Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sill benna IpcfaS befäftanbc btbraga äfiven utftgterna för en ftabgab Störens följb. 9J?eb lifa fann gläbje forn jag fjelf, ba froen ^ berföre otrotfroelafttgt, ®obe -jperrar ocf> 0roettfFe äliätt, erfarit min 33rorfoit3, ^ertigenö af Söermlanb, föbelfe. ©en gärb af aftntng odj fafnab, font främmanbe mafter åt min tvörbabe flfaberS minne egnat, l;ar bjupt rört mitt bjerta, od) från bern alla Ijar jag emot* tagit be mejt ttHfreböfiällanbe förfäfrtngar Ditt beraö önffan att upprätthålla be meb bein lpcflt'gttvi'3 råbaube goba förl)åflanbcn. ©et pttre lugn, ivi åtnjutit, fn^ tillåtit mig att åt latrbctS inre angelägeus heter egna en oafbruten omforg. S3rottmål3lagcn3 ttbScnltga förbättring, font i reban geitomförba betar utöftvat ett tvälgörattbe tverfan på rättStillfiånbct inom lätthet, (;ar fortfaranbe utgjort föremål för mitt uppmärffamhet, od) ett förflag, omfattanbc brotten mot ben pctfonltga fäferhetcn, ffall ©ber förelägga!!. Seroiväl är jag flnnab föreflå ©ber att genom föränbrabe, meb ttärtvaranbe tibä förbrags famhetösanba mera öfroereuSjlämtnanbc, lagbub orbita elifa tänfanbe troSförivanbs terö förhållanben till flaten od) fprfan. ©c åtgärber, Stifetä fenaft förfamlabe 0tänber för clententar
PresteSlts, hvilka i allo öfverensstämma, tror R. o, Ad. sig hafva anleda, att vänligen inbjuda Vällofl. BorgareSt. alt i de begge nämnda Den 14 Juni f. m. Si Amiens beslut instämma.” Härå får jog anhålla 0111 Hr Frill, o. Latidlm:s proposition. Hr Lagerheim, Lars Magnus; Jag har endast hegart ordet, lör alt i delta hänseende helt och hållet (örena mig i den framställning, som af Hr Lefren nu sednast blifvit giord. Uppå derefter framställd propus, fann R. o. Ad, för godt förklara, alt som hos R. o. Ad betänkligheter uppstått att antaga BorgareSt;s inbjudning i anseende dertill, alt den innehölle beslut om en underd, anhållan, det K, M, ville till nästkommande Ständer öfverlemna grunder för den nödig ansedda representationsförändringen, enär grundlagen, i fråga om förändringar i samma lag, syntes fordra att Konungens propostr i sådana fall utgöras af bestämda lagförslag, så hade R. o. Ad. icke ansett sig kunna antaga dea gjorda inbjudningen; men med anledn. deraf att BorgareSlrs beslut blott i denna punkt skiljde sig från R, o. Ad:s och PresteStts, hvilka i allo öfverensstämma, trodde R, o. Ad, sig hafva anledn, vänligen inbjuda BorgareSt. att i R. o. Ad;s samt PresteStts i denna fråga fattade beslut instämma. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, yttrade alt han icke ville begära voteiing, men han reserverade sig emot det fattade beslutet. Hr Printzensköld, Carl: I anseende till riksdagens snart för handen varande slut, vågar jag vördsamt hemställa, att, om möjligt är, den inbjudning till BorgareSt., som R. o. Ad. niv beslutat, mätte på f. m. expedieras. Hr Munck af Rosenschöld anhöll, att den af Hr Printzensköld vackla fråga måtte få hvila på bordet.
