Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stockholm den 25 Februari 1848. Häremot anmäldes följande reservationer: Af Herr Hammarberg: Jag kan för min del icke godkänna ett beslut, hvarigenom innehafvare af pappersbruk inskränkas i deras rätt att sjelfve bestämma sättet för anskaffande af de nödiga råämnen, ej eller att de personer, hvilka med sådan handtering sig befatta, skola vara de enda individer, man förbjuder att vistas, hvar de önska, oansedt de äro försedde med förpassning, som styrker frejdén och i öfrigt sig ärligt och väl skicka. Ur sådan synpunkt anser jag Utskottets förslag obilligt, samt jemväl olagligt, enär detsamma strider såväl emot innehållet af 12 och 26 §§ af 1846 års Handtverksordning, som 7 § af samma års Handelsordning, hvilka medgifva oförhindrad rätt för en hvar att sig ärligt och väl försörja, äfvensom för innehafvare af fabrik att uppköpa eller anskaffa sina råämnen, oberoende af alla band, o. s. v. Utskottets förslag att taga ombud socknevis, i stället att genom omkringvandrande personer anskaffa lumpor, blir i verkligheten olämpligt och skadligt för fabriksegaren, hvars rätt och bästa icke må lida intrång, i följd af orimliga restriktioner. Det ofta framhållna öfverklagade onda, att understundom lumpsamlare besvära allmänheten med tiggeri, lärer numera, sedan fattigvårdjförordningen t rädt i verksamhet, vara afhulpet. Ser man vidare på följderna af Utskottets beslut och antager, att pappersbruksidkaren, i saknad af råämnet, belastad med en antagen större arbetspersonal, nödgas vidtaga andra åtgärder, för anskaffandet af detsamma, än som i detta Utskotts beslut föreskrifves, så uppkommer, efter min tanka, dea skillnad endast de facto, emellan förr och nu, att uppsamlingen kommer att ske af oförpassadl folk, hvarigenom större olägenhet uppstår, än som nu, då förpassningen kontrollerar de utsändes goda frejd, o. s. v.” 6 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 40. Af Herr von Stockenström, Carl: ”Emot detta betänkande får jag mig reservera.
Vaktmästare lön 600 för renhållning 300 — Transport R:dr 53,200 48 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60. Transport R:dr 53,200 — Till Andre Vaktmästaren 400 — 19 Två portvakter 400 — 19 Gaslysning 10,000 — Brännmaterialier 7,000 — 19 Vattenförbrukning 500 — 19 Bibliotkek och samlingar 1,500 — 19 Undervisningsmateriel 5,000 — Inventariers underhåll 1,000 — 19 Diverse utgifter 5,000 — Summa R:dr 84,000 — Om från detta belopp afdrages skolans nuvarande statsanslag 15,000 R:dr och skolans enskilda inkomster af skolafgifter, Svenska slöjdföreningens bidrag, m. m., 5,000 R:dr, eller tillhopa R:dr 20,000: — återstode R:dr 64,000: — Jemte det Kongl. Maj:t äskat Rikets Ständers medgifvande, att de besparingar å en titel, som, efter det utgifterna under samma titel blifvit bestridda, möjligen kunde uppkomma, finge användas till utgifter under en annan, som deraf kunde vara i behof, har Kongl. Maj:t föreslagit Rikets Ständer, att för slöjdskolan i Stockholm bevilja en förhöjning i dess årsanslag med 64,000 R:dr, deraf dock, med anledning af skolans inrymmande i dess nya lokal först till höstterminen nästkommande år, erfordrades under år 1867 allenast hälften eller 32,000 R:dr.
N:o 35. Motion N:o 126, om båtsmanshållets öfvertagande af Staten emot er läggande af vakans-afgift. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 8. R. St. underdån. Skrifv. N:o 144. Motion N:o 328, om tillägg till eller förklaring af Kongl, förordningen den 9 November 1844, i fråga om vilkoren för beviljande af inteckning af alla slags afhandlingar om nyttjande rätt till fast egendom å landet. Lag-Utsk. Betänk. N:o 68 och Utlåt. N:o 85. R. St. underdån. Skrifv. Pettersson, Nils Magnus, från Kalmar läll, Motion N:o 21, om förändrade föreskrifter i afseende å bestämmandet af ersättning för grus till allmänna vägars underhåll. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 6 och Mern. N:o 35. Motion N:o 294, om ändring i Kongl, kungörelserna den 20 November 1845 och den 23 Mars 1858, angående ersättning af allmänna medel 70 till vittnen i brottmål. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. Petterson, Nils Magnus, från Kalmar län, Motion N:o 426, om pension å allmänna indragningsstaten för aflidne Häradsskrifvare J. F. Dahlströms fyra oförsörjda döttrar. Stats-Utsk. Utlåt. Pitprops, om tullafgiftens bestämmande till 50 öre per stycke utan afseende på längd eller bearbetning. Motion N;o 453. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 8 samt Mern. N:is 13 och 19. R. St. underdån. Skrifv. Poppius, om öfverflyttriing af det vid förra riksdagen numera aflidne Häradshöfdingen K.
Huru mycket man arbetat vid denna riksdag är allom bekant, och det vet den bäst sorn i arbetet deltagit. Jag har icke heller sagt, att ej sä äfven skett vid föreg:de riksdagar; men jag har sagt, att någon gång slapphet inträdt under de sista riksdags-månaderna , under de månader, då den bestämda riksdagstiden vore tillandalupen; och detta öfverlemna!' jag åt dem, sorn följt ärendena till slut, om ej detta är sannt. Gr. Frölich, David: I en fråga af sådan beskaffenhet sorn denna, anser jag det vara högst vigtigt, att R. o. Ad. och samtliga Stånden något hafva besinnat hvad dessa förslag kunna innebära, huru motiverade de kunna vara, huru önskansvärda, med afseende på det ändamål som Ständerne forsin del åsyfta, och de synpunkter, hvarunder de betrakta frågan; äfvensom att considerera hvad den andra Statsmakten, nemf. konungamakten kan lemna sitt samtycke till; i annat fall är det ju klart, att något beslut i denna fråga icke linn komma tili stånd. Jag skulle för min del önska, att med frånskiljande af allt bemödande, åtminstone för denna gång, att åstadkomma en sådan alldeles ny ide'e, sorn att öfverenskommelse skulle äga rum mellan Konungen och samtliga Stånden 0111 förlängning af riksdagarna, det förevar, förslaget skulle inskränka sig derhän, att blott en förändring föreslogs af några få ord i 109 §:n Reg.F:n, hvarigenom den mest öfverklagade bristen i samma grundlag afhjelples. Mitt vördsamma förslag är således, att i Samma 109 §, i stället för 3 månader, sättes 6 månader, Den 8 Juli f. ra. 333 och att densamma i öfrigt får stå qvar oförändrad, så att Ständerne möjligtvis skulle kunna begära en månads förlängning, hvilket jag anser vara det högsta, som kunde komma i fråga, och Konungen äga i grundlagen gifven rättighet att åtskilja Ständerna, med den påföljd i afseende på bevillningen, som grundlagen innefattar.
Börjeson, uti en inom Borgare-Ståndet (under N:o 281) väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion, hemställt, att den s. k. röda byggnaden å tomten N:is 2 och 4 vid Grelgatan, måtte nedrifvas och på samma tomt en annan mindre byggnad af sten uppföras i bredd med den nybyggda smedjan, samt härtill anslås 16,000 R:dr, hvilket belopp, jemte den summa, sorn för den gamla byggnadens nedrifning och försäljning af Brandförsäkringsverket erhölles, ansetts blifva tillräckligt för en ny byggnads uppförande elter ritning, som sedermera kunde uppgöras och af Kongl. Maj:t gillas; varande derjemte af motionären föreslaget, att, till inredning af anatomioch obduktionssalar, med museer och arbetsrum i det magasinshus, som låge i linie med »stora ridhuset», och för nedrifning af nuvarande obduktionsbodeu, måtte beviljas en summa af 20,000 R:dr; af hvilka medel likväl 13,000 R:dr redan borde vara tillgängliga i det anslag Rikets sednast församlade Ständer anvisat till utanordning, då en fullständig plan för Veterinär-inrättningens byggnaders iordningssättande blifvit uppgjord, men hvilka 13,000 R:dr ännu icke användts, så att, om motionärens framställning bifölles, endast 7,000 R:drs nytt anslag erfordrades. Hvad sålunda blifvit anfördt har Utskottet, som haft del af åtskilliga handlin gar, hvilka motionären, till stöd för sina framställningar, uti en motionen bilagd särskild promemoria åberopat, tagit i öfvervägande; och ehuru Utskottet icke vill bestrida, att åtskilliga utaf de åt
St:s afgörande vid nästa riksdag.” Grundlagsvidrigheten af Utskts nu framställda voterts-propos. är icke botad dermed, att Utsk. lofvat att om nej vinner komma fram med nya förslag så länge riksdagen räcker, och jag frågar —- om byggas skall på samma grund, huru skall väl sådant med minsta hopp ora framgång låta sig göra, då Utsk. icke har i 3:ne Stånds beslut den minsta ledning för ett sådant arbete? I nej-propos:n har ju Utsk. dessutom beredt möjligheten, att icke blott förslagets detaljer, utan äfven de förut omvoterade grundprinciperna blifva tillintetgjorda, tverlemot ett Stånds beslut, och följaktligen äfven tverlemot grundlagen; dock torde mången med mig nästan vara frestad att lemna detta grundlagsbrott oanmärkt, ifall utsigt vore, att, sedan platsen sålunda blifvit ren, tid och håg ej fattades Const.Utsk. att ännu under denna riksdag framkomma med ett nytt förslag, bygdt på en grund, som öfverensstämmer med de 3:ne Ståndens förut lillkännagifna gemensamma tankar. Må vala alt Utsk. äger saker förhoppning att i det förstärkta Utsk. ja-propos:n skall vinna och derför trott sig kunna upptaga de 3:ne Ståndens mening i voterts-propostn; men dermed är icke olagligheten i form försvarad. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: Jag har förut för R. o. Ad., när betänk. Nto 68 förevar, förklarat min åsigt, huru jag anser, i enlighet med grundlagen, denna fråga böra behandlas. Jag yttrade mig dervid, att jag icke kunde förena mig i det sätt alt tolka den, som af Hr Cederschjöld långt före detta blifvit framstäldt, utan instämde i den mening ronde uppfattningen af ordalydelsen af grundlagen, som af Frih. Cederström här flera gånger blifvit anförd.
Å. och hemmansräntan i öfverensstämmelse med de för dessa skatters åtgörande i allmänhet stadgade grunder, eller de förre i contant till deras för orten bestämda belopp, och de sednare efter länets markegångspris; så har, elter det Kongl. Kammaroch Bergs-kollegierne samt öfrige vederbörande blifvit börda och sig utlåtit, samt den af Ständerne begärda undersökning af dertill förordnade kommit terade förrättad i sammanhang med frågan om förmedlingen i koppar-räntan, och kommitterade i dessa ämnen betänkande afgifvit, deröfver ej mindre bemälde Kongl. Kollegier, än äfven kommitterade för beskattningsväsendet samt uppbördsoch redogörelseverkets förenkling sig yttrat, Kongl. Maj:t, af förenämnde anledningar, täckts till Rikets nu församlade Ständer aflåta nådig proposition, som till StatsUtskottet blifvit remitterad, och uti hvilken Kongl. Maj:t behagat, angående först förmedlingen i kopparräntan, föreslå, att, i enlighet med den beskattningsgrund, sorn, genom Kongl, förordningen den 21 Juni 1831, är vorden bestämd för taxeringen af de bergverk i a lmänhet, af hvilka viss procent af tillverkningen skall, såsom tionde, utgöras, den utaf Stora Kop parbergs bergslag utgående koppar-ränta måtte bestämmas till hvart tretionde skeppund, under vilkor, dels att bergslaget, enligt dess medgifvande, underkastar sig den förändring i sättet för hemmans-räntesamt qvarntullseller mantals-kolens utgörande, som utaf Kongl. Maj:t och Rikets Ständer pröfvades böra ega rum, dels ock att det anslag af It skeppund tionde koppar, hvarmed kronan deltager uti det bidrag till presterskapets aflö nande, som bergslaget genom den så kallade proste-kopparen skall lemna, äfvensom bergslagets uteslutande kol-upphandlings-rätt inom det, genom Kongl, resolutionen den 2 Juli 1816, bestämda distrikt för framtiden upphör; hvaremot Kongl. Maj:t funne den utaf bergsfrälse-jorden vid.Fahlun utgående vedhygster-räntan, 5 sk. 4 rsl., för hvarje durktågs s, aniand, eller tillhopa 1165 r:dr 15 sk. 2 rst., böra i qvittning emot den, enligt Kongl, brefvet den 29 December 1820, afrads-kassan tdls vidare ålagda, men egentligen för denna kassas ändamål främmande utgift, 1200 r:dr, tili aflöning åt förste läraren vid bergsskolan i Fahlun, bergslaget fortfarande tilIgodokomma, intill dess annan lämplig utväg för bemälde lärares aflöna lide framdeles kunde utfinnas.
