Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
ConstitutionsUtskottet har härigenom, i hvad på Utskottet ankommit, i constitutionel ordning återfört TryckfrihetsLagen från den vanstäilda skepnad den i constitutionsvidrig väg erhållit, till dess ursprungliga öfverensstämmelse och enhet med RegeringsFormen, till den i 86 § hvarje Svensk man förunnade rättighet, att endafi inför laglig Domstol kunna tilltalas för innehållet af utgifna skrifter. Tryckfriheten har, hvad Dagblad och periodiska 6krifter angå, ifrån 1812 års Riksdag varit undandragen Lagen och öfverlemnad till godtyckets vanskeliga behandling. ConstitutionsUtskottet har velat återgifva Tryckfriheten den säkerhet och fasthet, som sätta den öfver en myndighets enskilda godtycke. Detta Utskott har således fullgjort hvad tvenne föregående Utskott underlåtit; det har i denne del rättvisat det vigtiga förtroende det innehar, och jag betygar derföre Utskottet min enskilda tacksamhet. Den 15 Maji f. m, Jag vill ej nu ingå i en undersökning ana de för Tryckfriheten menliga följder, den vid ofvannämnde Riksdag tillskapade undantagslagen medlört. Sjelfva tillvarelsen af en sådan Lag och en derpå grundad indragningsrätt, om än, på sätt Utskottet yttrat, utöfvad med upp^ lyst tålsamhet och oinskränkt af agtningen för allmänna tänkesättet, förutsätter en inskränkning i yttrande rätten, är ett i förväg lagt hinder, som, oförenligt med RegeringsFormens ofvanåberopade stadganden, bör undant rödjas.
Hr von Rosen, fullm. Hr Bergenstråle, Claes Gabr.j Lagutskottet: efter Hr Oxehufvud, Olof Phil., N:o 1918. A. Hr Strussenfelt, Adolph Ludv. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh., hade inlemnat en så lydande anmälan: Som jag af trägna tjenstegöromål är hindrad från att bevista Ridd.Utskrs sammanträden, anser jag mig böra hos H. R. o. Ad. vördsammast anhålla örn tillstånd att lemna min befattning såsom ledamot af detta Utskott. Uppå derom framställd propos. blef Hr Bråkenhjelms anhållan af R. o. Ad. bifallen. Företogs till pröfning Ridd.Utsk:s d. 5 dennes e. m. på bordet lagda memor. i anledn. af gjorda förslag till åtskilliga ändringar i nu gällande Ridd.Ordning. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då hvarken grundlagarna eller Ridd.Ordn. hindrade R. o. Ad. att, om det så åstundade, punktvis till afgörande företaga, samt genast bifalla eller afslå eller ock återremittera hvarje del af sådana memor., som det nu föredragna, ansåg H. Ex. sig böra hemställa, om R. o. Ad. nu behagade låta detta memor. sig punktvis föredragas. Bifölls. lista punkten, an gide Hr Bråken hjelms motion, ronde förändring i R. o. Adis representationssätt. 2: dra punkten, an gide Hr Bråk enl) jelms förslag till förändring i 23 §. Ridd.Ordn. Dessa tvenne punkter biföl los. 3idje punkten, angide förändring i bänkmlsafdelningen. Gr.
Det är allmänt kändt, att, ehuru den nuvar. grund för bevillnings-taxering å fastigheter, hvilken varit för hela riket gällande sedan år 1812, hvilar på rättvisa och billighet, samt stadgar en lika beskattning i förhållande till värdet, de största ojemnheler och den ohilligaste olikhet uppstått derigenom, att man i vissa län ansett den tariff för minimi-värdet, hvilket fick åsättas fastigheterne inom hvarje län, såsom ett maximum hvilket den icke fick öfverstiga, utan afseende på om verkliga värdet aldrig så många gånger öfversteg detsamma. Då nu tillfälligtvis i en del af de län der man lill denna grad missförstått bevillms-förordningen, egendomsvärdet under de sisla 20 åren i allmänhet stigit i vida högre grad, än i de län der man mera noggrannt följt denna förordnings anda och bokstaf, så har en, densamma motstridande, hög grad af olikhet i bevillningens förhållande lill verkliga egendomsvärdet uppkommit. Jag har vid ett föreg:de tillfälle upplyst, alt enligt hvad en nuvar. medlem af Bevilln.Utsk. såsom diskont-revisor uppgifvit på Öland, taxeringsvärdet i allmänhet är 6 gånger lägre, än det verkliga. 1 länen omkring Stockholm är deremot förhållandet annorlunda, ty der kan sällan verkliga värdet anses uppgå till 120 Den 12 April f. m. dubbla beloppet af taxeringsvärdet, och icke sällan öfver stiger del icke detta . Under sådane förhållanden upphör den grundsats, sorn 72 §. bevilln:s-förordn:n ullalar, nemi. att medborgare skola i förhållande till deras egendomars värde lika taxeras att äga någon tillämpning, och äro åtgärder nödiga för att bereda en rättelse härutinnan. Jag tillstår, alt jag har svårt alt fatta Utsk:s resonnement i öfrigt.
Slutligen må det äfven anmärkas, alt detta af Bevillnings-Utskottet vidtagna, efter mitt omdöme, grundlagsvidriga beslut också är helt och hållet stridande emot den praxis, som under de förra Riksdagarne gjort sig gällande.” Häruti instämde Herrar Prostarne Nordhammar och Hallbeck samt Herr Grapengieser. Ank. till Exp. Ulsk. den 11 Mars, kl. 3 e. m. Utlåtande, i anledning af anmärkningar emot Utskottets Memorial N:o 3 O, angående Riks-Ståndens i vissa delar fattade beslut öfver Utsk ttets uti Memorialet N.o å/f afgifn^ förslag till samman]'emkning af de skiljaktiga besluten, rörande grunderna för den blifvande allmänna B evil hunden, samt f öreskri/terne för tillämpningen deraf. C? enom Protocolls-utdrag af den 18 nästlidne Februari, bar Vidlöf!. Borgare-Ståndet till Revillnings-Utskottet återremitterat förenämnde Memorial N:o 3q, i hvad det rörer 2g:de Voterings-propositionen uti Memorialet 34, pag37, på grund af gjord anmärkning, att frågan, huruvida besvär öfver Pröfnings-Comitees beslut må anföras bos Kongl. Maj:t, eller, såsom hittills, hos Kammar-Rätten, borde, såsom rörande en bevillnings-grund och dess tillämpning, afgöras genom votering i Förstärkt Stats-Utskotl; hvaremot Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Preste-Ståndet under den 18 Februari och den x;sta dennes beslutat att lägga Memorialet till handlingarne, samt Hedervärda Boude-Slåndet detsamma under den 20 sistlidne Februari bifallit.
Herr Landf Mar skalk en anmodade Herrar Electorerna att påföljande dag sammantiiMa, för alt utse Ledamöter uti åtskilliga Utskott, efter de Herrar som den 12 dennes blifvit nämnde, och dessutom äfven efter Herr Stråle , -Nils Wilhelm, hvilken varit Ledamot uti ExpeditionsUtskottet. Upplästes de från samtliga de öfriga RiksStånden ankomna Pro<ocollsUtdrag, innefattande deras beslut öfver de hvilande Grundlagsförslagen ; hvarefter Undertecknad Silverstolpe, Axel Gabriel3 anmälte sig och anförde: Af de nu upplästa ProtocollsUtdragen har Höglofl. Ridderskapet och Adeln inhämtat, att, jemte Ridderskapet och Adeln, tvänne Stånd bifallit förslaget till omarbetning af 38 §. Riksdagsordningen, innefattande hufvudsakligen, att omröstningar i Utskott borde förrättas per capita, i stället för Ståndsvis; men att denna omarbetning blifvit af PrestStåndet afslagen. När alla fyra Stånden sålunda icke enhälligt bifallit det nya Ridd, 0. Ad. Brot. N:o 61, 62. 48* Dm 20 finni. förslaget, föreskrifver Constitutionen att det Sr förfallet. Den 38 §. Riksdagsordningen förblifver alitsa ännu "bestående, och omröstningarne i Utskotten böra följaktligen fortfara att förrättas Ståndsvis. Högloft. Ridderskapet och Adeln torde behaga erinra sig, att på föredragningslistan å de Constitutionsfrågor, som den 12 Juni förehades, var uppfördt, jemte detta vid Riksdagen i Stockholm uppgjorda och nu förfallna förslag, ett annat, frainställdt 1812, af det innehåll, att om inom Cons tit utimsUt skottet tv a Stånd stanna emot två vid pro/ningen af enskild ta Riksdagsmäns ingifna förslag till didring eller förklaring af Grundlagarna, förfnlle frågan.
Handelsdisconten har för närvar, betydliga medel insatta i lånebanken. Förenade Statsoch BancoUtskm hafva nyligen, med bifall till en motion af Hr Rosenblad, framställt ett förslag, hvarigenom handelsdisconten, utan behof af något R. St:s beslut, kommer att erhålla nya tillgångar. Således synes något behof i denna väg icke vara trängande och någon fördel genom det nu förevar, förslaget ej kunna uppkomma. Olägenheterna synas mig deremot vara ganska många. Till den af Hr Stuart gjorda utveckling af stridigheten emellan Utsk:s nu förevar, förslag och R. St:s förut fattade beslut behöfver jag ej tillägga något; men jag ber att få fästa uppmärksamheten uppå den fullkomliga principvidrighet, som ligger i den af Utsk. föreslagna sammanblandning af 2:ne de mest olika slag af lånerörelse. Det ena slaget lemnäs af handelsdisconten och grundar sig på personlig credit, och det andra af publika pappersdisconten, grundad endast på realcredit, och det så ovilkorligt, att den kan anlitas af Bankens egna tjenstemän, för hvilka intet annat slags lån af Banken är tillåtet. Denna sammanblandning vore en stor olägenhet, och en annan, som äfven är af högsta vigt, är, att om man sålunda sammanblandar han - Den 29 J a n u a r 1 c. ra. delsdisconten oell publika pappersbelåningen, kan man icke på förhand beräkna, huru många lånesökande i handelsdisconten skola anmäla sig. Det later ganska val tänka sig, att alla medel skulle utgå i denna väg, så att de publika papperen icke i anseende till bristande tillgångar kunde belånas. Derigenom skulle R. St. tillintetgöra ett af de vigtigare beslut, R. St fattat till bibehållande af Riksg.cont:s credit; och beklagligtvis står icke denna credit för närvar, så högt, att den tål, att någon af dess grundvalar lindanryckes. Jag tror, att Fulimägtige i Riksg.conl. skulle komma i en brydsam belägenhet, 0111 R. St., genom bifall till detta betänk.
Dessa omständigheter hafva öfvertygat mig, alt ej så noga räkna några iooorde R:drs förlust, hvarföre jag ock tror mig kunna tillstyrka bifall å Utskottets förslag, och får vördsammast anhålla om proposition derå. Herr Hjerta: Likasom förra gången denna fråga förevar, anser jag äfven nu det vara i högsta måtto origtigt, att, då Staten uppträder såsom mäklare för några en - Den 3 Mart e. m. ig3 enskilta skuldsatta jordbrukare, derigenom ådraga Staten några förluster. Jag kan ej föreställa mig, att det är möjligt, att med 3ooo R:dr i silfver eller 8000 R:dr i sedlar kunna bestrida de årliga kostnaderna, synnerligen då utlåningen skall skötas så i detaille, att man utlånar till och med 200 R:dr Banco. Sådant förhållande är aldeles motsattsen af den erfarenhet jag kunnat hemta af de lyckliga försök, som blifvit gjorda att lindra administrationskostnaderna för Götheborgs och Malmö LåneContoir, hvilka ändock icke fordra sådana extra kostnader, sorn för administrerandet af ett utländskt lån. Måhända kan en sådan ringa kostnad af 3ooo R:dr bära sig för ett år, men jag är öfvertygad, att kostnaderna efter några år skola uppgå tili 15. 16, å 20,000 R:dr Banco; och då man årligen gör sådana förluster, samt derpå beräknar ränta på ränta, så frågar jag, hvar vi skola stå 37 år härefter. Allt hvad man i rabatt beviljar öfver 6 procent, är derföre efter min tanka en aldeles bortskänkt penning; och om det är sant, såsom man berättat mig, att BorgareStåndet beslutat 5 procents rabatt, är det visserligen skäl, att Ridderskapet och Adeln beslutar detsamma, så vida icke meningen är, att vid lånevilkorens uppgörande några enskilta interessen skola g3rnnas. Jag anhåller om proposition derpå, att rabatten, i likhet med 64 H. i3 Den 3 Mars e. m. BorgareStåndets beslut, mätte bestämmas till 5 procent, så mycket heldre som vi så nära Riksdagens slut böra så mycket möjligt är söka förenkla besluten.
Nu har Utskottet deremot gjort två ämnen af ett, och, vid pröfning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, undanryckt Utskottets bedömande de af Anders Danielsson och Johannes Svensson gjorda anmärkningar vid samma Skrifvelse, För ett annat behandlingssätt, hade dock Utskottet ledning af, ej mindie sakens beskaffenhet och Grundlagen, än äfven af den form, i hvilken frågan inkom ifrån Utskottets Afdelning; och jag betviflar icke, att, om de af Anders Danielsson och Johannes Svensson andragne skäl och, i synnerhet af den förstnämnde, framställda förslag till ändringar och modificationer i Kongl. Ma j;ts Proposition fått göra sig gällande i sammanhang med Propositionen; så hade lånefrågan, i det hela, fått en annan vändning, och den gäldskyldig© jordbrukaren kunnat vinna förhoppning, att komma utur procenteriets snaror; varandes det föregifvande falskt, att lånet icke skulle, i någon nion, komma de mindre jordegarne eller allmogen lill godo, då Ilikets Ständer hade i deras magt, att fördela utlåningen sålunda, att en viss del skulle lemnäs till de större och en viss del till de mindre jordegarne. För öfrigt faller hvar och en i ögonen den inconsequencé af Utskottet, att i sammanhang med den Kongl. Propositionen taga under pröfning de inom Högh Ridderskapet och Adeln gjorda och till Utskottet öfverlemnade anmärkningar vid densamma, men och deremot göra anmärkningarne från Bonde-Ståndet Lill föremål för en serskild öfverläggning och ett serskildt Betänkande. I falt, som jag förmodar, Rikets Ständer icke ålnöjas med någotdera af Utskottets bägge hufvudsakliga beslut; så torde Rikets Ständer, vid åter* remisserna af dessa Betänkanden, ålägga Utskottet, alt i ett sammanhang handlägga Kongl. Majris Skrifvelse och de omförmälde skriftliga anföranden, samt uti ett enda Utlåtande besvara återremisserne och yttra sig öfver lånefrågan i dess helhet. Häruti hafva instämt Riksdags-Fullmägtige Olof Mänsson från Blekinge och J. O. Dahlberg från Wester-Norrland.
Något hinder möter alldeles icke att j civillag intaga ett stadgande , öfverensstämmande med grundlagens ordalydelse, och deraf följer icke att man ej derföre skall kunna förändra samma civillags stadgande. Grundlagen blir oförändrad, ty pä samma sätt som i civillagen intages ett med grundlag lika lydande stadgande, kan äfven förändring häruti ske. Om nu nödvändigt en olikhet skall finnas mellan den 1 1 §:n ansvarighetslagen och stadgandet i 76 §:n Riksd.Ordn., så begär jag propos. på en så lydande redaction å den blifvande 11 jj:n i nya ansvarighetslagen: ”Allt hvad R. St. efter granskning godkänt eller lemnat oanmärkt, bör anses hafva vunnit decharge i afseende på det granskade och ingen ny, Statsrådet till ansvarighet förbindande granskning af nya Ständer i samma mål vara tillåten.’’ Dermed kan §:n vara slut. Jag har tillagt Statsrådet, emedan denna lag angar Statsrådets ansvarighet. Hr Lagerheim: Jag skulle tro, att, utom det missförhållande, som redan är anmärkt och som möjligen kan uppstå om eu gruudlags-§ ordagrannt inflyttas i en annan lag, 35o Den 7 April; den omständigheten äfven dervid möter, att 76 §:n Riksd.- Ordn., som afser revisorernes granskning, omtalar allt hvad som efter granskning blifvit godkändt eller lemnadt oanmärkt. 11 §:n ansvarighetslagen angår Stalsråds-prot., dem icke Sliinderne utan Const.Utsk. äger att granska. Om således möjligtvis lill contra-propos. skulle kunna antagas hvad Hr Cederschjöld i sådant ändamål föreslagit, borde densamma lyda så: att allt hvad Const.Utsk. godkänt eller lemnat oanmärkt etc. etc. Med denna ändring torde Hr Cederschjölds förslag kunna antagas, ifall R. o. Ad. skulle så linna för godt. Frih. Boye:
Vi skola prata och ha så roligt. Du har ju ej sett Bella, sedan hon begynt sitta uppe. Kom nu, är du snäll! När de skulle vika om hörnet nedåt Annegatan, mötte de en af Valters klasskamrater. En af dem, hvilka på ett oförnuftigt sätt sökt predika moral för honom och tröttat ut honom med sina förmaningar. När han såg Valter i Hannas sällskap, nickade han menande, som om han velat säga: är du fast nu? Det förtröt Valter djupt att misstänkas gå i en flickas ledband. Han såg mörk och harmsen ut, och när de kommo utanför Palmfelts port, låtsade han påminna sig något mycket angeläget, tog ett kort farväl af Hanna och rusade sin väg. Hanna stod och såg efter honom med hjertat fullt af oro och missräkning. Sådana stackare vi äro, tänkte hon. Det fordras ofta mycket mera mod att taga ett litet steg framåt till det goda, än tio tillbaka till det onda. Jag är säker att Valter nu går att upphjelpa sin manlighet med några glas punsch och har till hands en passande förklaring öfver sitt hastiga försvinnande. Ledsen och bragt ur jemnvigten gick hon in till Bella, som satt i länstolen vid bordet, tog en pall och satte sig vid hennes sida. Hon omtalade eftermiddagens händelse, öppet, som hon var van, och Bella uppmuntrade henne då och då med en gillande nick. Vi skola ej lemna honom ur sigte, sade hon ifrigt, vi skola taga till vår uppgift att göra honom till en bra karl. Hanna tryckte hennes hand. Jag har ej stora förhoppningar, sade hon modfäld. Der karakteren i sig sjelf ej har någon fasthet, der kan första vindpust kullkasta en god föresats. Vet du, jag känner ett sådant begär nu att göra något för andra, sade Bella. Den långa overksamhetstiden har gjort mig riktigt sjelfvisk. Med hvarje dag känner jag mig friskare och längtar efter arbete, arbete! Ack, Hanna, hvad det skall bli roligt att bli riktigt frisk! Gud är så god. Jag skulle icke någonsin mer vilja hysa en enda ful eller otacksam tanke i mitt hjerta. Det blir den gladaste dag i mitt lif, när du kan gå ut igen, Bella min.
Algert täel<te8 lill sils llelgr i käller Aills oell bisolls, In aä 8tst8- Mläet vill äe liklokvÄil i lem punkter upptaAiie mäl i unäeräLniZket ^ttrut oell ti!l8tvikt. Lx ?rotocol!ö »1. I/. A/ttree. a/ ^eoroeo/Zet o/ve,' /.an^/o^va^-^z-encien^ /ra//e4 r>r/o> //azr^ Mr/:t Lazzzzzr^ezr rztz ^ ^4o6^/zo/zzr^ Äott z/ezr 2 Xii l v »l oillle: T^rilierre ÄaÄ -von Ao^Lerzr^ kkillerre /^e^z-oz^ Tlkillerre TVoz-ciezr/ai^ ^/zzez-^o/^e^ zez-zr^ , krilierre 6l//7ezrAZ'azrar. 77epoitemei>t8-t'I>eseil, 7'lilieiie /'s/z-szr upplu8te till ju8ieiiii^ ett, i enii^Ilöt meä KoilZl. Niljus Rädisa proposition lill Rikets Mänder, anAaende assöndiin^ tVäii t'. 6. Otverste-Rostället vid Oal-Re^ementet, Mis KunZstzärd, st 2:ne ditkörande ^Ilisken; Oell beksAsde Konni. Nsjrt lieitiide förslag, sädant det tinnes detta protoeoll bilaZdt, i Mide,- Kjila, samt förordna, att RädiK proposition, i enliZliet dermed, skulle till Rikets Mander afKa. Lx krotocollo 0. 6.
Vidkommande åter det i samma motion framställda förslag, angående den så kallade straffräntans upphörande, så anser sig Utskottet val ej heller kunna tillstyrka bifall härtill; men då Rikets Ständer vid sistförflutjie riksdag medgåfvo, att straffräntan för de af bankodiskonten utgifna lån finge upphöra tre månader efter lånens förfallodag, eller, i händelse låntagaren dessförinnan råkade i konkurstillstånd, å den dag konkursen ansågs börjad, och då nuvarande Banko-utskott, enligt 5o:de punkten i dess memorial n:o 4^, föreslagit, att för de diskontlån, som ej sednast fjorton dagar efter förfallotiden blifvit inbetalda eller genom omsättning liqviderade, bör sex procents ränta, utan bevillningsafdrag beräknas från förfallodagen, så och enär enahanda skäl, som vid bestämmandet af straffräntan för dessa lån kunna göra sig gällande, äfven förekomma i afseende på ränteberäk-j ftats-’. lsk:s l tluta/ide, I\’:o 162. 27 ningssällel vid försummad inbetalning af förfallna lån utaf Manufakturdiskontfondens medel, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att samma beräkningssätt, som, till följd af rikets nu församlade Ständers beslut, kommer att tillämpas i afseende på straffräntan för Rikets Ständers banks diskontlån, måtte af Kongl. Maj:t föreskrifvas för enahanda ränta å de lån, som af manufaktur-diskontfondens medel, från och med nästkommande års början, varda utlemnade; Stockholm den 28 April 1848. STOCKHOLM, Lundberg & Comp. i848. Ank. till Exp. Utsk. den 9 Maj, kl. 10 f. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse om anvisandet af ett serskildt Kreditiv till betäckande af kostnaderna för de rustningar, som af närvarande politiska förhållanden kunna påkallas.
Att våra former vid markegångs-sättningarne i riket äro alldeles förfelade kan icke förnekas, derigenom att Landshöfdingarne i länen, som äro de största löntagare, skola sitta ordförande och leda denna vigtiga beskattningsfråga, som rörer deras egna intressen, och icke nog härmed, dertill kommer att Kammar-kollegium och Kammar-rätten, som icke det ringaste känna förbållanderna i landsorterna, ega rätt att höja markegångs-priserna, hvarigenom alla Riks-Ståndens deputerade, som hvar i sin ort bort känna sanna förhållandet, äro beröfvade sin rätt enligt 57 § Regeringsformen, hvilken lyder att Rikets Ständer ega allena rätt att sig beskatta, hvarföre jag finner mig föranlåten föreslå följande förändringar: l:o) att de valde deputerade vid markegångs-sättningen få sjelfva inom sig välja ordförande; och 2:o) att Kammar-kollegii och Kammar-rättens anmärkningar må alldeles upphöra. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 11 November 1865. G. Bolin, från Upsala län. Af Carl Dahlgren från Elfsborgs län, angående ändring af Kongl. Kungörelsen den 4 December 1865, om stämpelpappersafgiften, m. m. Bland de bevillningstitlar, som, utan att tillskynda Staten någon betydlig inkomst, deremot förorsakar öfvervägande olägenheter, tord^ med skäl kunna rftk - Motioner i Bonde-Ståndet 1865. 131 nas den beläggning med stämpelpapper, som för en mängd dokumenter finnes föreskrifven. I sin egenskap af beskattning drabbar denna utgift ytterst ojemnt och hårdast den minst bemedlade. Sålunda måste en fattig gäldenär, som icke kunnat å rätt tid tillfredsställa sin fordringsegaro, finna sig vid, att den i öfrigt nog kännbara lagsökningskostnaden ökas med kostnaden för det stämpelpapper, hvarmed, enligt gällande förordning, fordringsbeviset bör beläggas och hvarå lagsökningsresolutionen mäste skrifvas.
AI^ntvärLets kastiga oeb oafbrutos kallären >8og till L e t ä n K a n «l « n, U:o i. 33 till 181 i, jemte eljest sk Krigsoeb llanLels-körbällsnlierne uppLrikna varupris, balle gikvit en mängL Käringarögouä/m^et en ovanligt körllelaktig afsättning, veb uppjagat kastigbsters namnvärLe i Let gävgbara mvntct till llubbelt oek Lerutäkver; kramgängen ak synbart vägsamma speculationer kramkallacie ännu vägsammare; men LZ orsaken som gynnat <le förra uppbörcls, ökacles välla» ak «le senare, oeb en Känbar kärlägenbet i rörelsen inträLLe, bvilken Vill ikrägavaranlle Liksliag ZjorLs sig Ilögt gällanLe.
Svar till » Arbetsam », Klara-Bergsgatan 27, Tidningskontoret. [421] En ung flicka med godt sätt önskar till hösten pl. i familj att gå frun till hända. Den sökande är kunnig i väfnad o. spanad. Svar till » Villig », Orresta. [422] P l a t s såsom biträde i husliga göromål sökes af en ung flicka af god familj. Sökanden innehar vana vid barns vård, linnesömnad samt för öfrigt allt hvad, i ett bättre hus förekommer. Äfven villig att deltaga i skrifgöromål. Svar med det första till » Marie », Skönvik. p. r. [423] En van lärarinna söker plats i familj att undervisa i vanliga skolämnen och språk. H o n är äfven villig att deltaga i barnens vård samt inom hus förefallande göromål. Goda rek. finnas. Pretentioner små. Svar i biljett, märkt » Föräldralös 2 1 », torde sändas till Iduns byrå. [432] Doktor A. Afzelius Lilla Vattugatan 34 En ung flicka äf fransk ' börd, snäll och barnkär, önskar plats i ett trefligt o. gladt hem i stad eller på landet som lärarinna för mindre barn; undervisar i vanliga skolämnen, språk och musik. Franska och tyska talas flytande. Goda rekommendationer. Svar till » Språkkunnig », Iduns byrå. [420] är återkommen och mottager sjukbesök 9 — 10 f. m. och 2 — 3 e. m. Företrädesvis magoch hudsjukdomar. J [153] Doktor 14 r«9] Carl piensburg Lilla V a t t u g a t a n Hvardagar En lärarinna, som undervisat i skola och familj, önskar plats i familj, helts i Stockholm. I språk, musik, ritning, träskärning, modellering samt öfriga ämnen undervisas. Utm. rekommendationer finnas. Svar till » M. J. 89 », Tidningskontoret, Hamngatan 10. Adolf Hörnström 30 Regeringsgatan 20. Mottagningstid helgfria dagar 10 — 2 och 4 — 6 e. m. O B S! Verkställer allt, som hörer till; andläkarekonsten.