Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
pr dussin, dasömmerskan iifven far tillsliippa tråd; för maskinstickade långa fruntimmersstriimpor 1: 76 g r diissin, för liopmnsknndet s€ högs damasker 50 öre pr dussin, för bluslif 30 öre st., för hvita halsduksrosetter 1 % pr dussin s. v. o: der, hvilka liksom den förlorade sonen, förspillt sin mfved Och för tillgodoseende af dylika kraf måste hennes knappa arbetsförtjiinst räcka till! Låt därför rättvisan hafva sin gång, och låt sakerna naturligt utveckla sig utan nAgra fingervisningar, utan några inkast. Det synes föga önskvardt att kvinnan tränges med mannen på ambetsmannabanan, eller knuifas med honom i det politiska lifvet, men då Icainpen för tillvaron är lika bjudande för kvinnan som för mannen, &amp; r det endast en rittmiittig fordran att de anlag, som naturen hos henne nedlagt, måtte få en SA fullständig utveckling som möjligt, och att hon måtte erhålla frihet att tillgodogöra sig sina krafter och kunskaper i den riktning, som mest öfvei-ensstiimrner med hennes böjelse, förmåga och intressen. Det ideella förhallandet hhvidlag vore otvifvelaktigt, att man och kvinna., utan smiiaktig afundsjuka och utan själff örhiifvelse, tirbetade tillsammans sen bon ca mara de^ i sadann yrken, hvari såviil manligt som kvinligt arbete ingår - och de iiro ju ganska inånga - samt i de befattningar, där kvinnan visat sig lika arbetsduglig som mannen - och de &amp; - o ej heller s&amp; f&amp;. Därtill fogas hoppet, att rättvisan slutligen skdl segra öfver egennyttan, och kvinnoarbetet erhålla en med förtjänst och billighet öfverensst %nmande lön. Fröken Eey synes i sin publikation, » Kv.innopsykologi och kvimlig logiks, ej blott h a h a modifierat och sökt tydliggöra iitskilliga af sina åsikter, utan har till och med motsagt mycket, af hvad hon i föredragen yttrat.
Det missnöje, som onekligen skulle uppkomma derigenom, att personer, med en inkomst, obetydligt öfverstigande 400 rdr, finge betala för (lenna inkomst bevillning efter samma beräkningsgrund som de, hvilka hafva 1000:tals rdrs inkomst, komme hufvudsakligen att undanrödjas, samt tillämpningen af bevillningsbeskattningen blifva både rättvisare och lättare, om det förslag bifölles, som jag inom Komitén framställde, men hvilket, såsom stridande mot den utrikes införda jemlikhetsprincipen, icke kunde tillvinna sig framgång inom Komitén, och inom Utsk:t blifvit förbisedt. Detta förslag afsag fastställandet af en graderad skala för inkomst, understigande 1000 rdr. Till stöd för samma förslag kan dock anföras, att det öfverensstämmer med hvad som hittills iakttagits i afseende å tjenstemännens lönebevillning. Sagde å sid. 166—167 af Komiterades betänkande anförda förslag innehåller nemligen, att bevillning skall erläggas med 50 öre för hvarje 100 rdr, då den samman - Deli 12 Maj e. 111. 99 räknade behållna inkomsten uppgår till 400, men icke utgör 700 rdr, med 70 öre för hvarje 100 rdr, då inkomsten uppgår till 700, men icke utgör 1000 rdr, samt 1 rdr för hvarje 100, då inkomsten uppgår till eller öfverstiger 1000 rdr; och borde dessa beräkningsgrunder jemväl tillämpas vid bevilln:safgiftens bestämmande för inkomstbelopp, som öfverstiger jemna 100 rdr. Om en dylik skala antoges, tror jag inga grundade klagomål öfver förhöjning i den förut påbjudna bevillningen skulle kunna anföras, hvartill deremot tjenstemän med smärre löner, i händelse TTtsk:ts framställning godkännes, icke komma att sakna anledning. Det torde föröfrigt tillåtas mig tillägga några ord i anledning af Gr. Mörners yttrande.
