Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
NÄSTA 30 Anna REKOMMENDERAR SITT [1983] P EFTER ANMÄLA VECKA: GENOM ABONNEMENTSKORL, RESTANTE, FÖRE 1 J U N I. M E D SOCKER I EN KRISTALLELLER KOGNAK OCH FÅ STÅ OCH DRAGA RESA HVARJE SKÅL, HVARPÅ DE ÖFVERHÄLLAS M E D MARASKINO OCH HERRAR, S O M ÄRO SVEA-SALEN) DENNA E N ÖNSKAR UNDER S O M M A R - ELLER HÄRADSSKRIFVAREKONTOR ELLER S O M I N - BEFRIAS FRÅN KÄRNORNA OCH SKÄRAS I SKIFDAMER C, NILSSON. » S. S. », PÖSTE RESTANTE. FAST M E D BOMULL. AF Th. Tjä- MALMSKILNADSG. PR ÅR. T T ^ N JUR. STUD. Inläggningar. P Å LANDET FÖR ATT LÄRA HUSHÅLLSGÖROMÅL. i OCH ENS U N G FLICKA ÖNSKAR PLATS I FAGER P Å DETTA FINT BLADGULD, S O M TRYCKES P.] SÖKER PL. i FAM. ELLER S O M SÄLLSKAP N HVARS 3 3. HTariagar kl, 9-10,2-3; soldagar 9-10. N sån UNDER FÖRESTÅNDARINPORTVAKT ANVISAR. Att putsa gamla förgyllda ramar. NING HUDSJUKDOMAR. domar. FRUNTIMS M Å. M E D A N VATTNET ÄNNU ÄR LJUMT, M A N DE SMUTSIGA MAGETT H E M FÖREFALPRETENTIONERNA » 19 KLÄDESBORSTE. FÄRG, LANDE MER.
Den 11 October. 63 fullfölja den bana ät bwilken han sig uppoffrat, mätte ätminstone nMa en nödtorftig bugning för de älcrstäende dagarne af sin lefnad, samt dä de tillika funnit angelägenbeten att, dä de nu i tjenst stäende bbffrade Officerare och Un» der>Offcerare, ehuru till tjenstgöring oförmög. ne, icke utan härd orättwisa kunna twingas att bortbyta fina knappa Lönmgsförmener mot än knappare Pensions, willtor, Kongl. Maj:t mätte försältas l tillfälle att genom anbud af cn för deras nödtorftiga bergning lämpad Pensions. Summa förmä desie till atffedstagande, och att sämedelst lemna rum för tjenstbart Befäl wid Armeen, med största tillfredsställelse sett sig äga Utwäg att till detta behof pä Stak cmsiä en Summa af 5500: R or. ärligen. Dä Riksens Ständer sig förbehälla, att i sammanhang med tillgängarne till andra utgifter fä uppgifwa ut. wägarne äfwen till denna, fä de nu detta sitt beslut härmed till E:-ers Majck i undrrdänighet >LfwerlkMna. Riksens Ständer framhärda m. m. VxxINt ock kior Ni» §l!n^«v rr Ocrod. Ii,o. Stormäktigste Allernädigste Konung. ^)os Eder Kongl. Majit fä Riksens Ständer i underdänighet anmäla deras beslut rörande ett 96 Den i t. Oktober. ett tillägg till 14. §. i Riksens Ständers Ilk. stitiä-Ombudsmans Instruction.
