Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kalk. Kardor och kardläder. Kläder, gång-, linneoch säng-, ej spe ci/icerade. Kongl, Majds Nåd. Skrifvelse, N:o 40. 43 väl dessa å smidt eller valsadt jern föreslagna införselsafgifter 23 procent å varuvärdena; att för smältstycken nuvarande utförselstull, 12 sk., må nedsättas till likhet med den för stångjern, eller 4 sk. skeppundet; att, i enlighet med hvad ofvanföre blifvit i afseende å guldoch silfvertråd samt bomullsoch linnetråd föreslaget, här må införas en ny rubrik för jerntråd, dervid införselstullen, nu utgörande 6 sk. skålpundet stapelstadsvigt, eller 33 Vedels procent å varans tullvärde, lärer böra nedsättas till 23 procent eller 4 sk. 6 r:st.; samt att slutligen, jemte nedsättning af införselstullen å »spik af 2 tums längd och deröfver» från 10 r:dr till 7 r:dr 24 sk. skeppundet, hvilket, nu antaget i värde till 40 r:dr, icke kan anses äga högre medelvärde än 50 r:dr, rubriken »all annan spik, samt allt ma nufakturoch handtverkssmide ej specificeradt», må delas i opeleradt med 12 sk, och poleradt med 18 sk. införselstull per skålpund, såsom utgörande 23 procent af värdena, i stället för den gemensamma tull af 36 sk. skålpundet, som nu är derå gällande, men hvilken synes stå i ett alltför öfverdrifvet förhållande till verkliga varuvärdet. Då mot det 3 jernskrot nu antagna värde, 8 r:dr skeppundet stapelstadsvigt, något icke synes vara att erinra, lära inoch utförselsafgifterna å denna artikel böra bestämmas till 2 r:dr skeppundet, i stället lör de nu gällande af 2 r:dr 24 sk.
På grund af dessa mina anmärkntr anhåller jag om återremiss af betänk., samt att detta mitt anförande må varda densamma följaktigt. Hr von Troil, E mil: Det lärer icke vara behöfligt att nu ingå i en utredning af fördelarna utaf privatbanks *Y - Den 26 November f. m. 2n3 systemet; ty meningarna derom torde fa anses mindre delade. Frågan, som behöfver utvecklas, är endast, om någon särskild lagstiftning för berörde inrättningar erfordras och, i sådant fall, huru långt denna bör sträcka sig. Den första frågan besvarar jag med ja; och den första af de' särskilda lagarna, som erfordras, är en sådan, som tillåter privatsedelhanker uppstå, ty någon dylik finnes icke ännu. 1824 års förordning talar nemi. icke om creditsedlar. De 2:ne privatbanker, som redan uppstått, hafva dock börjat utgifva sådana, och då det fått oanmärkt äga rum, lärer det böra anses af Regeringen tyst medgifvet; men hvad som är nyttigt och lämpligt bör genom lag uttryckligen tillåtas. Vidare är det nödigt att i särskild lag bestämma förbud och ansvar mot efterapningar och förfalskningar, samt vissa förmåner i afseende å executionssättet o. s. v. Detta allt till skydd för bolagen. Men en annan del af förslaget är af vida större vigt. Det är nemi. behofvet af skydd för allmänheten emot bolagen. Man bör härvid ihågkomma, att frihet är ett hufvudsakligt behof för hvarje närings trefnad. Det helas såväl som det enskildas interessen bevakas i allmänhet bäst, då de få utveckla sig så fritt som möjligt; och undantag, till inskränkning, böra endast äga rum i vissa särskilda fall, då enskildas och allmänhetens säkerhet sådant fordra. Men till sådana undantag böra bankrörelserna, i vissa afseenden, hänföras. Då nemi. enskilda bolag få utgifva myntrepresentativer, hvilka komma att löpa i händerna på alla folkclasser, äfven qvinnor och omyndiga barn, är det statens skyldighet att vaka öfver, att olyckor och förluster icke må uppkomma genom sådana fel i representativet, som dess innehafvare ej kan förstå att urskilja.
