Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När man närmare genomläser detsamma tror jag man skall linna, alt deruti icke påbjöds något lagstadgande att tjena till efterrättelse för framliden. Tvärtom visar det sig af ordalagen, alt K. kammarcolhm, som tillförene haft sig uppdragen granskningen af de restantieredogörelser, som inkommo från K. Al:s heflude, dervid funnit sakören upptagne såsom restantier, ulan att verilikalioner öfver delta förhållande voro restantieberättelsen vidfogade. Af sådan anledning ansåg K. kammarcolhm sig befogadl förständiga K. M:s beflude att ålägga vederböride magistrater och kronofogdar att affordra de sakfällde antingen bevis att de anfört besvär eller också öfverrättens utslag samt att desamma lill collegium insända. Såsom ett bevis derpå att ifrågavar:de cirkulärbref icke afser någon föreskrift för framtiden, på säll jag redan nämnt, får jag ytterligare upplysa, att detta cirkulärbref slutar med de orden: "om verkställighet häraf införväntar K. kammarcollegium K. befludes månadlliga berättelse.” Uti ett cirkulärbref, hvaruti man stadgar en lag att gälla för framtiden, plägar man icke tillika tala om all K. bcfiude skola meddela underrättelse huru den föreskrifne åtgärden i verkställigheten aflupit. Enär således de förenade Utskm grundat sitt tillstyrkande på ett förhållande, som i verkligheten alldeles icke äger rum samt någon författning i öfrigt icke finnes, som ålägger den sakfällde att styrka det hans besvär icke blifvit afgjorde af öfverrätt, så vida man icke vill antaga, hvilket synes vara det riktigaste, eller alt den sorn tappat skall vara skyldig visa alt han verkligen i högre rätt fört klagan, så synes mig del förslag lill Den 18 September. 347 underd. skrifvelse Utsk:n bär framställt, icke vara af behofvet påkalladt, hvarföre jag hemställer att förslaget malte afslås. Gr. Sparre, Erik: ötskms tillstyrkande grundar sig ingalunda på ett misstag ang:de rälla meningen med ifrågavaride cirkulärbref.
Krigs-Kollegium att HästjägareSqvadronsföndens förvaltningsbestyr öfvertaga och derför redovisa.. Uti nådig skrifvelse af den 7 December i&4°> bär Kongl. Majit, i anledning af Rikets då församlade Ständers, under den 22 näslförutgångne Augusti v i underdånighet gjorda hemställan, rörande denna Fond äfvenledes gifvit Rikets Ständer tillkänna, dels att, innan något förslag för tillvägabringande inom Norrbottens Län af ett ändamålsenligt gränsförsvar emot Ryssland, och hvarför kostnaden skulle bestridas genom ■vakansafgifter för ofvannämnde iiSstycken lediga Nummer vid Westerbottens Fältjägare-Regemente, Liefve antaget och i verket satt, Kongl» Majit ville till Rikets näst sammanträdande Ständer nådig Proposition i ämnet aflåta, dels ock, att den under tiden bildade, för omförmälde ändamål afsedda Fond emedlertid komme att oförryckt bevaras och, så vidt sig göra lät, genom utlåning mot ränta tillökas, samt de årlig*, redogörelserna derför, lill behörig gransknings undergående, hållas Rikets Ständers Revisorer tillhanda.. Till följd häraf, hafva Revisorerne, sorn tillika fått emottaga Kongl. Krigs-Kollegii afgifna underdåniga Berättelse angående dessa medel, lill granskning förehaft den öfver berörde flästjägare-Sqvadronsfond för år 1841 först upprättade Hufvudredogörelse, jemte dithörande verifikationer, hvilken räkenskap, uti Kongl. Kammar-Rätten utan anmärkning reviderad, utvisar följande förhållande:: Debet. år 1841 Balans frän dr 1840: Uppbörd: Baians till år 184 Skuld . ; . ra: 34. — Samma 61,708: 42* - 195 — Credit. Balans frän år 4840: Öfverleverenng , . .. 20. — Utgift; Provision och Remisslage ^ 60: 23. 10. Balans till är 18fa:
Majit i underdånighet begära förordnande af en kommitté att verkställa utredning och afgifva utlåtande i ämnet, så att Kongl. Majit blefve i tillfälle att i nådig proposition till nästa sammanträdande Ständer framlägga förslag till reglering af hvarje stads deltagande i båts mans-hållet. Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, till hvilket dessa motioner blifvit öfverlemnade, har tagit desamma i öfvervägande; och hvad först angår framställningen derom, att rust-, och rotehållarne vid båtsmans-hållet måtte befrias från skyldigheten att bidraga till båtsmannens beklädnad och att statsmedel måtte anvisas till bestridande af denna kostnad, så anser Utskottet, att en lindring uti båtsmans-hållningen i allmänhet och företrädesvis i Blekinge län och Södra Möre härad vore önskvärd och af billighet påkallad, helst sedan Rikets nu församlade Ständer, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, beviljat rotehållarne vid indelta infanteriet en icke obetydlig lättnad i roterings-besväret, genom upphörandet af det från dem utgående bidrag till soldat-beklädnadens anskaffande och underhåll; men enär Utskottet, uti ärendets för närvarande outredda skick, icke kan med tillförlitlighet bedöma, i hvad mån denna lindring skäligen bör ega rum, anser Itskottet sie böra på det sätt understödja motionärernes framställninear, att Utskottet tillstyrker Rikets Ständer, att uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Majit täcktes, efter det utredning i ämnet försiggått, till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig proposition derom, Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande JW 48. 9 derom, att rustoch rotehållare vid båtsmans-håliet måtte komma i åtnjutande af en sådan lindring, som vid innevarande riksdag blifvit beviljad rote-hållarne vid indelta infanteriet Vidkommande derefter Riksdags-fullmäktigen Tobias Linds, här ofvan omförmälda alternativa förslag, att
Ridderskapet och Adeln beslutade Remiss till RiddarhusUtskottet af frågan örn en Byggnads uppfö - Den 22 December e. m. 235 rande å Riddarhusets tomt, uti hvilken sessionsrura för de Respeclivc MedStånden och Rikets Ständers Utskott kunde inredas, anhåller jag att få yttra några ord, hvilka loide få åtfölja Remissen till RiddarhusUtskottet. Med största nöje anser jag mig höra gå den värde Motionären i Högvördige PresleStåndet till mötes, och tillstyrker således för min del att Ridderskapet och Adeln må tillåta, att å Riddarhusets tomt får uppföras en Byggnad, så stor och tillräcklig, att deruti må kunna inredas värdiga och passande samlingsrum, ej mindre för de 3:ne MedStånden, än ock för Rikets Ständers samtelige Utskott. Jag hemställer likväl om icke Högloft. Ridderskapet och Adeln skulle finna lämpligt, att vid berörde tillåtelse fästa frenne vilkor, nemligen: 1:0 Att den af framledne Architecten Jean de la Valice vid Riddarhusets första uppförande bestämde Byggnadsplan, som utvisade Flyglar åt Torget, måtte blifva upplifvad; 2:0 Att, enär dessa flyglar, uti hvilka de 3:ne Stånden jemte Utskotten borde erhålla deras Sessionssalar, ofelbart komma att uppföras på Statens bekostnad, deruti Högloft. Ridderskapet och Adeln följagteligen äfven får deltaga, icke allenast en lämpelig ersättning af Statens medel för a3 6 D en 12 December e. m. tomtens begagnande måtte varda RiddarbusCassan tillagd, utan ock framtida underhållet af dessa båda flyglar åt Torget, af allmänna medel bestridas; samt 3:o Att Riddarhuset med dess gard och flyglar åt sjösidan alltid må hädanefter som hittills förblifva Ridderskapets och Adelns enskilta egendom. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalkenj hemställde, alt Friherre Klingsporr^ anförande i anledning af Kongl.
Eosidig är visserligen nppfosiran vid ett lärvoverk, inrättadt uteslutande för ett yrke, men ingalunda har Jetta hos de yngre generationerne bildadt någon ensidig anda i allmänhet; den omsorgsfulla omvårdnad, hvarmed conscriptionsclasserne blifvit emottagne, behandlade och bildade, torde bäst vittna att Arméens befäl ingalunda är lifvadt af någon ensidig, skråaktig anda, utan af den allmänna medborgerliga, som bör finnas hos alla classer. Med desse anledningar till tacksamhet för den sednast afledna Konungen, som stiftade KrigsAcademien, tror jag icke att Riksens Ständer hafva skäl, att i underdånighet i den* na stiftelse önska någon rubbning, åtminstone icke förr än en fullkomlig ochsammanhängaw de öfversigt, af alla allmänna läroverk kan komma att företagas, för att bringa dem till fullkomlig öfverensstämmelse sins emellan, och för att uppfylla de luckor som tidens fortgående fordringar, i de gamla inrättningarne kunna upptäcka. Jag aahåller att detta mitt yttrande må i 620 Den 7 Martil, remissen fa åtfölja Grefve Cronhjelms 51^ morial. Bilagoi» till PleniProtocollet för den 7 Maltin N:0 1. Grefve Ridder stolpe, Cark Skyldigheten att icke för Ridderskapet pch Adelö upptaga någon dyrbar stund , kaa jag fägna mig att vid detta Riksmöte hafva obrottslig^ uppfyldtj men det är äfven en pligt att yttra sig då man af så ömma åligganden, som kamraters tillstånd, dertill föranledes; och, vågar jag derföre hoppas Ridderskapets och Adelns öfverseende då också jag meddelar mina tankar och mini känslor i ett ämne, där någre värdige medbroder på ett hedrande sätt beredt mig vägen, och en Statsutskottets egen forskande ledamot så mycket snarare kan anses hafva uppmuntrat mig, som det är troligt att han, utan hopp om tillgångar till förbättring af det mindre indelte befälets löner, aldrig hade gjort den framställning, hvarigenom han rättvisat redan erhållen gärd $f aktning och förtroende - Deri, 7 Martti*.
Riks-stånden meddelat Konstitutions-utskottet de beslut, hvaruti dé stadnat, i anledning af Utskottets memorial N:o 14, angående föreslagen ändring uti föreskrifterna om représentations-rättigheten för Fahlu bergslag, har Utskottet inhemtat, att Preste-, BorgareOGh Bonde-stånden den 17 dennes antagit nämnda förslag att hvila till grundlagsenlig behandling å nästkommande riksdag, men Ridderskapet och Adeln deremot, som under den 15 dennes förehaft frågan derom , funnit godt att såsom ståndets gemensamma tanka till Utskottet hänvisa den anmärkning, att ”de uti den föreslagna nya redaktiouen vid slutet af 5 momentet 14 § intagne orden: och är inom länet bosatt, borde ur förslaget uteslutas.” I betraktande deraf, att trenne stånd godkänt Utskottets förslag och en sammanjemkning af meningar, af hvilka den ena vill utesluta hvad den andra vill bibehålla, icke är verkställbar, finner Utskottet sig härvid ej kunna tillgöra annat, än att, enligt 2 mom. 56 § regeringsformen, de oförenliga skiljaktigheterna anmäla, och derjemte hos Högloft. Ridderskapet och Adeln vördsamt hemställa, huruvida ej ståndet ville frångå sin mening och foga sig efter de trenne andra stånden, som antagit det framstälda förslaget att hvila till grundlagsenlig behandling å nästföljande riksdag. Stockholm den 30 Juni 1848. Bihtill Ä- öt. STOCKHOLM, ecksteinska roktr yckert et, 1848. Konstitutions-Utskottets Utlåtande, N:o 23. 1 JM 23- Ank. till Exp.-tJtsk. den 5 Juli, kl. 12 midd. Alem nr ial till Rikets Ständer, med förslag till ändringar och tillägg uti 11 meni. 1 § Tryckfrihets-förordningen, rörande ajlemnande af exemplar af tryckpressens alster till åtskilliga embetsverk och allmänna bibliotheker. Med afseende å de svårigheter af flere slag, som handhafvandet af de uli 11 mom.
Och Joseph sade till sina bröder: Jag dör, och Gud varder eder sökandes, och förandes utaf detta landet, in uti det landet, som han hafver svorit Abraham, Isaac och Jacob. Derföre tog han en ed af Israels barnom, och sade: När Gud varder eder sökandes, så förer min ben hädan. Så dödde Joseph, då han var hundrade och tio år gammal. Och de smorde honom, och lade honom uti ena kisto i Egypten. Desse äro namnen af Israels barn, som kommo in uti Egypten med Jacob; hvar och en kom der in med sitt hus: Ruben, Simeon, Levi, Juda, Isaschar, Zebulon, BenJamin, Dan, Naphthali, Gad, Asser. Och alla de själar, som utaf Jacobs länd utgångne voro, voro sjutio. Men Joseph var tillförene uti Egypten. Då nu Joseph död var, och alle hans bröder, och alle de som på den tiden lefvat hade; Växte Israels barn, och födde barn, och förökades, och vordo ganska månge, så att de uppfyllde landet. Då vardt en ny Konung öfver Egypten, hvilken intet visste af Joseph. Han sade till sitt folk: Si, Israels barns folk är mycket, och mera än vi. Nu väl, vi vilje listeliga förlägga dem, att de icke varda så månge. Ty om något örlig påkomme mot oss, måtte de ock gifva sig till våra fiender, och strida emot oss, och draga utu landet. Och han satte öfver dem arbetsfogdar, som dem betvinga skulle med träldom; ty man byggde Pharao de städer Pithom och Raamses till skatthus. Men ju mer de betungade folket, ju mer de förökades och förvidgade sig; derföre voro de Israels barnom hätske. Och de Egyptier tvingade Israels barn med obarmhertighet till att träla; Och gjorde deras lefverne bittert, med svårt arbete på ler och tegel, och med allahanda släpande på markene, och med allahanda arbete, som de kunde dem pålägga med obarmhertighet.
R:mt 270,000 R:dr, eller ock, derest den Sverige förbehållna rättighet till betalning medelst annuiteter funnes böra begagnas, i enlighet med en vid den nådiga Propositionen fogad tablå öfver de årliga kapital-afbetalningarne och räntebeloppen, anvisa: l:o För år 1862: en summa af 3,699 Thr 24 sgr, eller omkring Runt 9,990 R:dr, 2:o för år 1863: en summa af 26,194 Thr 24 sgr, eller omkring „ 70,730 , 3:o för instundande stats regleringsperiod : för år 186 4 Thr 20,300 „ 54,810 » » 1865 » 19,600 „ 52,920 „ ” ” 1866 ” 18’9Q0 58.800 Thr .» 51 i030 » eller tillsammans en summa af .. 88,694 Thr 16 sgr, motsvarande R:mt 239,480 R:dr; kommande, i sistnämnda fall, det till slutliqvid af kapital och ränta år 1867 erforderliga belopp, 18,200 Thaler eller R:mt 49,140 R:dr, att af Rikets härnäst sammanträdande Ständer äskas. Uti förenämnde vid den Kongl. Propositionen fogade tablå äro de årliga afbetalningarne, jemte ränta å 4 proc. å det efter hvarje liqvid återstående kapitalet, beräknade sålunda: 1862 Juli 1. Kapital-afbetalning — Ränta å återstående Thr 35,000: — 1,400: — 18.900: 1867 » r Slutliqvid ... 17.500: — Ränta å detta belopp 700: — 18,200: Summa Thaler 106,894: 18 sgr. af hvilket belopp kapitalet utgör Thaler 92,495: — och de upplöpande räntorna » 14,399: 18 sgr.
Denna betydligt ökade production och export, som hufvudsakligast tillkommit under de senaste åren, har ingalunda verkat till nedtvingande af priset, hvilket tvertom stigit betydligt, då det utgjort år i 833, 16 R:dr 24 sk. , 1834 > >6 R:dr 12 sk. och 1835, 16 R:dr, men år i836, 18 R:dr 36 sk., r83y, 18 Rdr 24 sk., 1838, 16 R:dr 16 sk. och i'S3c), 18 R:dr, oagtadt den nära nog exempellösa brytningen inom bandelsverlden, sorn under denna tid egt rum.. Denna redovisning för de Författningar, rörande jernhandleringen, sorn under senare åren blifvit vidtagne, och de verkningar, som deraf visat sig, vittnar fördelagtigt om den omsorg, som varit egnad åt denna landels hufvuduäring och om den förkofran, sorn under tiden vunnits; men deri innefattas dock endast en förberedelse till den fullkomnad, som efter - Sträfvas, och en häntydning på medlen att upphinna målet. Ännu återstår för Svenska jernhandteringen den, under föga gynnsamma förhållanden, länge förda striden med lyckligare lottade länders fabricationer, för hvilkas uppdrifvande dessa landers större capital-tillgångar och mera utvecklade industriella förmåga uppbjudas med -en stundeligen ökad ansträngning, och Utskottet tvekar icke att uttala den öfvertygelsen, alt jernhandteringen inom vårt fädernesland icke kan bestå i denna strid, om den icke tillerkännes samma frihet, som den utländska fabricationen åtnjuter alt, utan band af ett skadligt, ehuru välment, förmyndare-system, få använda alla de tillgångar, som vårt land i ymnigt mått erbjuder åt densamma , blott de rätt och, efter vetenskapliga grunder, användas och behandlas. Endast under en sådan frihet kan denna handtering uppnå en fullkomlig utveckling, endast då kan man hoppas att äfven för framtiden se den mäglig af en täflan med det fria Englands fabricanter, hvilken annars blifver med hvarje dag allt svårare.
In fidem prötocolli, Albert Munck. Onsdagen den 5 Juli 1848. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 6 prot.utdr. för den 3 dennes. Upplästes ettaf Hr Kröningssvärd, Carl Gust., inlemnadt sälydande mern.: Som ekonomiska omständigheter hafva gjort för mig högst behöfligt, att, under den återstående delen vistas pä landsbygden, så får, hos Högvälb. Hr Gr. o. Landtm., jag härmedelst vördsammast anmäla det jag afsäger mig, både den Bänkmansbefatlning jag hos H. R. o. Ad. innehar, och att vara ledamot i det H. LagUtsk. i följd hvaraf jag lika vördsamt får, härhos bifogad, återställa den mig tilldelade Riddarhus-pollet. Hr Gr. o. Landtm., som härefter tillkännagaf, att Hr af Sillen, Lars Gabr., såsom ledamot af StatsUtsk., erhållit 14 dagars ledighet, räknad från d. 10 dennes, anmodade derjemte Hrr Electorer att utse en ledamot i LagUtsk. efter Hr Kröningssvärd samt en ledamot att inträda i StatsUtsk. under den ledighet, som blifvit Hr af Sillen beviljad. Upplästes följande af Gr. Piper, Axel Maur., inlemnade mern.: Utaf enskildta angelägenheter nödsakad alt afresa från hufvudstaden, får jag, med vördsam anhållan om bibehållande af mia Don 3 Juli. 4til riksdagsmanarätt, afsäga mig elen befattning såsom Elector, hvartill jag genom R. o. Ad:s förtroende varit utsedd. Bifölls. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit, att jemväl Gr.
HofRätten, i likhet med AdvocatFiscalens derom gjorda hemställan, det något ansvar eller ersättning i anledning af KämnersRättens den i5 Juli 1833 angående gossen Berggren fällde Utslag, hvarå verkställighet ej följt, icke kunde KämnersRättens Ledamöter ådömas; men emedan gossen Söderberg inför KämnersRätten enständigt förnekat sig hafva föröfvat eller afvetat ifrågavarande stöld, samt de honom, uti KämnersRättens Utslag, till last förda omständigheter och hvad ransaknings-protocollerne i öfrigt innehöllo,ej innefattade något laga bevis derom, att Söderberg varit i stölden delaktig; ty oell då KämnersRätten icke desto mindre ansett Söderberg om så beskaffad brottslighet förvunnen, samt derför dömt honom, såsom minderårig, att med ris agas, hvilken bestraffning lian äfvenundergått, funne Kongl. HofRätten, enär berörde, emot Lag stridande beslut icke kunde anses annorlunda än såsom af oförstånd tillkommet, derför i förmågo af 1 Kap. 12 § RättegångsBalken och med bifall till AdvocatFiscalens framställda påslående, skäligt fälla Rättens Ordförande och den af Ledamöterne, som med honom i beslutet tagit del, att gemensamt böla Tjugutvå Riksdaler 10 sk. 8 r.st. Banko; och vidkommande Enkan Söderbergs på-*- stående, att hennes son kunde tilläggas 200 R:dr, såsom ersättning för det lidande honom, genom KämnersRättens förfarande i målet, skall tillskyndats; så enär Enkan Söderberg hvarken på sätt 31 Kap. 1 § ofvannämnda Balk föreskrefve, ingifvit förteckning å de kostnader, hon för honom kim( 16 ) de hafva i målet fått vidkännas, eller styrkt, att, enligt hvad hon föreburit, sonen till sin helsa något mehn vederfarits, blefve Enkan Söderbergs omförmälda påstående utan afseende lemnadt. Efter hvad i min förra Embetsberättelse (pag. 52 och följande) omförmäles, hade af mig åtal inför Kongl.
Jag har tyckt mig finna, att måltidstimman icke är en fördelaktig tid för Voteringar, särdeles då jag Den 17 November. »4r begär dem. Derföre vill jag icke nu anhålla derom, utan blott reservera mig emot det fattade beslutet. Justerades tvänne ProtocollsUtdrag, innefattande de af Ridderskapet och Adeln denne dag till Statsoch LagUtskotten beslutade remisser. Ilögloflige Ridderskapet och Adeln åtskildes klockan 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Måndagen d. 3 o November 1829. Plenum klockan half till i o Förmiddagen. Öppnades Herrar Electorers Lista lill val af Ledamöter i nedannämnde Utskott; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: I StatsUtskottet: Efter N:o 7, Herr Sparre af Rossvik, Gustaf Mauritz; JV:o 283 j Friherre Silfversköld, Carl. I BevillningsUtskottet: Efter N:o 215i, Herr Liljenstolpe, Carl Otto; JV:o i5g2, Herr Lannerstjerna j Adolph. 5i II. 10* Den 3o November f. m. Fortsattes pröfningen af BancoUtskottets ilen 22 sistlidne October under N:o 82 afgifne, oell den 2 derpå följde November e. ni. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:ris 48, 49» 5o, 5r, 52 och 5"3 förut meddeldle Betänkanden, hvaruti grunder för Bankens Lånerörelse, efter dess särskilda ulgreningar för tiderymden intill nästa Riksdag blifvit af Utskottet föreslagne. Angående Bankens till Utlåning i Discontväg anslagne Fonder. c} Betulhingsvilkoren. 1:0 Att Ordinarie-räntan för Lån mot borgen i BancoDisconten och ProvinceLåneContoiren må bibehållas vid 5 procent, såsom den j rån sista Riksdag varit.
Banko, också per skeppund stapelstadsvigt; — att följderna af denna oväntade åtgärd snart visade sig deruti, att vårt laad inom kort öfversvämmades af så beskaffade Engelska varor, så att, då importen t. ex af messingsoch koppartråd åren 1855—1857 utgjorde i medeltal 757 skålpund årligen, steg densamma åren 1858—1860 till 109,635 skålpund Bevillning s-Utskottets Betänkande M 8. 15 / per år, och uppgick endast under år 1864 till 35,662 skålpund, och då införseln af marinmetall åren 1855—1857 belöpte sig i medeltal till 2,255 centner årligen, vexte den under 1861—1863 till 3,524 centner per år, och uppgick år 1864 till 2,551 centner; -—• att, i samma mån importen af utländsk vara ökats, hade den inhemska tillverkningen blifvit nedtryckt, och vid det förutnämnda bruket minskats: af tråband och latun från 835 centner årligen under 1855—1857 till 732 centner under 1858—1860, och ytterligare under 1861—1863 till 543 centner årligen, —■ samt af messingstråd från 679 centner under 1855—1857 till 398 centner under 1858—1860, och vidare 1861—1863 till 313 centner om året; och beträffande marinmetall, hade den Svenska fabrikationen, som väl, enligt vid motionen fogad uppgift, tillvuxit i medeltal årligen från 489 centner 1855—1857 till 808 centner 1858—1860 samt till 937 centner 1861—1863, likväl år 1864 endast 878 centner att sätta mot de 2,551 centner, som från England blifvit införda.
Den lika dåligt bygda som barbariskt stenlagda » Gamla köpingen » kunde ej erbjuda de fåtaliga badgästerna annat än ytterst bristfälliga bostäder, och den lilla trekanten, parken kallad, som bestod af några få träd och ett par obeqväma träbänkar, var allt som fans af promenadplats. Man vandrade på klipporna, dessa kala klippor, som ega ett för vestkusten egendomligt behag, och utåt den dammiga Uddevallavägen, satt på badhusverandan och insöp hafsluft och helsa samt gjorde någon gång kortare segelturer inåt fjärdarne eller utåt hafvet. Någon sammanhållning mellan de få, från när och fjerran komna badgästerna kom ej i fråga, utan skötte hvar o c h en sig sjelf efter eget behag. Jag hade lyckats att få en jemförelsevis beqväm bostad hos en af ställets välmående skeppare, en ung, vacker o c h ståtlig karl, s o m utan varmare tycke gift sig med en några år äldre, föga intagande, men ganska förmögen hustru. De voro ej synnerligen lyckliga, och, då jag ungefär ett tiotal år senare åter besökte Lysekil, var han en förfallen, ruinerad och försupen stackare, skild från hustru o c h barn, s o m gick omkring i skärgården och tiggde, ett för denna trakt nästan enstaka fall. Hustrun deremot hade det ännu rätt bra och försörjde både sig och barnen. Dessa tio år, som bragt min forne värd till tiggarstafven, hade gått temligen spårlöst förbi den lilla badorten, ehuru den var vida mera besökt än fordom. Ett och annat hus hade visserligen växt upp i den s. k. » Nya köpingen », egentligen blott en dammig landsväg, och ett nytt, rymligt badhus invigdes mot slutet af sommaren, men på det hela taget var ej mycket gjordt för sommargästernas trefnad eller beqvämlighet. Annat är förhållandet nu, ty på de sista två decennierna har Lysekil gått framåt med jettesteg och utvecklat sig till en af vestkustens mest framstående o c h omtyckta badorter.