Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 3 Marlit, Manofacturers och Slöjders mindre trefnad, har otvifvelaktigt funnit följande trenne hufvudomständigheter dertill hafva bidragit, nemligen: 1) Nationens fåfänga, som hellre nyttjar främmande än egna varor och derigenom dödar hus/liten, som Ur (helst i Sverige med 7 å S månaders vinter) modern till alla näringar. 2) Bristfällige författningar till skygd för inhemska productionen, synnerligen den4, att det som är förbudit till införsel ej tillika är förbur det till förbrukning. 5) Dyrheten af rå-ämnen och Öfrige material er som till manufacturers och slöjders drifvande erfordras och till stor del måste hämtas utifrån. Jag förmodar att Riksens Ständer vid denna Riksdag vidtaga sådana författningar, och inför thronen frambära underdåniga önskningar af sådan natur, att deraf ett verkligt och allvarligt beslut uppkommer att ej, som hittills, gynna den ensidigt dömande consumenten på bekostnad af national-industrien och att Landets egna Näringar, genom meddelad frihet, må sättas i stånd att fylla eonsumenternes billiga fordringar och framskaffa begärliga artiklar för export. Vid detta tillfälle ämnar jag blott vidröra något rörande den tredje af de nämnde hufvudpnnkterne, nemligen dyrheten af rå-ämnen 21 2 Den ö Martil, m. m, sorn till näringarnes drifvande fordras oell medlen att detta afhjelpa. Dessa ämnen tagas sällan ur första handen, blifva derigenom dyra och verka sålunda oförmonligt på tillverkningens pris, oberäknadt att importeuren sällan genom utbyte mot landets egna slöjde-alster kan tillbyta sig dessa ämnen då de ej tagas i det land der de äro inhemske. Det lärer ej vara Högloflige Ridderskapet och Adeln obekant att ett Bolag nu håller på att bilda sig, hvars afsigt är att på södra Americas vestra kust öppna segelfart för att från dessa rika orter ur första handen afhämta sådana varor som äro tillåtne till import och dit exportera Svenska Manufacturoch Slöjdevaror.
Hemmansdel genom utlyst offentelig auction till städjande på Tjugu års tid utropad blifven, då städjesumman utsattes till Tolf Riksdaler, hvarpå efter flere skedde bud och öfverbud, stadnade omsider förbemälte Pehr Olssons Brorson Drängen Christen Påhlsson för högsta budet Sjutton R:dr Riksgäldsmynt elier Ellofva R:dr 16 sk. Banco. Och varder altså, i förmågo af Kongl. Majrts för KyrkoInspectorerne i Halland nådigst utfärdade Instruction, å Steninge Kyrkas vägnar genom tiletta Städ jobref bemälte Christen Påhlsson antagen till åbo efter dess Farbroder på Kyrkohemmanet Linnesgård N:o i. Ett Fjerdedels Mantal, sorn till Steninge Kyrka årligen räntar Ett och Ett halft Lispund smör uti Landgille, att tillträda och uti Tjugu års tid från nästa Fardag bruka och helio, emot thel, att han ej allenast årligen och i rättan tid utgör det vanliga Landtgillet, tillika med all annan skatt och tunga af I)en to September f. m. 69 hvad namn det vara må, som af denna Hemmansdel utgå bör, utan äfven vidmakthåller och bygger hus och gärdesgårdar, samt väl brukar och odlar åker och äng tillika med alla andra ägor och tillhörigheter efter lag, så att intet varder åsidosatt, som förbättras kan, då Christen Påhlsson efter sådane Tjugu års förlopp, äfven ock bans barnarfvingar, om de det åstunda, skola utom ny auction vara berättigade, att vid besittningen bibehållas på sätt Kongl, Författningarne vidare stadgar. Kommandes äfven Christen Pålsson nämnde städja ii R:dr 16 sk. Banco till KyrkoCassan emot Herr Prostens quitto å detta Städjobref, att inbetala, förr än det som gällande ansedt varder. Harplinge den 20 Julii i8o5. På Embetets vägnar J. B. Wallberg. Att Christen Påhlsson till Steninge KyrkoCassa i dag betalt ofvannämnde Hemmansstädja med ii R:dr 16 sk.
