Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lån , för hvilka gäldenär icke aflemnar någon förbindelse, utan deremot sjelf af Banken erhåller ett Bevis eller så kallad Pantsedel ; kommande allmän Kungörelse härom, att i vanlig ordning utfärdas. Jag förblifver Eder, Gode Herrar och Svenske Män! med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. CARL JOHAN. 26 KonglMaj.-ta Nådiga Skrif v. N.-o £>a. N:o rp. I Afskr. meddelad Exp.-Utskd. 27 Febr. 1830 KONGL. MAJ:TS Nådiga Svar j i anledning aj åtskilliga utaf Rikets Ständer, vid innevarande Riksdag antagna Grundlags-Förändringar. Gifvet Stockholms Slott ä Rikssalen , den 7 Januarii i83o. Välborne, Ädle och Välbördige, Ärevördige, Vördige, Vällärde, Äreborne, Förståndige, Väl a k tade , Hedervärda och Redlige, Gode Herrar oell Svenske Män ! Uti underdånig skrifvelse af den 24 Julii sistlidet år, håfven J, Gode Herrar och Svenske Män! till vinnande af Mitt Nådiga Rifall, öfverlemna! de lagligen beredda, från 1S23 års Riksdag b vilande, samt vid innevarande Riksmöte af Eder gillade och antagna förslag, till ändringar i Rikets Grundlagar, med undantag af förslaget till G8 §. Riksdags-Orduingen, hvarom J ännu icke fattat Edert Beslut; och har Jag, efter inhemtande af Mitt Stats-Råds underdåniga tankar, stannat i följande Beslut; Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifv. N.o 91. 27 Jag har gillat och autagitde af Eder, Gode Herrar och Svenske Män! föreslagna ändringar uti 37 §•; 56 §. 3 Morn., sista punkten; 69 §. 5 punkten; 97 §. 2 punkten Regeringsformen ; samt de vid slutet af 98 §. Regeringsformen föreslagna tvänne tillägg; äfvensom de föreslagna ändringarna uti io3 §. 3 punkten och 108 §. 4 punkten Regeringsformen.
Till alla delar gillade Bonde-Ständet Riksens Ständers Statsoch Bewillnings-Utskotts den 2z -'nriewarande mänad gemensam! afgifna utlätande, i anstdning af Högwördige Preste-StändetS anmärkningar wibe - ris Den 17 April. bemälte Utskotts den 18 sistlidne December kemnade betänkande angäende Stora Sjö, Tullens erläggande kör utgående Waror uti Wäxlar pä Hamburger Banco eller Holländsk Courant samt de förbehäll ssm ej mindre Borgareän Bondc-Stände» wid godkännande af Utskottens förslag fäftadt. Härom skulle de öfriga Respective Ständen genom ProtocE-Ul drag word samt och wänligen underrättas, vt suprs. S. DStats-Utffottets den 25 inncwarande mänad sfgisne förnyade utlätande om understöd för Stats-Verket genom Bokförde Inrikes Län klef i hela dest widd af Bonde-Etändct gilladt. Härom skulle de dfrige Respective Ständen genom Protocolls-Utdrag wördsamt och wänligen underrättas, vt supra. SD. Z anledning af sörekomne anmärkningar äterförwisade Bonde-Ständer till förnyad handläggning Allmänna Beswärsoch Occonomie-Utsksttets förliden gärdås pä bordet lagda Betänkande och förslag till ny Byggnads och Huscsyns-Lrdning. Härom skulle de öfrige Respective Ständen genom Protocolls-Utdrag wördsamt och wänligen underrättas, vt suprs. Kx UrotvcoUo 8. L. IrrrAZräk. Utdrag af Protocollet hältet hos Dondr-Ständet den 5 Februarii 1810. S. D. Bonde-Ständet gillade till alla delar Vcwillnings-samt Beswärs-och Oeconomie - UtstottenS den Zi fistlidne Zanuarii asgifne Betänkande, angäende Landttullsrnes indragning samt LuiunkoinsierneS ersättning -en»M särflild Bcwillning.