Ledamöterne sa wal af Beredningssom laxerings-Oommitteerne njuta i och för samma deras befattning lika flydd som Riksdagsmän tlti Regerings-Formen och Riksdags-Ordningen tillagd ar. 4. ^om. laxerinZen til Skydds-afgift bör altid ste i enlighet med förhällandet lvid MantalsffrifniNgen, utan afseende a hwad förändringar med egendomar och annar under mellantiden kan hafwa inträffat. läkermAS-Lommitteerrie i Städer äga för Ulrönande af deras inkomst, som stola taxeras, ibland annat göra afseende sä lväl ä den mer eller mindre ividstrackta rörelse de drifwa, och antalet af de personer detze i sine handkeringar syHelfätta, som ä Tullsamt Inoch Utsteppnings-Lpeeialerne. Ifrån sadan tillverkning, hlvarföre afrad eller tionde til Kongl. Maj-.c och Kronan erlägges, bör densamma, jemte alla öfrige tillverkningen älagde afgifter in natura, afdragas innan Klinimi-afgifcen beräknas för SkeppundStyckeTunneeller Stig - kal m. m. 6. iVloin. Til nödige uplysningar för laxermos. Männen i de Städer, der Hof-Rätter, (^0!- leAier , andra publica? Äberk, /lcaclemier och 6)^mnasier finnas, samt Sjö- och Landt-lroupper äro förlagde, stola xersouelle förteckningar, som noga specificera en och hlvars innehafwande Embete och Lönewilkor, fran hlvarje colleZium, Embets-Werk och Vefälhafware til Konungens Befallningshaftvande insändas, för ak komma lvederbörande lsxerinZs. Lommitteer tilhanda.
En kall eftermiddag kommo vi, hungriga som vanligt, till Sveens gästgifvaregård, för hvilken en resande norrman vid förra skjutsstationen varnat oss, utan att dock vilja gifva skäl för sin vink. Snö hade föregående dag fallit på aflägsna fjelltoppar, en syn, som sedd från ett fönster i gästgifvaregårdens matsal, kanske bidrog något till att göra detta rum ännu kallare än det egentligen var. Här fans ej något piano, Ambrosius rökte, kandidaten gjorde förberedelser till att stoppa strumpor, och Hertha sysselsatte sig med spetsigheter i sällskap med en virknål, för att fördrifva ett par timmar medan maten lagades, och jag sökte värma mig genom att i sällskap med en för mig fullkomligt obekant ko, plocka blåbär på en närbelägen bergssluttning samt att hemföra skörden i ett par större örtblad af en växt, som i Norge bär det målande namnet »Lausehatt». Ändtligen kom maten och efter den ett kaffe, som möjligen innehöll skälet till norrmannens varning, ty icke tror jag att dess svarta beståndsdelar utgjordes af kaffebönor. Här blefvo vi dessutom, liksom kung Erik i fängelset, »plågade med våta lakan;» dessutom fattades en fönsterruta just vid hufvudgärden af en af våra sängar. »Den rutan har länge varit i sönder, men det har ingen resande brytt sig om», upplyste städerskan. Men hon hade dock den stora godheten att sticka två gamla jerngafflar igenom ett nytt hvitt sängtäcke och spetsa detta upp framför fönstret. Denna gerning kom mig att under natten drömma om oskyldigt fosterländska skånska snapphanar, som spetsades uppe i Östra Göinge samtidigt med en stenbocksfest i Helsingborg, der skåningar under strömmande tårar från en rättvis himmel insamlade slantar till en ärestod öfver Magnus Stenbock. Då jag vaknade ur denna hemska dröm, satt kandidaten upprätt i sängen och stoppade strumpor; hon hade ej fått nattro för de tunna väggarnes skull, upplyste hon, ty innanför en af dessa rent af »baggbölade» Ambrosius, eller »snorkede morderiskt», som han sjelf skulle ha uttryckt sig om han hört någon af oss draga sådana timmerstockar.
