Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skyndade att kläda om mig, ty från ångbåten skulle vi ju begifva oss direkte på middag, och så for jag ut till don Luis' villa, högeligen nyfiken att få veta hvad som nu stod på. Det var Mariquita som öpnade dörren vid min ringning. Hon var klädd i reskostym, såg förlägen och förgråten ut, men log ändå med hela ansigtet i det hon tillika torkade sina ögon med en näsduk, som tydligen användts för samma ändamål redan förut. Kom in, kom in, ropade hon, innan jag hann så mycket som öpna munnen. Jag är så rysligt lycklig och nöjd Luis får berätta allt. Och dermed flög hon in till sig igen. Don Luis stod i sitt rum framför en koffert, den hans betjent höll på att packa. Han skrattade också då han fick syn på mig. Tag en cigarr, sade han, och stäfja er nyfikenhet ett par minuter medan jag ser efter att Charles slutar packningen riktigt. Gå er väg, Charles, och hvila er en stund, sade jag jag skall nog hjelpa don Luis om det behöfves. Och nu, fortsatte jag till denne, så snart betjenten stängt dörren, hvad är meningen med allt det här? Hvarför har ni narrat mig hit i otid och hvad har ni för inpackning för er? Jo, svarade don Luis med småflat min, det blef klart för mig i dag att jag inte kunde låta Mariquita resa tillbaka till Costa Rica och derföre reser jag sjelf redan i afton till New-York och Europa och tar henne med mig. Jag blef ond och sade don Luis temmeligen rent ut att han bar sig åt som ett nöt. Om ni nu skiljts från Mariquita, slutade jag, så fans det åtminstone någon möjlighet för att hon småningom skulle glömt de sista månaderna och funnit sig i lifvet der nere igen, men huru vill ni bära er åt för att skiljas, sedan ni lefvat samman ytterligare några månader? Det vet jag inte, svarade don Luis ytterst kallblodigt, och kommer troligen heller aldrig att få veta det, emedan jag inte alls mera har för afsigt att skiljas från Mariquita. Jag ämnar ännu förrän vi resa vigas vid henne.
Hon kunde aldrig i längden motstå frestelsen af sin egen tjusningsförmåga, aldrig vara likgiltig för en mans hyllning. Men denne man – han, om hvilken man sagt, att han blott lefde för att exponera sin egen skönhet i de mest fördelaktiga dagrar, han, som blott hade kall spiritualitet och raffinerad njutningslystnad i stället för hufvud och hjerta – denne man kunde icke förstå Berta Funcke. En gång sade han henne det. De voro ensamma inne i salongen hos Funckes. Hon satt i en låg stol midtför brasan – hennes älsklingsplats. Elden kastade ett varmt, gulrödt sken öfver den brokiga mattan under hennes fötter och öfver hennes storrutiga, rödblå klädning. Också ansigtet var rikt belyst. Hon höll hufvudet starkt bakåt – den runda hakan syntes dubbel, tänderna glänste hvita under den uppdragna öfverläppen. Ögonlocken lågo tunga – halft slutna – öfver de dunkla ögonen. Han stod med armbågen mot kaminfrisen och betraktade henne. Samtalet hade afstannat en stund. Så sade han med sin mjuka, förtroliga ton – stilla, som om han blott högt fortsatte sin tankegång: »Det fins hos er något, som jag icke rätt kan fatta – lidelse utan ett spår af kraft.» Hon såg upp. »Min vän, ansträng er icke för att fatta mig – det har blott en kunnat.» »Hvem då – om jag får fråga? Hon suckade. »Åh, det är så länge sedan nu. Det var Nils Max.» »Ja», han drog litet på orden och såg ned, »han har sagt mig, att ni voro mycket tillsammans dernere i Köbenhavn.» »Ja», upprepade hon lugnt, vemodigt, »vi voro mycket tillsammans.» »Och», han såg ännu ned, stöfvelspetsen följde linierna af mattans mönster, »ni har icke hört något från honom sedan? Berta visste, att han dagen förut känt igen Max’ egendomliga stil på ett bref till henne. Hon smålog för sig sjelf. »Jo, vi korrespondera – ganska lifligt till och med», svarade hon obesväradt. »Ah» han drog upp ögonbrynen en smula och såg upp.
