Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
BorgareSt. afslaget, och ledamöterna af detta Stånd både vid och utom riksdagen, ined Regeringens oftanämnda grundsats sannolikt till rättesnöre för sitt handlingssätt, ej torde vilja med sin credit, sin förmögenhet eller sina personer ikläda sig ansvar för återgäldande af ett lån, som enskilda komme att upptaga; så anser jag mig böra yrka och föreslå: att garantien eller cautionen för det eller de lån, hvarom nu fråga uppstått, må anses bindande endast i afseende på de ledamöter af RiksStrn, livilka bifallit låneförslaget, ”frivilligt” till en sådan borgensförbindelses ingående samtycka, eller sig "densamma underkasta;” hvaremot alla öfriga Svenska medborgare måtte från all ansvarighet i nämnde hänseende uttryckligen frisägas, och sådant bland vilkor en för det blifvande lånet bestämdt uppräknas. Att öppet och tydligt framställa detta vilkor måste vara så mycket mera af nöden och R. St. värdigt, som tystnaden annars ej utan skäl kunde betraktas såsom en snara för den utländska eller inhemska långifvaren, och Svenska namnets credit i främmande land synes vara i behof af all den förbättring, hvilken kan åstadkommas, i anseende till det välbekanta sätt, hvarpå Sveriges riksskuld sednaste gången licjviderades, och hvaraf de ”sportler,” sorn tilläfventyrs kunnat äga rum, åtminstone — för att begagna ett uttryck i R. o. Ad:s sista plenum af Hr Statsministern för utrikes ärenderna — ej med fog kunna benämnas ”populära.” Begärdes på bordet af Frih. Boye, Ludv. Underteekn. Ridd. Secr et.: Sedan R. o. Ad. beslutat inbjuda BondeSt. att instämma i R. o. Ad:s beslut i anledn. af StatsUtsk:s utlåt. N:o 4°5, vågar jag vördsamt hemställa, hu ruvida icke samma inbjudn. kunde få införas i det prot.- utdr., som nyss till justering upplästes. Sedan denna hemställan blifvit af R. o. Ad. bifallen, upplästes och godkändes det ang:de inbjudningen uti det nyss upplästa prot.utdr. nu gjorda tillägg. Den g Februari f. m. Hr Sölfverberg, Magn.
Majit, genom ifrågavarande traktater, Sig och riket iklädt. Stockholm den 5 Oktober 1863. Stockholm, tryckt hos N. Marcus, 1863. Stats-Utskottets Memorial N:o 167. Ank. till Exp.-Utsk. den 6 Okt. 1863, kl. 3 e. ni. Memorial, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om anskaffande af medel till jernvägsbyggnader. Sedan Riks-Stånden till pröfning förehaft Stats-Utskottets Memorial N:o 154, innefattande, bland annat, förslag till voterings-proposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande beloppet af de medel, som ansetts böra medelst upplåning anskaffas, för att användas till utbetalning af de under innevarande riksdag för jernvägsbyggnader beviljade anslag och lån, har Förstärkta Stats-Utskottet denna dag sammanträdt och verkställt omröstning öfver berörda, af Rikets Ständer godkända voterings-proposition, så lydande: »Den, som gillar Stats-Utskottets, af Borgareoch Bonde-Stånden bifallna hemställan, att Rikets Stander måtte åt Fullmägtige i Riksgälds-kontoret uppdraga att genom upplåning anskaffa en summa af högst Tretiotvå millioner (32,000,000) Riksdaler Riksmynt, för att användas till utbetalning dels af de under innevarande riksdag beviljade anslag å tillhopa 27,896,000 R:dr, för fortsättning af Statens jernvägsbyggnader under åren 1863, 1864, 1865 och 1866, dels af de utaf Rikets nu församlade Ständer för utförande af enskilda jernvägsanläggningar anvisade lån å tillsammans 9,644,000 R:dr; samt att, derest denna lånesumma, med tillägg af de i Riksgälds-kontoret innestående öfverskott å jernvägslänemedlen, jemte det af Rikets
Om jag icke sjelf beklädde ett sådant Embete, hvarom nu är fråga, skulle jag vara vidlyftig i mina anmärkningar emot Utskottens Betänkande; men då jag nu sjelf innehar ett dylikt Embete och jag ej vill blottställa mig för tillvitelse att ledas af egennytta, så öfverlemnar jag till Riksens Ständers visa bepröfvande, att afgöra om någon förbättring i dessa Embetsmäns Lönevilkor kan äga rum. I anledning af det utaf StatsUtskottet åberopade skäl, att en del Häradshöfdingar hafva Boställen, får jag erindra att ett Hemman af 4 eller på sin höjd i Mantal med vanliga Onera och deribland Rotering och hvilket skall skötas af Tjenstefolk, icke lemnar någon Löneinkomst, utan är snarare endast en tillflyktsort. Hvad åter angår den Expeditions-lösen Häradshöfdingarne är tillagd och som utgör 6 sk. för hvarje ark, hvaremot 3:ne ark måste skrifvas, så kan väl ingen anse dessa Löningsvilkor vara afundsvärde. När dertill kommer att Häradshöfdingarne äro de ende Civile Embetsman, som icke bestås Skrifvarhjelp och de fläste äro nödsakade att till sitt biträde hafva 3:ne Skrifvare; så tror jag att om allt detta hos StatsUtskottet kommit i öfvervägande StatsUtskottets yttrande bordt blifva mera i. enlighet med LagUtskottets Utlåtande. Jag öfverlemnar likväl till Ridderskapet och Adeln att bedömma om Statsverket med - Den 11 April. 40g gifver att någon Löneförbättring kan Iläradsböfdingarne tilJgodokomma.
Dito 7,142: 7. 9 Häst-Vacance-Spannmåls-medel — 8>9°7: *6. 5 Balance vid igi3 års slut, uti Landet och hos Redogörarne, af StatsVerkets Inkomster innestående medel , nemligen: Aldre årens medel, till och med för år 1809, indragne och besparde Militia: Löningsoch Boställs-Rentor — 4,296: 41. 6 Af 1810 med 1812 års dito — 11,657: 5- 4- Häst-Vacancc-medel — - — 13,737 Indragne och besparde Militiae Lönings och Boställs-Rentor, samt Mötesoch Vacance-afgifter, enligt summariska Calcula tionen . — Häst-Vacance-Spannmål Besparingar genom dödsfall och Befordringar vid in deldta Regemeriterna __ Dito Lands-Staterna 111,462: 2. Uppbörd al indragne och besparde MilitiaeIndelnings Löningsoch BoställsRentor levererade medel Summa Pag. Summa Specie. 28,691 37<5,645 20 7» 37 405.408 10 delta Militiae och Lands - Staternas Löningsoch för år 1813. Credit Balance vid 1812 års slut, de samma år i afräkning på 1813 års Uppbörd levererade medel af indragne och besparde Militix-Löningsoch Boställs-Rentor Afskrifningar, Provisioner, Löner med flera utgifter, som uti Riks-Staten icke äro beräknade, nemligen: At indragne och besparde Löningsoch Boställs-Rentor 8>953: 31- 2 Häst-Vacance-medel • 9,738: 13. 7 Pag. Levereringar år 1813 till Stats-Verkets Cassör: Kongl. Rentkammaren:
påklädde han sig och hastade til Mari, hvilken han fann i den mäst lätta och förförande morgondrägt, men – Uno såg icke med begärens, endast med medlidandets ögon – han föreslog henne genast at flytta til et mera anständigt rum, hvarom han föranstaltade; och med tacksamma tårar emottog den rörda flickan detta goda anbud. På Katturins eller – som han nu af ovilja mot sit namn kallade sig – Kattzauns inrådan, och kanske äfven af egen nyfikenhet, hade Uno sökt inträde i et mystiskt samfund, kalladt Sviagriser Ordens Loge: Den Silfverhårige Grisen. Uphofvet til denna Orden, äfvensom orsaken til Logens namn är ganska svårt at förklara. Någre af Ordensbröderne ville väl påstå, at ordet Gris som deruti förekommer, skulle härleda sig antingen ifrån den gamla Svenske Prinsen Gris eller Gisel, son til Wisbur och Finska Drotten Athe hin rikes dotter, eller ock ifrån Gunno Gris, som i Konung Birger Månsons tid blef tilfångatagen, hälst Systra-Logen i Stralsund kallades Den Storgrymtande (grosgruntzen) Glycer; men at rätt uplösa den frågan, fordrades en så hög grad i Orden, at endast en enda person i verlden kunnat uphinna den. Jag sjelf, som med mycken möda forskat i gamla handlingar, för at uptäcka huru dermed kunde förhålla sig, känner ej, det oaktadt, rätta betydelsen af ordet Gris, utan nödgas således endast gissningsvis anföra, at som SystraLogens namn Glycer snarare synes komma af grekiska ordet γλυκεὸς: ljuflig, söt; än af något simpelt fruntimers namn, förmodar jag ordet Gris äfven ehuru just icke grekiskt, ändå af någon dylik ganska stor betydelse.
För att befordra utgifvandet af beskrifningen af den märkvärdiga Cufiska myntsamlingen bar Eders Kongl. Majrt beviljat ett bidrag-, stort 1,000 R:dr banko, af anslaget till resestipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande; men för att bestrida öfversk jutan de kostnader för detta nya verk och beläcka den redan uppkomna bristen på tryckningsanslaget, måste akademien tills vidare inställa utgifvandet af sina handlingar, hvartill manuskriptet ligger färdigt samt vissa andra äfven till en del redan utarbetade beskrifningar öfver särskilda delar af samlingarne, så framt icke en förhöjning i anslaget beviljas, hvilken akademien på dessa skäl föreslår från 333 R:dr 16 sk. till 666 R:dr 32 sk. banko. Till det nya musei inredning, jemte samlingarnes flyttning och anordning, beviljade Rikets Ständer vid 1841 års riksdag 1,000 R:dr banko för en gång. För inredningen bar redan under år 1846 betalts ■ R:dr 630: 14. och beställda arbeten, som till största delen redan äro levererade, uppköp af glas, målning med mera, uppgå minst till „ 1,200: —• Summa R:dr 1,830: 14. således nära dubbelt så mycket, som Rikets Ständer bade anslagit. Den bär upptagna kostnaden utgör likväl knappt en tredjedel af hvad, som oundgängligen fordras för inredningens fulländande och samlingarnes flyttande. Akademien, som anmäler, att all inredning för samlingarne i deras nu erhållna nya lokal verkställes med beräkning att kunna användas i det blifvande national-museum, när flyttningen dit framdeles kommer att företagas, anser sig icke kunna föreslå den ytterligare erforderliga summan till lägre belopp än 4,000 R:dr banko, för en gång. Om beviljande af hvad akademien sålunda föreslagit får jag i underdånighet hemställa, att Eders Kongl. Maj:t behagade göra framställning till Rikets Ständer; hvilken hemställan, uppå tillstyrkan af Statsrådets öfriga ledamöter, Kongl. Maj:t i nåder biföll. 52 33:o.
I förhoppning om, att detta resultat snart måtte nås, tacka vi Eder, för det 1 så mangrant åter infunnit Eder hos allas eder väninna Idun. Med utmärkt högaktning Redaktionen. Om ordningen i hushållet. (Till julen utsändes å A d o l f Bonniers förlag ett förträffligt, vilja vi nästan säga, för hvarje husmoder oumbärligt litet verk, » Bådgifvare för husmödrar », en samling råd och upplysningar för hemmet o c h hushållet bearbetade efter tysk källa för svenska förhållanden a f samma erfarna hand, D:r O. H. Dumraths, hvilken i Idun numera leder matsedelsoch matreceptafdelningen. V i ha ej velat underlåta att fästa våra läsarinnors uppmärksamhet vid denna verkligen praktiska och förvånansvärdt mångsidiga o c h uttömmande husskatt, o c h tro oss ej bättre kunna gifva dem håg att närmare göra dess bekantskap ärfgenom att här nedan anföra ett litet utdrag om ordningen i hushållet.) Till de värdefullaste egenskaperna i en god hushållning hör obestridligen, att allting därstädes skall befinna sig i ordning, att allt sker i r ä t t t i d och att hvarje sak har sin r ä t t a, b e s t ä m d a plats, ' oafsedt renligheten, som naturligtvis är en sak, som bör följa af sig själf. En viktig beståndsdel i det husliga lifvet är den riktiga, tidsindelningen. Huru många hustrur finnas icke, som just i denna så väsentliga punkt svårt försynda sig! Det händer, att mannen klagar öfver att måltiderna blifva för sent i ordning, att barnen måste stjälpa i sig kaffet skållhett, på det att de i rattan tid må hinna i skolan, och andra exempel snart sagdt i det oändliga kunna anföras. Därvid springa alla beskäftigt omkring i huset fram och åter, utan att dock få något ur händerna. För att anföra ett exempel, så kan man begripligtvis icke för hvarje dag koka ett och detsamma; ena dagen bjudes sålunda på grisstek, andra dagen på ärter och fläsk, en tredje dag måhända på pannkaka. Hvar och en af dessa anrättningar fordrar till sitt lagande naturligtvis icke lika lång tid, den ena tager mera den andra mindre tid i anspråk.
Om Bergs-Collegium nu skulle tvärt upphöra , utan att tillr äckligt antal Bergs-Råd blefve att tillgå för Kammar-Collegium, vore det tvifvelaktigt, om desse ärenden skulle vinna derpå. Innan Bergs-Collegium kan upphöra, måste sålunda en undersökning föregå, rörande ärendenas fördelning och handläggning inom Embetsverken, men en sådan fördelning harle ännu icke skett. Fråga kunde uppstå, huruvida den förmyndarevård öfver bergsrörelsen, hvilken nu tillhörer Bergscollegium, bör fortfara eller ej, men då detta nu icke vore föremål för öfverläggning, utan fråga vore endast, på hvad sätt denna förmyndarevård , så länge den finnes, lämpligen skall utöfvas, skall det icke kunna bestridas, att, så vida ändamålet skall vinnas, vården måste tillkomma en auctoritet af sakkunnige män, hvilka ega de insigter, som erfordras för ärendenas bedömande. Att ställa dessa frågor, utan granskning af sakkunskaper, under en Deputemental-Styrelse , af hvilken man icke kan begära den erforderliga speciella kännedomen för ärendenas bedömande i deras detaille-förhållanden, att utesluta dessa mål från den sjelfständiga och grundliga pröfning, som vore att förvänta af ett Collegium, sammansatt af oberoende och sakkunnige män, vore att göra alla dem en stor otjenst, hvilkas intresse på en sådan pröfning beror; men i allt fall vore det ett oting, att till Kongl. Maj:t framföra den underdåniga anhållan, alt Bergs-Collegium måtte upphöra i dess nuvarande Allm. Besv.- och Ekon.-ZJtskottets Utlåtande, _ZVo lii. i5 sammansättning, och förvandlas till en hureau under Civil-Deparlementet, Titan att tillika tala om, huru förhållas borde med de vigliga mål, Colleginni nu eger att förvalta.
»Fins det icke?» ropade Thais med strålande ögon, kastade af sig Byssos-chitonen, och i blinken stod hon med ett elastiskt hopp på ett af borden med de mjella, runda armarne höjda öfver hjessan i den åtbörd atheniensiska slafvinnor hafva, när de i lerkrus på hufvudena hembära dryckesvatten, friskt från källan. Alla sorlade bifall. Och härlig var hon också, der hon stod, obekymrad och säker, i sin rena, sköna nakenhet. Det var öfver hennes gestalt, som den blank och lifsvarm lyste fram i lampskenets skimmer, ett skälfvande spel af ädla linier, linier, som i rytmiska, mjuka rundningar bugtade sig som svallvåg mot strand, linier, sväfvande, darrande som en kitharas strängar för lätt anslagsplekter, linier kraftiga, raka som en silfverpoppels slagskugga på sollyst sand. Ingen njugg kärfhet med skarpa vinklar, utstående knotor, men också intet svällande öfverdåd af hängande, formlöst kött. Och medan hennes pupiller strålade segerstolt, och hennes liniefasta mun log ett soligt, ungdomsystert löje, kommo och gingo de fina rodnaderna på hennes lemmar för att åter sakta tona bort i kroppens all mattglänsande hvithet. »Gudar,» ropade Glaukos, i det han med en behagfull åtbörd förde händerna mot hjessan, liksom slagen af en syn, »hvad tjenar det till att streta med mejseln, då ingen marmor från Paros i verlden kan återgifva qvinnokroppens härlighet.» »Tyst, bror lille,» hviskade Melisse och kysste hans ögonlock. »Se inte för mycket på Thais!» Men Agatokles tog Thais’ bägare i handen, förde den till munnen, der det ännu fans qvar något af hennes starka, blodrika läppars sötma, och drack. Så började han: »Afrodite, jag besjunger dig. »Chaos låg öfver verlden tungt och mörkt med orediga, skumma skuggors vimmel, då du dök upp bland hafvets hvita skumbräm.
Men då emellertid möjligheten af sådaua svårigheter i naturförhållanden, att kanalarbetet ej skulle kunna till 1867 års slut fullständigt fullbordas, blifvit af Öfverste N. Ericson och Löjtnant W. Ericson förutsatt, ansåg bolagets styrelse i det kontrakt, som med Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader å Kongl. Majäs och Kronans vägnar skulle afslutas, ej kunna binda bolaget att, såsom vil - Motioner i Bonde-Ståndet 1865 N:o 341. 509 kor för statsbidragets åtnjutande, hafva kanalarbetet färdigt före 1868 års slut, och häraf har nu det för bolaget olyckliga missförstånd inträffat att året 1868 blifvit ansedt utgöra ett af de för kommunikationsledens fullbordande beräknade arbetsår, i följd hvaraf Kongl. Maj:t ej ansett lämpligt bifalla direktionens underdåniga anhållan om Proposition till Rikets Ständer om återstående statsbidrags utfallande genast, utan i Sin nådiga Proposition till Rikets Ständer om Statsverkets tillstånd och behof blott föreslagit anvisande af halfva återstående anslaget 50.000 R:dr, och af lånet, derå 350,000 R:dr återstå, blott 180,000 R:dr eller tillsammans 230,000 R:dr och det först för år 1867. Såsom föremål för Rikets Ständers beslut vid en blifvande riksdag skulle då qvarstå af anslaget 50,000 R:dr och af lånet 170,000 R:dr, eller tillsammans 220.000 R:dr. För betäckande af den opåräknade och högst betydliga ränteförlust, som härigenom skulle drabba detta bolag, saknar bolaget all tillgång, ty kostnadsförslaget, hvars belopp, såsom nämndt, skall i sin helhet utgå till byggnadsarbetet, öfverskjuter redan statsbidraget 1,000,000 R:dr och den effectivt påräknade aktiesumman 200.000 R:dr med 8,367
Vara omkostnadsfritt inlevererad till Länets Krono-Magazin, inom medlet af April månad år 1819, att den Säd, sorn upphandlades, borde vara fullkomligen god och Maeazins o o o gild, samt fasta tunnan oriadt Korn i vigt Revisorers Berättelse. 853 liålla minst ii Lisp. i o mart. och fasta tunnan oriad Hafra minst 8 Lisp. i5 marker; att upphandlings-prisen ej finge öfverstiga 7 Il:dr a4 sk. Banco för Kornet och 4 R-dr 24 sk. samma mynt för II a fr a 11, samt sluteligen att denne upphandling vore att anse såsom ett särskildt uppdrag, ej fÖranledt af nödvändigheten, att upprätthålla Spannmåls-prisen inom Länet, utan pakalladt af det för följande året kände hehof af Korn och Hafra till utsäde, ej mindre uti Hallands än nästgränsande Jönköpings Län. Forst under loppet af sistfÖrlidue April månad och således ett år efter den i Gontractet hestämde tid, har Herr Landshöfdingen Arnell fullgjort den med ifrågavarande förskott åsyftade upphandling, på det sätt, att Herr Landshöfdingen, till Magazins-Förvaltarén Stockenbergs förvarande, uti Halmstad för Allmänna MagazinsDirectionens räkning öfverlemna! 55o tunnor Korn och iG3 tunnor Hafra. Vid granskningen af Herr Landshöfdingens till Kongl. Directioneil ingifne Räkning, har blifvit yrkadt, att då Spannmålen till leverering erbjudits långt efter den i Gontractet förelagde tid, Herr Landshöfdingen på sådan grund måtte anses ej allenast oberättigad till Spannmålens aflemnande, utan deremot kännås skyldig, att till Kongl. Directionens Gassa skyndsamt återbära det lyftade förskottet af 5ooo R:dr Banco samt derå erlägga 6 Procents ränta intill betalningsdagen. Öfver detta påstående har Herr Lands - 854 Riksens Ständers höfdingen med Förklaring inkommit, och beror numera målet på Kongl. Directionens afgörande.
För fullständigheten af det allmänna utgiftsoch inkomstförslaget, skulle det ock åligga hvarje för särskilda verkställighetseller löfvaltningsbestyr tillsatt styrelse att dessförinnan till Ko_mmunalnämnden ingifva sina specialförslag öfver erforderliga utgifter för det nästföljande året (§ 63). Att uti dessa förslag äfven skulle intagas hvad till fattigvårdens upprätthållande hörer, är redan en följd deraf, att enligt de om denna angelägenhet utgifna Förordningar af är 1847 och 1833, beviljande af bidrag dertill under en eller annan form skulle tillkomma kommunalstämman, ehuru handhafvandet af sjelfva vården i öfrigt tillkommer kommunalnämnden. Den tillåtelse, som i dessa Förordningar lemnäs flera soknar inom samma pastorat att förena sig om gemensam fattigvård, gör visserligen gemensamma öfverläggningar sådana kommuner emellan om dessa frågor nödiga; men sedan grunderna derför blifvit bestämda, XXVIII bör utförandet af dem inom hvarje kommun särskildt icke möta större svårigheter, än om fattigvården upprätthålles oafhängigt af hvarje kommun för sig. Den omständigheten, att en viss tid för granskningen af nämnda allmänna utgiftsoell inkomststat blifvit föreslagen, är ej så att förstå, att frågor om beviljande af kommunalbidrag på annan tid icke skulle fä förekomma. Detta skulle utan tvifvel vara ett för starkt intrång i kommunens sjelfverksamhetsrätt. Förslaget medgifver tverlom, alt kommunalstämma på vederbörandes begäran när som helst må hållas och ingen vederbörligen väckt fråga är derifrån utesluten. Meningen är endast, alt en redig och enkel öfversigt af utgifter och inkomster årligen bör uppgöras, på det kommunen må kunna klart öfverskåda sin ställning och sina allaredan öfvertagna utgifter, för alt derefter kunna pröfva hvad hon vidare förmår. Att den för granskningen af dessa förslag bestämda Stämma blifvit föreslagen att hållas så sent kom i Oktober månad (§§ 65, 64), har emellertid sin grund just deruti, att årets behof, utöfver hvad redan kan hafva blifvit beviljadt, må kunna, så vidt möjligt är, blifva kända.
Utskottet tror, att om någon gång de föreslagna läns-namnderne, eller några motsvarande myndigheter under annaa benämning, skulle bildas, så vore de väl sjelfskrifna till ett sådant förvaltnings-bestvr, sorn det i fråga varande. liland de äldre, häfdvunna rättigheter, för hvilka, såsom förut är nämndt, andantags-förmåner torde böra medgifvas, måste, hvad landet angår, afseende fästa* h Gäslgifveriernas urgamla bade pligt och rätt att utskänka alla sorters förtäring, och däribland sprit-drycker. Då denna pligt är stadgad i en Kunglig författning, nemligen Gästgifveri-ordningen af den 12 Dec. 1734 10 §, har Utskottet ansett nödigt uttryckligen uttala, att åliggandet kommer att upphöra (§ 11). Onekligti är, att de flesta hemman, som varit lill gästgifverier anslagna, förvärfvat ett högr® värde genom den hittills ovilkorlig! medföljande utskänknings-rättighet; och om den, samma skulle med ett penn-drag uphäfvas, så kunde mången, som köpt eller i arfskifte öfvertagit ett dylikt hemman efter ett högre värde, verkligen lida en, oför» »kvllad förlust. Att förekomma en dylik är utan tvifvel lagstiftningens pligt} me® å andra sidan kan ej heller ett för dylik handel antaget allmänt system sönderbry». tas, för att i allo skydda det gamla privilegiet. Upgiften är således att. söka fina% Särskilda Utskottets Betänkande, N:o Å5. en utväg mellan dessa båda betänkligheter; och Utskottet har icke trott densamma kunna annorlunda finnas, än som uti hosföljande lag-förslag är försökt, eller genom gästgilvares förpligtande att för bränvins-utskänkning, om de vilja densamma bibehålla, erlägga samma skatt med hvarje annan utskänkare.
Sedan Riksens Ständer häröfwer infördradt Banco.Utffottets Utlätande, hafwa de ftadnat i det beslut, att dä de ej till Eders Maj.ts Nädiga förflag kunnat sitt bifall lemna, de medgifva att den förut bestämde utlänings-ti. den mä till Junii mänads slut bliswa förlängd, samt att det pä Banco-Fullmägtige fär ankomnia, alt ul.der fortfarande dem redan älagd förbindelse till intagande i Pretocollet af alla de skäl som dertill föranleda, fä wid de tillfällen, dä as serskildta omständigheter Sjöfart och utskeppning äro hindrade, med oafbruten uppmärksamhet likwäl framför allt ä Werkets säkerhet och Realisationens underhällande, widtaga sädane mätt och steg för de förfallne LänenS äterbetalning, som' i möjligaste mätto kunna lindra 206 Den 14 October. lindra och underhjelpa Läntagarnes skyldiga be. mödande i della afseende: samt att för länen i Upflads wägarne kunna bewilja enahanda förmon som för län pä Effecter, hwilka i Sta. pelstädernes wägar ligga förwarade, mä sä äga rum. Hwilket beslut Riksens Ständer härmed Eder Maj.t i underdånighet fä tstikännagifwa. Riksens Ständer framhärda rc. Utdrag af Högloflige RidderskapetS och AdelnS Protokoll wid Urtima Riks. dagen i Orebro den 14 Octob. 18 lo. S. D. e9iföll Högloft Ridderskapet och Adeln till alla delar Banco Utskottets Utlätande öfwer Konungens Nädiga Proposition rörande utwägar till Jernhandteringens upprätthällande, ian. ledning af det förleden gärdag pä bordet lagda och nu ä nyo föredragna, berörde Utskotts Memoria!, innehällande sivar ä de anmärkningar, som hos Ridderskapet och Adeln tvid.förenämd? Utlätande blifwit gjorde. Or supr». klx ?rotoco!lo 6. 8ilverllolps. Utdrag