Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt BancoSedlarnes Dm 17 Martil, e. m. 197 lydelse, borde vid Sedlarnes uppvisande uti Banquen de betalas med Speciemynt. Derföre hafva alla fyra RiksStånden nu mera gått i borgen, en för alla och alla för en, utan att Summans storlek blifvit bestämd. Manne intet ofrälse Ståndet, sqm aldrig fått deltaga i RiksStyrelsen, af den grund bör vara och förblifva irikallade från denna borgen? Således kunde dessa Medborgare vara de enda i Riket , som äga laglig rätt, att af Banquen utfordra SpecieMynt för sine innehafvande BancoSetilar, Andra, som ej inlöst de Sedlar, som de borgat för, kunna ej af Banquen fordra Specie, innan de fullgjort sin bo gen Huru nu Banquen skall kunna utreda och upphjelpa andras (örlällna affairer, som ej kan inlösa s:na utgifna Sedlar, utan upphört att betala, låter för mig underligt. Skall den blinda leda den blinda, falla de begge omsider omkull. Ännu mera besynnerligt finner jag, att StaisUtskottet kan uppgifva och föreskrifva Botemedel «ör Disconternas förfallna affairer, innan Utskottet lärt känna och fått kunskap af allt, som bidragit och varit vållande till Disconternas iråkade obestånd } ty af en slump eller våda, tord? allt detta ej handt. Likväl förbigår Utskottet allt sådant i sitt Betänkande, som i min tanka bordt undersökas, utredas och upptäckas; ty häri måtte ej hemligheter behöfvas. Nog finner jag, att ett betydeligt fel insmygt sig vid Diseonternas första inrättning, som till en stor del vållat oredan. Det skedde ej med Disconterna, som med andra Bolag, då de inrättas eller blifva privilegierade. Alla Bolagsmänner - ¥9* Dm 17 Martil , e. m. lie böra un lerskrifva sina n^inn i anseende tili ansvarSskyldigheiefna.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch OeconornieUtskottets den 6:te dennes under N:o 192 afgifne, samt den ri derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande om vidsträcktare frihet i afseende på Tackjernstiilverkningen och Tackjernshandeln ; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit.af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas lill Handlingarne, 433 Ven 15 Octobcr e. m. Upplästes och lades pl bordet följande frari nedannämnde Utskott inkomne Utlåtanden: Från Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUiskotten: Af den 24 sistledne September: N:o 527. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, angående en förändrad reglering af Hospitalslnrättningarne i Riket. Af den 6 dennes: N:o 528* Öfver åtskillige motioner, dels om all jords lika beskattning) dels om förändring i sättet för skatternes utgörande. Från StatsUtskottet: Af den 10 dennes: N:o 530. I anledning af gjorde anmärka ningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i frågan om Skånska Roteringen. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut aflåtne Betänkande i frågan om Greflige Gyllenstjernska Famillens påstådde fordran hos Staten. I anledning af gjorde anmärk-’ sen 15 Oclober e, ml ningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande öfver väckt motion om uppgift öfver hvad Staten påkostat Götha Canal. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkan] de, angående väckt fråga om revision af Läst;] afgiftsfondens förvaltning. Frän Bevillningsutskottet: Af den 8 dennes: N:o 46. I anledning af gjorde anmärkning gar vid Utskottets förslag till en förändrad Tariff för Husbehofs-Brännvinsbränningsafgiften. Af den 10 dennes:
Ulskotlet har twärtom anledning befara, att den föreflagne ändringen, Som, mar Tingens afstaffande, tili äfwenkyrs skulle pä nägra Orter kunna »nedföra olägenhet, dä den ä en eller onnau blefwe ländande till »verkelig fördel, haldst som den Regel alltid blir ostridigt sann, att alla inrättningar, de der i mer eller mindre mohn hafwa inflytelse pä menighcters Näringsoch Hushällsyrken, uödwandigt mäste lämpas efter Locale omstän. digheker, hwilka inom wart Fädernesland aro sa märk - Den 4 November. 257 märkligt fliliaktige. Och dä i följd häraf pä Jnbyggarne u i hmarje särstildt Ort bör ankomma, alt fa anmäla och utreda de stal, som kunna gifma öf, werchaelse om nyitan antingen af Laga-Tingens bibehållande till förr manligt antas och tid, eller och ändring deruti; förmodar Lag-U stöttet för afsigten tjenligast i detta afseende blott förestå, att osman högst äberopade 1756 ars Kongl. Bref mä tjena till efterrättelse i sä matto, att de Haradsboer, hwilka önsta ändring kunde aga frihet sadant anmäla hos Konungens Befallningshafwande, sym dermed, jamte egit och DomarenS infordrade utläsande, till Kongl. Hos Ritten inkommer, för alt stuteligen hos Kongl. Majtt i underdånighet föredragas. Stockholm den 26 Octvber 1809. Pä Högloft. Iiidderstapet Pä Högwördige Presteoch Adelns Ledamötera Ståndets Ledamöters magnar: magnar: 0. 6. Lrjernlieät. Lbrilk. VVäblin.
D3:co Dfcbc 3,700,000: ©alu*accié*afgift af fäberna 11,000: ^ofmebcl 575,000: ©fart® ©igtllatae*mebel 500,000: 55ränvninébränningé*mebel 670,000: ©å att, när hår ofroan upptagna Alllmänna S3emill* ningenö belopp utföreS meb 1,730,000: utgöra föemillningémeblen en ©limma af . 23:co §. 20. <2öit> ben Allmänna fSemillningené förbelning, f>af«oc mi hufmttbfafligen bibehållit famma grunber, forn i 1841 åré SÖemillningsfabga marit följbe, utom att ben perfonliga jfpbböafgiften blifmit nebfatt till 12 f:. 53:co för man och G ^3;co fåc qminna; att några minbre betpbliga afgifter blifmit bele. nebfatta, belö allbeleö utcjlutna, äfmenfont att förejfeifterna om fafighetémär* beringar på lanbet och i fäberna blifmit i m:fa belar foränbrabe; Och b^fwc ^Bt, uti ben 15 Sftaj innemaranbe år afåten unberbånig ffrifmelfe, meböfmer* 36 lemnande af Den utaf
Men männerna sökte efter dem på den vägen till Jordan, allt intill färjostaden; och porten vardt tilläster straxt de utkomne voro, som efter dem jagade. Och förra än männerna lade sig till sofva, steg hon upp på taket; Och sade till dem: Jag vet, att Herren hafver gifvit eder detta landet; ty en förskräckelse för eder är fallen öfver oss, och alle landsens inbyggare äro bäfvande vordne för edor tillkommelse. Ty vi hafve hört, huru Herren uttorkade vattnet i röda hafvet för eder, då I drogen utur Egypten; och hvad I gjort hafven de två Amoreers Konungar, Sihon och Og, på hinsidon Jordan, huru I gåfven dem tillspillo. Och sedan vi det hörde, vardt vårt hjerta förtvifladt, och intet mod är mer i någon man för edor tillkommelse; ty Herren edar Gud han är Gud, både uppe i himmelen, och nedre på jordene. Så svärjer mig nu vid Herran, efter jag hafver gjort barmhertighet med eder, att I ock gören barmhertighet med mins faders hus, och gifver mig ett vårdtecken; Att I låten lefva min fader, mina moder, mina bröder, och mina systrar, och allt det de hafva; och frälser våra själar ifrå döden. Männerna sade till henne: Om vi icke göre barmhertighet och trohet med dig, då Herren gifver oss landet, så skall vår själ vara döden skyldig för eder, såframt du icke förråder vårt ärende. Så släppte hon dem neder med ett tåg genom ett fenster; ty hennes hus var i stadsmurenom; och hon bodde desslikes på murenom. Och hon sade till dem: Går uppåt berget, att de, som söka efter eder, icke möta eder, och gömmer eder der i tre dagar, så länge de komma igen, som efter eder fara; sedan går edar väg. Männerna sade till henne: Vi vilje vara denna eden qvitte, som du af oss tagit hafver;
Vin och siden äro båda lyxartiklar. Hvad angår vinet, har det i 1S63 års taxa varit belagdt med på fat, 1 skålp »14 öre. på buteljer, 1 kanna 1: 75. Att nu förändra denna ganska rättvisa beskattning på lyxen med endast på fastager, ett skålp å 7 öre. på buteljer, en kanna » 55 » måste anses för alla i saken kunnige män som en obefogad och skadlig åtgärd. Obefogad derför att man endast framkallar njutningslystnad och vällefnad, utan att lemna staten derför skälig inkomst. Skadlig derigenom, att den skall undantränga den för vår Den 8 Februari f. m. 419 industri gagneligareochför vår konsumtion nyttigare ölproduktionen. Alltså en näring till af våra inhemska, som man söker undantränga. Till samma klass af beskattningen hemfaller sidentabrikation. Alt den bör ordentligt beskattas, är tydligt derföre, att det är af mindre vigt om våra bondgummor gå i siden, hvarföre en lystnad härutinnan bör betalas. Men vidare derföre att vår sidenfabrikation, som är förlagd till Stockholm, gifvit — innan tulltaxan skadade den — omkring 1,200 arbetare, för det mesta fruntimmer, bergning. Nu, med ifrågavarande tulltaxa, som belägger siden per skålp. med 2 Rdr 50 öre tull, kommer sagde fabrikation troligen att upphöra och dess arbetare sålunda att afskedas. Vid samtal med en sådan fabrikör, har jag erhållit fullständig uppgift å sidenfabrikation, som jag här förevisar eder. Efter densamma kostar slätt sidentyg i tillverkning olika svarta sorter 49 Rdr 76 öre 54 » 16 » 45 » 24£ » och en sort kulört 62 » 43 » allt per skålp. Rdr 50 öre blefve då omkring 5 proc. af varans värde. Men sjelfva frihandlaren Bastiat antar tullen på lyxvaror minst böra vara 12 proc. af varans värde. Vi äro då bra mycket radikalare än han.
Extra förrättning bestås, i hvilket fall utgiften bordt bestridas af de derti 1 under 8-'dé Hufvud-Tituln änslagne Medel; så och enär en lådart petsonelle förmån åt Embets* och Tjena Steman i allmänhet, som den ifrågavarande* skulle för Stats - Verket medföra betydlig opåräknad iltgift, trodde Re-isorerne berörde utbetalningar under Tredje Hufvud - Tituln icke StatsUtskottets Beturikanderi* i 615 hafva bordt äga rUm, eller fälla Staten till last* Samt derföre ansett sig böra härom hos Riksens Högloft. Siänder göra anmälan, 1 afseende på vidtagande af den åtgärd, hvarigenom måtte fötekominas, att icke hädanefter slike et sättningar blefve af Stats-tnédlen beviljade. Kgl. StatsContöiret har i anledning häraf åberopat den upplysning, som i detta ämne hade blifvit Revisorerne mefldelt Uti en serskild Promemoria Och hvarutaf inhämtats, att ifrån längre tider tillbaka, så kallad Koflyttnings-hjelp, vid flere serskildte tillfällen blifvit af Kongl. Majit i Nåder beviljad Ernbetsoch Tjenstemän, som ifrån en till annan Tjenstgörings - Station blifvit transporterade, uppå hvilken anledning érsättningarr. e till Herr Grefve Puke och Herr Friherre Cederström sig stödt.
Hvar och en kan visserligen inse att, såsom den siste talaren yttrade, afsigten att förekomma dueller varit anledningen till det stadgande, som nu är i fråga; men jag betviflar att effekten skulle blifva sådan, om detsamma antages. Genom det straffhot, som nu hvilar öfver hvar och en, som tili duell utmanar en annan, ligger lios honom sjelf och hans biträden en anledn. att icke publicera sådana aftal; blir deremot ifrågav:de stadgande lag, kan man förutse att omtalandet deraf kommer att blifva föremål för skryt, och att det således kommer att berättas att den eller den måste ge mig uprättelse, och publicerandet af sådana saker skall endast föranleda förnyade utmaningar. Jag tror att det ändamål, som man åsyftar med förev:de lag, kommer att genom densamma undanskjutas. Det är väl något eget, att sedan lagen förklarar en sak straffbar, cerni, att utmaningen skall medföra straffpåföljd, så kan den brottslige sjelf förklara sin gerning fri genom en senare actus. Det är åtminstone icke någon vanlig åtgärd inför lagen. Jag tror att den 54 §:n står i den strid med den 53, att den icke lämpligen kan antagas, och anhåller örn afslag å densamma. Gr. Sparre: Om det vore så, som den siste talaren yttrade, att den 54 §:n står i strid med den 53, så hafva åtminstone de Preussiska, Österrikiska, Braunschweigska, Badiska m. fl. lagar gjort sig skyldiga allesammans till denna inkonseqvens; och såsom jag nyss yttrat, jag har icke i någon af de lagar, hvarifrån dessa principer hemtats, funnit att ansvarigheten inför lagen qvarstår, då utmaningen återkallas.
LII. 46. *— angående förrättad revision af Wadstena KrigsmanshusCassas räkenskaper för år 1825. LII. 46. *— angående Kronans hus och byggnader. —- angående lindring i skjutsningsbesvaret vid Ekevirkes forslande. LII. 46. «— rörande stämplade pappers-afgiftens beräkning och utgörande för år l83o och påföljande år. LII. 8g. «— med förslag till Kongl. Majrts Nådiga Kungörelse, angående den af Rikets Ständer vid innevarande Riksdag beslutade stämplade pappers-afgiftens erläggande, >3 *94 samt om hvad, vid controllen och upp* börden deraf, iakttagas bör. Expeditioner tili Konungen, Rikets Ständers, angående utskylder till staden Nyköping af Landshöfdinge-Residencehuset derstädes, äfvensom några afgifter till städerne i allmänhet för Kronans egendomar. Lill. 10. — angående disposition af de f. d. Allmänna Magazinslnrättningen tillhörande hus och byggnader. Lill. 10. — angående förändring af 4 § i *7 Cap. ÄrfdaBalken, samt upphäfvande af samma Capitels 5 §. LIV. Å. 106. LY. U. 91. LYI. A. i75. — angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Första HufvudTitel. LIV. 107. — angående förslag till Lag för Åhörare, som bevista RiksStåndens öfverläggningar. LIV. 107. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående tillägg uti 25 Cap. 5 § RättegångsBalken. LIV. 107. — angående StatsVerkets tillstånd och behof under RiksStatens Femte HufvudTitel. LIV. 107. — angående Vitesböters nedsättande af den, som i tvistemål söker ändring i UnderRätts beslut. LIV. 107. — angående skedd reglering af RiksStatens Tredje HufvudTitel. LIV. 107.
ger boken ökadt värde ocb åskådlighet, och tro vi oss k u n n a förespå den liflig framgång hos ej blott l ä r a r i n n o r vid folkoch slöjdskolor, u t a n äfven hos alla idoga svenska husmödrar, som intressera sig för utöfvandet af en vacker nationel slöjd, h v a r s mångfaldiga alster högeligen egna sig till n y t t a, p r y d n a d och trefnad i deras h e m. Teater och musik. Kungl. a. K. H e n n e s arbetsfält. Berättelse för Idun af A m a n d a Leffler. (Forts.). Deras middagsmållider voro så angenäma. Nu började salmen. Hennes böcker hade h a n aldrig läst. Han skulle bjuda ut sina systrar m e d de r a s barn. » » S å å! (Forts.) Förslag till matordning för veckan 9 — 1 6 nov. M å n d a g: Buljong med vermieeller; boeuf ä la mode. ' ad potatis; gåskorf; hafresoppa. Recept. Soppa på gåskrås. Dagen innan det skall begagnas läggas e t t eller e t t p a r väl rengjorda gåskrås i en k r u k a eller glaserad j ä r n g r y t a m e d salt, peppar, nejlikor och 1 till 1 / « liter vatten och ställes i en varm ugn, till dess d e t är fullkomligt mört. Följande dag, då det kallnat, bör d e t v a r a s o m gelé, och då aftages d e t feta. Sopp a n får koka u p p, afredes m e d smör och mjöl, litet soja och n å g r a korn k a y e n n e; sist islås från 1 0 till 15 cl. grädde. Sjelfva gåskråset lägges, skuret i s m å bitar, i soppan, som serveras. 3 G a n s k a god. Svartsoppa. Sopp a n får koka tills ä p p l e n a äro mjuka, då litet p o r t v i n eller madeira tillslås och soppan serveras. Gåskorf.
Tiden är så långt framskriden, att jag icke länge vill uppehålla B. o. Ad.; men då här på f. m. yttrats, såsom skäl hvarföre den 5:te punkten icke skulle föredragas framför den 4:de, att denna kunde sönderdelas i 2:ne, så anhåller jag nu att få till alla delar instämma med de talare, som yrkat denna sönderdelning, nemi. den eria angående sträckningen och den andra rörande kostnaden eller anslagen. Vi veta att för Statens jernvägar blifvit anslagne 23,000,000 rdr, äfvensom att dessa medel äro beräknade för olika jernvägar. Vi veta äfven att StatsUtskit så fördelat summorna, att 6,000,000 skulle användas på södra stambanan från Einjasjön, samt 1,440,632 rdr till Jönköping-Falköpings-banan. Om man nu bifaller hvad StatsUtskit i 4:de punkten föreslagit, så är det klart att man stänger sig ifrån att bevilja något mera för det i 5:te punkten omförmälda ändamål. Jag får derföre yrka att, i stället för de 6 millionerna, K. o. Ad. ville anvisa 4 millioner till södra stambanan. Beträffande lista morn., så hafva vi af jernviigskomitéens betänk. inhemtat de stora fördelar, sora skulle upstå af jernvägens anläggning öfver Nässjö. Vi hafva vidare sett huru Utskit äfvenledes genom sifferberäkningar ådagalagt att det skulle vara fördelaktigt för landet att anlägga en jernväg genom Lagadalen öfver Tenhult. Båda dessa auktoriteter äro att lita på; jag hemställer Den 25 April e. m. 591 då till eder, Mine Hrr, till hvem man bör hålla sig, ty båda ega rättvisa anspråk på att blifva trodda. Vi hafva jemväl i dag hört den förste värde talaren hafva ett anförande af mycket uplysande beskaffenhet till fördel för Nässjölinien. Vi hörde sedermera Ordföranden för Riksgäldsafdelningen inom StatsUtsk:t i ett mycket värderikt anförande upvisa fördelarne af Lagalinien.
Men emedan någre inrättningar, särdeles de som nyligen tagit sin början, ock således ännu ej hunnit stadga sig, torde vara i behof af en närmare omvårdnad från Tullväsendets sida, så har Utskottet för att förena det enskildta interesset med det allmänna, genom stadgandet af en skydds-tull, hvars grunder här nedanföre bestämpia», varit betänkt, att så jemka varupriset, at! 134 BeviUnings-Utsooitets "BaSnkandent fremmande tillverkare omöjligen kunna finna sin räkning vid, att undersälja Svenske Fabrikanter, och på sådant sätt •undergräfva deras bestånd. I afseende na den otillåtna handelns men. liga inflytande på handelsvågen och ett Lands curs förhållanden, torde bland många andra skäl endast här böra anföras, att då den redlige Köpmannen genom förfttitpingar inskrånkes till vissa orter, vissa varor och vissn iakttaganden, som nila fika hans niodor ock kostnader, samt följaktligen varuprisen, är lurend re jaren derföre fri; och att då den forre kan genom varubyte omsätta sitt I,ands producter mot < 11 annat Lands, mäste den sednare nästan alltid använda i: et al Jukt mynt eller vexlar tili cyrsens betydliga stegrande. X)5 Utskottet vändt sin uppmärksamhet på Sven» ska Tulltaxan,hardel funnit sfidane varor förbudne, att hit införas, sorn hvarken inom Landet kunna alstras eller tillverkas, men likväl allmänt finnas, säljas ock nyttjas, ja till och med arn i vissa fall till bruk anbefallde. I afseende på andra förnödenheter åter har Utskottet grundade skäl att förmoda, dett här i landet åstadkomna tillverkning ej motsvarande hvarken det verkliga beliofvet, eller den mängd här finnes och brukas.
Ständer, för att icke under något vilkor förrycka den till Creditif åt Jern - Contoiret beräknade summa af Coc,ooo R:ur , skulle täckas lemna anvisning på Ranken , att i Diskont låneväg bispringa vederbörande med högst Tvåhundra Tusende Riksd:r till Sillfiske, med vilkor, att de Summor, hvilka utaf desse 200,000 R:dr utlånas, varda återbetalde, utan omsättning. %:de Punkten , angående allmänna Fåne-rörelsen , hvilken står i nära sammanhang med 4:de Punkten. Vid sistnämnde punkt har Höglofl. Ridderskapet och Adeln yttrat, att Diskont-Lånefonderne erhålla icke, något nytt anslag till utlåning , men bibehålla de gamla Creditivertia och undfå till inlösen af Filial - Diskonternas assignationer 700,000 R:dr, på sätt Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid 7:de och 8:de punkterne, yttrat. Genom utlåtadet vid 8:de Punkten , har Höglofl. Ridderskapet och Adeln gillat samma punkt, blott med det tillägg , att hvad, sorn inflyter uppå Filial-Diskonter nes creditiver, jemte 658 Statscch Banio-TJtskottens Betankanden'. den Summa, som till inlösen af desse Diskonters Assignationer skall contant “utgå, bör. genom Banko-Diskonten , utlånas till de orter, der FilialDiskonter varit inrättade.
Preussisk Cour:t eller motsvarande summa i Svenska Bancosedlar uppföras å RiksgäldsContoirets Stat till lön för den Svenska Invaliden som erhölle vården öfver ifrågavarande Monument; samt, i fall af bifall till motionen, R. St:rs beslut anmälas hos K. M:t i underd., med anhållan om dess nådiga godkännande, äfven som att K. M:t täcktes anbefalla dess Beskickning vid Kongl. Preussiska hofvet att vidtaga alla de åtgärder, som i och för verkställigheten häraf kunde blifva erforderlige. I följd af erhållen remiss så väl härå som å de serskilde anföranden Grefvarne Frölich, David och Spens, Carl Gustaf samt Herrar Hjerta, Guslaf; Aneka rsvärd, August; Cederschöld, Pehr Gustaf och von Hartmansdorff, August, i ämnet afgifvit, har Utskottet funnit sig böra vördsamt andraga, att Utskottet, vid bedömmandet af denna motion mindre åsett StatsVer - Betänkande n. ia5 kets närvarande tillgångar, än sin öfvertygelse att det gifves ett annat sätt att uppfylla Motionärens aktningsvärda afsigt. Att mot stora och af Fäderneslandet fört jente Regen ter uttrycka folkets vördnad och tacksamhet eller bevara dyrbara Historiska minnen ifrån efterverldens glömska, dertill kan ingen Nation sakna medel och utvägar, och det gifves säkert ingen Svensk man, som icke för helgden af Gustaf II Adolfs minne villigt skulle göra någon uppoffring. Men det föreslagna Monumentet, upprest i ett främmande land och icke nog betryggadt för framtida förfall eller förstöring, åsyftar egenteligen att hos främmande Nationer bibehålla minnet af Gustaf II Adolphs Krigsbragder. Guslaf Adolphs strider och segrar äro likväl af den beskaffenhet, att de alldrig kunna glömmas. Han stridde och dog för mensklighetens heligaste rättigheter och så länge icke känslan af mennisko-värdet, så länge icke sinnet för Politisk och Religieus frihet ibland Nationerna utdött, skall efterverlden aldrig förgäta en hjelte, som så kraftigt och så lyckligt försvarade mensklighetens dyrbaraste egendom.
Då emellertid, efter hvad hos Utskottet blifvit upplyst, behållningen i boet efter Regemenls-läkaren Becker varit sådan att densamma, jemte den pension hans enka från Arméens enkeoch pupillkassa åtnjuter, bör kunna bereda bemälda enka en nödtorftig bergning, saknar Utskottet skäl understödja denna framställning och hemställer, att Grefve Kallings ifrågavarande motion icke må vinna Rikets Ständers bifall. 82:o. Enligt hvad Herr E. D. Grape uti en hos Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 274) anfört samt af motionen bifogade handlingar inhemtats, hade Regements-läkaren vid Helsinge regemente, Medicine Doktorn m. m. Nils Lorents Rahmström vid sin den 29 Januari 1861 timade död i qvarlåtenskap åt sin enka efterlemna! endast 2,761 R:dr 70 Öre, af hvilket kapital en ej ringa del sedermera medtagits till gäldande af skulder, som vid bouppteckningstillfället ej varit kända. Återstoden utgjorde allt hvad hon för sitt uppehälle för framtiden hade att påräkna, enär mannen underlåtit att bereda henne delaktighet i någon pensionsinrättning och hon till följd af styfhet i högra handen vore urståndsatt att i någon väsendtlig mån genom arbete bidraga tili sin framlida bergning; och har, med anledning af dessa omständigheter och under åberopande af den aflidnes förtjenster, i afseende hvarå motionären vidare anfört, hurusom Doktor Rahmström tjenat Staten under 47 år, deraf någon mindre del varit upptagen af aktiv tjenstgöring i krig, samt derjemte utvecklat en mångsidig och gagnande medborgerlig verksamhet, hvarom de utmärkelser, hvarmed han tid efter annan blifvit hugnad, såsom Wasa-orden, Carl XIV Johans-medaljen och Gefleborgs läns Hushållningssällskaps guldmedalj, nogsamt bure vittne, motionären hemställt, att hans 60-åriga enka Emilia Christina Rahmström, född Kilsel, måtte tillerkännas en åriig pension af 300 Riksdaler.