Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dragas nu dessa 1600 rdr ifrån de 136,000 rdr, som Banken erhöll i vinst å transaktionerna med Kreditföreningen, så qvarstår såsom ett märkbart faktum, att R:s St: 8- Bank, långt ifrån att på krisen blifva lidande, just i följd af densamma och i följd af Fullm:s sått att gå tillväga, förtjente rent 134,400 Rdr Rint - Den 11 Jannari f. m. I den följande punkten af Utskrs Uti. talas om de protesterade vexlarnes inberäknande i metalliska kassan. Då dessa vexlar med protest återkommo från handelshusen, hade Fullm. tvenne åtgärder att välja emellan: den ena att genast med utsigt till en säker förlust utkräfva betalning derför, den andra att, som nu skedde, genom meddelande af anstånd bereda trassenterna tillfälle att så småningom inlösa dem, och då kunde de väl ieke afskrifvas, hvarigenom de på förhand förklarats vara utan värde. Erfarenheten har också visat, att den vidtagna åtgärden var rigtig. Det finnes visserl. ännu qvar en del vexlar, men slutresultatet af det hela blir dock, att vår Bank, i detta fall lyckligare än många andra länders, med en icke obetydlig 'vinst gått igenom krisen, och detta är att uteslutande tillskrifva Fullm: s kloka beteende. För min del är jag äfven tillfredsställd med det erkännande, BankoUtsk. i detta fall lemnat, och har derföre endast ansett mig skyldig att vid detta tillfälle något närmare belysa förhållandet, då man icke så allmänt synos hafva derom gjort sig en rigtig föreställning. Några Ledamöter yttrade härtill bifall. Hr von Ehrenheim, Per Jakob: Det år med förvåning jag hört den siste värde talaren yttra, att Utsk:s Bet. genomgås af en anda af klander och missnöje, och att det ser ut, som om Fullm. endast af nåd och med afseende på de lyckliga resultaten fått förlåtelse för sina åtgöranden.
M. till behörigt iagttagande i Nåder föreskrifva, att omförmälda Raspoch Spinnhusmedel hädanefter skola af vederbörande uppbördsman till Stats-Contoret insändas och uti Stals-Verkets räkenskaper upptagas. 33;o Beträffande det vid Corrections-inrättningarne i Stockholm iagttagna förfarande att på credit utlemna af correctionshjonen förfärdigade arbeten, hafva Revisorerne erinrat, att sådant dels icke syntes vara af behof-vet påka liad t., enär Inrättningar af ifrågavarande beskaffenhet, genom det lägre pris, hvartill dagsverken derstädes kunna beräknas, alltid borde vara tryggade mot andras medtäflan, dels ock för Inrältningarne medfört förlust, hvilket sistnämnde vitsordades af de för dylikt arbete utestående betydliga fordringar, till en del uti concursmassor, i hvilket hänseende förekomme, att bevakningen af en fordran, stor 1,738 R:dr 29 sk. 4 r:st, uti Klädesfabriks-idkaren Dihlströms concurs blifvit försummad. Rikets Ständer, som i betragtande af ofvannämnda förhållande, instämma i den af Revisorerne ant}rdda åsigt om nödvändigheten att i möjligaste måtto inskränka det anmärkta credit-systemet, få i underdånighet begära, det täcktes E. K. M., till vederbörandes efterrättelse, i Nåder förordna, att de arbeten, som vid Corrections-Inrältningarne i Riket åstadkommas, hädanefter icke må utlemnas förr, än full liqvid för arbetet till Inrättningen erlagts, eller nöjagtig säkerhet för arbetslönens inbetalning blifvit ställd; i sammanhang hvarmed Rikets Ständer funnit sig böra i underdånighet anhålla, det undersökning måtte varda i laga ordning anställd, till utrönande af den ansvarsoch ersältnings-skyldighet, hvilken, i följd af ofvauberörda försummade concurs-bevakning, må kunna vederbörande åligga.