Jag torde böra upplysa, att frågan, som nu är under StatsUtsk:s behandling, blifvit från PresteSt. remitterad så vidsträckt som möjligt och handlar om inskränkning i möjligaste måtto af alla klubbkostnader, således örn soupe'er, eldning, eclairering, m. m. på alla klubbar. Den af Gr. Cronhjelm nu väckta fråga är sålunda äfven remitterad, och har redan till någon del af Utsk. blifva handlagd. Gr. Den 12 Februarii f. m. Gr. Cronhjelm: Det kan väl vara möjligt, att Pré*- stcSt. remitterat frågan så vidsträckt, och att StatsUtsk., i följd deraf, trott sig böra lika vidsträckt upptaga den; dock har hvarje Stånd för sig redan beslutat afsäga sig representationsmåltider, och jag kan derföre ej afstå från min begäran, att K., o. Ad. nu för sin del må afsäga sig soupeerna på Landtm.-klubben. II. Ex. Hr Gr. och Landtm, yttrade, att då PrestcSt:s Prot.-Utdr., rörande åtskilliga åtgärder till förminskande af Riksdagskostnaderna, till afgörande föredrogs, delades frågan i tvenne delar, den ena angående Landtmrs representationskostnad för middagar, den andra angående Landtmrs-klubben. Hvad middagsmåltiderna angick, fann 1\. o. Ad., att denna fråga, såsom Ståndet enskildt tillhörig, äfven kunde af Ståndet ensamt afgöras, och beslöt att afsäga sig desamma; men det andra målet, såsom hörande lill klubbkostnaderna i allmänhet, remitterades till StalsUtsk. Sedan remiss öfver den allmänna frågan således blifvit af R. o. Ad. besluten, ansåg II. Ex. för sin del, att den af Gr. Cronhjelm nu väckta motion icke nu kunde till afgörande upptagas, men fann deremot intet hinder möta, att ju Gr. Cronhjelms yttrande kunde åtfölja den redan beslutade remissen. Gr. Cronhjelm: Att jag nödgas reservera mig mot denna förklaring, följer af mina föregående yttranden.
Skulle en sådan brist i flere af de intecknade fastigheterne uppstå, vare Lag samma. Begär Fastighetsägare, att vid sökt utmätning blott en del af den honom tillhörige panten säljas må, och visar han, att det, utan förlust för Borgenären och utan annor mans förfång, ske kan; då må sådant icke vägras; men skulle då vid försäljningen en sådan betalning icke erhållas, att Borgenären dermed betald varder; vare försäljningen ogild, och hela pantan till försäljning förfallen. Hvilket dock allt till Piikets Högloflige Ständers bepröfvande, vördsammast öfve riem nas. Lades på bordet. Friherre Boije, Ludvig, hade ytterligare inlemnat ett så lydande anförande: Sedan jag i nyss afgifne Motion begärt förklaring öfver i8:de och ig:de §§. af 1818 års InteckningsLag; och jag dervid åtagit mi Den 12 December e. m. mig att, till Lagutskottet ingifva factiske bevis, ej allenast därpå, att från Domaremagten utgått olika meningar, angående rätta förståndet af berörde §§., däraf den ena sidans Beslut synes hafva försatt den tappande parten i orättvist lidande, utan äfven derpå, att förhållanden ännu existera, beroende i denna stund på vederbörlig Auctoritets afgörande, deri medborgares välfärd är i fara att gå förlorad, för blott de uppenbara brister ne i dessa Lagbud; så skulle jag göra mig sjelf de starkaste förebråelser, om jag underlät att också, så vidt i min förmåga står, bereda en utväg för sådane medborgares möjliga räddning; och jag föreslår altså, att genom BancoUtskottet tillåtelse må lemnäs BankoStyrelsen, att i sådane frågor, angående försäljning å Banco-auction af fastigheter, som blifvit för Bancolån gemensamt inteknade, men innehafvas af särskilde ägare, däri efterlefnad ingår af i8:de och igrde §§. i InteckningsLagen till möjligt lidande för någondera ägaren; att, säger jag, i sådane fall, innehålla med auctionernes verkställande, intill dess Motionen om Lagförklaringen hinner att afgöras.