St:rs uppmärksamhet på nödvändigheten att lör detta ändamåls vinnande, betrakta anslagets föremål utur annan synpunkt än hittills skedt. I detta, som i flera andra, fall borde man icke förblanda sådane utgifter som böra af StatsCassan bestridas med dem hvilka böra bestridas genom locala sammanskott. Det vill väl vid första påseendet synas som detta serskiljande vore likgiltigt, emedan summan af Utgifterne i alla fall af folket komme att utgöras. Men vid närmare eftersinnande visar sig att verklig och betydlig skillnad uppkommer i anseende till de missbruk som i det ena fallet näppeligen kunna undvikas, och i det andra svårligen kunna äga rum. Statens åliggande synes mig vara att inom hvarje Län underhålla nödigt antal Läkaret District-Barnmorskor och Djurläkarej på det LänsStyrelserne må äga till sin disposition kunnige personer att användas vid folkets hälsovård, och vid boskaps farsoters hämmande. Men alla resekostnader för desse personer, alla kostnader för medicamenter, för fattige, äfvensom i allmänhet för utgifter i och för sjelfva hälsovården sy - t B e t ä n k a n d c n, N:o 128. nas mig böra bestridas af Länets Innevånare, genom bidrag hvarom de öfverenskomma och hvilka af Länsstyrelsen böra uppbäras, disponeras och redovisas. Om denna ordning, hvars nödvändighet K. SundhetsCollegium i dess afgifne utlätande yrkat icke vidtages, så blir ingen gräns för behof af ökadt Statsanslag; utan att helsovården i det hela taget deraf förbättras; ty medlen bortsmälta till en mängd utgifter, hvilkas mindre nödvändighet Sundh.Gollegium icke är i tillfälle att bedömma, men som LänsStyrelserne säkert inse och förekomma, hvarigenom medel för de verkliga behofvens fyllande blifva att tillgå och helsovården i det hela taget vinner. Uti denna mening hafva Hr Grefve v. Schwerin samt Hr Lagman Ståhle instämt. I anledning af Utskottets tillstyrkande uti 14 punden.
Om arfvoden för Utskottets Kansli. Med uppgift å hellande förslag till ändring i Grundlagarne. 1:0. Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. d. 6 Juni 1854, angående ändring i 85 § il F., i afs. på Tryckfrih-Förordna egenskap af Grundlag, äfvensom, i sammanhang dermed, uti åtskilliga §§ i R. Jemför Memor. M 4. Alltså Förfallet. Rikets Ständers beslut anmäldt i underd. skrifvelse den 10 Jan. 1857, (JK 4). 2:0. 28 § R F, angå- ende rättighet för Konungen att till vissa beställningar utnämna äfven bekännare af annan troslära, än den rena Evangeliska. 13, 17 Dec. 1856 afslogs. 13, 17 Dec. 1856 afslogs. 13, 17 Dec. 1850 bifölls. 13 Dec.j 1856 bifölls. Alltså Förfallet. Förteckn, öfv. Konstit.-Utsk:s Memor. 1856—1858. 1 ; Memorialets Memorialets behandling hos Anmärkningar. JK Rubrik. Datum. Ridd. och Adeln. Presteståndet. Borgareståndet. Af Kongl. Maj:t Bifallet d. 27 Fehr. 1858. » 4:o. 98 § R. Af Kongl. Maj:t Bifallet d. 27 Febr. 1858. tie-ombudsman. 5:0. 56 och 84 §§ R. F. samt 29 § 4 mom. Af Kongl. F. och 27 § 4 mom. R. 0. an13, 17 Dec. 1856 13, 17 Dec. 1856 13, 17 Dec. 1856 13 Dec. 1856 Alltså Förfallet. gående Propositionen om Stals-verkets tillbifölls. afslogs. bifölls. bifölls. stånd och behof. 7:o. 69 § R. F., angå- ende behandlingen af Stats-Utskottets
Ank. till pxp.-Utsk. d. 5 April, II. 7 e. ro. Stats-Utskottets Utlåtande, N'.o 267. gare-Stånden blifvit lill Utskottet ålerremitteradt; varande, lill stöd för de yrkade och beslutade återremisserna samt det begärda lånets beviljande, inom dessa Riks-Stånd hufvudsakligen följande förhållanden uppgifna och vitsordade: Christinehamns stadsoch landtförsamlingar voro i största behof af allmänt understöd för den derstädes länge uppskjutna och numera oundvikligen nödvändiga kyrkobyggnaden, hvilken, med inberäkning af hvad som erfordrades, för att bereda en säker grund för den nya byggnaden, komme att för församlingarne medföra en kostnad af ej mindre, än 66,000 R:dr. Att utgöra denna ansenliga byggnadskostnad voro församlingarne för närvarande desto mera oförmögne, som stadens tillförene betydliga handelsrörelse med säd och tackjern nu vore inskränkt till en föga lönande minuthandel, hvarförutan staden ännu led af följderna utaf de flera olyckor, som under sednare tider öfvergått detta samhälle. För kyrkobyggnadens utförande voro följaktligen församlingarne nödsakade att skuldsätta sig och sålunda anlita de bidrag härtill, som under en kommande tid kunde vara att af församlingarnes medlemmar påräknas. Då enskilde personer, emot föreskrifven säkerhet och lindriga betalningsvilkor, erhöllo lånebidrag utaf allmänna medel för sina egendomars förbättrande, borde äfven en större menighet, emot enahanda säkerhet och vilkor, kunna komma i åtnjutande af dylika, af behofvet högt påkallade, understöd för vida angelägnare föremål. Oansedt staden Christinehamn, under loppet af några decennier, varit hemsökt af 3:ne serskilda eldsvådor, hade nämnde stad icke, i likhet med andra brandskadade städer, anlitat Siats-Verket om några bidrag till de nedbrunna husens återuppbyggande.
Bruk och dess nit för denna närings fortkomst i betydlig moa verkat till undanrödjande af de farhägor, som någre mindre Bruksförvaltare hyst, att en allmännare Saltpeter-tillverkrting i Bergslagsorterna kunde blifva menlig för bruksrörelsen ; äfvensom föreslåndarne af Westerby och Brunna byars Saltpeter-Ladu-inrättningar gifvas det vittnesbörd, att de utmärkt sig genom drift och noggrannhet vid anläggningarnes skötsel, genom ordning vid räkenskapernas förande samt genom, beskedlighet och oegennytta mot delägarne. Directeur Galm har anmält behofvet af tillräckligen öfvade Saltpetersjudare, och begärt att, emot redovisning, få använda en Summa af 150 å 200 Bal, till uppmuntran åt personer som harr kunde antaga till undervisning i Sjuderikonstert vid en nästa sommar skeende sjudning af beredd Saltpeterjord, och har Landshöfdingen desto hellre understödt detta förslag, sorn Salpeter-SjuderiStateu inom Länet icke är belastad med några arli. Den 19 April'. 305 örliga arfvoden till Sjudare, och den anstalt, Gahn uppgifvit, skulle gera sådana för framtiden öfverflörliga, få denna grund tillstyrka ock Cornminerade i underdånighet, att 200 R:d må till delta ändamål mot redogörelse få anordnas och af Gahn disponeras. få Kronans bekostnad äro 10 Sjudningspannor för Länet anskaffade, hvilkas nyttjande Lders Kongl. Maj:t tillåtit i 3:06 år utan afgift, hvarefter en mark af Lispundet borde erläggas, likasom för Småland stadgadt är, i anseende till det särskildta förhållande, som i Dalarne ge* norn hemmansklyfning inträffar. Orebro Län Förenadt med Södermanlands Län Under en Salipeter-SjUderi-Sty tesmans inseende. Sedan
Dessa äro hufvudsakligen, att, genom böters förvandlande till vanligt fängelse, frihetens förlust under längre tid kommo att drabba den bötfällde, hvaraf stora olägenheter ej mindre för det allmänna än för enskilde skulle uppkomma, hvaremot, genom användande af fängelse vid vatten och bröd såsom förvandlingsstraff friheten endast under kortare tid behöfver den bötfällde beröfvas, utan att likväl straffet derför kommer att sakna tillbörlig stränghet. Och då, enligt förslaget, längsta tiden för tillämpning af straffet blifvit inskränkt till tjugu dagar, synes större fara för den sakfälldes helsa eller arbetsförmåga inga - Lag-Utskottets Betänkande N:o 35. 13 lunda vara att bofara af detta straff, än af ett tro gånger så långt straff af vanligt fängelse. På grund häraf, och då, beträffande motionärens anmärkning att ifrågavarande straff drabbar olika individer olika, alldeles enahanda förhållande och det i lika grad kan auses ega rum jemväl i afseende å fängelse och straffarbete, har Utskottet ej funnit skäl att frångå förslagets stadgande i denna del. Af nu gällande straffarter skulle genom förslaget helt och hållet upphäfvas landsförvisningsstraffet och de s. k. skamstraffen, — och Utskottet tvekar icke ätt härutinnan understödja Propositiouen. Öfver landsförvisningsstraffet bröts redan stafven vid sistförflutna riksmöte genom den af Rikets Ständer då beslutade förordning angående ändring i gällande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära. Ej allenast att erfarenheten ådagalagt svårigheten att alltid verkställa detta straff: det är äfven af beskaffenhet att i vida högre grad än någon annan straffart verka olika på olika individer. För den rike och för sitt fosterland likgiltige kännes det knappt såsom en straffpåföljd: för den fattige, äfvensom för den, hvars hjerta är mest fästadt vid hem och fädernesland, innebär det stundom en stränghet, nästan glänsande till grymhet. Det qvarstår ock nu mera endast på högst få ställen i lagen.
Efter inhämtade nödige upplysningar och noggrant öfvervägande af allt hvad med detta mål eger gemenskap, Hr Banco-Utskottet för dess del afgifva det vördsamma yttrande, att, ehuru,' jemlikt hvad Rikets Ständers Herrar Revisorer Banco*Utskottets lietänkanilen. 43 anfört, skäl icke saknas till den anmärkning, att Kongl.' Majus Befalningshafvande rättare förfarit om reqvisition af Penningarne från Banquen icke ägt rum förr än reparation af beloppet mellan Jjåntagarne blifvit verkstäld; likväl och då det å ena sidan skulle innefatta en orättvisa, att af Gagnefs Socknemän söka utfordra Ränta för ett Rånebiträde innan de af det samma kommit i åtnjutande, och det å den andra blifvit fullstäna digt utredt, att i frågavavande medel orubbade för Gagnefs Socknemäns räkning varit uti Ränteriet deponerade, under mellantiden ifrån den dag de ankommit, och intill dess utdelningen efter skedd repartition kunnat för sig gå, samt alisa Banquens förlust i och för sig sjelf är ingen; eniedan, om Kongl. Maj:ts Befalningshafvande icke reqvireradt lane summan förr än nyssnämnde repartition varit verkstäld, medlen likafullt ej till andra ändamål kunnat disponeras, utan måst räntefria uti Banquen hållas Socknen tillhanda; hemställer Banco-Utskottet vördsamt, huruvida icke all fråga om den på Mellan tiden upplupne ränt ta och belöpande Capital-afbetalning, äfven som allt särskildt påstående mot Kongl. Maj:ts Befäl, ningshäfvande om ansvar för medlens för tidiga utreqvirerande, på ofvan anförde skäl, helt och hållet ml förfalla. Någre, utaf en Redamot; yttrade tankar i ämnet, blifva enligt förbehåll härjemte bifogade. Stockholm den 20 Martil 1823. 44 Banco.Utskottets Betänkanilen. Utdrag af Prötocollet, hållet hos Rikets Häglof.
Med anmälan, att hela den till statsbehofvens fyllande för sistlidet år å Riksgälds-Contoret anvisade summa, i,5o5,5oo R:dr, redan blifvit af Contoret utbetald, samt att, vid instundande Mars månads början, reqvisitioner å innevarande års statsfyllnadsmedel skulle vara att förvänta, hafva Fullmägtige i Riksgälds-Contoret, enär den af Rikets sednast församlade Ständer för 1842 och följande år fastställda statsfyllnadssumma, en ligt 3o §. i det för nämnde Contor gällande Reglemente, endast skulle utgå ”intilldess nästa Riksdags statsreglering vidtoge”, hos Utskottet förfrågat sig, Stats-Utskollets Memorial, N:o 210. 3 huruvida någon statsfyllnadssumma under denna Riksdag komme att S Riksgälds-Contoret anvisas och, i sådant fall, till hvad belopp förskott derå må Kongl. Stats-Contoret meddelas. Genom bifall till Stats-Utskottetsmemorial, N:o 77, hafva Rikets Ständer beslutat, att den vid innevarande Riksmöte fastställde statsreglering skulle vidtaga från och med i845 års början. Jemlikt denna statsreglering, uppgå de under Riks-Statens hufvudtillar anvisade årliga utgifter, tillfälliga statsanslag oberäknade, till ett sammanlagdt belopp af 11,378,490 R:dr. Beträffande åter de, för bestridandet häraf, påräknade ordinarie och extra ordinarie stats-inkomster, så hafva väl Rikets Ständer ännu icke bestämt det sammanräknade belopp, hvartill desamma böra uti Riks-Staten upptagas, såsom beroende på de beslut, hvilka komma att fattas rörande några bland de extra ordinarie statsinkomsterne; men, enligt den af Utskottet uppgjorda och, jemte memorialet N;o 33, Rikets Ständer underställda förslagsberäkning, borde Stats-Vei kets ordinarie och extra-ordinarie inkomster för den kommande tiden kunna upptagas till 9,769,430 R:dr.
Herrarne vid hofvet, de lägga alla bort denna brytning, om än de från början haft den; men sotnäsan, han ser hvarken till höger eller vänster och förstår ej ens att han härigenom gör sig till en bonde. Nej i sanning, hans förolämpande skulle ej hafva rört mig, ty han har ingen talan i en sak, der sirlighet och smak komma i fråga. Men hon såg det! Att måsta tiga, att måsta tåla som en stackare! Och detta försmädliga leende på hennes ansigte. Ha! Jungfru Karin, du föraktar den fattige studenten, men vänta, kanske kan ännu detta husets stolta hufvud släpas i stoftet och Daniel Hjorth, den ofrälse studenten, kan få makt, – makt. Har du sett, stolts jungfru, huru stundom en ofrälse förmår fälla i stoftet många stolta ädlingar? Men hvarföre går jag alltid åter dit, och kryper för deras nådiga blickar? Hvarföre gör jag mig frivilligt till ett mål för deras stolta hån, och tål deras öfvermod? Dock – Daniel, är du icke orättvis? Rådde väl hon för att du blef förolämpad? Kanske var det blott mitt uppretade sinne, som förespeglade mig detta leende på hennes läppar. Tanken på allt detta kan göra mig vansinnig. Men – är icke det redan ett vansinne att böja blicken till Katharina Fleming? Dock icke så, hvad frågar kärleken efter rang. Kunde jag kasta en blick in i framtiden, såsom man säger att den der lärde narren der i andra rummet skall göra, han, som blef helt bortblandad af den stora äran att få komma i ett högt oppsatt hus; nå, hur vågar han väl umgås med stjernorna, de äro dock högre oppsatta. Men jag vill försöka, kan han lyfta en flik af framtidens täckelse för mig, så duger bekantskapen dock till något.” Daniel inträdde följande morgon i mäster Sigfrids rum, men denne satt så upptagen af sitt arbete, att han antingen ej märkte honom eller ock ej brydde sig om att afbryta för den ankommandes skull.
Statskontoret, som hade både dvlika ärenden och rikets medel om händer, ej dragit i betänkande alt till honom personligen utbetala de första förskotten; hade han ej kunnat föreställa sig, att han felade, när han sedermera af sina underlydande begärde och utan anmärkning erhöll enahanda förskott, som lian lill en början falt af den honom öfverordnade myndigheten. Det hade förekommit honom såsom gifvet, att så brukats och brukades i andra län, emedan det vore för sakens utförande behötligt. De undsättningstagandes fördel hade omisskänneligeu berott af hans enskilda verksamhet, i egenskap af deras ombud uti handelsföretag, hvilka erfordrade både hemlighet och fri disposition af medel för att lyckas; och kunde han ej någon forskottens uttagande förbjudande lag eller författning; men genom Statskontorets åtgärd att till honom enskildt *) Afsänduingen af medel (III en upphandling hade viii t. ex. genast kunnat med pnstbevis styrkas; men dermed bade medlen icke varit redovisade, då det var sjelfva upphandlingen och varans lefvererande, sorn skulle styrkas. Jutt.-Ombudsmans Emb.-Berältelse lill 1850 års riksdag. 1*^ 146 utlemna medlen ägde han anledning att förmoda, det han äfven finge dem enskildt förvalta o. s. v. Friheten alt på detta sätt förfara vid de beviljade undsättningsmedlens användande förutsätter väl behof af någon särskild föreskrift om tid och sätt för dessa medels redovisande. Men om ock en sadan föreskrift saknades; kunde det dock möjligen synas naturligare att densamma afbida, än att låta ändamålet för medlens beviljande förfelas. Åtminstone har det förekommit mig ostridigt, att den tilltalade Landshöfilingens ställning sålunda varit bekymmersam. Och om än hans föreställningssätt ej må linnas antagligt; har det dock synts mig så nära ursäktligt, att hans derpå grundade förfarande, så vida dermed ingen skada skedde, kunnat försonas med det lindrigaste möjliga ansvar, om än icke lemnäs alldeles ostralfadt. Den förlust af en månads lön, hvartill Kongl.
N:o 60, i anledning af väckta motioner om skärpning i straffet för sabbatsbrott. Bifölls. N.o 61, Prot.-Uldrag dm 16 Oktober 1860. 849 N:o 61, i anledning af Kongl. Älajits nådiga Proposition om antagande af en författning angående verkställighet i Sverige af domar och utslag, meddelade af Domstol i Konungariket Danmark. Bifölls. N:o G5, i anledning af aterremiss af Utskottets Betänkande N:o 42, rörande förändrad lagstiftning i fråga oro upprättande al bouppteckning, äfvensom rörande vård af död mans bo. kades till handlingarne. N:o 64, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 43, i fråga om föreslagen ändring uti och tillägg lill vissa delar af 7 Kapitlet Rättegångsbalken, sådant det lyder uti Kongl. Förordningen angående inteckning i fast egendom den 13 Juli 1818. Lades lill handlingarne. N:o 65, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande IN:o 44, i fråga om ett tillägg till 18 Kapitlet 1 § Ärlda-balken, angående bevakning af testamente. Lades till handlingarne. N:o 66, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N;o 45, i fråga om ändring \ I i Kapitlet 4 och 7 §§ Rältegångs-balken, angående stämning. kades till handlingarne. N:o 67, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 47, angående ifrågasatt lörändring i Domkapitlens organisation. kades till handlingarne. N:o 68, i anledning af väckta motioner om revision af och ändring uti gällande lag och författningar rörande utsöknings-väsendet. Bifölls. S. D. Föredrogos Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets nedannämnde Betänkanden och Utlåtanden, nemligen: N:o 55, i anledning af väckt motion om rättighet för utländsk man att i Rikets stapelstäder drifva grosshandel och idka större fabriksrörelse ro. m. Bifölls.
• Sparar k l ä d e r Sparar ersätter såpa och eller tvål. Men de b o d d e i hufvudstaden. » Visade h o n väl, » tänkte jag, detta slutna anlete för ' sin f a m i l j '! » Sä- kerligen icke. (M e d porträtt). — Kajsa W a r g; en kulinarisk-kulturhistorisk skiss f ö r I d u n, af Birger Schöldström. — Tidsfördrif. Hur mätte han biten I går, expediten? Ifyllningsgåta. Idun Prenumerationspris pr år: Idun ensam kr. p l. • 5: — B y r å: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr. AUm. Mathilda ^Wom kort mötas nordens \ j folkhögskolevänner, C? män och kvinnor, till » en vandrande jubelfest » — man kommer att resa från den ena till den andra af Danmarks folkhögskolor — för att fira halfsekelminnet af den första folkhögskolans grundläggning år 1844 i Rödding (Slesvig). För visso kommer man därvid att i främsta rummet framkalla i erinringen bilderna af folkhögskolans fä- der, den märklige, i Danmarks folklif så djupt ingripande skalden och häfdatecknaren, biskopen N. F. S. Orundtvig och den originelle skolf öreståndaren Kristen Kold, hvilken äfven var den förste, som år 1861 samlade kvinnliga lärjungar till den ungdomsskola i llyslinge på Fyen, som han grundat och hvars elever ännu i dag med rörelse tala om den underbart gripande kraften i hans religiösa och historiska föredrag. Svenska folkhögskolan är som bekant mycket yngre än den danska systern — den firade silfverbröllop i fjol, under det att man i Danmark redan har guldbröllop i år — men äfven därutinnan sin frände lik, att den ursprungligen grundades Bedaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Rcdak tionssekr. : von J. Nordling. helgfri Tryckeri Aktiebolag 7:de årg. Utgifningstid: hvarje Iduns fredag. Lösnummerpris 15 ö r e (lösn:r endast för koraplettej ingår.)