Uärförutom hafva från en mängd läroverk inkommit ansökningar om anställandet derstädes af flere lärare än Staten upptager; men då dels af Stats-Contoret Eders Kongl. Majlis uppmärksamhet blifvit fästad å de i förhållande till beloppet af besparingarne å läroverksanslaget betydliga anvisningar, som tid efter annan derå måst ske, dels ock Eders Kongl, Majit, innan behofvet af ökadt lärarebiträde kunde anses af någon tids erfarenhet ädagalagdl, icke velat förordna om tillsättandet af nya befattningar, har Eders Kongl. Majit icke i andra fall än de två förutnämnda derom fattat beslut, utan endast medgifvit att extra lärare finge på kortare, för hvarje gång särskildt bestämd tid antagas. De fullständiga läroverk, vid hvilka Eders Kongl. Majit funnit sig föranlåten medgifva anställandet af extra lärare, äro följande, nemligen: i Upsala med lärjungar 416, ordinarie lärare 20, extra lärare 2. i Skara » » 406, » » 20, » »1. i Örebro » » 462, >' » 20, » » 1. i Westerås » » 262, » » 17, » »i. Bil. N o7 d) till Kongl. Maj:ts Nåd. Jönköping » » 311, » » 13, 4. Lund » 407, » » 18, » 2. Calmar » )) 340, » » 16, » » 4. Nya Elementarskolan *> » 300, » » 16, » » 3. eller tillsammans 27 extra lärare, deribland likväl inberäknade de två, som, efter hvad ofvan är nämndi, blifvit vid läroverken i Götheborg och Calmar tillsatte. Yid jemförelse emellan lärare och lärjungar vid åtskilliga bland ofvan upptagna läroverk visar det sig, att antalet af de förra understiger det, som enligt den af Rikets Ständer antagna grund skulle vara att påräkna, och vid ett eller annat biand de öfriga läroverken är förhållandet enahanda.
Då den legande rotens intresse vid rekryteringen således inskränker sig derhän, att endast anskaffa en person, som icke lagligen kan kasseras, har detta rekryteringssäIt, som i militäriskt hänseende anses äga sina fördelar, framkallat allmän och äfven billig klagan bland rotehållarne. Inom öfriga delen af regementet anskaffar hvarje vakant rote sjelf sin soldat. Vid båtsmans-kompaniet leger äfven, vid inträffande vakans, 28 denna rote sin båtsman, men erhåller till legan ett bestämdt bidrag af öfrige rotarne. Mot detta legningssätt har ingen missbelåtenhet försports. Skjutningsbestyret blir, till följd af den ökade rörelsen, med hvarje år, särdeles vid gästgifvaregårdarne utmed de större landsvägarne, allt mera betungande. Den tid af året, då ångbåtarne uppehålla kommunikationen, anlitas väl gästgifvareskjutsen å en del vägar endast obetydligt, men tilltager under vinter-, våroch höslmånaderne till den grad, att det icke ringa hästantal, som är att tillgå, understundom utgår till dubbelt belopp. Denna ojemnhet verkar ännu mer försvårande, då de hästar, som för skjutsens uppehållande under nämnde tider erfordras, sommarmånaderne till en del stå öfverflödige. Det större antalet poster, som under den svåraste skjutsningstiden med gästgifvareskjuts nu befordras, har äfven ganska mycket ökat skjutsbesväret särdeles derigenom, att de på en, med afseende å tyngden och det vid vissa tider inträffande svåra väglaget, allt för kort tid skola fortskaffas. Huru svår denna skjutsning i allmänhet anses, visar sig bäst deraf, att vid de förnyade entreprenad-auktioner, som blifvit anställde i ändamål att få fortskaffningen af de sednast tillkomne snällposterne öfverlåten på enskilde personer, någre lägre anbud, än till 1 R:dr 18 sk. Banko milen, icke blifvit gjorde. Endast vid få gästgifvaregårdar inom Länet hafva entreprenad-inrättningar kommit till stånd och, der de blifvit införde, hafva de vid den för deras bestånd bestämda tidens utgång vanligen icke förnyats.
så ofta som genom nu gällande Författningar är föreskrifvet, onekligen är förenadt med besvär och kostnad och mången gång kan verka ett ganska menligt hinder för sjöfarten, ulan att en sådan iagttagelse synes vara af hehofvet påkallad vid andra lillfäIlen, än då eganderätten till fartyg öfvergå!' från en tili annan person, hvilket jemväl öfverensstämmer med de åsigler, sora af Cominitterade blifvit yttrade, efter det Kongl. Majit afslog Rikets sednast församlade Sländers underdåniga hemställan om förändrade föreskrifter rörande helfrihetsbref, anser Utskottet sig ega full anledning att tillstyrka Rikets Högloflige Ständer: att i förnyad underdånig skrifvelse till Kongl. Majit framställa nödvändigheten om den förändring i Kongl. Förordningen den 22 April 1829, att, sedan Commerce-Collegium i föreskrifvet) ordning utfärdat helfrihetsbref för fartyg, samma helfrihetsbref icke behöfva årligen ombytas, utan må gälla så länge samme egare eller interessenler innehafva fartyget, i Allm, Besv.- och Ekon.-T)tskotlets Betänkande, N\o 116. utan afseende derpå om annan skeppare för fartyget anfoges eller icke; äfvensom att helfrihetsbrefven, såsom oftast blottställda för fukt och väta, må, för att icke förstöras under den längre tid, hvarunder de nu torde komma att blifva gällande, hädanefter skrifvas på pergament. Genom hvad Utskottet sålunda tillstyrkt, anser Utskottet sig jemväl hafva besvarat så väl Herr Rosenblads som åtskillige Herrar Ledamöters inom Vällofl. Borgare-Ståndet vid äterremissen gjorde framställningar; äfvensom Utskottet anser att något serskildt yttrande numéra icke erfordras i anledning af hvad Herr Hegardt, i sammanhang med Herr Christiersons motion, serskildt yrkat. Stockholm den 29 OcLöher 1840.
Vilkoret af god frejd deremot måste, ur moralisk synpunkt, vara angeläget att, såsom regel, bibehålla; likaså ålders-beslämmelsen, såsom grundad på den i allmänhet gällande princip för medgifvande al myndighet åt ogift qvinna; och då dessutom undantag från berörde vilkor äro uti 3 och 4 mom. bestämdt medgifne, kan utskottet så mycket mindre dela herr Hjertås åsigt om borttagandet helt och hållet af dessa vilkor. Vidkommande deli i 26 § föreskrifna anmälan, hvilken sistnämnde motionär jemväl ansett böra utgå, så lärer väl densamma icke skäligen kunna betraktas såsom något tryckande tvång, då nemligen härvid icke kan alses de fall, alt ett fruntimmer tillfälligt förfärdigar något bandarbete och föryttrar detsamma, utan fråga endast är om verkliga permanenta yrken, såsom försörjuingsmedel. Oberäknadt behofvet för statistiska upplysningar, äro sådane anmälanden oundgängligen nödiga för rättelse och kontroll i afseende å den afgift, som enligt 14 § bör erläggas. 23 «$*. Af herr Gillberg, att denna §, i hvad som är stadgadt om mästareprof, borde förändras sålunda, att profvet måste förfärdigas på någon mästares verkstad i den sökandes yrke eller betyget öfver mästareprofvets egenhändiga förfärdigande påtecknas åtminstone af en i yrket kunnig person. Föreskriften i denna § för sökanden, att genom intyg af tvenne oväldige och trovärdige män, styrka, att han sjelf tillverkat det företedda arbetet, anser Utskottet lemna tillräcklig garanti i detta hänseende, utan den af motionären föreslagna skärpning, hvilken troligen i många fall skulle för den sökande medföra flerfaldiga olägenheter. 28 §. Äfven af herr Gillberg, att den i denna § till 2 r:dr bestämda afgift till handtverks-föreningens kassa borde böjas till 5 å 6 r:dr, i anseende till den nuvarande afgiftens otillräcklighet för dermed afsedt ändamål. Härvid får Utskottet åberopa sitt yttrande i afseende å en lika beskaffad anmärkning vid 24 § handelfe-ordningen. 'Allm.