Hr Munck af Rosenschöld: Till hvad Hr Ribbing anfört vill jag blott tillägga, att jag icke finnér i grundlagarna omtalndt, att ett betänk, kan läggas lill handlingarna. Frih. Boye, Ludv.: Det är icke ovanligt att på misstag följer misstag; men jag frågar, om del är någon fördel att fortsätta deni. Det första misstaget begicks, då motionen remitterades. Utslita hafva, efter mitt begrepp, också begått ett misstag, då Utsk:n togo upp motionen, ehuru mycket ursägtligt, enär Ståndet beslutat, ali motionen skulle remitteras; mea att återremittera betänk, är endast en fortsättning af misstagets misstag. Jag tror att vi komma lättast ifrån saken, om vi antaga Hr Bråkenh jelms förslag till contra-proposition. Om Hr Frill. o. Landtm, ej lager illa upp, så skulle jag vilja säga, att del sista af alla misstagen ligger uti Hr Frih. o. Landtnäs propos.; ty efter min åsigt hade det varit rättast att icke gifva någon propos, i ämnet. Hr Munck af Rosenschöld: För alt öka Frih. Boyes lista på misstag, anser jag mig böra erinra, att Hr Frih:n sjelf begått ett misstag, då han trott att man kunde framställa såsom contrn-propos., alt betänk, skulle läggas lill handlingarna. Frih. Cederström, Jacob: Sedan Hr Lagngren begärt votering om contra-propos. och till contra-propos. uti denna votering begärt Hr Bråkenhjelms förslag; så anser jag all vidare öfverläggning vara öfverflödig, och anhåller derföre att vi måtte komma till denna votering. Hr Lagergren: Jag vill för ingen del vara envis, utan skall för min del gerna afstå från votering om contraproposition. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, sedan Hr Lagergren afstått från sin begäran om votering rör:de coutrapropos:n, och ingen annan numera vrkat en sådan votering, contra-proposm, i enlighet med hvad Hr Landtm, förut yttrat sig finna vara pluralitetens tanke, komtne att innehålla åter remiss.
Man ansåg nemi. alt denna skola skulle bättre uppfylla sitt ändamål, om skolan vore förlagd i en bergsstad, sorn Fahlun, än i Stockholm; emedan på förstnämnde ställe eller någon annan dermed likartad ort tillfälle skulle finnas att studera grulhrytning, m. m. Sedan Tecknologiska institutet utbildat sig, har man dock kommit till den öfvertygelse att hela den första delen af undervisningen skulle kunna med större fördel bibringas vid nämnde institut. Den 3 Jani f. m. 29 För den sednare delen af undervisningen vid bergsskolan, nemi. frägans praktiska del, mäste naturligtvis en särskild afdelning finnas. Alt denna praktiska undervisning icke kan lemnäs vid institutet, lärer enhvar kunna inse. Derföre liar ock hrukssocieletcn för berörde ändamål lemnat ett särskildt anslag. Nämnde undervisning meddelas på så sätt, att eleverna jemte sina lärare tillbringa någon längre lid vid ett enskildt jernverk, der de erhålla öfning uti denria handterings praktiska del. Till dessa enskildla jernverk kunna dock eleverna numera förflytta sig lika lätt från Stockholm som från Fahlun; och om undervisningens nyssnämnde mer speciela itel kunna de sålunda bibringas lika grundlig kännedom i Stockholm som i Fahlun, ty de hafva städse sökt denna undervisning vid hruk och masugnar, som understundom varit ganska aflägset belägna från Fahlun. På dessa skäl har brukssocieleten kommit till den öfvertygelse, alt bergsskolans förflyttning till Stockholm och förening med Tecknologiska institutet skulle vara lör undervisningen lämplig. Med mycken ifver hafva ock personer, hvilka böra kunna anses vara kompetenta att utlåta sig i ämnet, — deribland nuv:de föreståndaren lör skolan i Fahlun, Professor Eggertz, — förordat ifrågavnle flyttning. Afven det Tecknologiska institutets styrelse har uttalat sig uti enahanda riglning, så att man kan säga, det alla personer och auktoriteter, som kunna bedöma frågan, ansett mest lämpligt att denna undervisning flyttas till Stockholm. Vid denna frågans ståndpunkt kunde man icke förvänta, det hvarken hos enskilda riksdagsmän eller Slals-Utsk:t någon motsatt öfvertygelse skulle bilda sig.
Hvilken Yoterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Voteringen börjades klockan ett qvart till 9 e. m. och befunnos efter Voteringens slut, sedan en Voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 4°* Nej — 25. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde Prolocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att LagUtskottets ofvanberörde Utlåtande således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit. Den 9 November e. m. Herr Bråkenhjelm: Jag får till Protocollet anmäla min reservation emot Ridderskapets oell Adelns genom votering nu fattade beslut. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 9 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Tisdagen d. to November 182g. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Företog Högloft.Ridderskapet och Adeln val af 14 Ordinarie Ledamöter och 8 Suppleanter uti Förstärkta ConsLitutionsUtskottet; och befunnos, efter valförrättningens siut klockan tre qvart till 9 e. m. följande Herrar, genom de fleste rösterna, hafva blifvit utsedde till Ordinarie Ledamöter: N:o 246. Friherre Manderström; Fullmäg tig Herr Franc Sparre, Bengt Erland 90 röstef. „ 2^5. Fri herre Sprengtporten, Jacob Wilhelm 90 , „ 834- Herr Staél till Wapnö, Mathias 89 „ Den 10 November. 95 N:o io33. Herr Hammarhjelm, Carl Fredrik 93 röster. 99 1047. Herr von Hartmansdorff, August 88 99 99 20i3. B. Herr Rosenblad, Bernbard* . • • • • • • . • . 88 99 99 2i5o.
Tanken att ega ett eget hus, en egen torfva, en bostad åt sig och sin familj, upplyfter själen och stärker arbetaren nog att af ett träget arbete skada sig kapitaler för sin och de sinas bergning. 22 Lagoch EkonomiUtskottens Betänkande, N:o 14, Vill man deremot icke medgifva en rättighet, den ingen med godt samvete kan förneka, så måste den fattigare befolkningen uteslutande skapas till stattorpare och backstugusittare. Hvad har då samhället att påräkna af denna massa menniskor? de äro och förblifva slafvar, beroende af sina herrars nycker, hos hvilka de måste uppoffra sina krafter mot en ringa dagspenning, medan deras familjer i nöd och elände uppfödas för brotten, eller falla fattigvården till last. Jag hyser derjemte den fasta öfvertygelse, att en väl ordnad afsöndringsprincip, som visserligen i olika län kan erfordra olika bestämmelser, uti väsendtlig mån skall motverka hemmanens klyfning i oändlighet, och att en billig eftergift af det förmynderskap, staten tagit sig öfver den enskilde individens enskilda egendom, i förening med det oberoende, den sjelfständighetskänsla, som derigenom kan beredas det obemedlade slägtct, skall mer än något annat medel i verlden rycka vapnen ur kommunismens och socialismens händer. Dessa vapen hvila ytterst i den damm af tillbakaskjutna samhällsmedlemmar, som, om ett sådant förhållande fortfar, till sä väl egen som samhällets olycka går öfver sina bräddar och nedbryter sina dammbyggnader. Då jag nu i korthet redogjort för de motiver, som föranledt mig att tillhöra minoriteten inom Utskottet, öfvergår jag att med några ord besvara de anmärkningar, som blifvit gjorda mot afsöndringsprincipen. Sådant, säger man, skulle medföra icke allenast osäkerhet för staten i påräknade inkomster, utan äfven i stor mån försvaga hemmanen: men vid en närmare eftertanke torde denna anmärkning förfalla. Minoriteten har endast så till vida biträdt motionärernes åsig ter, att afsöndring måtte tillåtas inom hela riket till samma rymd, som nära stad eller köping, eller åtminstone till minst ett tunneland från hemman på viss tid.