För att bedraga fienden, lät han börja en låtsad reparation af bron, liksom han här ämnat gå öfver, och medan elden underhölls på ömse sidor och arbetet med bron fortfor, gick en annan afdelning öfver vadet. Det nya plötsliga anfall, som nu egde rum, tvingade kapten Spoerck efter en kort ytterligare fortsatt strid, icke att om igen taga en förändrad ställning, utan att fullkomligt retirera och än en gång lemna svenskarne vägen fri, med ett 40-tal fångar. Och nu skulle vägen gå ända till Fredrikstad utan att för närvarande belägringen af Fredriksten behöfde uppehålla. Denna fästning var dessutom väl försedd i alla afseenden, hvaremot Fredrikstad, der flottan kunde möta, var en så mycket begärligare punkt som den beherrskade Glommen. Det var dessa här betecknade förhållanden – svenskarnes ankomst till Tistedalen – som verkade den nattliga rörelsen vid Svinesund bland de der förlagda posteringarne. Då svenska förpost-chefen följande morgon gått öfver sundet, var fienden bortblåst – och några underrättelser stodo ej att vinna af den alldeles förskrämda tullnären. Nu sågs, samtidigt med arbetet på Carl XII:s väg, en stor hop materialer – hvilka genom fältmarskalken Essens försorg blifvit sammandragna – forslas framåt sundet. Tidigt på eftermiddagen var en flottbro på sjutton pontoner slagen öfver vattenbandet, och på denna bro hvimlade det snart af de trupper, som här helsade Norges fjellar under förhoppning att innan kort intaga Fredriksten, som härigenom afskars från all förbindelse med den norska armén. Hela hären – med undantag af den afdelningen, som stannade qvar för att belägra fästningen – marscherade på det tre mil derifrån belägna Fredrikstad att påskynda dess intagande, som dock under tiden föregått Carl Johan tog nu sitt högqvarter vid Svinesund. Det hade då, efter nästan ändlösa underhandlingar, kommit derhän att svärdsudden skulle afgöra hvad pennan icke förmått. Envist, såsom förut, hade Kristian Fredrik nekat till alla förslager från svenska konungens sida eller rättare från kronprinsens.
Prop. lill K. St. 1847. 21 Kongl. Maj:t linner lämpligt att densamma företaga, än ock dertill, att de löneoch inqvarterings-anslag för armeen, hvilka vid verkställighet af de utaf Kongl. Maj:t gillade förslagen lill ordnande af försvarsverket till lands och sjös kunna blifva disponibla, må få användas till löner och inqvarterings-ersättning åt befälet vid de serskilda korpser, som kunna komma alt hildas af sjöbeväringsmanskap, vare sig i förening med redan befintliga sjötrupper, eller utan en sådan förening. Uppå de dels i ofvanberörde protokoll och dels i deruti åberopade utredningar och förslag upptagna skäl, finner Kongl. Maj:t Sig föranlåten alt för försvarsverket till lands hos Rikets Ständer göra framställning om beviljandet af följande lill ständiga behof icke hänförliga anslag, beräknade att utgå under tre år med en tredjedel 0111 året: lill anskaffning af redskaps-, rid-, anspannsoch stall-persedlar för det 6$(:ge fältbatteri, som ännu saknar sådana persedlar R:dr 20,000: till kompletterande af bestyckningen å Waxholms fästning 24,850: „ d:o bestyckningen å Carlstens fästning » 49,680: „ anskaffning af nya gevär 100,000: „ d:o af reserv-fänghålstappar samt rengöringsoch söndertagningsverktyg för lill slagkrutsantändning förändrade gevär . 10,000: „ slngkrutshufvars tillverkning 10,000: „ fortsättning af Carlsborgs fästningsbyggnad „ 90,000: „ d:o af fästningsbyggnaderna vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona, att af Kongl.
En mängd ledamöter yttrade härtill bifall. Frih. Leijonhufvud, Erik: Syftningen af ifrågavarande grundlags-förslag är tydligen att lägga väldet i medelklassens händer. Detta syftemål skall ock ovillkorligen ernås förmedelst de radikala medel, förslaget tillgripit, nemi. konungamaktens försvagande, kyrkans utvisande, Adelns degradering och den egentliga arbetsklassens uteslutande. Om man kan antaga, att öfrige klasser skola fördraga att sålunda uppgå uti en i alla afseenden, med undantag af förmögenhetsvilkor, nivellerad medelklass, kan man väl också antaga, att den uteslutna arbetsklassen på längden skall fördraga ett välde, som kommer att kännas så mycket mera tryckande, som det erfares både i lagstiftningen och i det dagliga lifvets förhållanden emellan arbetsgivare och arbetstagare? Oaktadt förslagets bestämdt demokratiska rigtning, utesluter detsamma dock den egentliga arbetsklassen — lofvar i grundsats hvad det i tillämnmg ej håller —, skall reta genom väckta anspråk, som icke tillfredsställas; och, oaktadt bestämdt erkännande af ett konservativt, ja till och med ett aristokratiskt elements behöflighet, erbjuder förslaget icke någon annan konservatism än förmögenhetens, icke någon annan aristokrati än penningens. Båda dessa omständigheter synas mig i sina naturliga konseqvenser innebära samma våda, nemi. att göra striden emellan de olika politiska elementerna till en strid emellan fattigdomen och rikedomen, att sålunda hos oss påskynda utbrottet af en af de farligaste strider, hvarmed det moderna samhället hotas. Förmögenhetens konservatism synes mig genom sin nalur egnad att framkalla fattigdomens opposition, och då det dessutom icke kan betviflas att äfven inom den föreslagna representationen en minoritet och ett derutur uppväxande oppositionsparti skola uppstå, så förefaller det mig naturligt, att detta parti icke skall försumma den hittills med framgång begagnade taktiken, att med tillhjelp af en villig tidningspress vädja till de orepresenterade — att kalla de orepresenterade i gevär — orepresenterade derföre, att de äro fattige; och dermed hafva vi också den fruktade stridsfrågan bragt på dagordningen.
Föredrogos och biföllos Stats-UtskottetS i:o Utlåtande af den a8:de Juli, som den 29:de lades på bordet, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet om allmänna medels anslående för Svenska Theatern s och 2:0 Memorial af denna dag, om Reglemente eller Instruction för Deputerade i Ofver*, Krigs Revisionen, Ut Supra, Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm'. S. D. Den 9 Augusti S. D. lJanco-UtskoUets den 2 6:te Juli afgifna och dagen derefter på bordet lagda Memorial, angående väckt fråga om förhöjda arfvoden för Hankens Fullmägfiga, föredrogs å nyo och bifölls. Ut Supra. Ek Protocollo Carl Magn. Robsahm.' ' S. D. Mrf Höglofl. Ridderskapet och Adelli instäxnde Borgare-Ståndet däuti, att genom en. Deputation hos Hans Kongl. Höghet Kronprinsen i underdånighet anhålla, det täcktes Hans Kongl. Höghet, efter inhämtadt tillstånd af Hans Majit Konungen, Nådigst åtaga sig särskild vård och inseende, såväl öfver Götha Canal anläggningens skyndsamma fullbordande,' som att det af Rikets Ständer till detta stora företag beviljade biträde måtte med noggranhet blifva till sitt bestämda ändamål använd; Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. tl.tc B de Nio 69. 'fiti S. D. Den g Augusti Utdrag af Vällofl. Borgare-Ståndets Protocoll, hållet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 2 Augusti 1815* S. D. V id Lag-Utskottets i gar på bordet lagda Memorial af den 28 Juli, om förhållandet med de från Utskottet afleranade Betänkanden, lät Borgare Ståndet bero. Ut Supra. Ex Protocollo Cart Magn. Robsahm. % S. D. T ill Stats-Utskottets i går afgifna oell på bordet lagda utlåtanden i anledning af anmärkningar vid Betankanderna : 1:0
Nogsamt inseende, att mina tankar i denna fråga icke inverka på R, o. Ad:ns beslut, vill jag dock öppet framlägga dem. Enl. min åsigt förfelas ändamålet med den Kongl. Proposm, om Hr Adlercreutz’s förslag antages, ty skall en qvinna, för alt blifva myndig, vara förbunden att hos Domstolen anmäla denna sin önskan skola många derifrån afhålla sig. Man tanke sig en qvinna, som intill 25 år varit i beroende af sin förmyndare och anser sig stå i tacksamhetsskuld hos honom för allt besvär med henne. Är förmyndarskapet inkomstbringande, så vill förmyndaren icke lemna det. Han utmålar för henne alla de faror, som förestå henne i följd af hennes myndighet. Yerka icke dessa skrämskott, så finnes en annan hållhake, nemi. tacksamheten. Biir åter qvinnan myndig vid 25 års ålder, så försvinner allt detta obehag. Jag yrkar obetingadt bifall till K. M;s Propos. och afslag å LagUlskrs förslag. Hr Adlercreutz, Axel: Jag förbigår hvad en ledamot här yttrat, och beklagar blott, att man på detta rum skall få höra dylika tillmålen. Denna fråga är utan all gensägelse af största vigt, och man har sagt, att qvinnan genom myndighet vid viss ålder skulle lyftas till en förut icke ernådd höjd af intill igen s och moralitet, likasom man å andra sidan påstått, att qvinnan under nuv:de förhållanden kommit i besittning af de egenskaper, som fordras för bestämmelse, och att genom antagande af den Kongl. Propos. hon skall ryckas derifrån och dragas in i affärslifvet, denna tummelplats för det starkare könet; m. e. o. hon skall förlora denna skärhet, som utgör hennes skönaste prydnad. Jag bekänner öppet, att. jag anser tiden ännu icke vara inne att införa en lag, hvarigenom qvinnan göres myndig vid viss ålder.
St. öfverlemnade, nu föreslagna nya brottmålsoch fängelselagen är baserad uppå ett system — ensamhetseller cellsystemet — med en hos oss i Sverige nära nog alldeles främmande fångbehandling och, beträffande hvilket system, vi således mäste hufvudsakligen rådfråga andra länders erfarenhet och personers, hvilbo theoreticc och praclice dermed sig befattat; och vi, de fleste åtminstone, äfven af de Hrr ledamöter bland de respective RiksStm, hvilka uti discussionen ämna deltaga eller redan gjort det, äro alt anses såsom unge och uti frågan, pä sätt och vis, oerfarne, eller mindre förfarne, må del ursäktas mig, som tillhör begge dessa calhegorier, det äfven jag önskar få yttra mig uti en fråga, för samhället en bland de mest betydelsefulla, hvilken vid innevarande riksdag förevarit.
'Hans Excellence Herr Grefve Löwenhjelins, Gustaf, denna dag väckta motion 0111 inköp för Statens räkning al framlidne Amiralen Gastaf af Klints sjochaitae-verk; Banco-Ut skottet .- Herr Lefrens, Johan Pehr, denna dag väckta .motion angående förändring af vissa för upprätthållandet af myntvärdets orubblighel hinderliga - F, •ot.-Utdrag, den iy Augusti 1844- 49 <3 e ili ga sta elga uti en i nu gällande Banco-Reglemente; tillika med de i anledning deraf afgifna yttranden; Friherre Ahlströmers, Jonas, denna dag väckta motion om det i Riksens Ständers Bank för Östads barnhus-inrättning insatta capitals beräknande, enligt den myntfot, som var gällande, då capitalet der deponerades; tillika med de i anledning deraf afgifna yttranden; Lag-Ut skottet: Herr Hjertås, Lars, den 10 dennes väckta och på bordet lagda samt denna dag skriftligen aflemnade motion om penninge-räntans frigifvande, tillika med de i anledning deraf nu afgifna yttranden; Herr Roos’s, Nicolaus Thorsten, denna dag väckta motion i samma ämne; Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: Hans Excellence Herr Grefve Löwenhjelms, Gustaf, denna dag väckta motion om fång-styrelsens avskiljande från fästnings-commendanternes befattning; tillika med de i anledning deraf afgifna yttranden; Herr Dankwardts, Magnus Georg, den 10 dennes på bordet lagda motion om nedsättande af en comité till granskning och förbättring af de Ekonomiska författningarne m, m; tillika med ett i anledning deraf 1111 afgifvet yttrande. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Expeditions-Utskottets den 10 dennes på bordet lagda memorial, N;o 3, i fråga om pr amu mer a t ion å Bihanget till Riks-Ståndens protocolL S. D.
Som nötkreaturet, insläppt i en blomstergård, blindt krossar de ljufvaste blommor och blott frå- gar efter att mätta sin glupskhet, så kan mannen, om han blifvit en begärelsernas slaf, som en rasande trampa ned en kvinnas kärlek och aktning och allt det sköna, som i hennes ande blygt slår ut i blom för hennes älskade, för honom själf. Allt detta evigt sköna och trösterika kan han som värdelöst kasta åt sidan i blind och hänsynslös åtrå. efter endast dét materiella, det förgängliga, hos den varelse, som gifvit sig åt honom och slutit sig till honom i evig andes eviga kärleks längtan efter hans andes oförgängliga återkärlek. Den unga kvinnan bäfvar inför tanken, att ett sådant öde kan blifva någon af hennes medsystrars. Hon känner dock tusende exempel på dylikt människoäteri midt i kristenheten. Hon känner hundratals män, som lockat till sig unga kvinnor, liksom fågelfängaren lockar till sig en skygg skogsfågel. Med smekande ord hafva de stillat deras fruktan och vunnit deras kärlek och tillit, så att de kunnat kasta nätet öfver dem. Stundom hafva de ock måst tillgripa det medlet att ringa dem inom vigselringens bländande guld, som tystar misstanken och mutar samvetet hos de flesta. Men allt är icke guld, som glimmar. Ä r hon vigd eller ovigd, den kvinna, som en lastens slaf vunnit, så kastar han dock hennes kärlek och hennes ande åt sidan och slaktar hennes kropp till offer åt sitt lägre jag, åt njutningslystnadens Molok. Så hafva tusende män för sin hungers skull mördat det infångade, ädla och tillitsfulla villebrå- det, den älskande kvinnan, som in i döden af sin andes förkastelse såg på dem med kärlekens djupa evighetsblick ur skrämda, bedjande ögon. De hafva gifvit henne hvad som för henne är värre än döden. De hafva gifvit henne den lott de gifva åt hvarje gatans kvinna. De historier hon kände om dylika mannens synder mot kvinnan, de gingo i denna stund genom den unga flickans själ som en djup svallvåg af brännande smärta. Och hon ryste af fruktan för mannen, för sin egen älskade bland männen och för alla kvinnors älskade.
Till utrönande häraf, skall, utom för de Barn, Hustrur ock Tjenstefolk, samt alla blott med sin arbetsförmåga sig försörjande personer, som rj hafwa »agon serskild inkomst, uträkning efter bada Tarifferne för hwar och en uppgöras och i längden utföras, och under hwiiken Bewillning tillika inberäk, nas de särjkiidte Utskylder, som hittills under namn af Lönoch Betalnings-a gift, Slottshjelp och Medi, cina! Fond buswik erlaggte. !§. i - 244 Den 5 Januarik. §. i. Taxering efter behäUen Inkomst. ^ I Mom. Med behållen inkomst förstas allt det bfwerstvkc, lvm om aret winnes genom afkastning af Egendom, Pmningar, Handels, Bruks och Fabrigueö-rörelse eller annan Näring, jemte förkjenster of hwad anora lostiga företag och befattningar wara ma, vch ifrån hwstkas inkomster endast får dragas de om, kostnader, som i och för deras erhållande warit oumgange ige, samt räntor för penningelan vch fädans flullbec, hwara interesse erläggas bör. Salunda blifwer inkomst behållningen 2tf Landtegendom och Stadsjord , hela askastnin» gen, efter afdrag af ds i och för Egendomens bruk» ning under aret gjärds utgifter, medelst utsäde , kjen, stefolkets Foda och Löner, jemte Skatter, underhåll of Byggnader och andre egendomm nödwändigt at, följande utbetalningar, hwatibjanb dock edlingssamt förbättrings kostnader ej fa räknas. Af HnS i Stader,ie: den Hyra ägaren uppbar efter afdrag för högst nödwandige reparationer vch onera. Af HandelsBruksFabriques eller annan rörelse och näring: en Handlandes eller Zdkares winst vch behållning pa äret utöfwer fine i och för sjelfwa rörelsen och hapdkertngen hafde utgifter, astänrngar vch arbetskostnader.
Stffortuing å ©emilltttttg må ega rum enbafti 4:o för bent, font aflibit före ben 1 Sftaji, bå uppbörbSåret börjaS, i Ijmilfet fatt bett afftbneS ©emtffntng, efter 88 1 -jlrt. t benita ©tabga, f otmncv att fcrfmttttta; uicit bör tjettffentan ttttber året§ lopp, efter erhåller fjätt affbeb, etfäggcö 83emtffutng enbaft titt ben bag, bå lönen fjonom elfer befi ftcrbfjuS frångår; 2:o för ©efåffer ecb arbetare, font före upps öörböåretö början afffbtt, bå, jemte 23cmtffntngen efter itftaSfrt., bett 23emtffutug, fjmarttff ben afftbne, enligt 2:bra Sfrt., marit tarerab, förfmtmter; ocf) .3:o för beut, font tcfc ut ätta påförbe utffpfber crfågga. Sfffortntng eger afbrfg ruut för bett 33emtffntng, font af jörb efter cgettbom utgå bör. §. 142. i:o fjfffortutngöfåitgb uubertecfite, ttteb att fm ar för rt fitgtjetctt, mtb D^egementén ocf) herpfer, (Stefen, t Stab ItppbörbSntan, fantt å fanbet Ärottcfogbe ocf) i^årabbflrtfmare. 2:0 3 ftab ffaff benna Såttgb befutoin af 9L>?agtflrateti ocf) mfuft tmäune af Srarertttgbtnånneu grattffaö, oertftceraS ocf) imber ffrtfmaö. 5( fanbet fbofa 8åttg
Stad till och ifrån enskilda Arbets-Commenderingar passera, måga under Marcher vara och blifva så aflönta, att de, för erläggande betalning af1 minst 12 Sk, B:co Person, kunna i Qvarteren. eller Marketenteri-Bodarne njuta sitt uppehälle, hvarigenom det fattiga Borgerskapeft kunde erhålla en efter tiden jemkad ersättning för den till Trupperna lem na de föda» Ifrån Hedervärda BondeStändet: 4:0 Memorial af Kiksdagsmannen Nils Månsson från Skåne, deruti han anförer, ate Oaktadt Kongl. Maj:t uti Dess Nådiga Kungörelse den 