Det senare är efter min tanka ett sätt för de rikare att nedlägga än stör. re medel under cassakistans bommar, utan hjelp för massan af nation. Mine Herrar! afläggom alla fördomar om dessa af Herr von Becker projecterade attesters värde. Hvilken är säkrare, Banken, som är bankrutt om den skulle inlösa alla sina förbindelser, ellet den som har full valuta, och en sådan, som fyller behofven både i hungersnöd och krigstider? Hvad kan vara mera öfverensstämmande med sunda förnuftet, än söka hjelpen i sjelfva grundorsaken: brist på afsättning och penningar. Då jag nu begärt ordet, må det tillåtas mig, jemte det jag gjort rättvisa åt Herr von Beckers anförande, äfven fästa Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på de omständigheter, hvilkas rätta utveckling af 556 Deri 2i Februarii. en skickligare hand än min torde vidare leda till det stora ändamålet för våra öfverläggningar, hjelp för våra landsmän i provincerne, hvars förlägenhet eller nöd, om jag så får uttrycka mig, ej mer bestrides, visst ej under tydning af hungersnöd; men i afseende på det sora är kårare än lifvet: hedern, och medvetandet att kunna göra hvar menniska rätt, äfven godt. Ingen lärer kunna neka att jordbrukarens tillvarelse äger större samband med det allmänna, än med dem, på landets ruin frodige innevånare. Dessa omständigheter ärol 1:0 Ett stadgadt rörelsecapital, tillräckligt för våra behofver, som enligt den beräkning en författare gjordt, lärer uppgå till 33 millioner , inberäknade f. d. FilialDisconternes ännu utestående fordringar, 2:0 Åft privilegierne angående skråförfattningar modifieras; frihet i handel och näringar tillätes, med afseende på fabrikanternes möjliga utkomst och afsättning af sina effecter; derjemte skatternes jämnare fördelande emellan jordbrukaren och penningekarlen. 3:0
En sådan följd måste också uppenbart inträffa, örn en för hela domsagan gemensam nämnd skall öfvertaga de bestyr, som förut ålegat flera särskilda nämnder i tingslagen. Rikets Ständer, som på ofvan anförda skäl, icke kunna biträda Lagberedningens åsigt, att denna olägenhet bör afhjelpas genom en nedsättning i antalelet af domför nämnd, anse, alt denna befarade olägenhet kan på ett vida enklare och dertill fullständigare sätt afhjelpas derigenom, att de tingslag, som förena sig med hvarandra, berättigas att fortfarande hvar för sig välja fulltalig nämnd, och att de sålunda utvalde nämndemannen sedermera sins emellan fördela tjenstgöringen vid de gemensamma rättegångsdagarne. Derigenom blefve besväret med tingsuppvaktningen för nämndemännen på det hela taget alldeles oför ändrad!. Härmed hafva Rikets Ständer angifvit de hufvudgrunder, genom hvilkas tillämpning det så länge eftersträfvade målet af permanenta domstolar å landet, efter Rikets Ständers omdöme, torde kunna uppnås. Som emellertid denna fråga ingriper i den judiciela administrationen och till följd deraf äfven har en ekonomisk sida, hafva Rikets Ständer ansett sig icke böra, i fråga om ett förändradt arbetssätt för Häradsrätterna, nu, för sin del, besluta några vissa lagförändringar, utan att ämnets vidare utredande och den vigtiga förändringens befordrande böra åt E. K. Maj:ts visa omvårdnad ölverIemnas; Och få Rikets Ständer derföre — med tillkännagifvande alt Rikets Ständer, för sin del, anse en förändring i Häradsrätternas arbetssätt vara af behofvet synnerligen 6 Exped iti a n s - Vis ko t le is Förslag till underd. Skrifvelse. A: o 56. påkallad — hos E. K. Majit i underdånighet anhålla, att E. K. Majit täcktes vidtaga nödiga åtgärder för att förbereda och, så fort ske kan, för Riksdagen framlägga förslag till lagens ändrande i den af Rikets Ständer angifna syftning. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 28 Maj 1866.
