Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Deremot ansåg Nils Månsson, att målet å Svenska Remonter hellre borde nedsättas, hvarigenom en betydlig lättnad 1 Rustningen skulle vederbörande tillskyndas, utan att tjernsten deraf komme på något sätt att lida, enär en mindre Häst af Svensk race, väl underhållen, ofta vore af lika styrka och härdighet, sorn en större Dansk Häst, hvilken alltid kostade mera att behörigen underhålla, än den förra; och tillstyrkte Nils Månsson, på dessa skäl, alt Rikets Högloft. Ständer, uti underdånig Skrifvelse, måtte anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes i Nåder tillåta, att målet å Remonter för Cavalleriets behof nedsättes till 9 qvarter 2 tum. Härmed förenade sig Riksdagsfullmägtigen Jonus Johansson från Jönköpings Län. Antom till Exped. Utskottet d. 6 Maji 1829. Betänkande, i anledning1 af vackt fråga om skyldighet för Norrländska Allmogen att vara försedd med 3G Desv. och Oecon. Utsk. bevis, att de varor, som af bemälde Allmoge försäljas i Stockholm, äro af egen gårds-afvel. Uti Memorial, som Yällofl. Borgare-Ståndet lill Utskottets Utlåtande remitterat, har Jferr C.
Alla öfrige puncter af Betänkandet hafva Utskotten funnit vara gillade dels 6 82 Stats-Utskottets B e t ärt kanden. af samtelige Riks-Stånden och dels genom Irenne Stånds sainmanståmmande beslut, så att något särskildt utlåtande ofver dem icke erfordras; Och torde vid Expeditions upprättande till Kongl. Maj:t, iakttagas de mindre tillägg och förändringar, som RiksStåndens beslut innefatta: Angående förlängning i tiden för anmälan om Spannmåls Lån till District-Magazinens bildande: Om underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, det sådane band som lägga hinder i vågen för transporten sjöledes inom landet i möjligaste måtto varda undanröjde och en friare Communication derigenom befrämjad: samt att försäljningen af Allmänna Magazins-Inråttningens behållningar i Spannmål och Bränvin bör med varsamhet verkställas, så att den ej må medföra menliga följder på de lågt fallna Spannmålsprisen. Allt detta understålles nu slutligen Riksens Ständers upplysta pröfning. En Ledamots sårskildte anförande varder härjemte genom protocolls Utdrag bifogadt. Stockholm den 15 November 1823. Utdrag Från Protocollet* hållet inför Sammansatte afdelningarne utaf Statssamt Allmän - Sldts-Utskottets Beiähkanden. 83 iiä Besvärsoch Ekonomiéf Utskotten, under Riksdagen i Stockholm den S:de Novem Borgare-Ståndets tagne beslut* i frågan örn de till LårteMJnderStöd vid inråttändet af District-Mägäziner föf Norrå och en dei af Vestra Lånen ellef till Disposition för grundläggande af andre undsåttriingS-anstaltef beviljade 6o,ooÖ Tunnor Spanmål, sorn Riksdags Matinell hyste den öfvertygelse,- att Vållofl.
(Häraf har ett belopp af 240,000 R:dr år 1845 blifvit RiksgäldsKontoret godtgjordt genom öfverlåtelse af fordringar för byggnadslån å samma belopp) För de till undsättningar för åtskilliga provinser samt förlagsoch byggnadslån åt staden Amål, under år 1846, ulbetalda medel utaf det vid 1844 och 1845 års Riksdag anvisade enahanda kreditiv . Bil. Lit. A. (N:o 4) till 1847 (trs Revisionsberättelse angående Riksgälds-Verket. Transport Vid 1844 års slut. 4.773,682 42 3 Tillgångar och fordringar utöfver skulder Inom linien upptagtia Skulder: Vid 1844 års slut. Vid 1846 års slut. Till Rikets Ständers Bank, för derstädes af Riksgälds-Kontoret, emot diskontvilkor och 2 procents ränta, till 1823 års slut begagnade förskotter. För tillskott till Trollhätte Slussverks-byggnad, år 1750, utfärdade obligationer eller de s. k. Trollhätte Slussverks Lottsedlar, hvarför under de 3:ne första åren skulle godtgöras 6 procents årligt intresse och derefter, eller från den 1 Mars 1753, under 100 år, 12 procent årligen. Häraf innehålles dock numera -\:del, eller 3 procent, såsom bevillnings-afgift. 32,833: 16. —• 32,833: 16. — (Dessa obligationers kapitalbelopp fördt inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1840 och 1841 års Riksdag). Det, enligt 1779 års Riksdagsbeslut, till hemgift åt dåvarande Hertigen af Södermanland, sedermera Konung Carl XIII, anslagna kapital nied 5 procents ränta 100,000: 100,000: — (Fördt inom linien, enligt dito dito). Det i Svenskt mynt år 1815 omsätta belopp af ett på 1790:talet i Haag upptaget Lifränte-län, hvarför räntan utgår efter 8) procent årligen.