— Jaså, stackars Janne! sade aktuarien, i det han satte sig bredvid Tora i den röda soffan. Jag kan inte i dag säga dig, hur många dylika fall gå till förbättring och hur många sluta annorlunda, men jag skall skaffa mig uppgifter. — Vet farbror, det tycker jag gör precis detsamma. Hvad hjälper det mig, om trettio procent bli återstälda och pappa inte blir det. — Det är alltid bra att ha sannolikhetsberäkningar. För öfrigt kan det inte vara så mycket som trettio procent, jag skall ta reda på det i morgon dag. — Jag tänker alltid på en liten historia, jag läst eller hört, när farbror tröstar sig och andra med sannolikhetsberäkningar och siffror. Under Krimkriget telegraferade en rysk befälhafvare hem, att i en skärmytsling allt gått lyckligt och väl, endast en kosack hade stupat. Detta anfördes till tröst för en hustru, hvars man varit med i drabbningen: »Tänk dig, Sonja, endast en har stupat, en enda kosack!» »Hvad frågar jag efter det, om det är min kosack», svarade hon. — Äkta fruntimmersresonnement! Att det skall vara så svårt för kvinfolk att se något i stort. Hela historien krymper för dem ihop till slagord och anekdoter; det vore väl bättre, om de öfvade sitt minne på något ordentligt. — Siffror till exempel! — Ja, hvarför inte! Om fruntimmer kunde litet mer aritmetik, vore det allt bättre ordnadt i deras hufvuden, och studerade de statistik, vore de bestämdt mycket mindre hysteriska. Ja, du är nu inte bland de bråkigaste, du är värkligen rådig och tilltagsen, men du är inte logisk! — Tycker värkligen farbror, att lifvet är så ofantligt logiskt och att siffror förklara allt, så snart de inrangeras i tabeller? — Det vill jag inte absolut påstå, men det är i alla fall det enda solida, man har att hålla sig till. Och så förstå ni er alls inte på att generalisera — ni se allt så personligt. — Tyst, jag tyckte pappa rörde på sig därinne. — Ja, det gör han. Adjö, då går jag. Jag kommer snart igen. — Vill farbror inte gå in och hälsa på honom?
Den fördel, som sådan egendom i död hand njuter framför annan, utgör, enligt nedanskrifna kalkyl, ej mindre, än hela den fastighetsbevillning, som Komitén föreslagit, eller 40 öre af 1,000 rdrs fastighetsvärde. A. koper fastighet för 100,000 rdr och betalar i stämpladt papper 800 rdr, hvaraf årliga räntan, ä 5 procent, utgör 40 rdr, eller lika belopp som den föreslagna fastighetsbevillningea. A. utgör sålunda årligen till staten en dubbel afgift af sin köpta fastighet, mot den som utgår af egendom i död hand, hvilken aldrig har eller enligt nu gällande författningar icke^ kan komma att erlägga stämpladt pappers afgift. I andra länder har man, vid de nyare skattelagstiftningarna, icke förbisett ett dylikt förhållande, ulan ålagt egendom i död hand en särskild beskattning, hvilken t. ex. i Frankrike belöper sig till 5 procent af inkomsten. °218 I stöd af livad jag anfört föreslår jag följande bestämmelse i det nya förslagets 2-dra artikel: För all fast egendom i stad eller på landet, hvilken till följd af privilegier eller andra förhållanden icke blifva föremål för försäljning eller köp, skall, såsom ersättning för den staten sålunda underhållna stämpiadt pappers afgiften, erläggas en årlig bevillning af 40 öre för hvarje 4 000 rdr af fastighetens värde. Härifrån vare dock sådana fastigheter befriade, hvilka enligt § äro från fastighetseller eganderättsbevillning fri - tagna. Stockholm den 9 Juni 1859. P. Mölter. T tthell, lill jemförelse emellan 1858 års bevillningsförordning samt de af Komilerade uppgjorda förslag till be v ilin ingsstadg a, instruktion för laxerhigsförrättningarna och förordning angående mantalsoch skattskrifning arna. §§ i förslagen till §§ i 1858 Srs bevillningsförordning. Bcvillningsstadga. instruktion. Manlalsskrifningsförordning. /lrt. I. Personlig skyddsafgift. § 1 igenfinnes i § *• Art. BI.
Voteringen har utvisat ett. resultat af 72 Ja och 47 Nej; varande, enär Ja vunnit, införselstullen å Björkvek sålunda bestämd tili 36 sk. famnen» g4-'de Voteringen (134:o). Den, som vill, att i slutliga voteringen om Bokoch Ekved contrapropositionen skall bestå af Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndens beslut, att nuvarande införselstull derå, 36 sk. famnen, bor lemnäs oförändrad, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer contra-propositionen att utgöras af Bonde-Ståndets beslut, att enahanda tull bör ega rum vid införsel af Bokoch Ekved, sorn den, hvilken nu gäller för utförsel deraf, eller 2 R:dr famnen. Voteringen har utfallit med 74 Ja och 45 Nej; som Ja vunnit, är följande proposition stadgad för gS:te Voteringen (l35:o). Den, som gillar Utskottets förslag, att införselstullen å Bok och Ekved bör bestämmas tili 1 R:dr 6 skfamnen, röstar Ja; Förstärkta Ståts-Utskottets MemorialN:0 274. 35 Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, antages Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets beslut, att nuvarande iuförselstull, 36 sk. famnen, bor lemnäs oförändrad. Voteringen har ulfallit med 76 Ja och 43 Nej. Som Ja vunnit, hafva Rikets Ständer bestämt införselstulleu å Bokoch Ekved till 1 R:dr 6 sk. famnen. g6:te Voteringen (l36:o). Den, som vill, att coutraproposiiionen i hufvudsakliga voteringen om införselstullen å Granved skall, i öfverensstämmelse med Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets beslut, lyda å nuvarande belopp, 14 sk. famnen, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner
Denna kassa stod under Kongl. Bergs-kollegii förvaltning till år 1824, då bergslaget, genom Kongl, brefvet den 11 Maj samma år, erhöll öfver densamma en i så måtto friare dispositions-rätt, att fonden fick, ulan ränta, i bergslagets kassor innestå, dock med vilkor att 56,000 r:dr banko deraf framdeles skulle blifva tillgänglige att för kopparverkets behof vid större olyckshändelser användas, dels oek Stals-Utskotteti Utlåtande, N:o 37 Litt. A. 11 alt kassan fullgjorde utbetalningen af de anslag, som, enligt förra förordnanden, borde deraf utgå och hvartill hörde, utom bergs-rådmännens aflöning, äfven de 1200 r:dr, som genom Kongl, brefvet den 29 December 1820, efter vederbörandes börande, blifvit anvisade såsom lön åt föreståndaren vid Fahlu bergs-skola, förnämligast med afseende på den nytta och förmån, serdeles i anseende till koppar-processens bättre bedrifvande, sorn. ansågs kunna, genom bergs-skolans inrättande i Fahlun, bergsmännen och bergslaget i allmänhet tillskyndas; f) den afradsfrihet, bergslaget lillgodonjuter, enligt äldre Kongl, bref och sednare resolutioner, dels för all den koppartillverkning, som antingen af malm från åtskilliga nyare grufvor utom Stora Kopparberget, eller genom slagg-smältning åstadkommes, och hvilken tionde frihet icke är något annat kopparverk medgifven. Denna förmån är ingalunda ringa, emedan under sednare tiden den sålunda skattefria koppar-tillverkningen vanligen utgjort omkring 500 skeppund, samt ofta betydligt öfverstiga detta belopp. Af de Stats-Ulskoltel tillhandakomna vidlyftiga handlingar, bar 131- skottet inhemlat, i afseende på förbållandet, så väl med årliga kopparafkastningen vid Kopparberget, som angående den inkomst deraf, kronan hvarje år tillfallit, dels i tiondeeller tullkoppar, dels i afrad för en tidrymd af 200 år, hvarunder noggranna räkenskaper blifvit förda och ännu finnas i behåll, följande:
Kopparmynt i allo iklädt sig egenskapen af va-’ ra, hafva Rikets Ständer', enligt Banco-Ut-. slcoliets tillstyrkan, beslutat, att det må vara öfverlernnadt till Banco-Styrelsens omsorg att, när tjenligt tillfälle dertill kan yppas, föryt> tra och i Silfver förvandla, liksom de ganda plåtarne, äfven det efter 100 R.dr per Skeppund utpräglade gamla Slantmyntet, med bibehållande endast af hvad till loyering för utmyntningar af finare Siliver-Plantsar kan anses behöfligt. ' Erinran. Denna 5- stödjer sig på Ban« co-Utskoltets bifallna Memorial N:o sa, 11• Utpräglingen af Kopparskiljemynt, enligt Rikets Ständers vid 1S18 års Riksdag tagna beslut, till hela, halfva och fjerdedels skillingar, på sätt, atl Ett Skepp, koppar utmyntas till i66f:dels Riksdaler, svarande emot en lika Summa i Banco-Sedlar, kommer att, s nion af behofvet, oafbrutet fortgå. Beroende föröfrigt af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordnande, om och enär den prägling nf nya rim - Banco-Utskottets Memorial N:o 1111 57 runstycken efter enahanda beräkningsgrundi hvarom Rikets Ständer vid 1825 års Riksdag i underdånighet anhöllo, må till verkställighet bringas, eller om, på sätt hittills skett, runstycken efter det förra förhållandet af 100 R:dr per Skeppd, må än vidare, till ett för den mindre rörelsen oundgängligt inskränkt belopp, varda 6lagne och till Banken aflemnade. Präglingen af alla ofvannämnda Kop^ pårskiljemyntssorter sker genom Stats-Verkets försorg vid Avestad ; och har Banken att, utan deltagande i vinst eller förlust å sjelfva präglingen , för de skeende leveran-i cerne godtgöra Stats-Verket Kopparmyntets åsätta värde , hvarefter det i rörelsen kommer att utgifvas och gälla. Erinran.
Pk egen liaiid hade hon lart sig engelska och liist alla Ricliardsoiis och Currer ~ e l l s roinaner, samt p&amp; originalsprkket stnfvat igenon: Xlfiens w Maria Stuarclaw och - JIacchiavellis &gt;3Iandragolm, hvilken blifvit henne anvisad soin i klassiker^ af baronen, den spjufvern, soii1 iiogsamt visste, att hon i sin indignerade kritik öfver de slipprigheter, hon lyckades begripa, icke skulle sky de ampraste ordalag. S&amp; de stadiga soininargästerna, släktingarna f r h Stockliolin, glada a t t f % vara p&amp; landet, tanterna nied sin stickning och kanske en fnllruxen son eller dotter; de nnga fruzrne med sin barnskara. Och i ba.kg~unden alltid åtmiiistoiie en löshäst, lärd cllei. landskapsm %lare eller nat~irsviirmare, som f i r gcl för sig sjiilf och efter eget godtfin~iande ströfva i skogarna och sainla insekter eller studier, ligga hela dagen p i sjön i bat eller sitta med sin bok p % nzgon udde och läsa, med vagskvalpets friska ocli rika rytmer till ackompagneinang. Helst samlas inan dock mangraniit kring tebordet i salongen - ilen heiiitrefliga l i g a salongen på gafveln, d * triiden titta helt vänligt iii på blonimande hiikväxter, hemmagjorda björkniöbler, blirosiga tapeter och garnla konstskatter f r h olika tidsperioder. Siiii madonnahiifvuden .i olja, högbenta skap inlagda ined sköldpadd och ebenholts, bägare och mynt från trettiokriga, lzriget; väldiga krukor och billar friiii ostindiska kompaniets dagar, ståtliga planschverk och stålgravyrer från baronens idealistiska ungdomsresor. Efter teet spelar friherrinnan gärna Hertz och Lafonts duetter för fiol och piano eiler någon lättare sonat af Xozart med studenten.
Skrifvelse, N:o 4 S. åtgärder till upprätthållande af den, i anledning af befaradt fredsbrott emellan de stora sjömagterna, af E. K. M:t, i samråd med H. M. Konungen af Danmark, afgifna neutralitets-förklaring, funnit sig, efter att hafva inhemtat Hemliga Utskottets yttrande häröfver, föranlåten att af Rikets Ständer begära ett särskildt kreditiv af Två Millioner Femhundra Tusen R:dr R:ko, att, oberoende af de uti 63 §. Regerings-formen omförmälda kreditivsummor, från Riksgälds-kontöret i mån af behof och efter E. K. M:ts Nådiga förordnande, tillhandahållas Stats-kontoret, på derifrån skeende reqvisitioner; och hafva Rikets Ständer, som inse vigten deraf, all den af E. K. M:t, i öfverensstämmelse med fäderneslandets sanna intresse och folkets tänkesätt, afgifna neutralitets-förklaring med kraft understödjeS, samt tillika äro förvissade om nationens beredvillighet att göra de uppoffringar, som af den närvarande politiska ställningen påkallas för nämnda förklarings upprätthållande, till E. K. M:ts disposition för omförmälde ändamål å Riksgälds-kontoret anvisat en summa af Två Millioner Femhundra Tusen (2,500,000) R:dr Ranko, att, i mån af behof och emot framdeles skeende redovisning, lyftas; hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 25 Februari 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den £5 Febr. 1854. Presle-Ståndet den 25 Borgare-Ståndet den 25 Bonde-Ståndet den 25 Rikets Ständers Förordnande Jör Häradshöfdingen, Kammar-Rådet, m. m. S. L. Theorell alt vara Rikets Ständers Justitieombudsman.
Jag hemställer till Eder, Mine Hrr, om de fläckar, som vidlåda vår kyrka, skola aftvås derigenom, att vi öppna portarne för Mormonerna och andra vilsefarande sekter. Jag tror det icke utan fruktar, att fläckarne skola blifva större. Jag fruktar, att de många strider, som hvarje menniska har att bekämpa, skola blifva ännu häftigare, och att många hjeltan, som lefvat i frid och glädje, skola bringas att bära ett större kors, än de eljest behöft, en större börda, än det är Guds vilja att dem pålägga. Skulle R. o. Ad., emot min förmodan, bevilja den äskade återremissen, anhåller jag, att LagUtsk. äfven måtte under förnyadt Öfvervägande taga innehållet af Hr Spångbergs förslags 1 mom. Det lyder sålunda: ”Den till främmande trosbekännelse hörande Den 1C Juni. 175 prest eller annan person, som antingen döper, och i vilsefarande trossatser upfostrar barn af Lutherska trosbekännare, äfven när sådant sker under sken af barmhertighet, eller med föregifvande, att det egt rum på begäran, eller på annat sätt lockar och förleder sådan trosbekännare lill affall från Statskyrkan, eller genom meddelande af undervisning i främmande trossatser, dop, konfirmation eller annan dylik åtgärd, medverkar lill dess affall från Statskyrkan, skall förvisas riket.” Jag anser nemi., alt en sådan proselyl-makare icke bör ostraffadt få drifva sitt hemliga spel inom den Svenska statskyrkans sköte, och tillämpar å honom skriftens ord om ulfven, som klädt sig i fårakläder, och går omkring uti hjorden, såsom ett rytande lejon. Frih. Hjerta, Fredr. Philip, anförde skriftligen: Onskligt hade varit, att antagandet af en s. k. dissenter-lag inom Svenska samhället, med sin med rätta beprisade EvangelisktLutherska statskyrka, hade varit öfveiflödigt; sä hade ock kunnat vara, om denna kyrkas målsmän i sinom tid hade vetat handla i enlighet med kyrkans grundsatser. Beklagligt är emedlertid, alt så ej skett.
Vi hörde vid de allmänna sammanträdena en Konungens rådgifvare tala om Pvthagoras såsom ziffrornas fader, och berätta att dessa kommit från himlen; jag vill taga mina ziffror hvarken från himlen eller afgrunden, utan endast låta dem vara, såsom deras upgift är, omutliga tjenare i 74 Den 8 September f. m. sanningens tjenst; och jag skall ej heller af dem anföra så många, att de kunna blifva tröttande. De visa emedlertid, att under det hela landets fastighet är taxerad till 431 millioner, upgår taxeringsvärdet för Stockholms stad till icke mindre än 107, således nära V4 af det förra. Då jag således, lika med Gr. Mörner, anser förslaget, sådant det nu är framstäldt, icke böra antagas, utan tarfva betydlig förändring, förenar jag mig med honom i anhållan, att förslaget icke nu måtte komma att afgöras, utan upskjutas till nästa riksdag, hvarförinnan det kan hinna blifva vederbörligen förberedt och hypotheksföreningarne få tillfälle att deröfver afgifva utl:n. Frih. Tersmeden: För min del vågar jag tro, att de anmärkningar, som blifvit framställda mot detta förslag, om också en och annan af dem kan ega skäl för sig, dock icke äro af den vigt att man för deras skull bör kasta hela förslaget under bordet, eller upskjuta med dess afgörande ända till nästa riksdag, då omständigheterna ovilkorligen påkalla ett skyndsamt vidtagande af åtgär der i det ifrågav:de afs:t. Det går ju an, såvida eljest hufvudgrunderna vinna godkännande, att vid de särskilda §§:ne göra behöfliga ändringar och modifikationer. Hvad beträffar Frih. Bondes anmärkning att städerna borde också ingå i denna anstalt, instämmer jag gerna deruti, men hittills har ingen hypotheksförening för fastighet i stad funnits till, och vi måste väl således betrakta denna fråga som en cura posterior, hvilken kan vid en blifvande riksdag bringas å bane. Komiterade hafva också i sitt betänkande fästat upmärksamheten härvid, men icke kunnat något i detta fall vidgöra. Jag anhåller fortfarande om bifall. Sedan öfverläggningen nu ansetts afslutad, yttrade H.
Julius, J. A. Se: Eftergift. K. Kansli-betjening, Utskottets, angående Notarie-arfvode åt 2 kanslister samt om ökadt kanslibiträde 1. Kassör, om en dylik tjenstemans anställande vid Banko-diskonten 66 s. 10, 87 s. 7. Kommissions-anstalt inom Banken för besörjande af inbetalningar å fastighets-lån, om bibehållande deraf 37, 44. & Kommissions-befattning, motion att Diskont-verken måtte öfvertaga dylik befattning med diskont-lån 36. L. Lindström, M. V. Se: Eftergift. Lån, motion om särskilda bestämmelser i afseende å låns beviljande emot pant af fastigheter inom Kinne, Kinnefjerdings och Laske härader 35. t> diskont, motion att Diskont-varken måtte öfvertaga kommissions-befattning dermed , 36. » mot pant af fastigheter i köpingar, motion om dylika låns utgifvande från Rikets Ständers Bank 68. Låne-rörelse, Bankens, reglering deraf 34, 48, 55, 59, 63, 83 om fullmäktiges rätt, att öfverflytta medel från en till annan lånefond 34, sid, 9. 48, sid. 3 om upphörande af utlåningen från Banken mot pant af guld och silfver . » s. 13. om fastighets lånerörelsens öfverflyttning till Hypotheks föreningar och kreditiv-rätt för dessa » s. 28. » s. 4. om öfverflyttning till Riksgälds-kontoret af låne-rörelsen i och för skiften och odlingar » s. 34. » s. 4. om bildande af uppoch afskrifnings räkning i Banken » $. 41. » s. 5. om förminskning af fonden för utlåning med omsättnings-rätt » s. 48. » s. 6. om förhöjning af fonden till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kasakreditiv » s. 35. 6 Lånerörelse, om ersättande af upphörd privat-bank 34 s. 71. om försträckning till Filial-banker.