Bevekelsegrunden, ur sedlig synpunkt, att fördyra varan, i ändamål att derigenom förminska förbrukningen deraf, må tillmätas all den vigt, som densamma tillkommer, och gör sig utan tvifvel med rätta gällande i det jemnförelsevis höga måttet af beskattning å tillverkningen och införseln; men huru önskligt det afsedda syftemålets vinnande härutinnan, för så vidt angår öfverdrift i förbrukning, än är; lärer väl lika litet något giltigt skäl förefinnas, som det synes staten fullt värdigt, att, så länge tillverkningen är medgifven, söka att för den, som dermed sysselsätter sig, icke blott försvåra densamma, utan göra den i flere hänseenden egnad att för honom medföra verkliga vådor, genom en följd af för fabrikanten i hög grad tryckande och hvarandra ömsesidigt skärpande formelia prohibitivbestämmelser, af hvilka verkningarna ofta ej låta sig beräknas med den säkerhet, som är nödig vid bedömandet af ett industriellt företag, och som bör tillkomma enhvar, den der drifver en tillåten, och sålunda ur rättslig synpunkt loflig, näring. Innan Komiterade öfvergå från den här afgifna allmänna redogörelsen rörande det egentliga taxeförslaget, anhålla Komiterade att, i afseende på artikeln Bomullsväfnader, få i underdånighet anmäla, det Komiterade, på grund af den i motiven till sagda förslag skedda utredning af ämnet, kommit till det resultat, att de vid nämnda väfnader under afdelningen »andra slag» hänförliga artiklar rätteligen borde åsättas följande tull, nemligen: Oblekta och ofärgade 1 skålp. 15 öre, blekta eller färgade » 20 » tryckta eller pressade » 30 » 27 Men då bomullstillverkningen för närvarande befinner sig i ett abnormt tillstånd, hvilket måste anses särdeles ofördelaktigt inverka på den inhemska fabrikanten och sålanda berättiga till ett undantagsstadgande, hafva Komiterade trott sig icke böra i sjelfva taxeförslaget frånträda de tallsatser för bemälda artiklar, hvilka blifvit genom Traktaten med Frankrike bestämda, ehuru dessa synts Komiterade vara betydligt högre, än som härutinnan under vaidiga förhållanden numera bort ifrågakomma.
Fortsattes pröfningen af Bevilln:sUtsk:s Betänk. N:o 5, ang:de ifrågaställde förändringar i föreskrifterne om allmänna bevillningens utgörande; och förekom nu 5:te punkten, ang:de af Hr Henschen och Hr Nygren föreslagne afdrag vid beräkningen af skallskyldiges årsinkomster. Hr Hjerta, Lars: Len del af ifrågavande Betänk., som nu blifvit upläst, utgör ett svar på en af Hr Henschen väckt motion af innehåll: »att vid beräkning af den skattskyldiges års-inkomster först derifrån måtte afdragas JOO Rdr Bko för hvarje person, han vore skyldig underhålla, nemi. för honom sjelf, hans hustru, barn samt gamla orkeslösa och utfattiga slägtingar, äfvensom späda, medellösa fosterbarn, så vidt han dem fullt försörjde, samt att, då dessa grunder ej kunde fullt tillämpas på fastighets-bevillningen, utan lätt föranleda försnillning genom fastigheternas klyfning och fördelande på flere namn, denne måtte i stället nedsättas till 32 sk. b:ko för hvarje tusende af fastighetens taxerings-värde.» svarat att om afdraget finge vidare utsträckas, än för aflöning åt verklige arbetare och arbetskostnad samt bevisliga förluster i och för rörelse, »skulle man snart öfvergå till den åsigten, att endast behållningen utöfver lefnadskostnaderne vore underkastad bevillning; och i sådant fall blefve visserligen flertalet nu skattskyldige från bevillning fritagne.» Då Utsk. ansett sig böra besvara Hr Henschens motion på detta sätt, måste jag anmärka, att det finnes mellan premissen och slutsatsen i Utsk:s räsonnemang ett ofantligt språng, ett Den 28 Mars f. m. ett verkligt saltomortale, om hvars sammanhang det hade varit önskligt, att vi blifvit uplyste. Såsom ett skäl för denna anmärkn. ber jag att få anföra följande: Hr Henschen har blott ifrågasatt afdrag för en viss bestämd summa, nemi. det yttersta minimum, hvaraf en menniska anses kunna lefva om året.