Ilx ?ic»lo6o1Io, L. 8/röic/6^/'K/rc/. Xs/?^d. /VddkA-cr A^r//^s?»s, 4V.'o g,6. U:c> 95. XllA. lill L»i>. litsla. 6cn is 5aousri >8tsl, lil. >2 miitL /ro/?»/ : / s /Vttt/rAK K/"7'//r.'6/.86 //// ////re/s K/ttbrt/e/S K/a/«-k//s/ro//, KKAK6Kt/o SKVKnr/oeKt/e/ «/ t/o, //// ?,/- /o^ttAk/o rt/v/t/AKt/o^ö?'sr)«7's-trWs/tr//67' r K/oo/r^o/Ms K/r«7'Att-'t/, « Mr/tt/^o <i>0t////v6/ /As//«t/o 509,090 //:t//°/ Kr/vo-r §/oo^^o/?»« K/o// o/o» T /^oeomöo-' 1849. Ledan Lung!. Naj:t, ester granskning ris Leesens för IngenienrLorpsen <Ien lc) December i83^, ocl, den >o bebruari i833, afgilna un«!erdäniga. frrrnrstÄlniugar oeb törsla-g, till betr^ggsnde sf b udvud stadens stikerbet, genom utvidgade försvars-anstalter vid ^Vaxliolm ocb toi säidtningsarbeteu uti inloppen deromkring, i Kader ^,I-ufvat angeläget, ej allenast alt ttessa arbeten ofördröjligen borde företagas, i öfverensstämmelse med ak Longi.
Frih. Cederström, Jacob: Jag anhåller att få fä sta uppmärksamheten på 57 §:n Riksd.Ordn.; der står tydligen: ”vill ledamot, som ej i Ståndets fattade beslut instämt, ”sin särskilda tanka hos de öfriga Stånden anmäla, stånde ”det honom fritt, genom särskildt mern. eller dictamen till ”protocollet, hvilket må MedStånden tillställas, enär han de ”för communicationen och protocollet nödiga exemplaren der’’af till Secreteraren aflemnar;” och det lärer väl icke kunna hjelpas, att den, som vill skicka till MedStånden sina tankar, äfven har rättighet dertill. En annan fråga är om ett annat Stånd vill accaparera denna särskilda tanka, som sin egen, och hvad deraf vidare kan följa; men communication af handlingarna måste enl. 57 §:n ovägerligen ske. Gr. Frölich: Nu, likasom ofta tillförene, har den siste talaren sökt att bortblanda frågan 0111 beslut, när mål till slutligt afgörande förekommer, och frågan om remiss. Jag ' skulle bedja att få uppläsa 52 §:n Riksd.Ordn., som lyder så här: ”Utaf alla mern. och anföranden, som äro af egenskap ”att böra till något R. St:s Utsk. remitteras, skola till Slån”det ingifvas 2 exemplar, hvaraf det ena stannar vid protokollet och det andra till Utsk. afgår. Begäres communica”tion med de öfriga Stånden, aflemnas dessutom 3 exemplar ”för att dem tillställas.” Detta innefattar tydligen, att communication kan begäras och måste tillåtas. I frågan om remiss och icke vid beslut, tror jag, att denna §. är vida tillämpligare än hvad Frih. Cederström uppläst af den 57 §:n; och jag hemställer, huruvida vi böra anställa en votering, som är rakt stridande mot grundlagen. Den 11 Mars c. m. 71 Hr Lefren, Joh Pehr:
Jag skulle instämma i Hr Lagcrhjelms förslag om oinskränkt belåning af Riksg.contts obligationer, så framt jag trodde det vara förenligt med Bankens skyldighet att alltid inlösa sina egna utgifna förbindelser; men då Riksg.cont:s obligationer kunna blifva utelöpande till så stort belopp, att en oinskränkt belåning deraf skulle kunna hindra Bankens förmåga att alltid invexla sina egna sedlar, tillstyrker jag qvarstående vid det beslut, soln 4i6 Den 3i Juli f. m. i detta afseende vid sista riksdagen fattades. Det synes, som JR. o. Ad. lemnar nog mycket å sido Bankens skyldighet såsom vexelbank för afseendet på de fordringar, man gör sig på Banken såsom lånebank; ty det är klart, att om man beslutar en skyldighet för Banken att belåna vissa papper till obestämd summa, betager man Bancostyrelsen ali möjlighet att beräkna Bankens förmåga att få honorera egna förbindelser. Jag skulle således tro, att man nu icke bör frångå den summa, som vid sista riksdagen bestämdes för belåning af actier och publika papper, och jag skulle dervid endast vilja tillägga en uttrycklig föreskrift, att sådan belåning icke får ske utöfver den dertill anvisade summans belopp. Frih. Palmstjerna: Jag instämmer med Hr Lagerhjelm, och får såsom ett nytt skäl anföra, alt icke några af Riksg.- cont. före sista riksdagen utgifna obligationer numera är utelöpande. De, som för närvarande äro ute, hafva blifvit utgifna efter sista riksdagen, så att jag förmodar, attTJtskrs förslag om uppförande i en särskild class af Riksg.contts före sisth riksdag utfärdade obligationer härrör från något missförstånd, dervid meningen måhända varit att afse sådana obligationer, som före denna riksdag blifvit utgifna. Hvad för öfrigt beträffar den befarade påkänningen i Banken och vådan af en belåning till obestämdt belopp, torde jag få erinra, att correctivet redan ligger i ett föregående beslut, som inskränker Bankens lånerörelse inom vissa gränsor, beroende dels af silfverfonden och dels af lånerörelsens nuvar. belopp.
Då inträffar likväl den omständigheten, att då uti detta ekonomiska ärende två Stånd stannat emot två, så skulle frågan alldeles förfalla, och dessa Stånds mening genom ett sådant jemkningsförslag alldeles förqväfvas. Det andra alternativet vore, att StatsUtsk. framställde till Borgareoch BondeSt:n, att de skulle anse sin mening såsom rent afslagen, och äfven i sådan händelse skulle deras mening förqväfvas, så framt den icke varit ett rent afslag, utan de beviljat anslaget under det ifrågavar. villkoret. Jag tager mig vördsamt friheten att fästa Husets uppmärksamhet derpå, att en sådan votering om anslag med villkor alldeles icke utesluter frågans beskaffenhet att vara af ekonomisk natur, och att den ej kan åstadkomma någon våda för ett praejudicat, att R. St. derigenom skulle vilja styra, såvida det alltid blir K. M:s rättighet alt icke begagna sig af det under det vissa villkoret medgifna anslaget. Detta har redan under discussionen af flera ledamöter blifvit framstäldt, men jag tror att, om man besinnar att endast dessa tvänne alternativer finnas, så äro dessa tvänne Stånds beslut, ifall de ej vilja frångå dem, förqväfda, och det är detta jag anser R. o. Ad. och PresteSl. ej hafva rättighet till; ty då R. o. Ad. och PresleSt. hafva sina beslut i det ena alternativet, så hafya dessa tvänne Stånd icke någon större makt, än att säga: vi votera för vårt beslut, likasom de andra Stånden votera för deras. På grund häraf kan jag ej finna någon annan utväg att komma ifrån saken, än som kan er - Den a3 September f. m. Go5 hållas genom en sådan motion, som Gr. Frölich framställt, och anhåller derföre, lika med honom, om propos. på denna motion. Hr Rosenblad, Bernh.: Sjelfva villkoret för ett conslitutionelt samhälle är att hålla sig inom lagarna. Lagarne böra tjena lill efterrättelse för hvilken statsmakt sorn helst.
Jag anser först för en allm. princip, som knappt lider några undantag, att hvar och en, som intet ondt har gjort, bör äga frihet att bosätta sig, hvar han kan hoppas att finna sin bergning. Andra principen anser jag vara den, att en person, som i sin fulla arbetskraft vistats å en ort en viss tid, t. ex. io år, bör anses hafva varit denna ort till så mycken nytta, att orten bör draga försorg om hans ålderdom och skröplighet, om han skulle behöfva det. Jag får derföre såsom en tillämpning af dessa principer hemställa, om man icke kunde stadga, att en hvar må inflytta till hvilken församling han vill, blott han medför pass från dea 30 H. 70 Den 26 M a r st församling, hvarifrån han hommer, och att, om han i 10 år bergar sig, utan att i någon mån falla församlingen, dit lian inflyttat, till last, denna församling också skall draga försorg om honom, i fall han så behöfver, men alt, om han tidigare faller fattigförsörjningen till last, den församling, hvarifrån han kom, till hans underhåll skall bidraga med 10 proc. för hvart år, som detta tidigare inträffat. I fall återremiss bifalles, anhåller jag, att detta yttrande må få densamma åtfölja. Frih. Gederström: För min del nödgas jag bestrida den siste värde talarens förslag att låta socknarna deltaga i fattigförsörjningen tili en viss proc. i förhållande till det antal år, den af fattigvård behöfvande personen vistats inom församlingen. Deraf skulle uppstå rättegångar och li'qvider, vida kostsammare än underhållet, och föranledas så mycken skriftvexling auetoriteterna emellan, ja, ända till K. M., alt jag förmodar, att Utskm finna den föreslagna utvägen olämplig; hvaremot den af mig föreslagna utvägen, att det icke bör vara nog med att vägra inflyttning, utan att denna vägran bör underställas vederbörande auetoritet, på hvars pröfning det skall ankomma, huruvida inflyttningen må äga runi eller ej, icke torde böra förbises. Hr Hjärne, Harald:
Frågan, huruvida böterna böra vara förfallna, när personen dött, innan böterna utgått, synes mig stå i sammanhang med den simpla frågan: kan ett mindre brott rimligen medföra svårare påföljd, än ett större. Om ett brott är urbota, är ingen fråga, att Straffet ju förfaller genom den brottsliges död. Nå väl! hvarföre skall då straffet återfalla på arfvingarna, när brottet är mindre? Hr von Hartmansdorff: Man bör ihågkomma, att det är åtskilliga förbrytelser, som icke äro urbota, ulander det är fråga om skadeersättning. Hvarföre skall den, som på en annans bekostnad bar tillskansat sig förmögenhet, få öfverlemna den åt sina arfvingar derföre, att han dör, och denna tillfällighet betaga honom, som lidit skadan, all möjlighet att få sitt gods åter? Jag kan icke gilla en sadan grundsats, och fortfar derföre all yrka återremiss. Den 4 December f. m. 39 Hi' Stuart: Till besvarande af Frih. Boyes anförande anhåller jag att få uppläsa den del af Professor Grubbes reservation, som rörer just den af Hr Frih. omförmälda omständighet, nemi. frågan, om ett högre straff skulle förfalla, men ett mindre qvarstå. ”Manbar,” säger reservanten, "någon gång yrkat, att då ett kroppsstraff ej verkställes efter förbrytarens död, vore det ej billigt eller consequent alt efter en förbrytares död verkställa ett egendomsstraff. Inkastet är ganska lätt besvaradt. Att ett kroppsstraff ej verkställes efter förbrytarens död har sin grund blott deruti, att det, efter sakens natur, ej kan verkställas, emedan man ej kan tillfoga den döde en kroppslig smärta. Detta skäl bortfaller helt och hållet vid ett egendomsstraff, hvilket utan svårighet kan gå i verkställighet efter förbrytarens död , såvida hans qvarlåtenskap dertill lemnar tillgång. I förra fallet kan strafflagens fordran ej uppfyllas och måste endast af detta skäl lemnäs ouppfylld. Men följer val deraf, att den bör lemnäs ouppfylld äfven i det sednare fallet, der den kan uppfyllas?
Sådana liufvudgrunder innefattas i de uti början af Betänkandet framlagde motiv. Deremot synes, hvad lagbestämmelserna och detailfrågorna angår, alltsammans böra öfver]emnås till Kongl. Majit, som i alla fall eger alt pröfva, gilla eller förkasta de förslag till Reglementen, beroende af localföihållanden och andra omständigheter, hvarom serskilda Bolag för stiftande af Bankrörelse i olika trakter af Riket kunna öfverenskomma. Skulle dock detta Lagförslag varda anlaget, torde stadgandet i åtskillige punkter, såsom t. ex. bestämmandet af ett visst antal lottegare, ett visss minimum lill grundfond m. m. lägga hinder i vägen för så väl actie-teckning, som solidariska Bankers inrättande. ” Herr Doctor Lindahl: ”Jag får vördsamt anmäla min reservation emot beslutet att bestämma minsta teckningen i Actie-Bank till 4ooo R:dr courant, och grundar sig denna reservation förnämligast derpå, att då delaktighet för mindre summor endast medgifves uti solidariska Banker; så följer deraf med all sannolikhet, alt mindre förmögna medborgare blifva uteslutna ifrån delaktighet uti Banker så väl af nämnde slag, som de så kallade Aclie-Banker; ty hvarje mindre förmögen man, som kunde umbära och till räntebärande capital använda t. ex. 5oo R:dr. Sp., hvilken summa jag ville föreslå såsom minimum för teckning af en Actie uti Actie-Bank, skulle gerna vilja Hör till Bancooch Lag-Utsk. Betänk. TV.-o 2. teckna sig för en Actie uti en Bank af sislbesagde slag, emedan lian vet, att lian icke risquerade att förlora mera, än denna summa: men lianville deremot piatt icke insätta denna summa uti en solidarisk Bank, der lian risquerade att möjligen icke allenast gå i mistning deraf, utan ock, i händelse af denna Banks bristande förmåga att uppfylla sina förbindelser, vara blottställd för och icke kunna undgå förlusten af hela sin egendom.