Lagen snarare förekomma brott, än genom eftergifvande slapphet gifva anledning dertill: att föijakteligen det väl kunde vara rätt, att Godsägaren befriades från allt ansvar och skada genom edgång, i händelse af Skeppares försumlighet, att å märkrullan uppgifva om bord varande saker, men att en sådan befrielse skulle leda till missbruk j att en Köptnau, sorn öfverlåter sitt fartyg med kostsam last, till en Skeppare, bör känna denna persons skicklighet, och således icke lemna detta förtroende till någon opålitlig, af hvilken en sådan försumlighet är att befara, samt att, vid utöfningen af visitationer på sjön möter det stora hinder, i fall Utskottets tillstyrkta ändring antages, det en tid af flere timmar åtgår, att genomögna alia möjliga Cor.noiäsementer, deröfver uppgöra märkrullor, för att, om instruetioner så befalla, insändas till Tullkamrarne såsom ControIIer. 2:0 Af Jon Jonssom att den föreslagna förändringen skulle gifva anledning till de eftertänkiigaste underslef och förluster, för Kongl. Maj:t och Kronan 5 Hvarföre han yrkar, att 1774 års Seglationsordning, som i 44 år tryggat Statens Tullinkomster, och varit ett hinder mot försnillning, må få förblifva oförändrad: Uti hvilken mening Måns Persson från Blekinge och J. Viklund från Vesterbotten instämt. Utskottet, sota tagit detta i noga öfver - Besv. ock Ekon. XJtsk. Betänkande». 735 vagande,- har icke trott sig finna sådana skäl anförda, som skulle kunna föranleda Utskottet, att afvika från dess i Betänkandet fastställda grundsats : att ingen annan än den, soia felet begått, bör derföre straffas.
så länge nuvarande arrendecontract förblifva gällande och intilldess egendomen hunnit försäljas; att Riksg.Cont. emottager försäljningsmedlen för omförmälda egendomar, och särskildt redovisar dem; att försäljningen sker med vilkor af innestående emot inteckningssäkerhet uti fastigheten tili två tredjedelar af inköpssumman emot 4 proc. årlig ränta och 2 proc. capitalafbetalning; att allt hvad genom sådan försäljning inflyter utöfver de 80,000 R:dr, som till StatsCont. böra aflemnas, går till afbetalning på Riksgälden, samt ändtligen att, så snart någon egendom blifvit försåld och skatten ingår till Statsverket, så mycket, sorn motsvarar egendomens onera, afräknas på den summa, Riksg.Cont. dit bör aflemna. Då 77 §. Reg.F. stadgar, att Kungsgårdar, Kungsladugårdar, Kronooch Stallängar, Laxfisken och andra Kronans fisken samt Kronans öfriga lägenheter skola förvaltas efter de grunder, R. St. derom föreskrifva,' inser jag intet hinder för R. St. att vid denna Riksdag besluta sådan disposition af all denna Kronans egendom, sorn här föreslagen blifvit; lärande R. St., om de gilla detta förslag till dess lmfvudgrunder, efter utarbetning genom behörigt Utskott af de särskilda detailler, som kunna finnas lämpliga, hos K M. i lind. anhålla om sådana åtgärders vidtagande, hvarigenom verkställigheten åstadkommes, äfvensom Fullmägtige i Riksg. Cont. då böra erhålla behöriga föreskrifter i ämnet. Jag anhåller, att detta anförande må till StatsUtsk. remitteras samt de öfrige RiksSt. communiceras. Lades på bordet. Hr von Scheele, Knut Georg: Säkerligen skulle ingen mera än jag behöfva begära öfverseende för bristerna i sitt anförande; men då jag nu går att yttra mig inför personer, som vunnit ett så välförtjent mästerskap i färdigheten att vältaligt framföra sina tankar, förlitar jag mig endast på min goda sak, hvilken icke behöfver framställas med prydda ord, för att vinna uppmärksamhet. Hr von Scheele, anförde derefter skriftligen: