Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
, klumpig öfversiittning. » Någonting fladdrande lätt, något soin glänser i solen och försvinner, något soin inan aldrig tänker på att taga och fasthålla. Det ar intelligensens. öfverlägsna lek ined det som duperar medelm3ttan, det ar nigot som fyller stunden, utan att ge den tyngd. Det koininer månget olämpligt äktenskap till stånd, bara derför att inan inte vill förstå att ~flirtation, är ett sällskapsnöje lika val som croquet och pantlekar. Har hemma döper inan det högtrafvande till KiirZek och gifter sig p i det. » - Och det var icke blott i » flirtatioils » - teori, som På1 införde Marianne, utan snart ock i dess praktik. Det började med förstulna blickar, det öfvergick till ett drunknande i hvarandras ögon, till handtryckningar, och slutligen kyste han henne. Men ej ett ord, ej en utsagd brottslighet eller ett utfördt, fullbordadt brott; blott halftänkta Önskningar, beslöjade förhoppningar - blott ~flirtationw. Det hade behöfts Pals listigt förutskickade teori, för att locka Marianne till detta. Hon viste val ingenting oin en djupare sedliphet, om detta sjalens sanna adelskap; men hon hade den valuppfostrade familjeflickans fasa för att p3 något sätt få den minsta fläck 118 sin ara. Men kanske just derför .var denna sorts halfva karleksintrig så mycket inera bedårande. Detta var ju ingenting, intet allvarligt, blott såsoin P31 sagt ett » sallskapsnöje~ - ett hänförande, Ijiift, ett eteriskt förfinadt nöje. Med den känslan skildes hon från Pil, so111 måste för sina affärer resa bort på nagra veckor, men som lofvat henne, d i hon förklarade sig önska det, att komma åter. Men under hans bortovaro genomgick hon en stor förandring. Midt under det att hon svärmade för en annan, inarkte hon, att hon skulle blifva inoder at ett barn af Börje. Med ens gick det upp för henne, i hvilken uselhet hon hållit p2 att sjunka ned. Det var sämre an en utförd nedrighet, det var en jan~merlig onaturlighet.
Herr Cederschjöld, Pehr Gu/iaf: Genom För.? Stärkta StatsUtskottets beslut är blott bestämdt, att hvad som ej kan utgå genom öfverflödsafgift, bör erhällas genom fyllnadsafgiften; och det måste således vara Riksens Ständers rättighet att förklara, huru mycket genom öfverflödsafgiften kan inbringas. Som jag icke anser nåw gon afgift vara så odieus, som öfverflödsafgift, tillstyrker jag, lika med de tvenne första värde talarne, att endast 166,000 Riksdaler må utgå genom sistnämnde afgift, och fyllnads-afgiften bibehållas, samt att följaktligen Bevillningsutskottets senare alternativ, som efter min öf~ Den 20 Junit, 33* vertygejse ej strider mot Förstärkta Statsutskottets beslut, må af Högloflige Ridderskapet och Adeln antagas. Herr Påhlman, Otto Freékic-. Då BevilR ningsUtskottet hemställt förhållandet till Rikgens Ständer för att få en bestämd grund för Bevillniqgssummans fördelning, så visar detta, att Förstärkta StatsUtskottets Beslut i denna del icke varit tillräckligen tydligt. Det förhållande som existerade då Nämnden afgjorde denna fråga, har sedermera genom Riksens Ständers Beslut om Beviliningens minskning genom 250,000 Riksdaler betydligt förändrat sig. Sorn två Stånd vid bestämmandet af Bevillningssummans nedsättning fästat det förbehåll, att ali öfverflödsafgift skulle försvinna och de andra Stånden ei velat jemka sig der. efter, kan jag ej annat finna, än att Utskottet haft anledning till den gjorde förfrågan. Jag för miq del kan ej inse, att Ridderskapet och Adeln skulle vara hindrade af Nämndens beslut att jemka sig så vida efter de tvänne förstnämnde Stånden, att Ridderskapet och Adeln må bestämma, huru mycket som bör utgå genom öfverflödsafgiften, samt bibehålla fyllnadsafgiften, under namn af Landttulls-ersättning.
C. meddeldte ytterligare Utlåtande, angående föreslagen ändring i 24 §. af Kongl. Förordningen den i3 Julii 1818, om inteckning i fast egendom, med iakttagande af hvad Herr Ribbing, Arvid, särskildt projecterat, fann Bonde-Ståndet, som redan biträdt Vällofl. Borgare-Ståndets i ämnet fattade Beslut, sig icke kunna antaga inbjudningen , att med Högloft. Ridderskapet och Adeln sig förena. S. D. Vid förnyad föredragning blefvo nedannämnde Memorial och Utlåtanden, såsom icke fordrande vidare åtgärd, lagde till Handlingarne. Co nstitu tion s-Utskottets: N:o 58 , i följd af Herr C. G. Treffenbergs från Ridderskapet och Adeln remitterade Memorial, med anmärkning mot Konungens Rådgifvare i Commandomål för Armeen. Stats-U tskottets: N:o 517, angående förvaltningen af Strömsholms och Kungsöhrs Kungsgårdar. ii36 Prot. Utdr. d. i5 October i8a3. Bevill n i ngs-U tskottets: N:o 4q> rörande förslag till en förändrad Tariff för husbehofsbrännings-afgiften. Lag-Utskottets : N:o 189, angående befrielse för Riksens Ständers, Bank från skyldigheten att, i Concourser och Års-Proclama, bevaka sine emot lös pant egande fordringar. N:o 191 , om mildring i straff för Vaktkarl, som af försummelse eller vangömmo släpper fånge lös. N:o 192, angående Expeditions-sättet af Kongl. Maj:ts Nådiga Resolutioner i Besvärs-mål. S. D. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Utlåtanden: N:o 192, i återremitterade målet, om vidsträcktare frihet, i, afseende på Tackjerns-tillverkningen och Tackjerns-handeln. N:o 194» öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkande om nogare iakttagande af Kongl.
Jag bekänner dock, att jag, för min del, ser i uppfyllandet af hans önskan ett ondt och ingen annan påföljd än den, att Constit.-Utsk. flyttas, för alla sina handlingar, vida mera under journalismens domsrätt, än det hittills kunnat vara, och sålunda bringas Constit.-Utsk. under ett inflytande, för hvilket det bör stå flitt. Jag tillstyrker således afslag å motionen. Gr. Morn, Claes Fredr.: Då jag verkligen för min del icke inser, att de resultater, vi hafva att vänta af våra förhandlingar i allmänhet, kunna vara andra, än att upplysa oss sjelfva och allmänheten 0111 nödvändigheten af refor - Den 8 Juli. trier för att komma till något klokare i såväl representation som administration, kan jag icke annat än tillstyrka Hr Cederschjölds motion, sådan den blifvit framställd. Jag tror, att det kan vara af ganska stor nytta för Representationen och Svenska allmänheten att se, huru ytterst oformligt det är att vilja bedöma förvaltningen efter dessa protocolIs granskning. Jag tror, att denna granskning är den ändamålslösaste af alla, då man vill lära känna styrelsens gång. Är det något man får veta genom granskningen af prottn, som icke förut var kändt af allmänheten, så måste det vara af högst obetydlig natur. Det, som är af någon vigt, måste anga något kändt factum, och det är endast i sådana speciella fall som jag tror, att en sådan granskning af Statsrådsprot. hör äga rum. Jag inser ej, att allmänheten genom allmängörandet af Utsk:s prof. kunde få veta annat, än att detta Utsk. i intet fall motsvarar sin bestämmelse. Jag tror, att detta vore en vigtig kunskap, och att ingen våda hvarken för det allmänna eller enskilda skulle uppstå, om vi skulle komma till full kunskap om hvad som inom detta märkvärdiga Utsk.' sig tilldrager. Jag tillstyrker således bifall å motionen. Hr Tham, Wolrath: Någon nytta af Constit.-Utsk:s protts inbekommande kan jag för min del alldeles icke inse, men väl den skadan, att sådant skulle medföra en mängd långa discussioner utan resultat, mätta nyfikenheten hos en del personer och gifva en ny tillgång åt journalerna lill fyllnad i deras blad.
Mörner och Frih. Klinckowström föreslagit, bestämmandet af introduktions-afgifternas belopp skulle vara beroende af särskilda författningar, skulle, derest dessa författningar upphäfdes, R. o. Ad. icke vidare kunna fordra några introduktions-afgifter af den, som ville vinna inträde eller introduktion å Riddarhuset. Del är nemi. endast Hidda rh.-Ordn. som icke utan R. o. Ad:s samtycke kan ändras. Något sådant skydd tillkommer deremot icke andre, R. o. Ad. rörande författningar. För öfrigt får jag åberopa de af Frih. Cederström anförda skäl för bifall till mom:t. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik: För en oväldig betraktare förefaller det något besynnerligt, att en afgift, sådan som denna, fördubblas samtidigt med att R. o. Ad. afstår från sina politiska rättigheter. Tror man att hädanefter en plats på Riddarhuset skall blifva mera eftersökt, än hittills, eller hvad är anledningen till detta förslag ? Utsk:t har visser], i motiver - na såsom grund för denna förhöjning anfört myntvärdets förändring sedan 1815, men denna grund har lörefunnits länge, och om det varit något skäl att under det R. o. Ad. egde qvar sin representationsrätt vidtaga en så beskaffad jemkning, så har delta skäl nu alldeles bortfallit. Jag kan således icke annat än motsätta mig den föreslagna förhöjningen. En sådan torde för öfrigt ej tjena till mycket, ty fastän Konungens rätt att adla ännu qvarstår, lär väl denna rätt sällan, om ens någonsin, komma att begagnas. För öfrigt förekommer i det nu föredragna mom. en ordställning, som icke tordo vara fullt lämplig. Der föreskrifves nemi., att den introduktions-sökande skall ingifva »fullständig biografisk genealogi öfver sin ätt.» Vill en Riddarh.-Direktm strängt hålla på detta stadgande, torde den kunna vägra introduktion för de flesta, och jag hemställer derföre, oin icke ordet »fullständig» kunde utgå.
Handelsrörelsen består egentligen deruti, att förse ortens invånare med de förnödenheter, som af dem sjelfva ej kunna produceras. Folkmängden, som år 1832 uppgick till 1,106 personer, har under de derpå följande fem år blifvit förminskad med 91, så alt den år 1837 uU 20 gjorde 1,015. De mindre goda skördar, som åren 1836 och 1837 inträffat i orten, har menligt inverkat på handeln och handtverkerierne, så att de under samma år lemnat mindre behållning. Sjöfarten har såsom förut varit inskränkt till varors afhemtande från Stockholm, samt bedrifvits med endast 2 jaktbåtar om tillsammans 28 läster. Mot invånarnes bildning och sedlighet är i allmänhet icke något att anmärka och dryckenskapslasten har snarare afän tilltagit, ehuru ingen nykterhetseller måttlighets-föiening blifvit ingången. Ehuru staden under de sednare åren icke vunnit någon märkbar förkofran i ekonomiskt hänseende, är dock ställningen ännu temmeligen tillfredsställande och allmänna utskylderne utgå ordentligt. Undervisningen i stadens skola har hittills blifvit besörjd af stadens Komminister och Orgelnist gemensamt, men sedan Handelsmannen Johan Niclas Billborg till skol-inrättningen skänkt 6,666 R:dr 32 sk. Banko och Enkefru Anna Elisabeth Almgren, född Billborg, åt samma inrättning förärat en gård i staden jemte ett tunneland åker och en ängslott, kommer berörde inrättning att utvidgas. Äfven till fattigvården har Handelsmannen Billborg sträckt sin omsorg och dertill anslagit 5,000 R:dr Banko. Öregrund. Handel och handtverk äro i anseende till stadens för kommunikation åt landssidau obeqväma läge af ringa betydenhet, och som sjöfarten, deraf staden förut skördat mycken vinst, på sednare lider allt mer och mer aftagit, har ock den fordna välmågan helt och hållet försvunnit. Sjöfarten var redan då så ringa, att den ej idkades 21 idkades af stadens skeppare med mer än 2 galeaser om tillsammans 69 läster.
Läns skuld för anskaffad ochutborgad undsättnings-spannmål, beräknad till inköpspris, med tillägg af alla omkostnader, efter deraf verkställd ■utdelning, 295,569 R:dr 20 sk. 3 r:st., som, under loppet af åren 1827, 1828 och 1829, med en tredjedel årligen bordt betalas, samt dessutom 3,759 R:dr 3 sk. och 1,7*28 tunnor 8 kappar Råg, sorn emot hvarje församlings gemensamma ansvarighet blifvit med 2:ne års betalnings-anslånd och med rättighet i afseende på spannmålen att återleverera densamma in natura, utlemnade till understöd åt sådana behöfvande, hvilka icke kunnat ställa den säkerhet för återbetalningen, sorn i allmänhet blifvit föreskrifven. Af dessa skulder hafva hittills endast omkring 88,5oo R:dr blifvit indrifne; och Kongl. Maj:t har, dels i följd af DessBefallningshafvandes underdåniga framställningar om tillståndet i Länet, hvars Kongl. Maj.ts Nådiga Propos. N:o 5l. 9 allmoge jemväl är skuldsatt i Banco-Disconten, hos andra allmänna Cassör oell hos enskilde för icke obetydliga summor, och dels med afseende a flere lill Kongl. Maj:t inkomna ansökningar om lindrigare betalnings-vilkor, funnit Sig föranlåten att tills vidare låta inställa uppbörden af de återstående undsättnings-skulderne hos alla de låntagare, sorn kunna förete bevis, att deras borgesman under tiden fortfara i den af dera ingångna ansvars-förbindelse. Då det redan är ådagalagdt, att Statens fordran för den till Skaraborgs Län leuiT. nade undsättning svårligen kan, äfven med den största varsamhet, till fullo indrifvas, utan att derigenom motverka undsättningens hufvudsakliga ändamål, som icke allenast är att afhjelpa ögonblicks behof, utan äfven på det hela, så vidt ske kan, förekomma de nödlidandes undergång, och det af Kongl.
O Gripensvärd anfört, hurusom genom Kongl. Maj:ts nådiga Cirkulärbref af den 2 Februari 1833, angående löne-regleringen för mdelta arméen, Regements-skrifvarne vid nämnde armée blifvit tillerkände rättighet, att å de till dem under lönerna anvisade boställen, på Militie-bostalls-kassans bekostnad, erhålla karaktershus, sedan alla andra vid regementena till bostäder upplåtna boställen, der karaktershus borde finnas, med sådana blifvit försedda, hvarjemte Kongl. Majit vid samma tillfälle förklarat, att inqvartering från år 1833 icke skulle komma att bestås andra än innehafvare af boställen, der karaktershus saknades, men borde finnas. Häraf ville således synas, som skulle de Regements-skrifvare, hvilka saknade karaktershus å sina boställen, varit tillförsäkrade rättighet att, såsom vederlag för karaktershuset, från nämnde års början uppbära inqvarterings-penningar. Genom Kongl. Förordningen af den 21 April 1837, hvaruti beloppet af inqvarterings-penningarne bestämdes för de löntagare, som vore berättigade till boställen, men ännu icke fått dem tillträda, eiler de som tillträdt boställen, hvilka vore i saknad af karaktershus, stadgades likväl att rättigheten för Regements-skrifvarne att erhålla inqvarterings-penningar, hvilka för hvardera af dem borde utgöra 60 R:dr Banko, skulle börjas först när rättigheten för dem att erhålla karaktershus på deras boställen inträdde. Sedermera hade Bih. till R. St. Kongl. Majit, i anseende till bristande tillgångar, genom nådigt bref den 10 Juli 1844, förordnat att all nybyggnad å arméens boställen, som af Militie-boställs-kassan borde bestridas, skalle tillsvidare inställas. I följd häraf hade de Regements-skrifvare, som vore i saknad af dylika hus å de af dem innehafvande boställen, allt hittills ej kommit i åtnjutande af den ringa ersättning för saknad bostad, hvilken genom Kongl.
Med anledning af Öfver-Ståthållare-Embelets derom i underdånighet gjorde hemställan, har E. K. M., uti Nådig Proposition af den 17 October sisth år, behagat föreslå, alt Rikels Ständer, för vidmagthållandet af den här i hufvudstaden, i f. d. General-Assistance-Contoirets ställe, inrättade Pantlåne-anstalt, måtte medgifva, att det utaf Riksgälds-Contoirets medel, entrepreneuren af denna inrättning, under 10 år, eller till och med den 1 Juni 1842, beviljade låne-understöd af 100,000 H: 1 r må, under ytterligare 10 års tid, få af honom innehafvas och begagnas; hvarjemte E. K.. M. till Rikels Ständers pröfning öfverlemnat, huruvida icke, såsom ett medel att tillvägabringa nedsättning af räntan å eller algiflerne för de från inrättningen utgående lån, fortfarande räntefrihet för lånebidraget må ega ruin. Hvad E. K. M. sålunda behagat i Nåder föreslå hafva Rikets Ständer i Öfvervägande tagit; och då, enligt hvad Rikets Ständer varit i tillfälle att inhemta, ifrågavarande låne-inrätlnings utlånta capital i senare tider betydligen ti11 vext, samt dess ökade anlitande och lilltagan le inkomster synas gifva grundad anledning till den förmodan, att inrättningens framlida bestånd bör blifva oberoende af det fiån det allmännas sida i och för dess uppkomst och första utveckling meddelade låne-biträde, hafva Rikets Ständer funnit sig icke ega skäl bifalla E. K. M:s Nådiga Proposition angående ifrågavarande låne-fonds fortsatta begagnande under den af E. K. M. i Nåder föreslagna liderymd; men då denna fonds dragande ur rörelsen och återbetalande till RiksgäldsContoiret vid den snart inträffande tidpunkt Rikets Ständer är 1829 föreskrefvo, möjligen skulle, innan Pantlåne-inrättningeu hunnit än vidare utveckla 5^8 Expedit ion s-Utskoltcls Förslag lill imd.
Nya gevär blefvo ifrån Helsingfors afhemtade och utdelades åt truppen; men Savolaks jägare, som förut hade så kallade Sprengtportska studsare, hvilka sköto på ovanligt långa afstånd1, ville ogerna lemna dessa ifrån sig. Det bemedlades derföre så, att jägarena fingo behålla 30 studsare på hvart kompani. De gamla gevären inlades uti ett magasin i S:t Mickel. Under 1788 års krig yttrade Ryssarne, att de mest fruktade för det folket, som "bar kanonen på ryggen," d. v. s. Savolaks jägare med deras studsare.] Ehuru fienden vintertiden, då isarne öfver allt voro farbara, kunde på fem serskilda vägar intränga i Savolaks, nemligen genom Rantasalmi, Nyslott, Sulkava, Puumala och Christina, voro likväl inga åtgärder vidtagne, hvarken med posteringar eller observations-korpser. Om fienden inryckt på något af de fyra förstnämde ställen, hade han icke mött något motstånd, lätt hindrat vår förening med stora hären, och afskurit återtåget till Kuopio, dit vi, enligt befallning, skulle draga oss. Huruvida det, under en sådan ställning, var klokt, att i längre tid låta hela brigaden ligga i S:t Mickel, samt att, i anledning deraf, anlägga ett så stort magasin på detta ställe, lemnar jag åt andra att bedöma. Den 23 Februari erhölls från södra delen af Finland underrättelse, att Ryssarne gått öfver gränsen vid Abborfors, och att stora hären, efter smärre strider vid Kuuskoski, Forsby och uti Orimattila, dragit sig åt Tavastehus. Den 25 passerade en resande, kommande från Jokkas, genom S:t Mickel, och berättade att Ryssarne redan voro på det förra stället. Jokkas ligger 4½ mil ifrån S:t Mickel, och är föreningspunkten för de fyra förstnämde från Ryssland ledande vägar. Deraf visar sig tydligen huru nödvändigt det skulle varit, att åtminstone någon del af brigaden blifvit dit förlagd; man hade ej då blifvit bedragen af lösa rykten, såsom denna gång. Emellertid gjordes genast larm, i följd af denna falska berättelse.
I afseende åter å bevillningen för fast egendom å landet har blifvit vttradt: O ■ tJ t) att taxeringsvärdena å dylik egendom vore så orimligt låga, att den bevillning, som deraf utginge, innefattade en stor orättvisa mot de samhällsklasser, som skattade för annan inkomst; att reglering af dessa värden borde ega rum, samt att, om såsom ledning för bestämmande af dessa värden stadgades, alt afseende skulle fästas ås ista köpeskillings-beloppet, bevillnings-procenten skulle kunna nedsättas till 50 öre per mille. Redan i sitt förra Betänkande medgaf Utskottet visserligen, att ett bevillningssystem, grundadt på lika procent-beräkning för alla skattskyldige, vore i principen det riktigaste. Men då Utskottet måste låta sig angeläget vara att tillse, det skattebidragen blifva någorlunda lika fördelade emellan de olika samhällsklasserna, trodde Utskottet, på grund af hvad erfarenheten gifvit vid handen i afseende å resultaten af bevillnings-taxeringarne för rörelse och näring, sig icke kunna föreslå nedsättning af derför stadgadt procent-belopp, emedan anledning vore att befara det statens inkomster af allmänna bevillningen derigenom skulle på ett alltför känbart sätt komma lier ilin inf/s-Utsko/tets Utlåtande Jtä t). 3 Mit minskas. Del vill dessutom synas, som det mindre vore beloppet af den för rörelse och näring stadgade procent, än jemförelsen med hvad för löntagares bevillning är bestämdt, som framkallat den yrkade nedsättningen. Men då, på sätt under diskussionen inom Borgare-ståndet jemväl blifvit medgifvet, näringsidkares inkomster endast efter ungefärliga beloppet kunna taxeras, under det tjenstemännens i allmänhet på siffran noga kontrolleras samt endast ett jemförelsevis obetydligt antal af desse sednare ega sådana sportler eller ,extra inkomster, om hvilkas verkliga belopp (axeringsmännen kunna hållas i okunnighet, torde, vid dylikt förhållande, icke kunna bestridas, att en liigre procent för dessa är af billighet påkallad.
N:o 58. lii skickliga barnmorskor och förtroendet för dem med hvarje år är i stigande, så att snart sagdt ingen församling numera godkänner en barnmorska, som icke eger de högre insigter att hon kunnat lära sig äfven den instrumentala förlossningskonsten ; att mellan 200—300 instrumentförlossningar årligen af barnmorskor verkställas och att ansökningarne för inträde vid läroverken oupphörligt öka sig, så att t. ex. denna termin till Kongl. Sundhets-kollegium inkommit omkring 420 ansökningar, under det blott 24 kunnat, i anseende till utrymmet, antagas; så synes det mig, som någon tvekan om verkliga behofvet af ökade lärarekrafter icke bör kunna uppstå. Jag vågar derföre, med fullt förtroende till Rikets Ständers aldrig tröttnande omvårdnad om folkundervisningen, på ofvan anförda grunder, föreslå: att Rikets Ständer måtte bevilja ett årligt anslag af 2,000 R:dr R:mt att lika fördelas mellan tvänne biträdande barnmorskelärare, en vid läroverket i Stockholm och en vid läroverket i Göteborg. Jag anhåller om remiss till Stats-Utskottet. Stockholm den 14 November 4 865. F. A. Cederschiöld. Af Herr Cederschiöld, Fredrik August, om beviljande af 250,000 R:dr lill påbörjande af en kasern-byggnad, för Svea Artilleri-regemente, med vilkor att den förlägges på en af motionären uppgifven tomtplats. Att Kongl. Svea Artilleri-regemente är i behof af en kasern har man länge insett och många gånger offentligen uttalat. Redan för mera än tvänne decennier sedan upprättades ritningar lill en sådan, men de qvarstadnade i arkiverna. 1861 och 1862 års Statsrevisorer vitsordade, efter besök i de nuvarande spridda batteri-kasernerna, och efter tagen kännedom om deras beskaffenhet, behofvet och nödvändigheten af en sådan kasernbyggnad, och vann frågan ett sådant behjertande, att Regeringen sistnämnda år, för Rikets då församlade Ständer, framlade ett förslag härom, hvilket likväl af flera skäl ej lyckades att denna gång vinna gehör.
Planen godkändes i Nåder den 8 Mars 1861, och den 16 September samma år antog Styrelsen för Vägoch Vattenbyggnader det kontrakt, som utsedda Arbets-Direktionen afgifvit om att fullända den 18,326 fot långa vägomläggningen inom den 1 Juli 1863 9,908: 08. 5,000: — Väganläggning emellan Kårgärde och Vinel/s byar, i ändamål att åstadkomma en 17,982 fot lång sammanbindningsväg inom Hackås 27 Beräknad kostnad Beviljadt stats i gilladt förslag. bidrag. Riksmynt. socken, emellan der befintliga gamla landsvägen och den nya väg, som nyligen blifvit med statsunderstöd fulländad öfver s. k. Grubbkälens skogstrakt till Bergs socken. Planen gillades den 8 Mars 1861, och d. 10 Juni samma år antogs kontrakt, hvarigenom den af menigheten utsedda Vägbyggnads-Direktionen är förpliktigad att låta utföra och fullända företaget till den 1 Oktober innevarande år. Afsyningsbetyg har likväl icke ännu inkommit 7,140: — 4,000: — Vägomläggning norr om Ickesjön, på sträckningen från Ostersund till Norge. Detta företag, som, med en längd af 16,000 fot, blifvit utfördt i samband med de arbeten, hvilka verkställas för bildandet af den nya kommunikationsleden igenom Jemtland till Norska gränsen, gillades i Nåder redan den 6 Maj 1859, och Direktionen för nyssbesagde kommunikationsled erhöll på samma gång löfte, att statsbidrag skulle erhållas för den händelse att arbetet, med rättelse efter fastställda planen, fulländades inom den 1 Oktober 1861. — Till denna tid var företaget enligt inkommet afsyningsbetyg också fullbordadt . 19,500: — 13,000: — Gefleborgs län. Vägomläggningar inom Undersviks socken, mellan Kurlands och Löfviks gästgifvaregårdar, till fortsättande af de förbättringar, som å samma vägsträckning, hvilken genomlöper midten af länet utmed Ljusne-elfs vattendrag, förut blifvit med statsunderstöd verkställda inom Arbrå socken.