27de Augusti 1816 Nådigst förordnat, att inqvarteringsgifvare, för det underhåll de lemnat tågande Trupper, må tilläggas full betalning, efter ett visst vid de årliga Markegångssättningarne bestämde JBjhung till RiksSt, Brot, 18*7-1818, 8:t’* Sami. u,ife, (32 Besv. och Ekon. Utsk. Eetänkandan, pris, oell med en sådan betalning, efter Riks» dagsmannens tanka, onekeligen måste förstås» ej mindre ersättning för sjelfva Persedlarne» som utgöra födan, utan äfven de vid dess tillredning förekommande kostnader för kokved» lärils nötning rn. m., ej mindre ändamålet» än Kongl. Majifcs Nådiga vilja blifvit förfelade, derigenom att Kongl. KammarCollegi* um skall förändrat Mar kega ngsTaxan på det sätt, att inqvarteringsgifvaren ej erhållit stör* re ersättning, än rätta beloppet af hvar och en Persedels värde, räknadt efter hel Tunna eller helt Lispund, oaktadt med all utminUtering alltid är förenad minskning, och följ* akteligen äfven förlust} på hvilka grunder hemställes, att Deputerade till Markegångssättningen aiå erhålla full rättighet att bestämma betalningen för en Mans portion under ett dygn för det löpande året, och att detta pris må blifva gällande och icke kunna förändras, hvarken af Kongl.
Hvarför hon med verklig ångest afbö.jde det enkla förslaget att äta ute, det var j u ej mer än ett hälft år sedan hennes husbonde var ungkarl och då alltid visade sina resande vänner sin gästfrihet på det sättet. Marie ville slippa tala om sina skäl, men det hjälpte ej, hennes unga fru bad på det enträgnaste, och så berättade hon sin dystra saga. Hon hade gift sig ung med en ordentlig arbetare, som hade rätt goda inkomster. Marie var själf arbetsam och händig samt förtjänade rätt bra med att sy barnkläder. Särskildt brådtom hade hon därmed till jul, då hennes kunder ville hafva de små fina och hon själf ville öfverraska mannen med att köpa en chiffonier för sina sparpenningar; till och med på söndagen, sedan mannen gått ut, sydde hon nu mot sin vana, ty hon trodde själf ej, att det var någon välsignelse med söndagsarbete och hennes man ville aldrig se något sömmande på den dagen, lika litet som han själf lät fresta sig till arbete af aldrig så stora penningeanbud. Nu kom han emellertid hem, förr än hon väntat, och hade med sig två vänner från sin hemort, dem han ville bjuda till kvällen. Redan misslynt vid synen af den skräpande sömnaden, blef han det än mera, då Maria gjorde svårigheter vid att behålla hans vänner till aftonen — kunde hon inte bara bjuda på dricksvaror eller kaffe. Jo, det kunde hon; han kunde bjuda själf på både det ena och det andra, utan att besvära henne — och därmed gick han i vredesmod, sedan äfven hon i sitt oförstånd blifvit ovänlig. Den natten såg Marie honom berusad för första gången, och det blef ej den sista. Förhållandet dem emellan blef aldrig godt efter första tvisten, han hade ett kärft lynne, och hon ansåg sig som den förolämpade och kunde ej förmå sig att genom ödmjukhet vinna honom åter. Nej, nu bjöd han och blef bjuden ute allt oftare, och med välstånd och arbetskrafter var det snart slut. Det var slut äfven med de goda föresatserna och den redliga viljan. Penningar blefvo skaffade på ett sätt, som bringade mannen inom lås och bom, och som det lådde blod vid dem, blef domen 20 år.