Ostron förvällas med hvitt vin (ett dricksglas till 3 dussin), upptagas med skumsked, så att ingen skärfva af skalen kvarlemnas, och få afrinna, hvarefter skäggen bortrensas och spadet silas. Smörsås hopkokas till en tredjedel under långsam tillblandning af buljong och slutlig tillsättning af en del af ostronspadet, hvaraf icke för mycket bör tillsättas, enär det är salt. Såsen silas och nedsättes i vattenbad. D i den skall serveras, vispas den och tillsättes med litet smör samt ostronen; serveras i en varm såsskål. Anm. Smörsåsen bör kokas med spadet af den fisk eller det kött, hvartill den skall serveras. I stället för af ostron kan en sås beredas af 30 gram smör, 30 gram ostronpulver, salt och 6 matskedar mjölk, hvilket allt får koka på sakta eld under jämn vispning. En förträfflig sås till köttoch fiskrätter. Ostronpulfver. Ett antal ostron öppnas försiktigt, rifvas med litet salt och drifvas genom hårsikt, tillsättas med Från Iduns läsekrets. Känsloutbyte. TJltt stilla ' - J hvar ner, som förlusten 71:sta blifne 34 tack af de med och u r fränder beklagande med af välönskningar födelsedagen ihågkommit e n k l i n g e n af t å r a dt många i Strengnäs. öga till en och den vänömma pä den den nyss (Se n:r Idun:) Redogörelse för insamlingen i till Barnhemmet Bohuslän. (Forts.) Onämnd, Stockholm —: 50; Onämnd, Sundsvall 3; —; Gretchen 10: —; » Från Durken » 1: —; Onämnd, Stockholm —; 30; Onämnd, Björsäter —: 50; Onämnd, Stockholm - —: 30; H. K. —: 50; Onämnd, Stockholm —: 30; E. —: 50; Ida —: 60; » Hopporna » —: 80; » Gör en god gärning » 1: 20; H. E.
Då det beslut , Riksens Ständer vid sista Riksdag i detta ämne fattade, blifvit ansett för orättvist , torde Ridderskapet och Adeln tillåta mig, att ur det Betänkande StatsUtskottet då afgaf, och som grundläde beslutet , uppläsa det hufvudsakliga af premisserna och slutsattserna, hvarigenom en säkrare ledning för vårt omdöme , i närvarande ögonblick, kan vinnasI nämnde Betänkande säges : Herr Reuterskjöld, A. D-, har yttrat: ”Att genom ”de, efter det vid 1809 års Riksdag fattade ”beslut om Recognitions-skogarnes försäljning ”till skatte emot den ringa köpeskilling af ”-Sex års oförvandlade Jordeboks-Räntor, re”dan skedde skatteköp af säaane skogar, skall 384 Den 11 Augusti e. m, ”Staten förlorat betydlige penningesummor, ”sorn vid nu varande financielia förhållanden ”varit en lycka, att som behållning beräkna: ”Att Rikets fördel icke blifver belordrad ge”nom den hittills följde methode , har Herr ”Reuterskjöld sökt bevisa genom ett från ”Kongl. KammarCoIlegium erhållit Utdrag af ”en Skattläggnings-Act öfver Helleforss Silfver”och jernverks Recognitions-skogar och mark, ”enligt hvilken hvarje hemman fått 350 tunneland i iaägor och *,363 tunneland i skogs”mark , eller inalles på hvarje Mantal 2,713 ”tunneland, oberäknadt Berg och Mossar; ”Herr Reuterskjöld yttrar sig ej kunna Förklara, hvarföre i Örebro och Carlstads Län , ”där dessa skogar äro belägne, 2,713 tunneland , inbegripne flere hundrade tunnelands ”redan inhägnade ägor, blifvit på ett hem”man beräknade, när i Westerbottens ödemar”ker , enligt Kongl. Brefvet af den 23 Maij ”1780 , och endast med afseende på Ortens ”svåra belägenhet, ifrån 700 till högst 1,400 ”tunnelind kunna ett hemman tilläggas: