Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ungefärligen lika lång vägsträcka har ifrån Arvidsjaurs kyrkoplats blifvit bruten fram mot Roknäs, men ännu återstå mellan de sålunda brutna vägarnes ändpunkter emellan 4 å 5 mil. Arbetet å den brutna vägen har bedrifvits dels genom legda dagsverkare, dels genom turdagsverken inom socltnarne, dels genom beting och dels genom entreprenad, för att i möjligaste måtto åstadkomma den minsta kostnad. Oaktadt detta hafva dock socknemännen blifvit drabbade af en alltför kännbar kostnad, för hvilkens belopp jag nu för tillfället ej kan redogöra, men jag tilltror mig kunna utreda, att det statsbidrag vi erhållit af de medel, som Rikets Ständer för dylika ändamål ställt till Kongl. Majrts disposition, knappt motsvarar hälften af verkliga kostnaden. Häradsrättens förfarande, att nedsätta det af sakkunnig person upprättade kostnadsförslaget med icke mindre än 102,000 R:dr, synes gifva fullt stöd åt min anhållan det Rikets Ständer måtte på ett eller annat sätt underlätta denna för Piteå socken hårdt tryckande väganläggning, hvilken, såsom jag förutnämnt, kommer allenast Arvidsjaurs lappmarks församling till godo. Härvid bör icke förbises, att Staten från nämnde lappmark, i händelse dess kommunikationer med kustlandet, underlättas, inom en kort framtid kan påräkna större inkomster än hitintills. Hemman komma otvifvelaktigt att anläggas och skattläggas samt lappmarken, hvad den svenska jordbrukande klassen beträffar, ställas i samma kategori som kustlandet. Slutligen får jag fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå att ifrågavarande ort under de sistförflutna fyra åren drabbats af svår missvext, så att de aldra flesta af dess inbyggare hafva svårt att lifnära sig, mycket mindre att bidraga till kostsamma väganläggningar. Som jag för närvarande ej är i tillfälle att med vederbörliga handlingar styrka allt hvad jag härofvan anfört, får jag vördsamt anhålla, Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 208, 295 att denna motion varder till Stats-Utskottet öfverlemnad, med för mig öppen lemnad ratt art derstädes inlemna alla till detta ärende hörande hand lingar. Stockholm den 14 November 1865.
Deraf synes klart, att ett Stand kan icke förblifva vid sitt fattade beslut, utan måste gifva vika i den tvistepunkt, som uppkommit på det saken må komma 1 det skick, hvarom alla Stånden äro ense. Således är det intet, som hindrar R. o. Ad. att frångå sitt beslut i den del som alla Stånden ansett förfalla och icke kunna blifva föremål för votering. Jag fortfar att begära propos., såvida Hr Landtm, anser den vara med grundlagarna öfverensstämmande. Frih. S re n g t p or t e n : Frill. Cederström förutsätter att 2 Stånd, Presteoch BorgareSlrn, skulle hafva afslagil K. Jag kan icke uppfatta saken från denna synpunkt. De Stånd, som instämt med Utsk., hafva i principen godkänt och gillat K. M:s propos., men skilnaden är blott den på hvad sätt man skall komma till verkställighet dermed, antingen genom statsanslag eller derigenom att pensioner hildas successivt i den mån ledighet uppstår. Det är från denna synpunkt Utsk. utgått, och jag skulle tro, att då Frih. Cederström behagar närmare granska förhållandet , skall han finna'sin uppgift derom, att 3 Stånd afslagit K. M:s propus., icke vara fullkomligt öfverensstämmande med förhållan det. Frih. Cederström: Hr Lefren har uppläst en del af 69 §:n Reg.F:n ; den §, som egentligen och i sin helhet angår frågor, då hos R i k sSt: n gemensamt eller ett Stånd enskildt uppstå betänkligheter att antaga hvad StatsUtsk. tillstyrkt i det som rörer antingen Statens reglerande eller bevillningens derefter lämpade hela belopp , eller hvartill R.iksg.contorels utgifter och inkomster höra, eller grunderna för Riksg.contorets styrelse och förvaltning. Här är icke sådant i fråga och således icke denna § tillämplig. Här är ensamt det stadgande tillämpligt, som rörer enskilda statsregleringsfrågor, deri 3 Stånds beslut, efter grundlagen så väl den 34 §:n 2 mom. som y5 §:n Riksd.Ordn., gifver bestämda föreskrifter. Frih.
Han stod som förstenad, tills hopen hunnit förbi. Derefter tog han korgen och skyndade tillbaka in i aulan. Sålänge hopens skri ännu nådde hans öra, förmådde han ej samla sina tankar för att söka grunder mot den fruktan, som fattat honom. Orolig gick han vidare och kom in på palatsets bakgård. Fången, som försmägtade i en källare bredvid denne, hade knappt förnummit ljuden af hans steg, förrän han lade ansigtet intill källargluggens galler och frågade: – Hvem är det, som kommer? – Det är jag, Clemens, svarade han. – Clemens, säg mig, hvad som föregår i staden? Rop af tusen röster hafva trängt hit ned. Jag hör dem ännu. Hvad betyder detta? – Theodoros, det har händt någonting förskräckligt. Jag kan knappt berätta det. Jag darrar sjelf. – Medan du lugnar dig, så hemta mig något vatten, Clemens. Min töst är starkare än min nyfikenhet. Man har alldeles förgätit mig i dag. – Theodoros, jag vågar det icke. Petros har förbjudit oss att gifva dig vatten. – Jag fick dock några droppar af Eufemios i går afton. Bröt han då mot biskopens befallning? Jag skulle icke tro det, ty jag känner Eufemios. – Nej, biskopen har bestämt ett dagligt mått för att läska din tunga. Du skall icke tro, att han vill låta dig dö af törst. Han vill endast öfvervinna din hårdnackenhet. Han sörjer öfver ditt affall, Theodoros. – Du hör ju, att Eufemios har förgätit mig. Vid Gud, som lefver i himmelen, man har under denna långa dag icke gifvit mig en droppe vatten. Och maten, som räckes mig, är salt. Hungern har tvingat mig att smaka den. Skynda dig, Clemens! – Jag vågar det icke, sade Clemens suckande. – Gosse, jag lider den rike mannens qval i skärselden. Ve ditt unga hårdnade hjerta! Theodoros lemnade gluggen. Han kastade sig på sin halmbädd och lade, såsom förut, sin förtorkade tunga intill den kalla källarmuren. Den tystnad, som följde på fångens i lugn förtviflans ton uttalade ord, verkade öfverväldigande på den unge föreläsaren.
Herr von Francken, Augnst', Att uppträda i ett ämne, der så många lycklige talare förut hafva ordat, vöre betänkeligt, om ej min Riksdagsmannaskyldighet åJade mig, att ehuru medvetande af ett ej lika lyckligt framställningssätt, ändock yttra mig; och får jag i förbigående nämna, att jag aldeles icke kan med Grefve von Platen och Friherre Anckarsvärd dela den mening, att financeproject endast böra komma från Regeringen och ej kunna af hvarje Riksdagsman meddelas; äfvensom jag ej med Grefve von Platen kan instämma deri, att en i allt fullkomlig handelsfrihet vore nyttig, då äfven fäderneslandets förnämsta product Spannemål skulle tillåtas att fritt ut och införas. Det år mycket sorn låter förträffligt då det kommer frän en vältalig, men som vid nogare eftersin* »ande ej alltid så directe kan antagas. Lika obehörig jag finner öfverdrift vara i afmålandet af ett verkeligt ondt, lika klandervärdt och sårande anser jag det vara att vilja öfvertyga dem om ett allmänt välstånd, som 6jelfve hardt tryckas afen oförmånlig con - Den 10 Februarii, 267 junctur. Då jag årligen genomreser åtta Län och Donnar min uppmärksamhet åt deras tillstånd , anser jag mig berättigad att yttra min tanka, det iar.dtmannens vilkor i fyra år varit i jemt aftagande och att, om ännu fyra år på samma sätt tillåtas framskrida sä kan ordet nöd då appliceras på sitt rätta ställe, ehuru det nu tyckes vara något för tidigt. Det är vår skyldighet att ej längre uppskjuta med hjelpen, och Landtmannen väntar från detta rum ett kraftigt biträde, i hvilken väntan jag hoppas han tj skall missräkna sig, oagtadt han i allmänhet misstar sig derom, att alla det (örsta Ståndets Representanter hafva samma enskilta interét som han Han ihogkommer icke att minsta delen af Riddarhusets medlemmar äga jord, och att af detta iilla antal ändock äro inånga Bruksägare, som oltare köpa än sälja den hufvudsakligaste landtmannaprodueten Spannemål.
Banco, som i Stats-Utskottets första Betänkande af den 26 Maj finnes för Pensions Staten efter Hennes Majit Enke-Drottningen uppförd och beräknad, ytterligare ansia en summa af 400g Ridt 4 sk. Banco, utgörande skillnaden i hufvudsumma mellan förenämnde Pensions belopp och det af Kongl. Majit i samma ändamål i förväg fastställde; kommande denna sistnämnde summa, enligt Kongl. Majus Nådiga anordnande och beslut i hufvudfrnnan, O O " om Pensions-Statens slutliga belopp, att utbetalas. I Hvilket beslut de öfriga Respectiva Stånden, skulle vänligen anmodas, att med Ridd, och Adeln instämma. Ut supra. Ex Protocollo A, G. Silverstolpe. V' 7 ' ■ - ‘ S. I). Biföll Höglofl. Ridd. och Adeln följan* de Bevillnings-Utskottets den 2 Juli på bordet lagda Memorialer af föregående dag: 1:0 angående Herr Grefve Joban Hennin? Gyllenborgs väckta fråga om en beqvämligare Postgång å landet; 2:0 angående Handelsmannen lundströms hemställan oin indragning af Eandttull på inhemsk tillverkad Tobak' 3:0 Den 5 Juli. 417 3:0 angående Herr Påhlmans och Jonas Jonssons fran Södermanland Memorial om Posttaxans förhöjning, 4:0 angående Grosshandlaren Lambergs Memorial om Sjötulls-afgifterna, 3:0 angående aflöning för vid Bevillningsutskottet ytterligare antagne 4 Cancellister och Discretion för Öfver-Commissarien Ek. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. , o S. D. A. nyo föredrogos och biföl los följande Stats-Utskottets den 2 dennes på bordet lagda Betänkanden af den 14, 29 och 30 Juni: 1:0 Angående gjorda anmärkningar vid StatsUtskottets Betänkande, rörande Bytes-verket. 2:0
Det oaktadt hafvu j5mförelsevis ganska f&amp; (1viix.m mod att utvandra; endast l: ', af emigranterna utgöres af ilvinnor. E n friskola för föräldralösa flickor om tolf till femton är grundlades sistlidne inars i Cesena. Undervisning meddelas i sedelära och religion, i metersystemet och dess förhållande till äldre niått och vigt samt för öfrigt i allt, som hör till skötandet af ett landthush811. Amerika. National Wonla~z Sufrage Assocociio~t har utfärdat inbjudning till en internahonel qvinnokongress att hallas i Washingtosi; rasta %r den 25 inars till den I april för firandet af den (Ivinliga röstrattsfrigans fyrtioårs-jubileum. Bland inbjudna ar afven friherrinnan S. L-d Adlersparre. I NewYork finnas omkring I Go q~inlig-a kikare, bland hvilka många hafva ratt betydliga inkomster. S i t. ex. hafva tolf af deni en årlig inkomst af 36,000 kr., och en lär uppbiira sanimanlagdt omkring 54,000 kr. för ar. Qvinltga skol2 ' 7tsjekh-ispr hafva i ar förordnats till ett antal af 50 ensamt i. staten Maine. 311 \ M ?s K. Richmond, soiii eger vidsträckta blygrufvor i nordvestra delen af IViscoilsin, har infört iiya metoder för att tillgodogöra sig denna metall. Med anlediiing haraf hj~r intresset för arbetet i dessa grufvor ökats och bidragit till traktens " ekonomiska välstånd. Miss Pk Couzis har vid domstolen i St. Louis blifvit kallad till wniarshal of the U. S. Court~. H o n ar den första qvinna, soin erhållit en dylik utmärkelse. M s s Mnrion Osgood i Chelsea Blass., sjalf begåfvad ung violinist, har organiserat den första och enda fullstiiridiga ' orkester, der de olika instrumenteriia skötas uteslutande af qviimor.
Dä emellertid nu ifrägavar. förändring icke kan vid innevar. riksdag antagas, utan att tillika bi lalla den föreslagna redaktionen, sä får jag i ödmjukhet hemställa om det icke nu vore skäl, att antingen afslä håda, eller ock endast antaga det sednare; då Const.Ulsk. sedermera kan under innevar. riksdag åt hela §:n jemte de föreslagna (illäggen ge en ordentlig redaktion, som sedermera vid nästa riksdag kan i sin helhet antagas. Ehuru, då BondeSt. rubb och stubb afslagit alla förändringarne, och således R. o. Ad:s beslut ej för närvar, verkar någon påföljd, så förnyar jag dock min hemställan att H. Ståndet måtte med nej besvara proposm om antagande af det första tillägget, emedan ett bifall dertill skulle uttrycka ett gillande af ett grundlagsstadgande, hvars form och lydelse vore på det högsta stötande och en grundlag ovärdig. Gr. Lagerbjelke: Det är visserligen möjligt att ifrågavar. lagförslag icke är så rethoriskt väl uppställdt, som önskligt vore; likväl får jag fästa uppmärksamheten derpå, att i de båda förslagen särskilda meningar måste förekomma ang:de förbud för Konungen ali använda utländske män lill kommendanter i fästningarne. Första förslaget angar nemi. rättighet för dem, som viss lid varit bosatte i Sverige och viss lid åtnjutit Svensk medborgarerätt att anses lika med annan infödd svensk man och alt användas till beställningar inom riket, med undantag af de i förslaget omnämnde befattningar, hvaribland det att vara kommendant å fästning. Det 2:dra förslaget deremot rörer utländsk man, som ännu är sådan och icke vunnit Svensk medborgarerätt, hvilka endast få användas till militära befattningar, ”men icke till kommendanter i fästningarne”. Det är således alldeles nödvändigt att de ifrågavar. orden införas på båda ställena. Frih. Cederström, Claes Bud.: Jag är af Gr. Lagerbjelke förekommen i afseende på besvarande af Hr Ehrenborgs anmärkn. om det dubbla upprepandet af förbudet för utländsk född mans anställande såsom kommendant. Då, på sätt redan är anmärkt, BondeSt. förkastat jemväl delta förslag, så tjenar det icke till mycket att här tvista om redaktions-fel.
Lör de öfriga HofEmbetsmän och Betjente En förste HvfMarskalk, en HofAuditeur, Borgrätternas aflöning, HosCantzeliek, en HofSecreterare, en HofCantzelist, en CantzelieWaktmästare, HofContoircts Betjening, ClericieStaren, LakareStaten, OeconomieSkaten, OecononmCvntoiret, Köket, Skafferiet, Källaren, Conditoriet, TheKöket, Brödkammaren, HusgerädsKanunaren, KlädKammaren, Fateouren, HofCapellet. Den »8 No"cmber73z ZofförtLringS Medel Hvarunder äfwen begripas de kostpenningar som i stallek för mat bestäs de Wakthafwande af Pagerna, Kammar betjeningen, samt HofStats Oeconömievch LivreeBetjente, jemwäl Tullafgifterne för de waror, som till Hofförtäringens behof utifrän inköpas, samt ätgängen af Ljus och Factor; tillika med Lyshällningen i de Kongl. Stallen under Hofwets wistande pä Luststokten, äfwensom kostnaderne wid KglMajus Resor, samt de kostpenningar, hwilka sä wal wid desta tillfallen, -som dä Höfwen wistas pä Lustslotten bestäs Mili aire wakterne, Jagtwarfs manskapet, Speckakle Trouppen, jemte ScallStats Betjeningen. widare följande behof. Till inköp och Reparationer af Silfwer, Poreelainc, Glas, Koppar med flere, till HofOeconomien hörande Redskap och Inventarier, till Meublers och Sängkläders underhällande wid Husgerådskammare», samt till ringare Husgeräds persedlar, Fatebursmedcl till inköp af Linne och dest Renhällning m. m.
Ständer, i anledning af Stats Utstottets hemställan, för kla - Den iZ Augusti. im? klarat deras fasta och oföränderliga föresats at ät Statens Fordringsägare försäkra upfyllandet af Statens förbindelser, sä bar Utskottet ansett Det icke allenast instämma med Riksens Högloft. Ständers afsigt, utan ock tilhöra Stats Utjkotlets ätgärd at förestä, buru detta Riksens Högloft. Ständers beftut mätte med möjligaste skyndsamhet warda til werkställigbet befordradt, pä det Den owisshet, hwaruti Fordringsägarne sig nu besinna, om tiden och sättet nar och huru de stola för deras fordringar blifwa förnöjde, icke mätte werka ett för den allmänna Creduens uprätthällande skadligt misstroende, samt en allmän kl'gun öfwer bristande betalning och deraf fö* de fleste förorsakad! känbart lidande mätte kunna föreksmmas. En allmän Finaneeplans upgörande til Lteruprättande af Rikets genom det olyckliga kriget förfallna Statsoch Penningewerk, fordrar annu bäde tid och grannlaga öfwerläggninqar; och om de Fordringsägarne meddelande StatsContoirets bewis dessförinnan icke skulle blifwa honorerade och fäsom Statens fordringar erkände, skulle det af Stats-Utskottet med dess i detta ämne gjorde hemställan äsyftade ändamäl förfelas, Riksens Högloft. Ständers derpä yttrade benägenhet för Statens Fordringsägares förnöjande ännu en längre tid blifwa utan werkan, och hwarken det enskilta lidandet eller det allmännas wäntan tilfredsställas. I den belägenhet Statsverket stq för närwarande befinner och som nu mera för Allmänheten icke är nägon hemlighet, lärer icke nägon Fordringsägares förhoppning wara stäld pä en promt contant betalning; men när en af Riksens - loos Den 15 Augustt. fens Högloft. Ständer högtidligen autoriserad försäkran om
Allmänna frågor, som uti Riksens Ständers Plena väckas, må ej till ett omedelbarligt afgörande der uptagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utskott, som ovillkorligen bör samma frågor utreda och deröfver sig yttra. De öfriga frågorna skulle hvila, till inhämtande af närmare uplysningar. In fidem Carl Ant. Kock. 1 Genom denna anteckning angives handlingen såsom bilaga till pleniprotokollet av den 8 juli 1815. 45 706 Bilagor till protokollet den 8 Juli 1815 2. Beredningsprotokollet den 6 Juli 1815. Pleni Prot: d: 8. Julii N,-r 2. Justeradt J. Cederström. Julii sammanträdde Constitutions Utskottets Beredning, hvaruti alla Ledamöterne voro närvarande, utom Herr B :n och Ordföranden. Protoeollet för gårdagen justerades. I anseende till det nu mera antagna sätt för Grundlagsfrågors behandlande, och på det Constitutions frågor ej måtte så sent inkomma, att Constitutions Utskottet blifver utur stånd satt att dem före Riksdagens slut bereda, fann Beredningen nödigt föreslå en viss Praescriptions tid för sådane frågors inlemnande, och tillstyrkte derföre att följande tillägg göres i 29. §. Riksdags Ordningen, 1. mom: efter ordet besluta: Frågor sorn sednare än 3:ne veckor före den till Riksdags fulländande bestämda tid, antingen den blifver 3. eller 4. månader, af Riksdags män, i Constitutions Utskottet väckas, vare Utskottet ej pligtigt att under samma Riksdag uptaga och bereda. Beredningen företog derpå Herr Rådmannen Kjellanders förslag att alla de hinder som enligt Tryckfrihets Lagen äro lagde för Skrifters utgifvande af trycket, i synnerhet för Dagblad och Periodiska Skrifter, måtte uphäfvas, och Tryckfriheten, i enlighet med 100. §. i Norriges Grundlag, blifva lika öfver hela Scandinavien.
Schough utarbetade och af Styrelsen godkända förslaget upptager till verkställande dels en segelränna, 2.000 fot lång och 80 fot bred i botten med 15 fots djup vid medel-vattenståndet eller lika med det minsta djupet i segelleden efter Piteå elfs nedre lopp mellan staden och skärgården, dels en lastbrygga vid stadens strand af 520 fots längd, för hvilka arbeten kostnaden är beräknad till 40,000 Ridr Runt, förutom 8,000 Ridr till inköp af ett mudderverk, behöfligt såväl vid det föreslagna fördjupningsarbetets verkställande, som ock för framtida underhåll af segelrännan. Vid sammanträde med stadens röstegande innevånare den 4 Oktober sistlidet år hafva desse enhälligt fattat det beslut, att, om ett statsanslag af f utaf den summa, 40.000 Ridr, som vore beräknad för sjelfva arbetet, kunde dem beredas till ett belopp af 26,GG6 Ridr G7 öre, så vilja de förbinda sig att utföra muddringen, bygga lastbryggan m. m. samt dessutom anskaffa mudderverket, äfven om till allt detta skulle erfordras större kostnader än de beräknade. Med afseende å det af Styrelsen derjemte vitsordade bchofvet af de föreslagna förbättringarne i Piteå hamn, hvarigenom den redan ingalunda obetydliga trafiken derstädes skulle erhålla en stor lättnad och rörelsen förökas, helst Piteå utgör hamnplats för ett, vidsträckt område med betydliga tillgångar å trävaror m. fl. export-artiklar, bar Utskottet, i anledning af Herr Kistners förevarande mo Bih. till R. St.
Ständers FullmägUge i Banquen och RiksgäldsContoiret, RiddarhusDirectionen samt Ledamöterne i de 3 me ofrälse Ståndens Cancellietega att sammanträda och upprätta ett Generalsammandrag öfver samtlige Länens verkliga förmögenhet så i fast som lös egendom, jemte, afgifter å personer och näringsfattig. heter, Bevitlnings-Uttkottets Betänkanderi. 47 heter, hvilka tvänne sistnämndes belopp afdrage* fi den af Riksens Höglofl. Ständer faststälde Bevillningssumrnan, hvarefter bristen fördelas på verkliga förmögenheten innom Länen, till en viss afgift af hvarje 50 R:dr värde, och underdånig anmälan derom göres hos Kongl. Majit, som täckes till alla vederbörandes och de skattskyldiges underrättelse, utfärda nådig Kungörelse, om den å verkliga förmögenhets-värdet belöpande Bevillnings-afgiften, äfvensom ofvanberörde General-Sammandrag bör likaledes tryckas och i Länen offentliggöras; att i händelse anmärkning finnes vid förenämnde granskning ega rum, emot fastighetsvärderingen i ett eller flere Län, bör sådant anmälas hos Riksens Ständers Revisorer, sorn i deras afgifvande Berättelser upptaga förhållandet, för att, vid näst infallande Riksdag, komma under Riksens Höglofl. Ständers granskning; och att sedan Kongl. Majus ofvanom förmäldte nådiga Kungörelse är kungjord, skulle det åligga vederbörande uppbördsman att derefter upprätta uppbördslängdernc, hvilka af Taxeringsmannen granskas och med taxeringslängder. ne jemförde, till uppbördens verkställande påteknades.
Genom öfverenskommelse emellan postförvaltaren och eorrespondenten kunna sådana förhållanden bäst jemnkas. Jag yrkar afslag å betänk. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Instämmande med den siste värde talaren, får jag derjemte endast fästa uppmärksamheten derå, att om en sådan lönereglering, som uti Utsk:s förslag åsyftas, komroe att äga rum, skulle bruket att fordra och gifva sportler troligtvis i alla fall qvarstå. Jag tror således, att fulla skäl till återremiss förefinnas. Hr von Troil, Emil: Sedan Hr Grundelstjerna upplyst, att 3:dje punkten af Utsk:s tillstyrkande är obehöfligt, skulle jag tro, att hela betänk, kunde afslås. Uti första punkten tillstyrker besynnerligt nogen underd. anhållan, det K. M., vid återbesättande af lediga tjenste:- inom och under Postverket, läcktes fästa nåd. afseende å långvarig, nitisk och pålitlig tjenstgöring vid samma verk. Jag hemställer, huru det är möjligt för Utsk. att känna, om K. M. icke redan iakttagit, hvad Utsk. här föreslagit att begäras. Det enda Utsk., som jag anser behörigt att göra dylika framställningar, är Constit.Utsk.; men för min del är jag förvissad, att vid återbesättande af de ifrågavar. tjensterna ordent - 3y° Den 10 Maj f. m. liga förslag upprättas af ÖfverPostdirectörs-embetet, och att K. iVI. derpå fäster det afseende, de kunna förtjena. Åtminstone hafva sednare tiders befordringar i denna väg visat de lyckliga följder, att mindre underslef ägt rum och statsverket altså kommit i åtnjutande af större inkomster. Jag tror således, att enär irsta punkten af förslaget synes fullkomligt oriktig, den sista fullkomligt onödig och den medlersta af ingen vigt, kan hela betänk, lämpligen afslås. Hr Nordenadler, Ludv. Gust., hade inlemnat ett så lydande anförande: Det sätt, hvarpå Allm.