Landshöfdingen efter dess närmare kännedom om ortens behof och öfrige förhållanden anser lämpeligast, säkra och skyndsamma Underrättelser örn tillståndet; Ingen allmän kungörelse eller uppmaning att uppgifva behofven, såsom på flere orter hittil a skedt» bör fördenskull emanera. jEj eller synes den åtgärd i allmänhet vigtig* att låta Allmogen i Sockne - Stämmor anteckna sig till erhållande af Undsättnings - Spannmål , emedan denna Väckelse merendels foranledes till uppgifvande af behof, som i annat fall icke ens kommit i fråga Då således denna vigtlgi angelägenhet helt Och hållit måste bero på en Landshöfdings kloka och försigtiga behandling, synes han ock böra äga rättighet att begagna älla de utvägar harn Inrättningens organisation, 1541 finner lämplige och deribland hafva att påräkna sanna och fullständiga upplysningar från vederbörande Pastorer då de vid något tillfälle kunna genom Landshöfdingen eller dess ombud d> rom blifva anlitade. I öfrigt och på det ej mindre en Landshöfdinge, än alla andra vederbörande, må hafva kännedom derom, huru ange äget det är, att med allvarsamhet undersöka undsättnings - behofven , och icke lemna andra •rättighet att af undsättning kamma i åtnjutande, än verkligt behöfvande, synes ett circulair från Magasins Inrättningens Qfver-Si yrelse böra utgå, deruti alla desse resonerade grunder upptagas, och hvaraf en närmate upplysning således vinnes ej mindre om afsigten och ändtmå et med Magazins-lnrättningens åliggande att tillhandahålla undsättnings-Spannmål, utan ock huru vigtigt det är för detta Verks bestånd och Landsmannens egit val, att dessa undsättningar icke utsträckas utöfver de understöd sorn, till afvärjande af brist och hungersnöd, oundvikligen måste den hjelp behöfvande meddelas.
De orsaker, som föranledde den ogifta kvinnan till att i ord och uppträdande söka dölja, att hon hade de egentliga ungdomsåren bakom sig, äro nu till största delen 347 undanröjda, så däri finnes ej längre någon ursäkt för ett osant lif, som föranleder männen till att bestå oss medlidandets axelryckning eller ett ringaktande löje. Och skall det granna talet om att lefva ett lif i sanningen bli något mera än en bålstor fras, måste vi först och främst söka ordentligt lufta ut det gamla möglet ur våra själar och därmed äfven ur sällskapslifvet. Vi måste först och främst reformera vårt eget tänkesätt, innan vi kunna påräkna att fullt och helt få vara med om att reformera det gamla samhället. Eva Wigström (Ave). — * I inackordEringsfrågan. vi. Den inbjudning till diskussion i detta ämne som Iduns ärade redaktion utfärdat till dem, som däri äga någon erfarenhet, kan jag ej med tystnad låta gå mig förbi, eftersom jag både haft egna inackorderingar och själf varit inackorderad. Att ämnet är rikt och att det är svårt koncentrera sina erfarenheter på ett par korta spalter, må först uppriktigt erkännas. Älskvärda Idunsläsarinnor, hur många inackorderingsvärdinnor tron I väl ha skaffat sig denna titel för sitt nöjes skull, eller af » håg och anlag » ägnat sina krafter åt detta otacksamma och föga inbringande » yrke » — ja, låtom oss gärna kalla det yrke? De flesta hafva tillgripit det för att skaffa sig en s. k. själfständig existens, och få äro troligen de, sOm ej med en lättnadens suck hälsa hvilans stund välkommen efter en arbetsam dag. Uppfattar värdinnan sina plikter mot dem, som hos henne sökt ett tillfälligt hem, så som hon bör, är hon väl värd de penningar, hon emottager, ty hon har ett mödosamt arbete för både kropp och själ.
Vid föredragning af StatsUtskrs den 30 sisth Maj på bordet lagda Mern. N:o 117, i anledn. af erhållne återremisser å Utlåt. N:o 54, fann R. o. Ad. detta Mern. icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Föredrogos och biföllos StatsUisk:s nedannärande den 30 sisth Maj på bordet lagde Utlåhn: Den 1 Jani. 37 N:o 118, i anledn. af vackt motion om Komministers-bostället Torps befriande från rotering; N:o 119, i anledn. af väckt motion om rättighet för kommunerne att till deras allmänna behof använda å Pastorsoch Komministers-boställen befintlig, men för boställena icke behöflig skog; N:o 120, i anledn. af väckt motion, ang:de omarbetning af den för R. St:rs Revisorer af Statsverket nu gällande instruktion; N:o 121, i anledn. af väckt motion, ang:de befrielse för Komministers-bostället Edet eller Falkarsed frän erläggande af Kronotionde; samt N:o 122, t anledn. af väckt motion, ang:de rättighet för egarne till skattejord alt friköpa densamma från grundskatt samt bildande af en fond af de genom berörde köp inflytande medel. Föredrogs och lades till handlingarne BankoUtsk:s den 30 sist!. Maj på bordet lagda Mern. JVs 38, i anledn. af erhållne återremisser af Utsk:s Utlåt. Vid föredragning af StatsUtsk:s den 31 sistl. Maj f. m. på bordet lagda Utlåt. N:o lil, i anledn. af väckt motion om inköp för kronans räkning af de å Böda kronopark på Oland belägne hemman, blef detta Utlåt, ånyo bordlagdt, uppå derom af flere ledamöter framsläld begäran. Föredrogs och bifölls StatsUlsk:s den 31 sistl. Maj f. ra. på bordet lagda Utlåt.
Hvad först angår de ifrågasläilde legningssamt skoningsoch medikments-kostnaderne för eli ökadt antal hästar lör Artilleri-regementenas exercis, hafva Rikets Ständer, som i fråga om den i förhållande lill exercis-tidernas längd olika beräkningen af legnings-koslnaden för de hästar, som skulle erfordras under 42 dagar, och dem, hvilka afsåges för en tid at 30 dagar, inhemta!, att med den förra klassens häsiar förslås rusfhållare-hästar, hvilka, enligt kontraklerne. ej allenast skola begagnas under den årliga exercis-tiden, ulan äfven vid infallande krig komma ali såsom Artilleri-hästar utgå, men att åter de öfrige legda bästarne i intet fäll begagnas längre än under exercis-tiden och kunna årligen ombvlas, funnit sig böra medgifva, all omförmälda legnings-koslnad samt skoningsoch medikamenls-penningar må med de föreslagna beloppen ä ifrågavarande anslag uppföras. Beträffande derefter de kostnader af enahanda slag, jemte byra för stallrum, hvilka vilkorligen blifvit ifrågasatte att al anslaget utgå för ett antal af 76 hästar, afsedde lill exercis med det Artilleri-regementena tilldelade Bevärings-manskap, skola Rikets Ständer härom rltra sig i sammanhang med frågan om ökadt anslag lör utsträckning af Bevärings-manskapets vapenöfning. I afseende å äfven ifrågakomna legnings-koslnad för de 100 hästar, som skulle erfordras för Ingeniör-korpsens Sappör-lrupp, under en öfningstid af 30 dagar, hafva Rikets Ständer trott det begärda anslaget kunna till hälften nedsättas och alltså för berörde ändamål beviljat 3,000 R:dr, samt till skoningsoch medikamenls-penningar för dessa hästar 64 R:dr 6 öre. De tillökningar i detta anslag, som Rikets Ständer sålunda beviljat, utgöra, med inberäkning af det, enligt hvad här nedan omförrnäles, för lega af 76 st. hästar till exercis med det
Prop. om Statsvei'k. 1850. fartygens nybyggnad och försättande i fullständigt skick, borde verkställas, jemte någon Förråds-förstärkning, under de första tio åren och att den slutliga kompletteringen af den sednare bereddes under de följande fem åren. I öfverens stämmelse med detta förslag skulle, under den förstnämnde perioden, erfordras i årligt anslag till nybyggnad och fartygs komplettering R:dr och till Förråds-förstärkning Ärliga underhållskostnaden för de krigsfartyg, som nu finnas och böra bibehållas, utgör R:dr 233,753: dito af de, som enligt denna plan skulle på 10 år fullbordas . 100,082: hvaraf dock endast hälften under nybyggnadstiden utföres med 50,041: hvartill bör läggas kostnaden för underhållet af den Båtsmansslyrka, som utgör bevakningen, per medium uppgående till 12,700: samt kostnaden för lastdragarefarten 6,000: eller tillsammans årlig underhållskostnad under denna tid R:dr Underhåll af mindre ångbåtar, lastdragare och båtar, efter ett medium för 20 år Underhåll af hus och byggnader d:o Elahlissementernas förbättring d:o hvartill komma följande kostnader, som belasta materielen och icke i ofvanstående blifvit inberäknade: Båtsmansbeklädnaden, hvilken Rikets Ständer vid sednaste Riksdag ansågo under vissa vilkor böra af Staten öfvertagas, och hvartill ett förslagsanslag af 28,000 R:dr då beviljades. Detta har nu visat sig otillräckligt, hvadan Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena, i derom ingifven, vid början af detta Protokoll anmäld underdånig skrifvelse af den 29 sistlidne Oktober, i un - 230,850: 43,512: 302,494: 20,000: 30,000: 15,000: Transport 641,856; 16 Kongl. Maj:ts Nåd. Prog), om Statsverk. 1850.
At karwo - Utskottets Ledamöter wid alla Riksdagar, ensamme haft den aran försäkra Ständerna, at allt stöde wäl til, och at således de i Landon deltagande Riks - Standen, i allmänhet in» genting kant om weckeliga förhållandet: at nu, dä man kanner, det kaninen, som nära Fyratio är warit alldeles tilsluten för utläningar pä Fastigheer, inom denna perioä, för fina i slutet af 175a och början af 1760-talet utgifna, wistt icke rikhalckgr^Sedlar, fatt och dagcligen får upbära antingen Specie Riksdaler, eller sina nu dermed lika warande Obligationer: at de Län pä MeÄsr, som blott wiste privilegieraäe Näringsidkare, med de kan^.^ mera be höswandes uteslutande, sätt och ännu fä begagna, nödwändigt mäste indraga betydande siimmvr i Ranta: at dä mindre underligt more, om uti närvarande ivädeliga ställning, man tror sig böra äga nägon tilgäng pä et ställe som, oaktadt sina nog widsträckta förluster, andä synes böra äga en icke obetydelig behällning; men at man härwid genast mötes af den, genom gammal häfd stadgade, hemligheten: at dä, likasom för den cnstillda, det äfven för Lunonen ast id borde anses som tecken til mindre fördelaktig ställning, om man sökte dölja rätta tilständet af stna angelägenheter, hemligheten för Lunonen torde wara alldeles umbärlig; pä hwilka, i Herr Klajorews tanka, nog gällande stal, han således sluteligen hemställer til XeckpeÄivs StändenS widare ompröf,vande och beslut, om icke de af deras Medbröder, som blifva Ledamöter af Lanco-Utstottek, mätte frikallas frän all Tysthets-Ed; och i stället erhälla behörig InlkruÄion at, hrvad Lauben angär, för de Tvenne deruti deltagande Ständen, noga och vffenteligen upgifva, i hwad tilständ detta Werk sig nu befinner, pä det Riksens Ständer, om de sä nödigt pröfva, mäge til Allmänhetens kundstap detta förhållande komma läta."
R:dr årligen, vid arrendeauktion år 1841 öfvertagits af JVedling på 30 år emot ett årligt arrende af 29 tunnor 6^ kappar spanmål, hälften råg och hälften korn; att JVedling, genom Siende härads-rätts utslag den 14 Juni 1847, förklarades arrendet förlustig till följd af bristande förmåga att anskaffa nya löftesmän; att sedan bostället år 1848 blifvit brukadt för kronans egen räkning och derunder lemnat en behållning af 16 tunnor spanmål, detsamma år 1848 ånyo utarrenderats, då vid den 3:dje af de för sådant ändamål anställda auktionen anbud blifvit gjordt af endast 18 tunnor 4 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, hvilket ock antagits; att Siende härads-rätt, genom utslag den 8 December 1849, ålagt JJ/edliug att godtgöra Kongl. Maj:t och kronan den förlust, som genom den förnyade utarrenderingen uppkommit, för år 1848, i öfverensstämmelse med årets markegång 6 R:dr 16 sk. tunnan, af 13 tunnor 6-t kappar med 83 R:dr 29 sk. 9 r:st, jemte 5 procents ränta från afradsdagen, den 21 December samma år, intilldess godtgörelse sker, samt från och med är 1849 till och med 1870 med 11 tunnor 2| kappar årligen, hvilka borde antingen in natura levereras Thomedag hvarje år eller efter årlig markegång lösas; att Kongl.
Jo! emedan slikt skulle strida emot de åsigter, som gjort sig gällande ej mindre inom den numera uplösta kyrkolagskomitéen, än Högsta Domstolen och hos Just.-Kansleren, hvilkas yttranden blefvo infordrade, och innehöllo tillstyrkande om uphäfvande af Konventikelplakatet, allt i öfverensstämmelse med det välmenande förslag, K. M. ämnade framställa. Detta finnes uplaget i Utsk:s Betänk, och har förut varit anfördt. En talare, Frih. Cederström R., har frågat: hvarföre skall det vara mera frihet alt komma tillsammans i andliga frågor än i allmänna hushållsangelägenheter, hvilka sammankomster icke utan behörigt tillstånd må äga rum. Delta är ett fullkomligt misstag, ty i Kongl. Förordn:n d. 26 Febr. 1849 8:de §:n är stadgadt: ”Ej vare menighet å landet eller i siad förment att sammankomma lill öf - Dea 21 Juni e. m. 395 verläggning ora mål eller ärende sorn menigheten rörer; ej eller må sådan sammankomst af offentlig myndighet uplösas, så framt dervid ej företages något, som emot lag stridande är eller eljest allmän ordning störer.” Den frihet, som i sådana mål är lemnad, vill man icke medgifva i fråga om själens och hjertals angelägenheter; sammankomster derföre voro dock högst önskvärda, och borde med samma vilkor, ostörda få äga rum, hvilket äfven utlryckes i början af Konventikel-plakatel, såsom främjande det andliga lifvet öch hvarföre det närvartde blott borde vara ett medel. Vi hafva ock en tillsägelse som är öfver all lag; den lyder sä: ”Hvar heldst blott 2 eller 3 äro församlade i Mitt namn, der är Jag midt ibland Eder.” Det är icke rådlig!, att lagstifta häremot, och det skulle ej eller låta förena sig med andan i Rikets Grundlagar. Enl. 4:de §:n i Utsk:s och 5:te §:n i Hr Brings förslag, tillkommer det presterne att förbjuda en hvar att besöka dessa sammankomster, med ett ord, att förhindra dem.
Sl:s omsorg, emedan alla de candid-, som man vill öppna inne i landet, hänföra sig dock slutligen och hufvudsakligen till de 2:ne punkterna Stockholm och Götheborg. För upprensningen af farleden till Slockholm har R. o. Ad. redan beviljat en betydlig summa. Nu återstår frågan om Götheborg, der behofvet af sådana anslag är vida större än det varit för Stockholm. Jag anser således, lika med andra talare, att hufvudsak ligt afseende bör fästas på tillfredsställandet af staden Götheborgs behof alt få sin hamn upprensad. Man har iuvändt, att dertill icke funnes någon uppgjord plan. Jag kan icke controllera förhållandet, men min graune, lands - Ben 27 Mars e. m. 435 höfdingen på stället, [inslår alt en sådan är uppgjord. För ett nppmuddringsai bele, som nn egentligen lärer vara i finga, lärer också planen vara temmeligen enkel, och derföre tror jag R. o. Ad. sakna skäl alt vägra anslaget. Man säger väl att staden gifver icke nog bidrag. Staden gifver årligen 34,ooo r:dr, eller lika mycket som staden önskar erhålla af Staten. Götheborg gör således lika mycket som någon annan menighet af dem som hittills varit i fråga, såvidt jag kan erinra mig. Då vet jag icke, alt i sjelfva saken något egentligt hinder ligger. Nyttan för det allmänna är tillräckligt omlalad och lärer icke kunna bestridas. Jag önskar således, alt R. o. Ad. ville, vid detta tillfälle, bifalla den reservation, som Hr Moberg afgifvit, och hvilken på sidan 3 slutar med följande förslag: att R. St. bifalla ett årligt anslag af 34,000 r:dr b:co, lills hamnen, enligt uppgjord plan, blifvit fullbordad, dock med det förbehåll, att, om arbetet öfverstiger den calculerade summan, en sådan tillökad kostnad af staden ensamt besil ides, ulan att för della ändamål vidare tillskott från Statens sida må komma i fråga. Om R. o. Ad tillägger detta villkor, så synes mig också all önsklig säkerhet för framtiden vara vunnen.
Efter den siste talarens yttrande, skulle den sats kunna försvaras, att det vore nyttigt alt äga ett öfverhaltigt mynt; men då blir följden också ovillkorligen den, alt detsamma vandrar ur landet, och till förekommande deraf är det, som jag ej vill tillstyrka Utsk:s förslag. Hr Gripenstedt: Om ett öfverhaltigt mynt åsättes en högre curs, eller växlingspris, än det öfriga, så är jemnvigten återställd. Här är också föreslaget en shillings skillnad på hvarje specie och det - Den lfi December. 433 detta torde vara ett tillräckligt svar på hvad den siste värde talaren yttrat. Frih. Cederström: Denna öfverläggning synes mig i det hela besynnerlig nog: den innefattar helt enkelt önskan, att Fallmäktige skola bemyndigas att blifva köpmän i afseende på de gamla specieriksdalrar och de i Banken befintlige främmande myntsorters försäljning, under det de enligt lagen helt simpelt hafva att tillse invexliugen af sedlar. Här skola de uppträda sora köpmän, och Utsk. vill, att Bankens pricipaler skola bestämma priset på den vara, som skall säljas. Den som har silfver att sälja och är köpman, vet alt göra det der det gäller mest; han får dä derföre dess högsta handelsvärde, men han bestämmer intet pris i förväg. Här vill man bestämma ett pris af 129 sk. pr r:dr silfver af den gamla pregeln. Om jag går till Möllenborg här borta vid Drottninggatan, och frågar honom hvad han vill gifva för stycket af dessa riksdalrar, får jag till svar 130 sk. och något deröfver, men jag vet ej, om icke Hr Möllenborg derpå kan ändå vinna ganska betydligt. Jag är ej nog köpman, för att kunna bestämma detta; dertill fordras rådrum och tid, dertill fordras alt stå i correspondance med personer, som deltaga i den stora verldsmarknaden, för att veta hvad varan der gäller. Fullmäktiges pligt är att vaka öfver utvexlingen af Svenskt silfvermynt mot sedlar efter myntbestämningslagen, icke att vara köpmän. Hr von Hartmansdorff:
(Lika lydande med det af Utskottet förut föreslagna och af Rikets Ständer redan gillade.) 8 Sammansatta Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 2i. Likaledes skall ock beväringsmanskapets elitkorps, med undantag af de till underofficerare konstituerade, under all tjenstgöring beklädas, utrustas och underhållas af Kongl. Majit och Kronan. Derjemte skall af den i § 37 omförmälda fond elit-korpsen erhålla arfvoden, i enlighet med hvad derom särskildt stadgas, samt de till underofficerare konstituerade dessutom undfå ej mindre dagtraktamente en ligt resereglementet, än ock visst beklädnadsbidrag til! anskaffande och underhåll af uniformspersedlar. Det i ,§ 2» &c. (Lika lydande med det utaf Utskottet först framlagda mom. 5.) Vid § 33, sorn handlar om beväringsmanskapets befrielse i krigstid från erläggande af »bevillning och mantalspenningar», har, af den anledning, att sistberörda uttryck kunde lemna rum för den tolkning, att här vore fråga örn ali slags bevillning, hvilket ej vore meningen, inom ej mindre Riddcrskapet och Adeln än Borgare Ståndet gjorts anmärkningar, som föranledt till återremiss af denna §, i ändamål att härutinnan måtte beredas tydlighet. Då berörda anmärkning icke saknar skäl för sig, och det tvetydiga afhjelpes derigenom, att framför ordet »bevillning» — hvarmed här uppenbarligen ej åsyftas annan, än den personliga — tillägges ordet »personel», tillstyrker Utskottet, att PresteStåndet, som godkänt Utskottets förslag, och Bonde-Ståndet, som beslutit bibehålla den äldre författningen, hvilken i denna del ligger till grund för den ifrågavarande 35 §, måtte frångå sina i afseende derå redan fattade beslut och, så väl som de begge öfriga Riks-Stånden, antaga följande ordalydelse i begynnelsen af samma §: »Morn. 1.
att de i afseende på samma lån af Rikets Ständer stadgade betalningsvilkor vederbörligen fullgöra. Stockholm den 21 Februari i845. Reservationer. Af Riksdagsfullmäktige Petter Persson, Jonas Johansson, Anders Nilsson, A. J. Sandstedt, G. B. Appelqvist och Jöns Månsson. Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Febr., kl. 11. f. m. Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å betänkandet, JY:o 8a, angående ifrågaställd öfverlåtelse till Haparanda stad af Capitaines-bostället vid Norrbottens Fältjägare-Corps, Hapaniemi, N:o 1. (/. A.)