Revisionsberiittelsen lycler soin följer: Undertecknade, utsedda revisorer att gr: tnsk; ~ Fredrika-BremerFörbundets sjuklr,zssas förvtiltiling och riilie~isliapr för Ar 1892, f&amp; hikvid, efter fullgjordt iippdrag, derom czfgifvit följande beriittelse: Beträfft~ilde tillghgar och skulder s m t ii~lwmster och utgifter EL vi hiinvisa till kassitförvdtiwens med rakeiiskaperila fiillt öfverensstiin~nmnde, af oss godkända redovisning. Styrelsens af oss genomghgnti, protokoll, jemte cleri oniförmiilds beslut hafviil icke försilnledt till någon erinran d vår sida. IGtssans riilienskaper iiro förda med utmiirbt ordnhg och noggrni-inhet samt Htföljda af erforderliga verifilrationer. Viirdehandlingarne iiro förvarade i brandfritt kassahvalf. Då ingen, znleclriiag till anmiirbniilg förekommit, fA vi tillstyrka, att full ansvarsfrihet för förvczltningen tinder hr 1892 inhtte beviljas styrelsen. Revisorerna h a h a Ast iippmiirksamheteii vid att sjukhjiilpen uiicler Aret s i h !trdt aizlitats, att den med nara 700 kr. öfverstiger hsnfgifterna. DB dertill 1iommerKclen reglementerade af~~ttningen till föreiikringsfoiideii, SA skulle följden l~iimf blifvit en kapital-, minskning, större %n den iluvtirande keq~italökningen, sil vida icke gafvor giznslra rikligt iincler året influtit. Orsaken hzrtill torde i första runimet böra tillskrifvas den ttllniiinna större sjukligheten urider gret, inen skulle äfven kunna tyda p&amp; behofvet af en allman höjning af årsafgifterna.
Inventarier Summa B:ko Rsdr Balance inom kolumn: Osäkra Lånefordringar Pä lagsökning beroende, men bland säkra lån upptagna fordringar 3:o. Siånie-S4oBii««s*et å Malmö. Inkomster: Förskotlsräntor Öfverräntor . Summa Utgifter: Aflöning Inköpta Inventarier . 12: — - Behållen Vinst. B:ko K;dr Skuld vid årets slut: Utestående Lån Fordran för förskjutna sedelvexlings-omkostnader . Låne-Kontorets hus Inventarier 1853. 1854. Inkomster: Förskotts-räntor Öfverräntor Influtna osäkra fordringar: Till Låne-Afdelningen för begagnadt Kreditiv Tillgång vid årets slut: Osäkra Lånefordringar 4,291 14 11 3,349 40 11 \ 61 Fördelning på Distr ikter, Näringar och Yrken af de från Lane-kontoren år 1855 utgifna nya Lån med Omsältningsrätt. Distrikter: Götheborgs Stad Götheborgs ocb Bohus Län Skaraborgs Län . Elfsborgs d:o • • • Hallands d:o Malmö Stad Malmöhus Län Christianstads d:o Blekinge d:o Gottlands d:o .. S:a Näringar och Yrken: Jordbrukande utom Bondeståndet „ inom Bondeståndet Bergsbruksidkande Fabriksidkare Handlande Handtverkare . Embetsoch Tjenstemän, Ecklesiastike, Civile och Militaire . Diverse S:a Eller: Landtmanna-Näringar Stadsmanna-Näringar Tjenstemän och diverse personer S:a i Götheborg. Antal. Antal. Antal. ' Banko-Diskonten Låne-Kontoren i Stockholm i Götheborg. i Malmö. | i Wisby. Antal. R:dr Antal. R:dr jAntal R:dr Distrikter: Stockholms Stad Stockholms Län Örebro d:o Wermlands d:o ... Kopparbergs d:o . Gefleborgs d:o ... Wester-Norrlands d:o . Westerbottens d:o . Norrbottens d:o Östergöthlands d:o . Jönköpings d:o; Kronobergs d:o Calmar d:o Jemtlands d:n
Jag vågar likväl icke nu yrka någon förhöjning för RegementsChefen, enär Staten är nära reglerad, men för StabsCapitainerne och RegementsQvartermästaren yrkar jag den på det högsta. Friherre Anckarswärd: Inom ett Stånd, som så rikligen beviljat höga anslag till de högsta platser inom Styrelsen, är det obe - J 24.0 Den 7 Octobcr f. m. hagligt, att bestrida anslag af denna ringare natur. Jag värderar visserligen de upplysningar Friherre Fleetwood lemna t, men jag nödgas af pligt mot de Skattdragande, mot mig sjelf, såsom Representant, och mot Eder mine Herrar, fästa uppmärksamheten derpå, att om RegementsChefen ej kunnat göra sina åsigter gällande hos Styrelsen, bör ej Representationen på en blott framställning af en enskild Riksdagsman gå längre, än Styrelsen begärt. Utskottet har väl grundat sitt sednare Utlåtande på en från GeneralAdjutanten erhållen Promemoria, men det vore vådligt, om man skulle följa den grundsatts, att af känsla för kameratskap, såsom här blifvit yttradt, frånträda en annan grundsatts, den nemligen, att ej bevilja högre löner, än dem Styrelsen profvat vara tillräcklige. För öfrigt kan jag ej instämma i hvad en Talare för någon stund sedan yttrat, att Representationen ej vöre skyldig redo för Svenska Folket, och att Svehska Folket ej bunde beklaga sig öfver våra beslut. Som jag icke kunnat dela denna åsigt, har jag velat fästa uppmärksamheten på oformligheten att utöfver hvad StatsUtskottet föreslagit belasta StatsVerket med utgifter, äfven utöfver Kongl. Maj:ts Proposition. Jag är öfvertygad, att'Statens tillgångar ej medgifva ett sådant förfarande, och tror, att Statens förmåga måste i första rummet betraktas.
Öfvertygad att Herrar Biskoppar samt HögVÖrdige PråsteStåndet med sann patriotisk känsla omfatta hvarje ny anledning att visa det vackra outtröttliga nit för allmänt väl, för stigande upplysning samt för en allmännare cultur, hvarmed detta Stånd från lång tid tillbaka hår utmärkt sig framför andra länders, får jag äran framlägga denna min motion ”om ett förbättradt Skolväsende uti Lcindtjörsamlingarne till barns fullständiga och tidiga undervisande uti låsa, skrifva och räkna, med ödmjuk anhållan om remiss deraf till Allmänna Besvärsoch OeconouiieUtskottet, hvars mog_ na bedröfvande torde afgöra huruvida förslaget år användbart elier icke. N.-o 2o Herr Heijkenskjöld, Carl Vilhelm'. För att i minsta mon upptaga en tid, egnad åt flera vigtiga föremål, vill jag i all korthet framställa mitt ämne, angående en billigare bevillning för jerntillverkningen. Hår har flera gånger blifvit ordadt om landets närvarande svåra ställning och i synnerhet Jordbrukets betryck, Samt om lindring och hjelp under förevarande omständigheter, hvaribland ock med skål yr kats HeminansbevUlningens nedsättning i öfverensstämmelse med fa#iig,hetern«» Den 17 FebruariL Du mera fallna värde. Samma afseende förtjenar jemväl den Rikets hufvudnåring som står i bredd med landtbruket, jag menar Bergsoch Jernhandteringen. Denna handtering har undergått lika om ej ån starkare skakningar ån Landtmannarörelsen. Från 1807 till 1815 voro vål de flesta Bergsmän och Jerntillverkare i yttersta trångmål, derefter återhämtade de sig tåmmeligen igen under några få års gynnande Jernconjuncturer, då år 1821 afsåttningen åter började aftaga och Stångjernspriserne betydligt och hastigt föllo; sistledne år gaf ett ännu sämre resultat och det nyss ingångna lofvar föga båttre.
I öfrigt 2L 'L5 Z öfrigt och pä det jordägares efterkommande lcke stola Alldeles blifwa utestängde frän tilträde af borrtarrenderad egendom - kunde en wist tid - såsom af femtio ärutsättas , hwaröfwer Landtbooch L^reude-LontrsLken ^ stngo sträcka sig; äfwensom angeläget torde wara, at besia Lnntr,Äer böra mom wisi tid inför Domaren upwisas och i Intekningsr^otocollet til hela desi innehall uptagas, samt at aldre Jntekningshafware och dehwilka framför dem äga betalning utur egendomen njuta, icke hellek warda.rubbade i den rätt dem enligt Lag är tilständig. Widare uplästes de öfriga Fem nädiga kroxolltioner, sä lydande: 2:0 Rong!. Maj:ts Mädiga ?no/w/r/o« fil Riksens Ständer angående färkorrtande af den tid l2, IX. Lap. ^andels-Balken utsätter, inom hwilken fordringar emellan enskillta kunna blifwä gällande: Gifwen pä RiksSalen uti Norrköping den 18. Under loppet af de Regekings-ärender, som tilhöra Lags flipniugen, här Kongl. Maj:t ofta erfarit, huruledes den länga tid af tjugu ärhwilken enligt Lagens stadgande uti 12. §. af IX. Cap. Handels-Balken kan framskrida, utan at en under fädan tid alldeles förlegadsälcdts icke krafd eller anmäld fordran nägot af desi gällande och betalningsgilda kraft förlorar - gifwit anledning til längwäriga Rättegångar, stundom beredd tilfällen för Mindre samwetsömma Borgenärer ät framkomma med twetydiga - om icke oriktiga fordringar och blottställt gäldenarcn för obilliga anspräk. Nar det betraktas - hwilka omstiften en tjuguära tidelängd är underkastad, de förändringar, som genom personers dödflyttning och andra händelser upkomma: huru minne
Bifölls 125, 126 och 127 §§. afslogos, och r deras ställe antogos 146, 147,148, 149, 150 och 15l:sta §§. i 1835 års Bevillnings-stadga, hvarjemte beslöts, att öfverskrifcen till den afdelning, hvartill dessa §§. höra, skulle erhålla sumanå lydslse som i sistnämnde stadga. 5:te Artikeln - 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134 och 135 §§. bifollos - Prot. TJidr. d. 3 Oct, i8ij.o. 136 §• B'fölls med dea förändring, alt ordet: ”sjöfolket” skulle utbytas mot ordet: ”sjömännen,” Öfver 137, 138 och 139 §§. kunde något beslut ej vidare ega rum, sedan Ridderskapet och Adeln, genom antagande af alla §§., som i 1835 års Bevillnings-Stadga angå Beredningsoch Taxerings-Comitteerna, äfven antagit 105, 106 och 107 §§ i nämde Stadga: 140, 141 och 142 §§. Biföllos. 143 §. Bifölls, med undantag af 3:dje punkten, hvilken icke bifölls. 144 §. Bifölls. 145 §. Bifölls, med följande förändringar: a) att utur 3:dje punkten borde uteslutas orden: ”hvarunder likväl icke ”må inbegripas sådane, hvarigenom hyres-medel eller annan inkomst till enskilde personers eller corporationers förmon inflyta;” b) att 8; le punkten skulle erhålla följande lydelse: Dessutom fann Ridderskapet och Adeln, att de hänvisningar till andra §§, som i en del §§. finnas intagne, naturligtvis böra rättas efter de förändringar i §§ s numereriug, som blifva en följd af Ridderskapets och Adelns sålunda fattade beslut. Från H ö g v ö r d. Preste-Standet.
Då således ingen erhållit den i 63 § Riksd.Ordn. stadga-, de pluralitet, blef, sedan omröstning forst ägt rum om den ordning, i hvilken Häradshöfd, och Ridd. Bergström samt Häradshöfd. G1'. Frölich) hvilka fått lika röster, skulle komma under ny omröstning, votering anställd öfver följande voter:spropos:n: Den, sorn bifaller, att Häradshöfd, och Ridd. Bergström skall blifva R. St:s Just,ombudsmans efterträdare, voterar iaj den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer ny votering att anställas, huruvida den person, hvilken näst efter Häradshöfd. Bergström erhållit de flesta rösterna, skall till Just.ornbudsmannens efterträdare varda utsedd. Sedan en voteringssedel blifvit aflagd och förseglad samt de öfriga voteringsedlarna öppnade, befunnos rösterna hafva utfallit sålunda; Ja — 3o. Nej — 17, Varande nltså till R. St:s Just.ombudsmans efterträdare utsedd Häradshöfd, och Ridd. af K. Nordstjerneorden Joh, Jac. Bergström, Ut supra, //. von Fersen. Joli. Jac. Hedrén. Olof Wijk. Nils Mansson. Upplästes till justering Exped.Utsk:s under N:o 1^1 afgillia förslag till förordnande för Häradshöfd. J. J. Bergström att vara R. St:s Just.ombudsmans suppleant. Gr. Horn, Claes Fredr.; Som jag ej finner, att grundlagen på något ställe säger, att Just.ornbudsmannens suppleant skall inträda i någon befattning, så länge Just.- ombudsmannen lefver, och jag ej tror, att R. St. tagit något deremot stridande beslut, tror jag ej, att Exped.Utsk:® nu upplästa förslag till förordnande är nied grundlagen öfverensstämmande. Jag tror, att ett särskildt beslut erfordras. innan Exped.Utsk. kan inflicka den mening som derom talar. I anledn, af denna anmärkning måste jag yrka åtcrremiss.
Man besinne härvid, att sådane motsatte ändamål icke kunna ernås, åtminstone icke utön alt vara grundade på nästan obegränsade penriinge-tillgångar, och om ett af dem måste öfvergifvas, uteslutes icke deraf vigten att söka bibehålla det andra, man borde åtminstone icke vid den olyckliga utgång, sorn varit en nödvändig följd af en uppå så skiljda sätt verkande Stats-handel roed Spanneroål, på en gång glömma, att In - rätt - St a ts-U t s k o 11 e t s Betänkanden. 3 gZ rättningen, utan sådane förluster, länge uppfyllt ett af desselindamål, och att Statens förbindelse i denna väg mäste anses större och vigtigare, än det i längden altid frugtlösa bemödande, att, genom uppköp af en stigande Spannmåls-production, söka bibehålla jemna Spannmåls-priser, ett bemödande, som åtminstone icke blifvit användt på någon annan production, än denna. Behofvet af en Inrättning, till afvärjande af Allmän nöd, skall ock, efter min tanka, så mycket snarare framställa sig, om nian ifrån den kännedom, man genom erfarenheten förvärfvat sig om en eller annan Landsort, vill upprätta ett för hela Riket gällande Undsättnings-Systém, och om man anser följderne af en missväxt böra på enahanda sätt bedömas uti Rikets Sydliga Landskap, hvilka de flesta åren ega öfverflöd af Spannemål, som uti de Norra, hvilka altid hafva Spannemåls-behof. Uti de förstnämnde uppgöra Spannemåls behållningarne nästan sjg sjelfve och uti de sednare kan alltid behofvet så framställas, att, i fall några sådane finnas åsyftande en Undsättnings-anstallt vid inträffande större nöd, de derförinnan åli tas, så framt de icke ställas under vården af en med 4:de Sami. 5 Band. a5 • 3() ^ .Stat s-U t skottets Be f ti n k a n d e n. enhet och kraft, verkande och för sina åtgärd ansvarig styrelse. Af dessa och flere skäl upprepar jag mili önskan, att det anslag af Spannemål ifrån Allmänna Magazins-Inrättningens hibehållning, sorn tilldelas ofvan uppräknade
Domstolen ansåg mindre lämpeligt, att i detta fall hänvisning meddelas till Seglations-Ordnirigen , utan torde föreskrifterne i hvardera förordningen böra oberoende af hvarandra utsättas. 6 Art. 2 §. 32:0 Enahanda anmärkning mot seglations-ordningens åberopande gäller äfven här , hvarförutan torde böra iakttagas, alt föreskriften om hvad vid besvärs anförande är att iakttaga, lärer höra inrättas i enlighet med den Kongl. Förklaringen den 23 Martii 1807 meddelar. 6 Art. 3 §. 33:0 På det något tvifvelsmål icke må uppstå om tiden hvarifrån fatalierne må för actor beräknas, tillstyrkes, att Protocollen och Utslaget må på sätt och i den ordning föreslaget är, aflemnas till actor, som inom åtta dagar derefter insänder dem till Tull-Directionen , som emot bevis tecknadt å utslaget tillställer Advocat Fiscalen dessa handlingar; och beräknas för honom besvärstiden från deri dag han af Utslaget sålunda erhållit del. In fidem Protocolli Utur Original-Protocollet rätteligen utdraget intygar: M. M. Rosbeck. 742 Proposition om Lurenilr. o. Tullförsnillning. Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, med öfverlemnande af Förordningen den 12 Februarii 1820, emot Lurendräjeri och Tullförsnillning, uti hvad angar de derstädes stadgade sträf och ansvar; Gi fven Stockholms Slott den 10 April 1823.
Hr von Engeström har velat fästa uppmärksamheten derpå, ali den föreslagna skrifvelsen icke innehåller något bestämdt förordande, utan blott den allmänna termen alt K. M. ville, i händelse något hinder icke mölle, bevilja ilen sökta förmånen. Men just deri ligger, efter min öfvertygelse, eli skäl för afslag å Ulsk:s tillstyrkande; ty då R. St. icke haft sä mycken ledning för sitt omdöme, att de tilltrott sig att afgifva eli bestämdt förordande af saken, så är skrifvelsen öfverflödig och olämplig. Jag upprepar ännu en gång, att jag tror alt genom afslag å denna och dylika motioner vinnes det dubbla ändamålet att afvänja ej allenast enskilde personer och korporationer alt i så beskaffade frågor besvära R. St., utan äfven riksdagsmän alt väcka motioner i dylika för R. St:s egentliga verksamhet främmande ämnen. Derigenom förekommer man äfven, att de från R. St. utgående skrifvelser icke urarta till ett småskrifveri, som är denna statsmakt föga värdigt; utan att, när R. St. en gång uttrycka en önskan, denna då må hafva så mycket större kraft och verkan samt R. St. kunna göra anspråk på att den hos K. M. må vinna afseende. Hr Gr. o. Landlm:s härefter till bifall å Utsk:s betänk, framstälde propos. besvarades med blandade ja och nej, hvarefter Hr Landtm, hemslälde om R. o. Ad. behagade afslå detta betänk., samt, sedan svaret derå utfallit med starka ja blandade med åt - Den 9 Februari c. m. 397 skilliga nej, förklarade, det han funnit denna sednare propos. besvarad med öfvervägande ja. Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis d. 5 dennes på bordet lagda tillåt. N-.o 20, i anledn. af väckt molion om stadsoch köpings-rättighcter för Höganäs i Skåne. Vid föredragning af Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis d. 5 dennes bordlagda betänk.
Utskottet, som till pröfning i ett sammanhang förehaft dessa bägge motioner, får, hvad först angår frågan om det föreslagne tillägget vid 9 Cap. 11 § Handels-Balken, vördsamt tillkännagifva, att, ehuru Domaren hittills, i de mål, der ansvar blifvit yrkadt å gäldenär för det han nekat till veterlig skuld, plägat anse honom förfallen till enahanda påföljd, sorn Motionairen föreslagit, eller böter svarande emot halfva skuld-beloppet, och, till stöd härföre icke tvekat att åberopa 9 Cap. 11 §, eller 11 Cap. 2 § samt 12 Cap. 9 § Handels-Balken, Utskottet likväl, enär bestämd lag saknas för ifrågavarande fall, samt 11 § i 9 Cap., hvilket handlar om ansvar å den som lordrar veterligen betald gäld, synes vara det ställe, der ett stadgande uti förevarande ämne lämpligast kan införas, tror sig böra vördsamt tillstyrka, att 11 S i 9 Cap. Handels-Balken måtte erhålla följajideförändrade lydelse: Fordrar någon den gäld han vet gulden vara; eller nekar någon, hos Domaren eller Konungens Befallningshafvande, sin underskrift å skuldebref eller annat f ordringsbevis; bote hälften af Bihang, till R. St. Prot. i83d, 7 Sami. 1 Ajd. 3 2 ulra Häftet. «4 Lag-Utskottets Betänkande IV.-o 12 \ den sålunda emot bättre vetande fordrade eller förnekade summa, målsegandens ensak.
Svinoch GåsJuveler, infattade . 1 #. 1 Kanna 1 T unna x Tunna 1 Tunna 1 Lft. 1 Lä. i L#. 1 #. r #. x #. 1 tt. Kalk , osläckt Kimrök Koppar, gårad Kopparsticks-s värta Kreatur: „ Får och Baggar ifrån Tyska Staterna och intill Vester-hafvet gränsande Länder Linser Ljus, Talg „ Vax-, gula . Luktvatten, alla slag Lök ]Vlagnet-sten, infattad Mjöd Målningar m. m. af andra än Svenska Konstnärer Papper: blått eller brunt, Omslags •. Pennor, skrifberedda Peppar . Perlor, infattade . Pommerans-Knoppar och Skal, torra R 't en-tungor iSalt, Kok .. Berg Saxar, Öfverskärare Silke, ofärgadt, rått och oberedt; fritt från To - lag. Skedvatten . Sxnör •Socker, rått; fritt från Tolag Krossadt, LumpStenkols-stybb, eller Grus och Cinders . f egel: Mursten < The Tobak: Knaster Spunnen Stänger och Carotter „ Stjelkar 1 Tunna 1 Tunna x #. 1 #. 1 Tunna 1,000 st. 1 #. 1 #• 1 #• 1 #. 1 #• 1 #. värde. R:dr 100 • • • • 100 100 • • • • 100 100 roo i Ris I -. 1 Ris) 1 bundt. 1 #• 100 {Införes mofj \ bestämd Tult V 'från Finland.} IOO Tullbeloppet, som är förhöjd t. calculeradt resultat. TABLEAD sorn utvisar den sänkning eller örhöjning emot nu gällande Tullbestämmelse, som af Bevillnings-Utskottet blifvit, å Export-Tullen * samt det förmodade resultatet. Varu-benämningen. Aska, Spis» » Band, Siden-, Sam Inets >, andra slag. „ Halfsiden . Bark, Ek Beck-olja Ben, alla andra slag, oarbetade Ben-spån . kjiibur ...
alltid er mor, när hon förstört hushållspengarna på lottsedlar. ADÈLE. Att ni prostituerar er, kan jag tro. Så sa' mor! Tig! Och inte ett ord om vår dyra, älskade 23 DURAND (lallar för sig själf). det har brunnit, är ändamålet vunnit! Vunnet ska' det väl heta! Och så kommer Föhn med ett stort dön! Ja! Nej! (Det har börjat blåsa utanför, och det mulnar.) Det brinner ett ljus; i detta hus; och när Släck i spisen! Föhn kommer! Det kommer ingen Föhn! DURAND (springer upp; till Adèle). ADÈLE (ser Durand in i ögonen). få vi ingenting af assuransen. Släck i spisen, säger jag! Släck! ADÈLE. Släck i spisen! För om det tar eld där, så DURAND. Jag fattar dig inte. DURAND (ser henne in i ögonen Men lyd mig då bara! Gör som jag säger! öppen). och tar hennes händer). ADÈLE (ut i köket; lämnar dörren DURAND (till Thérèse och Annette). efter spjällen! Men kom och ge mig en kyss er pengar! Gå upp och stäng era fönster, barn, och se först, ty jag skall ut och resa för att skaffa THÉRÈSE. Kan du skaffa pengar? 24 DURAND. realisera. Jag har en lifförsäkring som jag tänker THÉRÈSE. DURAND. Hur mycket får du för den? fem tusen om jag dör. Sex hundra francs om jag säljer den, och THÉRÈSE (brydd). DURAND. vara grymma i onödan. Säg, Thérèse, är du fästad vid Antonio så att du skulle bli ganska olycklig om du icke fick honom? Å ja! THÉRÈSE. DURAND. Säg ut du, mitt barn! Nej, vi ska' inte nämligen håller af dig! Men du skall icke vara elak mot honom, ty då blir du olycklig! henne och kysser hennes kinder.) Då bör du gifta dig med honom, om han Farväl, mitt älskade, älskade barn! (Omfamnar THÉRÈSE. DURAND. Du får icke dö, far! Du får icke!