Nu hafva emellertid R. St. i det förslag till författning ang:de vilkoren för bränvins tillverkning, hvilket är bifogadt R. St:rs underd. skrifvelse N:o 10 6, jemte beslut i alside å beloppet af skatten, att jemlikt 61 ista §:n R.F:u gälla från och med år 1861, i öfriga delar bland annat beslutat, i § 4, att minsta tillverkning för dygn skall utgöra 300 kannor, i g 19, att afgiften bör utgå med 60 öre för hvarje tillverkad kauna, upmätt under kontrollörs tillsyn, i § 28, att sådan kontrollör skall vid hvarje bränneri vara anstäld, och i § 34, att allt bränvin skall på tillverkningsstället upmätas — allt stadganden, som inverka på beskattningen, och, så vidt de nuv:de mindre brännerierne angår, icke öfverensstämma med hvad i nu gällande författning är bestämdt. Yid sådant förhållande och då hvad Utsk:t nu föreslagit står i strid emot ett af R. St. vid denna riksdag fattadt, redan expedieradt beslut i en beskattningsfråga, anser jag mig, jemlikt 75:te <§:n Riksd.Ordn., jemförd med 55:te §:n i samma Grundlag, ej kunna framställa annan propos. å det nu föredragna Betänk:t, än att detsamma må läggas till haridlingarue.» Härefter blef en sådan propos. framstäld och med ja besvarad. Föredrogos och biföllos BankoUtskits uedannämnde, den 15 dennes bordlagde Mern., nemligen: N:o 45, angille föreskrifterna i 7:de art. af Bankoreglementet; N:o 46, i ani, af f. d. Kamerareu A. W. Wäsströms och f. d. Bokhållaren A. Köblers ansökningar om pensionstillökning; N:o 47, i ani. af väckta förslag om förändrad organisation af R. St:rs Bank; N:o 48, med förslag till Instruktioner för dels R. St:rs Revisorer Öfver Bankoverket, dels R.
I enlighet med ett sådant förstånd af Riksdags-Ordningen, var det ock, som man, 2 år efter hennes stiftande, eller 1812, till Stats-Utskoltets ledamot valde Presidenten i Stats-Contoiret, Friherre C. F. Lagerheim. Likväl omtalar Conslitutions-UtskoLtet nu det förhållande, hvari Landshöfdingarne stå till Stats-Coutoiret. Om de, som sjelfva deltagit i Riksdags Ordningens stiftande, och följakteligen bäst borde känna hennes mening, ansågo Stats-Contoirets President icke vara jäfvig att sitta i Stats-Utskottet; så måtte Landshöfdingarne ännu mindre vara det. När Constitulions-Utskottet icke ansåg 41 §• Riksdags-Ordningen nog tydlig, utan ville, ”till förebyggande af vidare tvist, utmärka Landshöfdingarne såsom jäfvige alt deltaga i Stats-Utskottets göromål, hvarföre uppräknade ej Constitutions-Utskoltet alla andra, som emottaga och redovisa allmänna medel, utan åtnöjde sig med orden: "eller någon i öfrigt,” af hvilken Rikets ”Ständer kunna fordra redo och ansvar?”” Hvilken är denna någon i Huru skall, genom detta grundlags-stadgan !e, ”förebyggas vidare tvist,” om ej derunder böra förstås embelsoch tjentemännen i Stats-Contoiret, Krigs-Collegium, Förvaltningen af Sjö-ärenclerne, Fång-vården, Post - 6 Conslilulions-U(skottets Memorial3 N.o 24. verket, ra. fl., eller alla Kronans Werk, till och med domslolarne, emedan sjelfva Hof-Rälterne hafva åtminstone expence-medel att redovisa?
Hvad som nu verkar den täta flyttningen, äfvensom det ofta förekommande återlemnandet af städseln. är, utom lättsinnet och den aflagstiftningens slapphet uppmuntrade ostadigheten, farhågan att under ett helt är eller halfår, komma att allt för mycket vantrifvas eller lida; men om tjenaren vore förvissad, att utvägen att flytta inom sä kort tid som en månad stöde honom öppen, skulle han sannolikt icke hysa öfverdrifven fruktan, för att qvarstadna, under det att husbonden ej heller funne sig för längre tid bunden vid en dålig tjenare. Jag anser likväl, att i den härom utfärdade författningen bör utsättas, att. öfver hvarje från någondera sidan skedd uppsägning skriftligt bevis skall alf andra parten lemnäs. Kunde tjenaren icke skrifva, egde han naturligtvis, i vittnens närvaro, mundtligen eller genom sitt bomärkes undertecknande, afgifva ett sådant bevis. På sådant sätt torde det äfventyr kunna förebyggas, att tjenaren, efter endast ett lösligt yttrande att han ärnade flytta, hvilket husbonden kanske icke ens uppfattat, aflägsnade sig, under förevändning att uppsägning skett. Städseln skulle naturligtvis, efter vidtagandet af en sådan anordning, hvilken dock icke vore för landsbygden tillämplig, bortfalla. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 30 November 1862. C. E. Ljungberg Af Herr Ljungberg ! Angående förbättring af lönevilkoren för de embetsoch tjenstemän, sorn före den vid 1856—58 årens riksdag beslutade lönereglering blifvit på allmänna In dr a gm» as staten förflyttade. Vid 1856—58 årens riksdag afgafs en Kongl. Proposition om löneförbättringar för de då i tjenst varande embetsmål]; och beviljades äfven i sådant afseende icke obetydliga belopp. Men ingen röst höjde sig för Statens ur tjenst gångne tjenare, eller til! förbättring af deras vilkor, hvilka af ålder och sjuklighet redan voro förflyttade på Indragnings-staten.
Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets under N:o 8 afgifna Berättelse, angående Rikets Ständers Banks styrelse och förvaltning, godkände Presteståndet hvad Utskottet uti §§ 3 och 4 anmält och yttrat, biföll Utskottets tillstyrkande af decharge för Banko-fullmäktige samt ansåg denna Berättelse i öfrige delar icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. “S I|i4 S. D. Föredrogos ånyo Banko-Ulskottels nedannämnde Memorial: 9, med återlemnande af Herr J. G. Wennerslröms motion. £v;) Ståndet, som ansåg ifrågavarande motion tillhöra Stals-Utskottels handläggning, lade Memorialet till handlingarne. N:o 10, med förslag till vissa förändrade föreskrifter, angående medels upptagande på uppoch afskrifnings-räkning. Bifölls. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Uppå gjord framställning, heslöt Ståndet, att, då ordinarie ledamot år hindrad att i Utskott tillslädesvara, suppleant eger att derstädes tjenstgöra, efter hos Utskott af Ståndets främste närvarande ledamot gjord anmälan; om hvilket be slut Rikets Ständers samtliga Utskott blifva genom utdrag af protokollet underrättade. S. D. Föredrogs ånyo Banko-Uiskottets under N:o 8 afgifna Berättelse, angående Rikets Ständers Banks styrelse och förvaltning. Hämd fattade Ståndet följande beslut: l:o Utskottets yttranden, enligt §§ 4 och 15, godkändes; 2:o Ståndet lät bero vid åtgärder och utlåtanden, enligt §§ 3, 5 och 15; 3:o Den af Utskottet, pag. 12, tillstyrkta decharge till Banko-fullmäktige meddelades; och 4:o Berättelsen, i öfriga delar, lades till handlingarne. S. D. Efter ånyo skedd föredragning af Banko-Utskottets Memorial N:o 9, med återlemnande af Herr J. G.
45. — 10,002: 45. d) Lån till Carlskrona stads pastorat, å 18,000 R:dr, emot årlig inbetalning af 5 procent, hvaraf 3 procent utgöra ränta å det vid hvarje inbetalning återstående lånebeloppet 10,534: 59, 9,958: 53. Lån för hamnoch brobyggnader samt årensningar: till staden Ystad, å 30,000 R:dr, för hamnbyggnaden vid nämnde stad, emot 2 procent årlig kapitalafbetalning och 3 procent ränta å den återstående lånesumman 9,042: 75. 8,442: 75. » samma stad, å 60,000 R:dr, för uppmuddring af stadens hamn, emot årlig inbetalning af 6 procent, deraf 4 procent ränta beräknas å kapitalåterstoden 59,592: 83. 57,873: 31 . » staden Landskrona, å 12,500 R:dr, för iståndsättande af hamnen vid denna stad, emot, årlig återbetalning af 750 R:dr, utan beräkning af ränta 2,750: — 2,750: — » staden Warberg, å 30,000 R:dr, för fullbordande af hamnanläggningen derstädes, emot årlig inbetalning af 5 procent å denna summa, hvarvid 3 procent ränta å kapitalåterstoden beräknas 23,122: 41. 22,314: 16. » sistnämnde stad, å 22,500 R:dr, lör samma ändamål, emot dito af 6 procent och beräkning af 4 procent ränta å återstående kapitalbeloppet 17,108: 81. 16,445: 6. » staden Cimbritshamn, å 37,500
J sammanhang härmed har hos Utskottet förekommit den af Bankens Commissariat, — uti 9 §. af dess tili Utskottet afgifne Berättelse, jemte till - Banco-Ut skol tets Betänkande N.-o 3/f. 7 kännngifvande, att Läns-Slyrelserne i Westmanlands, östergöthland?. Gefleborgs, Westerbottens, Norrbottens och Stora Kopparbergs Län, varit de enda, som begagnat den genom Banco-Reglememtets stadgande i 4 Art. 2 Afd. 5 §, af Rikets Ständer beredde utväg för underlättandet af förslitne Bancosedlars utbyte i landsprterne,— gjorde anmälan, att, ehuru den förlust på de i.April månad sisllrdne år för Westerbottens Län utlemna. de förrättaren Brukspatron H.