Sedan Utskottet i Memorial N:o 11 afgifvit yttrande, i anledning af ser skilda utaf Högvördiga Preste-ståndet fattade beslut vid handläggningen af Betänkandet N:o 5, angående lullbevillningen, och i Memorialet N:o 14, under afvaktan på vidare beslut öfver de i förstnämnde Memorial vidrörda frågor, uppskjutit att afgifva förslag till sammanjemkning af Riks-ståndens derom skiljaktiga åsigter, så får Utskottet, som numera erhållit del af hvad Stånden i anledning af Memorialet N:o 11 beslutat, härmed tillvidare behandling upptaga omförmälda frågor. Bland dessa förekommer först Utskottets af Preste-ståndet ogillade, men af öfriga Stånden godkända förslag, att de i 24 § af Underrättelserna lil! gällande tulltaxa Svenska sjöfarten på aflägsnare orter beviljade förmåner af lindring i tullsamt handelsoch sjöfarts-afgifter, måtte från och med början af år 1853 helt och hållet upphöra, hvilket förslag Utskottet, på sätt i Memorialet N:o 11 blifvit anfördt, ansett utgöra Rikets Ständers beslut. Med ogillande af detta Utskottets yttrande, har Preste-ståndet förklarat sig anse frågan om tull-lindringarnes upphörande vara af bevillningsnatur, deröfver votering i förstärkt Stats-utskott borde ega rum; hvaremot de 3 öfriga Stånden beslutat, att lägga berörda Memorial till handlingarne; och torde Ridderskapet och Adelns, Borgareoch Bonde-ståndens nyssnämnda beslut Bih. till B. St. Bränvin och Sprit. Kaffe. böra anses innefatta godkännande af Utskollels åsigt, att förslaget om tull-lindringarnes upphörande är genom tre Stånds sammanstämmande beslut af Rikets Ständer Rifallet5 hvadan samma förslag icke lärer kunna blifva föremål för omröstning i förstärkt Stats-utskott. Under förutsättning, att denna Utskotlets uppfattning af frågan gillas, öfvergår Utskottet lill redogörelse för de olika beslut, Riks-slånden fattat öfver Utskottets förslag, alt, vid tull-lindringarnes upphörande, stadga förändrade 'tullsatser å vissa artiklar.
R:dr kontant lön till hvarje biträde, hvilket derförutan, i följd af tjenstgöringen, saknar alla utvägar till biförtjenster och, efter hvad ; förut blifvit omnämndt, eger ganska rin! ga utsigter till befordran. e) Embetets uppskattade vigt eller värdighet. Enligt nådigt Bref den 10 November 1855 har Kongl. Majit, med anledning af underdåniga framställningar i ämnet, bestämt embetsvärdigheten för: Kronofogdar, lika med f. d. AssesHäradsskrifvaren företrädes af ut sorer i Kongl. Kollegierna, i jemnbredd trycket “näst derefter", med Landträntmästare samt Borgmästare i städer af 2:dra och 3:dje klasserna. Reflexioner och slutledning ar. Vidkommande först tjensteåligg andena, så äro visserligen Häradsskrifvarens lika lätt om icke lättare uppräknade än Kronofogdens; men företages en närmare granskning af beskaffenheten måste omdömet öfver det olika arbete, som erfordras för båda de särskilda tjensternas bestridande utfalla helt annorlunda, helst om resultaterne af Häradsskrifvare-kontörets samlade arbeten, för ett år hlefve på en gång synliga i en pappersmassa af 8 å 10 ris. Mängden och tyngden af Häradsskrifvarens arbeten lärer alltså ej kunna förnekas, och frågan öfvergår således till ett annat stadium, nemligen det, huruvida de äro af något egentligt värde jemförligt med Kronofogdarnes. I detta fall åberopas endast hvad som ofvan blifvit nämndt om arbetenas beskaffenhet, då bedömandet med full tillförsigt öfverlemnas åt sakkunnige personer.
