den dom Herr af Forselles omtalar såsom af Ridderskapet och Adeln fälld, är ingen ting hvarken mer eller mindre, än fortfarande att efterlefva den Grundlag, sorn äfven stadgar på hvad sätt ändringar i densamma kunna göras. Den 10 Mars. 61 Grefve Lilliencrantz , .Johan Wilhelm , som sig i detta afseende äfven anmält, tillkännagaf sig vara förekommen af Herr Påhlman uti den anmärkning, att Ridderskapet och Adeln yttrat hvarken något gillande eller ogillande af Herr af Forselles,s förslag, och ville derföre ej med något vidare utlåtande trötta Ridderskåpet och Adeln. Herr Landt.