R:dr skulle ifrån Stats-Contoret förskottsvis utbetalas, till inlösen af förfallna, eller snart förfallande skuldförbindelser, hvarjemte, enligt Nådigt Bref den 8 April 1843, Stats-Contoret anbefalldes att, till betalande af ännu oguldne fordringar för lefveranser m. m. åt Stats-Tidningen, under den tid, densammas lifgifvande för allmän räkning ombesörjdes, anordna af under hand varande medel ett förskott af 3000 R:dr. Eih. till R.St. Utaf en af serskildt i Nåder förordnade commiterade afgifven, Utskottet meddelad, berättelse inhemtas vidare: att Siats-Tidningens utgifter utöfver dess inkomster, från och med Dec. månad 1834, med 1841 års slut, utgjort «.•••... ..•*•*,.»• 82,8 / 6^. 23. 1. att, till betäckande af denna skuld, anordnats i 6 år af extra Utgifts-medlen 5,200 R:dr om året 31,200: — —• hvadan skulden vid 1841 års slut utgjorde 21,670: 23. 1. och att, till liqviderande af denna brist, commilterade dels i Kongl. Stats-Contoret uppburit ofvauberörde 21,000 R:dr, dels bade att påräkna hyresmedel för tryckeriet, 750 R:dr. Kongl. Maj:t har nu, med åberopande af desse omständigheter, i Nå der föreslagit, att, sedan efter föregången slutlig liqvid af Stats-Tidningens ännu återstående skulder, commitlerade till Stats-Contoret lefvererat öfverskottet å de af dem uppburna medel och det belopp, som inflyter vid försäljningen af tryckeriet och öfrige effecter, för att afräknas å förskottet, 21,000 R:dr, Rikets Ständer matie medgifva, det återstoden af denna sistnämnde summa finge i Stats-Verkets räkenskaper afskrifvas.
Jag anhåller blott att få rätta mitt föreg:de yttrande för den händelse att det skulle vara så oriktigt som Hr Gunther nyss upfattade det, nemi. såsom skulle jag hafva yttrat att Registratorns lön i Just.Depart. vore föreslagen till 2500 Rdr. Min mening var att säga hvad jag ock tror mig hafva sagt, det denna tjensteman icke kunde skäligen jemföras med de öfriga Registratorerne i StatsDepart. och att hans göromål icke voro mera betungande än Registratorernas i Colhne, hvilkas löner voro föreslagne till 2,500 Rdr, hvarföre jag också föreslagit att denna tjenstemans lön skulle sättas till 2,500 Rdr. Hr Palmcrantz: I anledn. af hvad emot StatsUtsk:s Betänk, blifvit anfördt, ber jag att få fråga hvarföre de StatsUtsk:s ledamöter, sora här yttrat sig, nu funnit sig föranlåtne frångå det förslag, Utsk. framlagt. En af dem har nemi. nu yrkat bifall till hvad K. M. i Sin Propos. äskat. Jag vill då i motsats härtill begära bifall till StatsUtskrs förslag, hvaruti lönen för ifrngavide tjensteman bestämmes till 2000 R:dr. Jag känner icke denna person, så att jag i detta fall befinner mig i en helt och hållet oberoende ställning. Efter min åsigt torde likväl denna lön, vara fullt tillräcklig, enär enl. hvad upgifvet är, denne tjensteman har mindre trägna göromål, och lönebeloppet, som nu är föreslagit, dessutom är långt större efter procent-beräkning än hvad som för öfrige Registratorer är föreslagit. Här är nemi. 50 proc. förhöjning. I allt fall bör ingen tjenstemans lön bestämmas uteslutande efter rangrullan och resereghtet, på sätt i K. M:s Propos. och StatsUtsk:s en del tillstyrkanden skett, utan efter de göromål, som hvarje tjenst åtfölja. Jag anhåller om bifall till StatsUtsk:s förslag. Erih. Cederström: