Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:s Propos. och Utskrs förslag förefinnes den ganska väsendtliga skillnad, att den Kongl. Propos. medgifver icke så obetydligt större enkla pannor än dem Utsk. funnit lämpligt föreslå. Det är kändt, att ju vidare pannans botten är i förhållande till dess höjd, desto fortare går averkningen. Men det finnes dock en gräns för bottnens allt för stora utsträckning, bestående deruti, att, på sätt Hr Braunerhjelm anmärkt, mäsken icke får stå lägre än 5 tum, derest pannbottneu ej skall laga skada. Nu är det gifvet, att ju mindre pannan är, desto svårare är det att få Den 27 April e. m 539 en vid botten med 5 liim djupsiående mäsk, men att deremot, då pannan är stor, bottnen kan blifva ofantligt vid i förhållande lill höjden, hvaraf följer, att det är en väsendtligskillnad, att låta pannorna ega hvad form som helst, dä de äro stora, på sätt K. M. föreslagit, än då de ovilkorligen skola vara mindre, såsom Utsk. tillstyrkt. Den våda, som i detta hänseende, enl. K. M:s förslag förefinnes, eger således icke rum, om Utsk:s förslag gillas. Deremot skulle, om ett dylikt stadgande införes, icke obetydliga olägenheter upkomma för ägarne af de mindre pannorna. Det är gifvet, alt hvarje panna, som icke fullt öfverensstämde med den fastställda ritningen, måste omarbetas och om denna omarbetning blefve äfven i ganska ringa män felaktig, kunde densamma af vederbönde kontrollörer kasseras, så att en dylik föreskrift skulle gifva anledn. till onödigt trakasseri och undersökningar från fiskalernas sida. Då man öfver hufvud taget gått lemligen hårdhändt tillväga emot de mindre pannornas ägare, ser jag intet skäl att onödigtvis vid delta tillfälle pä samma sätt förfara, och skulle äfven, till följd af Utsk:s förslag, pannornas afverkningsförmåga blifva något större än beräknadt är, så kan detta likväl icke blifva annat än en obetydlighet, då man besinnar, huru liten pannan är. Jag vågar således anhålla om bifall till denna §. Hr Braunerhjelm:
Vid inrymmande i Taxan af rubriken Kemiskt teckniska prceparater, ej specificerade, som genom Kongl. Kungörelsen den 8 Februari 1844 medgifvits till införsel för fabrikernes behof, efter serskild anmälan hos Commerce-Collegium och af detsamma lemnadt tillstånd, mot en tull af 5 procent å värdet, samt för medicinska behof med hänvisning till Apotheksvaror, ej specificerade, hade Utskottet föreslagit den jemkning i berörde bestämmelser, att nämnde tullafgift af 5 procent borde höjas till 10 procent, hvilken hemställan blifvit af Preste-, Borgare-och BondeSlånden gillad, hvaremot Ridderskapet och Adeln, som, enligt hvad ofvan är omförmäldt, utan förändring bifallit de af Kongl. Maj:t redan vidtagne samt genom allmänna Kungörelser och Circulair-bref tillkännagifne jemkningar, förklaringar och ändringar, följaktligen för denna artikel, då den inkommer för fabrikernes behof, bibehållit den genom berörde Nådiga Kungörelse stadgade tull af 5 procent; och så vida icke Ridderskapet och Adeln, med frånträdande af denna dess skiljaktighet, lika med de öfrige Stånden, instämmer i Utskottets härom gjorda framställning, torde omröstning i följande ordning böra anställas: 65:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att, vid intagande i Taxan af artikeln ”Kemiskt teckniska prceparater, ej specificerade”, densamma bör, vid införsel för fabrikernes behof, efter serskild anmälan hos Commerce-Collegium och af detsamma lemnadt tillstånd, förtullas med 10 procent af värdet, samt för medicinska behof såsom Apotheksvaror, ej specificerade, röstar Bevillnings-Ut skottets Memorial, N:o 3o. 57 Ja; den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer, med bifall i öfrigt till hvad Ja-propositionen innehåller, artikeln, då den införes för fabrikernes behof, att vidkännas endast 5 procent af värdet i tull. Kimrök. Kli aj andra ämnen än spanmäl. Knapergall och Ekollon, malen eller omalen.
Af Herr Ehrencrona: alt det stadgande, som genom Kongl. Kungörelsen den 9 Junii i83a blifvit uti denna §. infördt, alt handtlar.gning vid egors mätning och andra göromål, som ute å marken verkställas, icke må under slotteroch skördetiderne utfordras, vöre ledande till uppehåll i Landtmäteri-förrättningarne och således borde upphäfvas. Det skäl, som ligger till grund för ifrågavarande stadgande, nemligen att det för Allmogen faller sig ganska olägligt att under skördeoch andetiderne lemna handtlangning till egomätningar, bör i Utskottens tanka gälla till bibehållande af den klandrade föreskriften, hvadan Utskotten tillstyrka, att den deremot gjorda anmärkning må förfalla. 6 Cap. 3 §. Af Peter Persson från Calmar Län: att gode män, i händelse de genom uppenbar mannamon, egennytta eller ‘vårdslöshet äro upphof till något origtigt beslut, måge i likhet med Egodelnings-Rätts Ledadamöter derföre ansvara. Då valet af god man helt och hållet beror af det medborgerliga förtroende en person vetat tillvinna sig, synes det högst sällan böra inträffa, att någon missbrukar sitt uppdrag till egen vinning och andras förfördelande. Om det likväl skulle hända, alt gode män, med förgätande af sin ed, för nyssnämnde eller andra orena afsigter, tillskyndade delegare skada, synes, för bedömande af deras ansvarsoch ersättnings-skyldighet, tillräckliga bestämmelser i allmänna Lagen redan förefinnas. Alt utan någon dertill gifven anledning stifta en serskild ansvarighels-lag emot öfverlrädelser', som hittills icke veterligen inträffat, lemnar föga uppmuntran att emottaga ifrågavarande municipal-befattning. Då vidare i betraktande lages, alt gode män icke äro Domare, samt alt deras befattning både i omfång och vigt ganska mycket skiljer sig från Ledamöters i Egodelnings-Rält, helst de förstnämnde ega handlägga endast sådana ämnen, hvilkas bedömande nästan uteslutande beror af hvars och ens subjecliva öfvertygelse, anse Utskotten Peter Perssons motion i denna del icke böra bifallas.
Maheli barn voro: Eleazar och Kis. Men Eleazar blef död, och hade inga söner, utan döttrar; och Kis barn, deras bröder, togo dem. Musi barn voro: Maheli, Eder och Jeremoth, de tre. Detta äro Levi barn i deras faders hus, och de ypperste af fäderna, som räknade vordo, efter namnens tal efter hufvuden, hvilke gjorde de sysslor i ämbeten i Herrans hus, ifrå tjugu år, och derutöfver. Ty David sade: Herren Israels Gud hafver gifvit sino folke ro, och skall bo i Jerusalem till evig tid. Leviterna behöfde ock icke bära tabernaklet, med all dess redskap, efter deras ämbete; Utan, efter Davids yttersta ord, vordo Levi barn räknade ifrå tjugu år, och derutöfver; Att de skulle stå under Aarons barnas händer, till att tjena i Herrans hus, i gårdenom, och till kistorna, och till reningen, och till allahanda helgedom, och till alla ämbetens sysslor i Guds hus; Och till skådobröd, till semlomjöl, till spisoffer, till osyrade kakor, till pannor, till halster, och till all vigt och mått; Och till att stå om morgonen, och tacka och lofva Herran; om aftonen desslikes; Och till att offra Herranom all bränneoffer på Sabbatherna, nymånadom och högtidom, efter talet och sättet, alltid för Herranom; Att de skulle taga vara på vaktena vid vittnesbördsens tabernakel, och helgedomens; och Aarons barnas, deras bröders, till att tjena i Herrans hus. Men Aarons barnas ordning var denna: Aarons barn voro Nadab, Abihu, Eleazar och Ithamar. Men Nadab och Abihu blefvo döde inför deras fader, och hade inga barn; och Eleazar och Ithamar vordo Prester. Och David skickade dem alltså, Zadok af Eleazars barn, och Ahimelech af Ithamars barn, efter deras tal och ämbete. Och vordo Eleazars barn flere funne till yppersta starka män än Ithamars barn.
Från Sparreholm fortsätter banan norr om nyssnämnde .sjö, passerar på korta afstånd Jäfversnäs och Mälby och framgår derefter i trakten af Flens kyrk», förbi Orresta, nordvestra hörnet af Kyrksjön, Stenhammar samt vidare öfver ett sund af sjön Waldemaren vid Ilålbonäs; derifrån (ifver Oppäng, förbi Ramsta gästgifvaregård, Skalunda, Walla och Strökärr till den punkt, omkring en fjerdedels mil sydost om Catrineholm, der den blifvande jernvägsstationen af detta namn kommer att anläggas. Linien emellan Stockholm och Södertelje lades först under arbete. De arbetskommenderingar nr Arméen, som för året voro beordrade å denna linie, förlädes sålunda: kommenderingen ur Nerikes regemente, bestående af 470 man korpraler och soldater och hvilken inryckte på arbetslinien den 16:de Maj, förlädes med 250 man vid Westberga*. 100 man vid Nyboda backe och de öfrige vid lägenheten Lerkrogen. Den 18:de inryckte Södermanlands regemente, 730 man korpraler och soldater, af hvilken styrka hälften förlädes vid Tumba pappersbruk och hälften vid det f mil vester derom belägna Rönninge, och den 21:ste samma månad inryckte Helsinge regemente, af lika styrka, och förlädes med hälften omkring Huddinge kyrka, hälften vid egendomen Flemmingsberg. För hela denna, nära 2,000 man starka, kommendering måste särskilda baracker, de flesta flyttbara, upptimras. De arbeten, sorn under året pågingo å vestra stambanan från Stockholm, bestodo hufvudsakligast af terrasseringar, och de anmärkningsvärdaste mellan Stockholm och Södertelje voro följande: å Södermalm, mellan Fatburen och Arstaviken, hvilket verkställdes af arbetare från korrektionsinrättningen å Långholmen; banken öfver Arstaviken, i hvilken utfylldes nära 12,000 kubikfamnar sten och grus Detta arbete bedrefs dels genom accord med skeppare, hvilka urlastade sina med grus fyllda farkoster i banklinien, dels genom transport af fyllnadsänmen från terrasseringen å Södermalm; bergsprängningarna vid Liljeholmen och tunneln under Nyboda backe.
Discont-Rörelsens och temporaire Länens mwidgande; och wid en således utgifwande större Sedelstock såsom wid sädant förhållande enda hjelpemedler, att upfylla det upkommande stora behof, och hwilken Sedelstock, i den möjeliga händelse, dee Kongl. Maj:t kemnade Credikivet behöfde begagnas, lunde ansenligen ökas, Banquen kunde blifwa blotkstäld för en starkare påkänning än dest tillgängar medgäfwo. Försigtigheten synes mig således hafwa instämt i enahanda kraf, som ordalydelsen i 1778 och 1786 ars Reglementen, i anseende till den deri fastställda Proportionen emellan Reela Fonden och hela den utlöpande Sedelstocken, som rill inlösen kunde företes. I anseende till detta allt, och dä således hela den ti Realiserande faststäldte, nu pä Z:ne är i Calculen fördelte Summa blifwer som wederbör i Calculen pä en gäng uptagcn, Reela Fonden, i jemförelse med Sedelstocken utgör - . - och en brist i denna proportion, af mera än, upkommen, sä anser jag mig äga anledning anmärka, dek Full - Den 14 November69 mägkige härutinnan afwikit frän Banco-författningarnes förestrist, och öfwerlemnar ät nästko-nmande Revisorer att pröfrva, om Banquen någon stada eller förlust härigenom träffat. Zerr General-Lieutenanten liljekorn hade förenadt sig uli det yilranoe, som Herr Stats-Secrekeraren kolenblaä, jemte Prosten Doctor dloräin till Protocollet afgifwit. Enligt de fleste Herrar Ledamöters i sä mätto yttrade tankar, hade Cancellie-Ulstoktets Pluralitet således deruti instämt, det hafwa Herrar BancoFulimägtige i deras Calcul och Propositionen ratteliga förfarit; och att följakteligen den i fräga satts anmärkning deröfwer komme att sörfalla.
Jag Johan Baptist Julius lofvar och svär, vid Gud och Hans Heliga Evangelium, att, såsom Svea Rikes Ständer, genom ett fritt och enstämmigt Val, utkorat och förklarat Mig till Svea Rikes Kron-Prins, att, efter Hans Maj:ts den Stormägtigste Konungs och Herres, CARL den XIILdes, nu jemväl min Allernådigste Konungs och Herres dödeliga afgång (hvarmed den Högste Guden nådeligen länge fördröje) Svea Rikes Regering tillträda, till Sveriges Konung krönas och hyllas, samt Riket styra efter den af Riksens Ständer, den 6 Junii 1809, fastställde samt af Konung och Riksens Ständer antagna Regerings-Forms bokstafiiga föreskrift, Rikets öfriga gällande, så väl Grundlagar, som Allmänna Lag och Laga Stadgar; alltså vill och skall Jag Högbemälte Hans Kongl. Majit för min rätte och Laglige Konung hålla, Honom med all lydnad och kärlek ära och vörda, Hans och Rikets sannskyldiga gagn och hästa laglikmätigt befrämja, samt oryggeligen hålla och uppfylla allt Bilaga B till Mern. N:o 3. 21 det, hvartill Jag Mig uti Min till Hans Kongl. Majit och Riksens Ständer, under den 1810, afgifne Försäkran utfäst: Så sant mig Gud hjelpe till Lif och Själ. Bilaga B till Mern. Formulaire, hvarefter Hyllnings-Eden den Höghorgne Furste och Herre, Prins Johan Baptist Julius, Svea Rilces Kron-Prins, af Riksens Ständer svärjas skall. Jag N. N. lofvar och svär vid Gud och Hans Heliga Evangelium, att, alldenstund Svea Rikes Ständer, den 1810, genom fritt och enstäm migt Val, utkorat den Högborne Furste, Prins Jolian Bagdis t Julius.
Penningen, om den ock tillfullo vore af Guld eller Silfver, utgör ej ett Tands verkliga välmåga, den är blott värdetecknet och bytesmedlet af varan, hvilken allid utgör hufvudmålet. Den penninge-tillgång blifver och endast varaktig, som genom Medborgares egna arbetsdrift bereder en rigtig tillgång af nödvändighetsvaror. Tillskapas pappers-penpingar, som både skola föreställa det vanliga bytesmedlet af metal, och tillika sjelfva varan, utöfver Circulationsoch Förlags-behofvet, sa blir ej allenast en ökad dyrhet å alla dagarbeten och Stmsnch Bankn-L1 [sköttens Betänk an deri. 537 å säljbara varor inom deraf en naturlig Följd, utan vexeln för de utifrån förskrifna varor kommer ock i inon af remiltentens reqvisition och tillopp, att gälla, likasom all annan behöflig vara, hvarå ringa tillgång gifves, hvad mur! jeligen den gälla kan; och den inhemske tillver-! karen nödgas dock, vid det skrytsamma activa Handel s-Systemet, att åtnöjas med det pris, sorn. hälst honom af Landets Exportörer beviljas må. Förutan den sanna och vid Riks-Styrelsen så angelägna Statistiska kunskapen, samt förutan ert förutseende vishet i sådane högmål, kan icke ett folks framtida välgång beredas ; utan kommer tvärtom ett af naturen starkt Rike, vid felagtige Finance-tillställningar, för flere Tidehvarf, att försättas i oreda och vanmagt. Let är en väl bevittnad sanning, att, innan. Sveriges område föröktes med Skåne, jemte flera Län, så utfördes både Spanmål och flere Sofvelvaror ifrån vårt Fädernesland, samt till och med bevisligen till Pommern och Liffland, hvilka Länder vi sedan behöft anlita om Säd.
Sparre nu behagat göra, så hade visserligen min anmärkn. i någon män kunnat synas förlora af sin giltighet ; men tvertom har LagUtsk. helt enkelt förklarat, det 87 § R.F. icke vore tillämplig på motionen. Om alltså densamma blefve remitterad ensamt till BankoUtsk., så kunde det hända att, derest sistberörde Utsk. så funne för godt, LagUtsk. blefve alldeles uteslutet ifrån all behandling af denna motion, som likväl obestridligen hörer detsamma i sin mån till. Sådant vore högst formvidrig!, lagstridigt och orimligt. Jag handlade således orätt i att göra annat än fortfara i mitt framställda påstående, oaktadt jag visserligen med belåtenhet åhördt den förklaring af en BankoUtsk:s ledamot, att derest motionen dit försändes, densamma skulle blott i förening med LagUtsk. företagas. Då likväl betänk, nu är begärdt på bordet, så skall jag för närvar, icke vidare uptaga R. o. Ad:s tid med alt fortfarande yttra mig härom; enär tillfälle lämpligare yppar sig att, vid ärendets härnäst förekommande handläggning, ingå i den kritik af LagUtsk:s förfaringssätt, som af nödvändigheten synes högt påkallad. Föredrogs och lades på bordet LagUtsk:s mern. N:o 3, om arfvoden för ökad kanslipersonal. Slutligen anmäldes och lades på bordet följande från Utsk:n inkomne utlåt:n och mern., nemi. från Stuts-Utskottet N:o 19, i anledn. af vackt motion om anslag af Statsmedel till upförande af en stenbro öfver Skellefteå eif; N:o 20, i anledn. af väckt motion om anslag af kronotionde till Askersunds stads församlings kyrka; N:o 21, i anledn. af väckt motion om lönetillökning åt Härads skrifvaren Bjoerklund på Öland; Banko-Utskottet N:o 3, om val af Revisorer och Suppleanter för Lånkontoren m. m. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem protocolli silbert Munck. Onsdagen den 15 Januari 1851.
Då jag föröfrigt tycker, alt det beslut, hvaruti PresteSt. har stannat, kan ganska väl af R. o. Ad. antagas, så mycket mer, som det är kortare och enklare, än Utsk:s förslag, så får jag vördsamt hemställa, ifall icke någon af Ståndets ledamöter talar deremot, om icke propos. kunde framställas på nämnda Stånds beslut, såsom obetydligt afvikande ifrån lavad StatsUtsk. föreslagit, med undantag deraf, att för norra delen af Wermland tillägges 20,000 r:dr. Jag hemställer således, om icke R. o. Ad. ville instämma med PresteSt., hvarigenom frågan skulle komma att behandlas lika af två Stånd, hvilket alltid är en fördel vid behandlingen af alla ärenden. Frih. Sprengtporten: Så vidt jag fattat R. o. Ad:s beslut i afseende på föredragningssättet, lärer det nu endast vara fråga om 1 punkten litt. a), och jag får i anledn. deraf yttra, att jag ej ämnar bestrida den tillökning af anslaget med 20,000 r:dr, som åtskillige ledamöter inom Huset hafva yrkat för de norra orterna, då till dessa orter läggas vissa härader i Wermland; men jag tager mig friheten hemställa, om icke detta anslag af 120,000 r:dr bör gifvas gemensamt för de norra orterna och ifrågavar. härader i Wermland, och således ej särskildt 20,000 r:dr bestämmas för dessa orter i Wermland, emedan ett sådant anslag förutsätter en pröfning, som ej kunnat äga rum. Mig är det åtminstone obekant, huruvida der finnas några lägenheter af den vinstgifvande egenskap, den förmånliga beskaffenhet, att något anslag specielt för dessa företag borde utsättas.
M antalsskrifvare-provision uppgöres igenom den Mantalsskrifning som verkställes år 1813 om hösten, hvarföre Mantals - Commissarierna väl kunna före den 15 Maj 1815 till Konungens Befallningshafvande uppgifva sina fordrings anspråk, men Lands - Contoiret, som ej förr får emottaga 1814 års Special - Räkenskaper, hvilka endast kunna controllera , corrigera och bestämma Mantals-Commissariernes provisioner, än med Augusti månads utgång 1815, saknar i följd deraf ali möjlighet, att vid Juni månads utgång samma år kunna till Eders Kongl Majtts Stats* Contoir afgifva en behörig och riktig .ersättningsreqvisition öfver det förflutna 1814 års Mantals - Deri 7 Juli. talsskriihings-pföyisiönqf. Ett lika förhålländé uppkommer således äfven för de föregående åren; och då den bevekande Omständigheten derjemte tillkommer, att göromålen för Ennds-Contoiret otroligt under nu lyckligen öfverståndne krigs-år varit ökade, och tiden för d<ä*m i följe deraf öfver ali beskrifning stundeligen upptagen; så vågar Jjandshöfdirige-Ernbetet underdånigst anhålla om ett mildare och Nådigare afseende å 'ifrågavarande tiraade försummelser, samt att Eders Kongl. Maj:t i Nåder täcktes bevilja förevarande Mantälsskrifvare-provisiort för åren 1813 och 18tgi till Nådig ersättning af hela dess belopp,* såsom behörigen granskadt och rigtigt befunnet, med summan 596 R:dr 16 sk. G r:st> Baned.”
Intressenterne skulle förbinda sig innan utgången af 5 år vara med arbetet pi nedra kohlflöttsen, och att de förut anslag, ne export-premier af 6 sk. per tunna under tiden skulle upphöra samt Intressenterne vara förpligtade, i händelse atbetet på sagdan tid 2T4 Dan io Fcbruarh. ej efter föreskrift vore Ful 1 bordadt, åfergäldaden summa de uppburit Lifvade af det basta hopp, om en lycklig framgång emottogo Intressenterna med största tacksamhet Ständéfnes ädeimodize anbud, och började våren rbiy, att genom uppköp af nödige materialier iståndsättande af d' n redan på stället bsBntellge 74 tuass Eld - och Lpft-Maschine samt anskaffan-e de af flere kunnige arbetare och handtverkare, sätta sig i ständ med all kraft kunna fullfölja det redan för detta ändamål med dryg kostnad påbegynna arbete. Kongl, Maj:-t hade under tiden Nådigst tillåtit att 1 b 19 års anslagné 15,000 R:dr lingö på en gång uppbäras, och Sedermera 2,000 R:dr hvarje månad. Arbetet fortsattes med all möjlig drift, men i anseende till större reparation å 74- tums Maschine, handt dea ej komma i full gång förr än Januaria 1820, Sänkningen af Charlottas Schackt fortfor, men under arbetande af en Orts rredrifvande från Ryds Schackt, utsprång natten emellan den 8 och 9 Mars en vattenådra med sådan hä tighet, att de arbetande med möda räddades undan vattnet , som hastigt steg till en ansenlig höjd i Schaktet. Denna händelse, icke ovanlig i Engelska StenkohlsGrufvoma, väckte i början ingen får - Den iö Februarii. håga för arbetets fortgång; men då oagtadt forcerad pumpning längre lid , ingen vattenförminskning vanns, hegärde Intressenterne genom Memorial till Höglofl. Kongl.
3. och för ar 1851 n 143,550: 37. 8. eller tillsammans för begge aren R:dr 296,543: 30. 11. hvaremot de i samma liqvider Riksgälds-kontoret tillgodoförda besparinyar å enahanda anslag uppgått: för är 1850 till R:dr 219,491: 45. 8. samt för är 1851 „ — , „ 130,544: 19. 5. och således för begge åren tillsammans till R:dr 350,036: 17. 1. Såsom öfverskott å Statsverkets inkomster, hafva följ an de'belopp i samma liqvider Riksgälds-kontoret godtgjorts, nemligen: för år 1850 R:dr 339,572: — 9. och för är 1851 , , 1,460,321: 25. 11. De å öfverskotten a nvisade och Riksgälds-kontoret deremot påförda utgifter hafva utgjort: för ar 1850 R:dr 19,015: 40. 10. och för ar 1851 „ 25,100: — 4. Den återstående behållningen utål nu uppgifna besparingsoch öfverskottssummor, hvilken, jemlikt meranämnde iqvider, ^skulle [Riksgälds-kontoret tillkomma, har lor ar 1850 uppgått till - R:dr 387,055: 12. 4. och för ar 1851 till » 1,422,215: 7. 4. samt följaktligen för dessa 2:ne år till ett sammanlagdt belopp af — R:dr 1,809,270: 19. 8. af hvilket belopp Kongl. Stats-kontoret aflemnat till Riksgälds-kontoret, i Juli 1852 | R:dr 350,000: i Oktober samma ar„ 37,055: 12. 4. ^;tjr 387,055; 12. 4.
Län, samt Lungsunds Allmänning; d, 4 Octob. angående RecognitionsSkogen till KungskogS masugn; d. 16 julii angående Lundbergs eller MatlångS Bruks Recognitions Skog; d. 2 December angående Saltsjö Recognitions-Allmänning; den ia sisth Januarii, angående Vittersjö Allmänning 1 Gefleborgs Län; den 21 sisth Januarii» angående de till forssbacka Bruk upplåtne Recogriitions-Skogar; deri iS sisth Februarii angående Jefre Sandön i Norrbottens Län; samt d. 4 sisth Martii, angående Selets Bruks Recognitions-Skdg. 8 o Att Bref den 24 sisth Februarii blifvit beslutit till Kongl. Majus Befallningshafvande i Gefleborgs Län, rörande upplysning ona Sältdahla Allmänning, I Stais-Utskottets Betlinhanden. M59 g‘o Att General Landtmätef i-Contoiret bljf vit erin Hrad t, att till Kongl. Collegium inkomma ined iiifördradt utlåtande angående den 1 Vesterbottens Län belägne öcll Olofsforss Briifc anslagrie Recogrtitidhs-Skog; iöiö Att, af den anledning, ätt Kongl, Kammaroch Bergs-Collegierne, stadnat i skiljl agtige meningar örn rätta förståndet af Kongl* Kungörelsen den 4 Februarii 13ii rörande till-* deltiings-sättét af Skog åt skattlagde Heiflmari och Lägenheter, följande mål, i afbidan nå Kongl. Majtts Nådlgstö förordnande och föreskrift i denna omständighet icke kunnat till pröfning företagas, hemb angående Forssvik* Bruks och Granviks Masugns Recögnitions-Skog i Skaraborgs Län; angående Hellsjö ttecögnitiöns-Skog i Kopparbergs