Och ingen har invändt något mot studium af den Classiska Litteraturen, tvertom klagat, att de bildande verkningarne af detta Studium upphäfvas och motverkas derigenom, att det drifves phraseologiskt uteslutande såsom medel för det ändamålslösa Latinskrifvandet. — Herr von Hartmansdorff har framställt den grundsats: att näst den att vörda sina Föräldrar, gifves ingen heligare pligt än den, att vörda sina Lärare. Med den värde Talarens . tillåtelse känner jag en ännu heligare, den nemligen, att vörda Gud, och Hans uttryck Sanningen, och i följe af denna grundsats läser jag det åberopade ordspråket så: om de afdöda, likasom om allt, bör man tala sanning. Jag vill, i följe deraf, icke bestrida Friherre Adlerbetlis försäkran, att nu mera i Upsala icke finnes någon Professor, som hyser sådan åsigt af getter och af skapelseverket, som ett par af mig framförda exempel antydt; men om den ädle Friherren vill utvidga sitt påstående derhän, att der aldrig funnits några Professorer, som offentligen framställt sådana åsigter, då förtviflar Den 18 December: jag om den lyckliga utgången af hans bevisning. —• Slutligen i afseende på Herr von Hartmansdorffs framställda förmodan, om anledningen till mina yttranden öfver Universitets-inrättningens härvarande beskaffenhet, så skulle det visserligen icke vara svårt att, med Documenter, dem Herr von Hartmansdorff måste gilia, då de äro academiska, bevisa origtigheten af hans uppgift. Men detta hör icke hit, och rigtig eller origtig, blir Herr von Hartmansdorffs uppgift, här använd, af lika betänklig natur. Väl har jag hört omtalas, att dåliga Advocater, med dylika påståenden, pläga försöka, att beröfva hvarandra agtning och förtroende; men från detta rum väntade jag icke att höra en så, lindrigast sagt, ohemul insimulation.
Ett anförande al Peter Andersson och Anders Svensson från Halland* Län, i anledning af Kongl. i\Jaj;ts, till Utskottet remitterade Kådiga Proposition, angående Allmänna M igasinsfonden m. m. S. D. Efter förnyad föredragning, återremitterades EancoVt kottets Betänkanden: N:o 6, med förslag till hufvudgrunder för Bankens förvaltning och rörelse; N:o *7, med förslag till ett nytt myntsystem; och N:o 8, i anledning af Kongl, Majrts lill Rikets Ständer aflåtne Nådiga Skrifvelse, af den 8 Februarii iS34> angående Bankens öppnande till utvexling af Silfver. Den 6 Maji 1834- Från II öglo 11. Ridderskapet och Adeln S, D. Remitterades lili Bevillnin g s-Utskottet: Ett denna dag afgifvet yttrande al Herr af Rols ahrn, Carl Reinhold, Fröt. Uidr. dt 6 Maji 1834* *f i anledning af Utskottets elen i!\ sist!. April återremitterade Betänkande N:o 4- i anledning af Friherre Sprengtporten och Herr af Robsahms motioner, om fastställande af en viss accis-aigift å bränvin, sorn till Stockholm oell Rikets större städer införes, S. D. Vid förnyad föredragning af Banco-Utskotteis den 24 sisth April på bordet lagda Betänkande n:o (i med förslag till luifvudgrunder för Bankens förvaltning och rörelse, lrlef detsamma af Ridderskapet och Adeln ålerremitteradt. Från Högvördige Preste-Ständet. S. T?. Förordnades, till följd af hållet val, Dretor G. Nibelius, att urtder Biskopen m. in. Doctor Wallins sjukdom, såsom Suppleant företräda hans ställe i Konstitutionsutskottet. S, D. Vid förnyad föredragning återremitterades Banco-Utskottets Relän kunden:
så hatt min 'Anna hinte får nåja! jag ska' tiga som hen VESTERBOM. Husch ger sedan högt). Ska' hinte Vesterbom ha' korgen med sej te' bakars? HANNA (gör en föraktlig knyck på nacken, och sä- 70 VESTERBOM (vänder om). Jo-o ÖSTERMAN (förläget). Hinte HANNA (spetsigt). Var ÖSTERMAN. Nä-ej, rätt, det. kors, det var så der hi dörren. 'örde jag hatt du var skulle veta då? det vara? hom ... det något, som jag hinte tycker du det! Hvad skulle vara bara fräga VESTERBOM (tar korgen). Det Sjette scenen. DE FÖRRE. VICTOR (från höger bakom borden). VICTOR ÖSTERMAN. Hä' VICTOR. Nä-ej (i fullt språng). Hösterman! Hösterman! hellen lös, hefter du gastar dig så hilla? vars, men kronolänsman kommer svepandes hute på fjärn, hå det så det hyr hom'en händå. hen smula. VESTERBOM. Då får hen fäll 'em hå snygga sej ÖSTERMAN. Ja-a, hå jag ska' fäll gå ner te' sjöbrygga' för te' si hatt 'en kommer rejelt hi land. VICTOR. Det hä' nog bäst, det; för nu 'ar di helemenskade flottisterna lagt ner något sattyg rakt hutanför stenkista', hå hom hen hinte varskor kronolänsman, så kunde 'an rakt håf 'itta på hå fara te' 'imla, hå det vore då hokristlig skada på karl! Det vore då hett rent helände, hom 'an skulle fara den vägen! (till Hanna.) Skynda dig nu hå bulla hopp, 'Anna, du ska' veta hatt sjön suger. (Går med Vesterbom i fonden åt höger.) ÖSTERMAN. Ja-a! Sjunde scenen. higen me'n hockså, hå stå'nte der nere och glamsa! (till Victor, som ser på henne med bondslug min.) Hvad gapar du hefter?
Demi» D fe oät kommer' ait mot laglig ränta utlåna fina. tgya Jamt fritsala pcrjöners siler allmänna Inrätt - Den 32 Julii /. m, 507 flingan mot lindrigare Ränta mottagne penningetillgåvgar. Men biträdet från Banken får aldrig ut' lånas. Difconten tillätes beräkna lika flor fäntai forn Banco Difconten blifvit tillagd. Bilagor till PleniProtocollet för den 22 Julii, eftermiddagen. Herr Marks von Wurtenberg, Guflaf Adolfi De Handlingar Directeuren J. D. Löfving genom trycket låtit till allmänhetens kännadom komma, och hvilka till Riksens Högloft. Ständer blifvit öfverlemnade, visa nogsamt billigheten af den för honom föreslagne Belöningen, och styrka rättvisan af dan grundsats, att en erkänd förtjenst emot Fäderneglandet ej bör lemnäs åt glömskan, utan förva-r ras i en tacksam hugkomst. Hvad Directeuren Löfving såsom Svensk Medborgare uträttat inom den bana; som hatt Den 22 Julii e. m♦ v till föremål förädlandet af vår förnämst* product, Jernet, för att derigenom bereda ett fullkomligare försvarsmedel, förtjenar ofelbart Riksens Högiofl Ständers benägna uppmärksamhet.