I1J> §. §. 97—9$. §• 97» efter fuHÄnbabe Springar, Stiger £drat>Sf?rif®aren, MS «ft genafi eder ftf? inom brenne roecfor meb&ela utdrag ofmcr ada rotbtagna änbringar i 33erebntngS,<SommitfeenS åtgdrber tid fjmnrje <3oc?en, ftx Oroilfen dnbring dg t ruin, för att å ^rebifftolen Behörigen fungoras, tels od! att tia konungens ©efafiningSbafmanbe tippgifma be mdrben, forn blifmit fywaxie SS o ft d ff e mit) te inom £dnet fSrlagbe ^Regementet oc# herpfer dfatte; ftolanbe be§e (TfTndtnnbe fSrtecfningnr berofmet af kontur» gens SBefadningSOafmanbe åfmerfdnbaS tid meberf>6ranbe €0efS. (Embeten, att t-iOfiddaS SiegemeniSffrifmaten eder UppborbSmantien nrib ^Regementet, forn berefter fl?a:i påföra Bmarje högre odj lägre £jenfteman toto 9?ege, mentet t>en jöemiflning, forn i ocp fdr Söofiddet, famt ada antra S6ne.* infomjjer bor erldggaS; !?olanbe fSr be botig efterrdttelfe, a S-a ofman* ndmnbe 'Sjenjlemdr. n>ib Stegementet adtib aflemna fuftfldrtoige uppgifter
Direktionen att till Rikets Ständers Revisorer för de år, då revision ifrågakomme, vid revisions-förrältningens början insända icke allenast en på kassans hufvudbok grundad oell dermed öfverensstämmande uppgift å beloppet af de kassan för året tillfallande statsmedel, med hvarje serskild inkomstsumma för sig, jemte verifikationer dertill, utan äfven en specifik uppgift å årets pensionsoch gratial-stat; hvilket åliggande Direktionen alltsedan nämnde tid efterkommit; och förekomme dessutom emot räkenskapernas afsändande i sin helhet till Stockholm för att der granskas, att revisionen i Carlskrona skulle kunna inträffa på samma tid med statsrevisionen, att transporten fram och åter af sådane vidlyftiga räkenskaper ej vore lämplig samt att till revisions-arbetet börde att granska kassans hypotheker och tillse deras befintlighet, men att dessa handlingar voro alltför vigtiga att från stället transporteras; Af hvilket allt Direktionen ansett följa, att någon hufvudsaklig revision af Krigsmans-kassans räkenskaper och förvaltning endast kunde försiggå i Carlskrona. På grund af hvad det underdåniga utlåtandet sålunda innehåller tillstyrker Utskottet, att Revisorernes ifrågavarande anmärkning icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda.* Kongl. Stati-Utskottets Utlåtande, N:o SOI. 17 Kongl. Styrelsen öfver Fängelser och Jr bets-inrättningar i Riket. § !»• (1851 års Rev.-Ber. pag. 150 och 151, förkl. pag. 308 och 309 —• 1853 års Rev.-Ber. pag. 94, förkl. pag. 198.)
Herr Justilias Stals-Minislern gjorde det tillägg, att Hans Excellence fann beslut, om återingående till Kronan af de för Ecclesiaslik-Staterne anslagna indelta räntor och tiondebidrag, ej kunna fattas utan Presle-Ståndets medgifvande. Beträffande slutligen Rikets Ständers vid sista Riksdag afgifne underdåniga förslag, rörande förändring i sättet för grundräntornes och Kronotiondens utgörande, så fann Stats-Rådet, —i följd af desS härofvan afgifna underdåniga tillstyrkande, att markegångsprisen skulle ifrån Riksdag till Riksdag af Rikets Ständer fastställas, hvarigenom Rikets Ständers förslag Kongl. Maj:Is Nåd. Proposition N:o 56. • 2 3 om räntepersedlarnes uträkning i penningar efter det löpande årets markegång, med hänsigt till medeltalet af de nästföregående fyra årens, lomme att förfalla, — det nu vara mindre lämpligt att under tiden påbjuda förändrade grunder för räntornes utgörande, och tillstyrkte således i underdånighet, att Rikets Ständers förberörde underdåniga förslag ej må vid sådant förhållande vinna Kongl. Maj:ts Nådiga bifall. Kongl. Maj:t fann skäl att till alla delar gilla Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande i desse frågor, och befallde, att Nådig Proposition till Rikets Ständer skulle i öfverensstämmelse dermed expedieras, sådan den. är Protocollet bilagd. Ex Protocollo Nils af Zellen. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Koktryckeiuct, i83..' Kongl, Maj As Nådiga Skrifvelse N:o £7, I JNio 07. Ank. till Exp. Utsk. den 19 Julii. KONGL, MAJ.-TS Nådiga Skrifvelse till Rkcts Ständer, angående Städernes Inqvarterings-besvär • Gifven Stockholms Slolt den 21 Junii 1834. Uti skrifvelse, som under den i3 Februarii i83o till Kongl.