är annonser s o m beröra familjekretsen. Abonnentsamlare antagas. DUN H. b l e k s o t. 2) N e j. Sammanhänger troligen m e d ert andra onda. Y. Z. i n: o 1 1. Kerstin. Kerstin. Trädg-ården. Drycker. K o s e n är Förtviflad. H v a d är d å k l. ter. att g ö r a? D e n utmärkta drycken kande vatten. Derpå torkas d e väl i solen. Flaskorna, i hvilka d e läggas och ' s o m måste lare. Viola. Viola. vatten o c h öfvertäckas m e d glas. Efter N:r 6 5 &amp;. Hafva d e v i d slagna. med halföppnade kamelior. hviiotiden. Tvätten. Hvarjehanda. Huskurer. Ingen annons införes under 1 k r. Född. E n dotter. Bedarö den 26 juli 1888. Tora Lagerholm, född • - 3 Wilhelm Lagerholm Sohlman. [437] LEDIGA PLATSER. B. r. B. k ö t t. Salta bad minst tre gånger i veckan. till Dagny. Så är sannolikt förhållandet; säkert k a n d e t afgöras blott g e. n o m undersökning. Anna — s s — kl. 1 - 3. citric. A f Elna Tcnow. P o e m a f Claes Lagergren. — Europeiska furstinnor. A f Math. Langkt. — K n i f o c h gaffel. — K e f i r. A f — n. — - Två kyssar. Köket. — Matlagning. — Bakning. — Syltning. — Konservering. — Drycker. — Tvätten. — Huskurer. — Trädgården. — Hvarjehanda. — Läkareråd. — Svar. H — a H.q 6 6. Viola. rabatt. H \ C / 2 DUN mm T J U L A N D E R 61 Drottninggatan 3 tr. u p p få härmed rekommendera sin nya, tidsenliga O a 01 61 V i n e r enligt Med omsorgsfullt nutidens fordringar.
Medeltid af hvarje spädt barns vistande inom Barnhuset, dagar 74,2. Barn öfver ett års ålder: Vårdade från förra året 37. Medeltal per dag inom Barnhuset 41,8. Medeltiden at hvarje barns vistande inom Barnhuset, dagar 64,1, Utomhus hafva dels i hufvudstaden, dels i landsorten underhållits 2,354. § 2. Utur den af Barnhus-direktionen särskildt till Kongl. Majit afgifna underdåniga berättelse öfver inrättningens förvaltning och ekonomiska ställning under revisionsåret anse Revisorerne sig böra meddela följande : Af årets " hufvudbok inhemtas, att Barnhusets tillgångar vid revisionsårets slut uppgingo till 1,560,579: 82. och dess skulder till — • 511,299: 20. Transport: 1,049,280: 62. — 207 — Transport: 1,049,280: 62. hvadan, med tillägg af den bland skulderna upptagna byggnadsoch reservfonden, . behållna öfverskottet vid samma tid utgjorde 167,885: 79. 1,217,166: 41. Drages härifrån vid årets början befintligt kapitalöfverskott 1,215,554: 85> finnes häraf, att detta öfverskott under ifrågavarande år ökats med Såsom förklaring öfver anledningen till denna, i förhållande till de föregående åren, ringa tillvext i Barnhusets inkomster under revisionsåret, anför Direktionen, att Stockholms Förmyndare-kammares s. k. öfverskottsmedel, hvilka, på grund af de fem nästförutgångna årens erfarenhet, för år 1859 förslagsvis beräknats uppgå till 20,000 R:dr samt derföre i samma års hufvudbok till detta belopp jemväl uppdebiterats, likväl i verkligheten utgjort endast 1,238 R:dr 43 öre, hyadari skillnaden i dessa begge summor, 18,761 R:dr 57 öre, måst i 1860 års hufvudbok afskrifvas; såsom följd hvaraf ifrågavarande medel icke heller kunnat för sistnämnde år förslagsvis upptagas till högre belopp än 2,000 R:dr.
Episoden ligger till grund för ”Cedergren gör sexa i kväll”, först tryckt i kalendern Svea för år 1885, därefter i Berättelser och utkast, den volym där Axel Lundegård samlade tryckta o. otryckta berättelser efter VBs död 1888. Även i SS, del 2, och i Skrifter, del 2. Trappistorden, den strängaste orden inom den romersk-katolska kyrkan. Stycket tidigare tryckt i Själfbiografin 1908, sid. Utkastet har tryckts i SS 7, sid. 23 ff. och i Själfbiografin 1908, sid. 112 ff, där Axel Lundegård har tillfogat ”Detta är första utkastet till Ernst Ahlgrens ’stora roman’ Lady Macbeth.” (sid. 114). I Ernst Ahlgrenarkivet finns ett längre, osammanhängande utkast med titeln ”Francesca Cervani”. Klassiska dränghistorier om bondsnålhet. tjartja karra pennefjär Maria Christina kan möjligen vara den kvinna som omtalas i ett brev från VB till Hilma Hagelbäck den 25.2 1881: ”Marie Christine Jacobsson begrofs i förrgår.” hirschfängare Hirschfänger, ”hjortfångare”) kort jaktkniv eller jaktsvärd. En kraftigare variant användes som kombinerat jaktoch militärvapen. Till denna kryptiska notis med vidhängande vers kan knytas 3 dikter som bevarats i ”Studier 2”, sid. 299–306, och som bär titlarna: Till Fröken Hilda Benedictsson på födelsedagen 18.6 1882 af en ”långörad” beundrare. Mel: ”Min hemlandsdal”. Dikten är ett akrostikon på namnet Hilda. Till Hilda Benedictsson dagen efter födelsedagen 19.6 1882 af VB. Utan melodi. Humlan och Poeten. Den anonyme författaren till hyllningsdikten till Hilda (1) avslöjas av Axel Lundegård i DoB I, sid. 197: det var han själv. Av någon anledning har VB uppfattat dikten som ett försök att göra sig lustig på hennes bekostnad och hon svarar med 2 ironiska dikter (2 o. 3) som skämtar med den förste poeten.
– Åh, milde Gud! slog fru Smith hop händerna och himlade sig menande. – Jag vill hem – skrek det i Louise, men hon visste, att det var endast fantasi. Hon förlorade sin opersonliga känning, först då Tore kom och förde henne upp på det lilla rummet och stängde dörren. De måste sätta sig på sängkanten för att få plats. Tore slog armen om henne. Det var åratal sedan han känt en kvinnas kropp i sin famn, mjukt doftande hår, lent hull, fasta fylliga former. Och hon var hans. Han blef allt hetare, hans pulsar slogo, hans kinder brände, han höljde henne med kyssar våldsamt, brutalt. Hon försökte befria sig. Hvad hon kände nu var en ren innerlighet, hon hade varit borta i en kall, tom rymd och hon törstade efter verklighet – men en verklighet för sin själ. – Tore – kom det halfkväfdt – släpp mig, jag vill – tala. – Nej – inte tala – stammade han som drucken. Jag älskar dig – jag är tokig i dig. Då slet hon sig lös. Detta kroppsliga var för nytt och ovandt. Han kastade sig tillbaka mot sänggafveln med händerna för ansiktet, han grät. Hennes händer hade fallit i skötet, hon stirrade ut i luften. Det var som en matt saknad att icke kunna ... att stå utanför ... – Kom – hon drog mildt bort de stora, illa medfarna händerna, bevuxna med hår och plebejiskt breda i topparna – vi ska tala, upprepade hon öfvertygande. Hon kände ett ångestfullt behof af fast botten, något säkert och förnuftigt. Hans härjade ansikte skälfde. – Du vill jämt tala. Rösten lät slocknad, han såg icke på henne. – Nej men Tore, så oresonlig du är – sade hon lekfullt – ja – om att vi få gifta oss nu – vågade hon på för att muntra honom. Den nästan sjukliga glöden i hans ögon mattades. Han steg upp, rättade på halsduken och tvinnade mustascherna. Satte sig så igen, knäppte ihop händerna och lutade armbågarna mot sina knän. – Tja-a det blir att vänta lite, Louise, sade han i sin vanliga sansade ton – jag får se till att få mig någon plats först. – Har du ingen plats ...
Cederström, Thure Fredr., och Hr Prytz, Lars Adolph. H. R. o. Ad. åtskildes kl. ^ till 11 om aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. 240 Den 9 December. Måndagen den 9 December 1844. Plenum kl. 6 e. m. Juslerades 10 prot.utdr. för d. 7 dennes f. och e. m. Hr Bildt, Knut: Jag får vördsamt anhålla, att Ståndet läcktes inbjuda Högv. PresteSt. att biträda dess i 16 punkten af Statslltsk:s belänk. N:o 75 fattade beslut, lill hvilken inbjudning jag så mycket mera hoppas att PresteSt. skall lemna bifall, som flera vigtiga upplysningar, sedan ärendet förra gången förevar, hafva blifvit meddelade af Directionen öfver institutet för blinda och döfstumma, H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle Hr Bildts förslag, att Högv. PresteSt. måtte inbjudas att instämma i det af R. o. Ad. fattade beslut, rör:de anslag till institutet för blinda och döfstumma, eller 16 punkten af StatsUlsk:s utlåt. Ropades ja. Upplästes till justering och godkändes Exp.Utsk:s nedannämnde förslag lill R. Sles und. skrifvelse!' lill K. M.: N:o 44, ang:de afskrifning af Majoren C. Wenus’ skuld till fordna Spinnoch Corrections-inrättningen i Stockholm; N:o 45, ang:de ersättning till Elfkarleby gästgifverihemman i Upsala län, för förlorad mark, i följd af en väganläggning; N:o 46, ang:de upplåtande till Solna församling af en Carlbergs kungsgård tillhörande jordrymd; N:o 47, ang-.de nedsättning af arrende-afgiften för Motala kronofiske och mjölqvarn; samt N:o 48, ang:de utsyning af virke å kronoskog inom Skaraborgs län för knektestugors uppbyggande.
Prop. N:o l, om Statsverket 1856. till R:rat R:dr 545,392,85 hvilket, med tillägg af Penssionstaterna 451,610 gåfve för nionde hufvudtiteln en summa af 9 9 7,0 0 2,85* Hvad Departements-Chefen i nu omförmälde hänseenden rörande regleringen af utgiflsanslagen under nionde hufvudiileln och dermed sammanhang egande ämnen, i underdånighet föreslagit, biträddes af Statsrådets öfrige Ledamöter och blef af Kongl. Maj;t i nåder gilladt och bifallet. Slutligen och sedan Kongl. Maj:t jemväl, på särskild föredragning af vederbörande Departements-Chefer, meddelat nådiga beslut om de framställningar, sora, angående andra, tredje, fjerde, femte, sjette och åttonde hufvud-titlarne jemte de till dessa titlar hänförliga extra anslag, borde till Rikets Ständer göras, anhöll Chefen för Finansdepartementet att få i underdånighet fästa Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet deruppå, att, då Stats-verkets inkomster vore, enligt protokollet den 11 innevarande månad, beräknade tillsammans till Riksmynt R:dr 25,427,500 men utgifterna lill ordinarie stats-regleringen skulle utgöra på Första hufvud-titeln 1,301,400 „ Andra „ 2,134,000 „ Tredje „ 480,000 „ Fjerde „ 8,142,S29,37 „ Femte „ 3,213,000 „ Sjette „ 2,016,304 „ Sjunde „ 3,401,792 „ Åttonde „ 2,530,671,78 och Nionde „ 9 9 7,0 0 2,85 04 217 000 det följaktligen uppkommande årliga öfverskott af . Riksmynt
Får till den egentliga Landtracens förbättring skulle blifva utan all nytta, så långe Allmogen ej eger begrepp, huru Får bora rått skotas; och bordederföre Allmogens upplysning i denna hushålls-gren föregå all annan åtgärd i denna våg, tillvinnande af förbättring, som sedermera lomme att följa af sig sjelf, emedan våra Landtfår ingalunda sakna egenskaperne af rik-ulligliet och grofhet, om de skotas, på ett med deras natur öfverensstämmande sått; samt att Herr Anckarsward instämde i tillstyrkande af den föreslagna förstärkningen af Uil-Discont-Fonden, såsom ett nödvändigt vilkor för hela sakens gång, men ansåg beredandet af andra låneutvågar, såsom dem Grefve Bark föreslagit, ån för redan fallen Ull, vara en alltför långt sträckt hjelpsamhet på Stats-cassans sida, som skulle komma att likna de numera åndamålslösa odlingslånen. Slutligen har Herr Anckarsward fåstat uppmärksamheten derpå, att Controll och Inspection öfver de på allmän bekostnad anlagda Stam-schåferier vore ett absolut nödigt vilkor för framgången och varaktigheten af den plan , man Stats-j Bevillningsamt Oec.-Utsk. Ull. N:o tog. 17 man nu föresätter sig att följa; i hvilket ändamål Hr Anckarsvärdj i brist af annan utväg, föreslår, det kunnige och nitiske Landtbrukare måtte forordnas till Inspecteurer ofver Stamscbåferierna, med skyldighet att vid vissa perioder af året lemna noggranna berättelser öfver tillstånd och forhållanden, som kunna påkalla uppmärksamheten, till det allmänna Verk, som dessutom får sig åfverstyrelsen uppdragen.
Utdrag dori i o Sop t. 182g, 23 jior tillverJiad halina, sd snart den efter detina grund beräknade skatt öfverstiger den af Utskotten föreslagna Vannerymdsaf'giftl skulle elter afgiften, sålanda beräknad, icke uppgå till sistnämnde belopp, påföres den efter tariferne för p annerymdsaf giften, hvilka, såsom Minimi-Tariff er bibehållas och godkännas; och bör, i följd häraf, afgiftens storlek per kahna af Bevillnings-Utskottef till Rikets Ständers pröfning föreslås. Derjemte skall det, med iakttagande a] de i öfrigt för Brä nnvins-til Iverk n inge lis utöfning stadgade vilkor, åligga dem, sorn sig af denna 'rättighet begagnat, att tiil Taxering uppgifva föregående arbets tillverknings belopp, och tillkommer Taxeritigsmäanen enahanda prof /tingsrätt af dessa uppgifter, som, i afseende på Skattskyldiges uppgifter, dem i allmänhet är tillagdi 5:o att, i följd af ofvanstående beslut, de af Utskotten upprättade. Tariffer, hvilka i öfrigt gillades, endast såsom Minimi-Tariffer komma att gälla. S. D. Till iakttagande vid Riksdagsbeslutets Uppsättande) remitterades till Expeditions-Utskottet Kongl. Maj:ts, den 8 dennes, på Riks-Salen afgifna svar, i anledning af Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse!’, rörande åtskilliga Lagförändringar. a4 Pral. Utdrag den 10 S&pt. 182g.
I min tanka utgör fjerdingsmanstjensten mellanlänken emellan kronooch municipal-befattningar. Att en stor del af de äliggauden, som fjerdingsmänneu för närvarande hafva sig uppdragna, äro af krononatur, vill visserligen icke eller jag bestrida; men deremot hafva dessa fjerdingsman andra åligganden inom socknarne alt besörja, som torde få egenskap af municipal-befatlningar. Lika väl som man l. ex. anser, att en nämndeman, hvilken dock biträder i domarebefattningar, icke derföre innehar en domaresyssla, utan en municipalbefattning, likaväl som man anser, att en snöplogsfogde, som vintertiden är skyldig att hålla viigarne vid makt, har en municipalbefattning, lika väl kunna en del af fjerdingsmannens åligganden anses hafva egenskap af municipalbeslyr. Fjerdingsmänncn skola nemi., emellan de egentliga vägsynerne, tillse att vägarne underhållas i laga skick. De skola bidraga att indrifva riksdagsmannaarfvodeu, alt uppbära saköres-mede! o. s. v. Jag tror, att det är temligcn svårt att säga huruvida dessa äro munieipala bestyr eller kronobestyr. De ligga midt emellan, och just af sådan anledn. tror jag, att ett bestämdt afgörande, huruvida desse tjenster äro af krononatur eller icke, är förknippadt med flere svårigheter. Då frågan förevar pä Utsk:s afdelningar, ansåg man gifvet, att derest man, i strid såväl med K. M:s nåd. propos:r både vid 1828 och 1834 årens riksdagar, som R. St:såren 1830 och 1834 gifna förklaringar, ali fjerdingsmans-bcslyret vore af municipal natur — om man, i strid med dessa åsigter, säger jag, hade förklarat befattningen vara af krono natur, sä hade följden blifvit, alt ett statsanslag skulle af R.
(Se vidare förteckningen å vid införsel tullfria varor.) Krita : Hvit och Kritsten: 2 omalen 1 tunna — 5 — 5 — malen 1 tunna — 24 — 4 — Röd och Svart 1 skålp. 6 4 — * Krokar till fiske 1 skålp. — 12 — 12 — Krukmakare-arbeten, ej specificerade — 12 — 3 Lackerade arbeten, ej specificerade 1 skålp. 1 Kransögon, hänföres under Apotheksvaror. Kypert; se Väfnader. Käpptoffsar och Snoddar; se Snörmakare-arbeten. Lacca, Gummi; se Gummi. Lackerade arbeten: af Bleck; se Bleckslagare-arbcten. af Bly; se Bly, arbetadt, måladt eller lackeradt. Lackerade arbeten; af Läder; se Läderarbelen. af Papp; se Papparbeten, af Tenn; se Tenn, arbetadt, lackeradt. af Träd; se Trädvaror, arbetade, ej spe cificerade. af Zink; se Zink, arbetad, målad eller lackerad. Bil. till Bev.-Utsk. Bet. Tullvärde. Qvantitet för Tullberäkn. Inf. Tull. Banko. R:dr sk. 8 r. * Lackmus 1 skålp. R:dr sk. 1 r. 2 — 6 — Lagerblad och Lagerbär 1 skålp. — 1 16 — Lakrits 1 skålp. — 2 — 7 — Lakritsrot eller Glycyrrhiza 1 skålp. 8 3 5 — Lampor och Lyktor förtullas såsom det ämna, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen hestå. Anm. Medföljande glaskupor förtullas särskildt efter hvad för glas, andra slag, är bestämdt. Leksaker eller Nitra b er g er k ram: af träd eller sammansatta ämnen, med eller utan betsning, målning eller lackering andra slag förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå. Likör er 1 skålp. Lin: ohäckladt 1 lisp.
H. visar ock, att i många län, der dessa vexlingar ej äro alltför skarpa, skördebeloppen i det hela under qvinqvenniet, enligt Länsstyrelsernes allmänna omdömen, stått hvarandra temligen nära, och att de största skilnaderna falla på de norra länen. Detta oaktadt ådagalägger dock tab. Litt. I. för åren 1856 och 1857 ett betydligt import-öfverskott af de dyrbaraste sädesslagen, och dessa årens sädespriser voro i sammanhang härmed så höga, att å en stor del af befolkningen kännbar verkan deraf utöfvades. Denna känslighet för fluktuationer i skördebeloppet, hvilka enligt tab. Litt. H. dock ej synas för riket i sin helhet hafva varit särdeles stora, och som ej hindrat Verkan af skördens vexlingar. Sädespriser. 25 en export af mer än 1 million tunnor säd i medeltal årligen, torde måhända vid första påseendet förefalla mindre lätt förklarlig. Jag tillåter mig derföre att i följande tabell åskådliggöra den verkan, som fluktuationerna i skörden utöfva på tillgången att fylla konsumtionens behof. Återstående tillgång för alla andra behof: tunnor. Höjning och sänkning i procent af medelskörden ^1-00. Afkastning i kornta] på tunnland. Hela skördebeloppet på 1,000 tunnhd: tunnor. Stående utsädesbeliofvet: tunnor. Om man exempelvis antager såsom utsäde på ett tunnland 1 tunna, och som medelskörd 6—7 kornet eller 6’r>o och betecknar en sådan medelskörd med l‘oo, samt, under förutsättning af t. ex. 5,000 tunnors behof för konsumtionen till föda, undersöker verkningarne af denna medelskörds höjning och sänkning i följd af olika årsväxt, så uppkommer följande förhållande.
Jag vill åtminstone något vidröra Herr Thams yttrande, såsom i min tanka innehållande området af både maximum och minimum af dessa förvillelser. Han h ar bland annat sagt, att antagandet af slagskatten skulle upprifva ett förut fatta dt beslut; jag får då vördsammast fästa Uppmärksamheten derpå, att just de af Ridderskapet och Adeln, hvilka förklara sig ej vara emot slagskatten, blott den ej återgäldas med plantsar, ärojustde, som med andra ord vilja realisera efter isg sk. cours. Deremot, då man, i utbyte emot det pregJade myntet, underhaltigt så mycket som slagskatten, kan i Banken erhålla fulla värdet efter 128 sk:s cours, så måtte beslutet om denna realisationsgrund ej vara upprifvit. Herr Tham har vidare sagt, att Den 21 October f. m. i5g slagskatt ej förut funnits, och att det derföre icke nu vore skäl att införa den. Man påminne sig då blott all den förargelse och de misslyckade föreskrifter, sorn ägt rum, för att hindra nedsmältningen af silfvermyntet. Då hitintills någon slagskatt ej funnits, och följden deraf visat sig vara, alt myntet blifvit nedsmält, så tyckes erfarenheten påkalla en slagskatts antagande. Den ytterligare förvillelse, som Herr Tham begått, visar mera än något annat, nödvändigheten att till Kongl. Majit öfverlåta bestämmelsen i detta ärende, då, under discussion derom, en så förvänd framställning kan ega rum. Herr Tham har nemligen kallat det nya myntet mynttecken derföre, att en slagskatt af 4 ass deri skulle vara inlagd, och dervid anmärkt, att då vi just nu förehafva mynlbeslämmelsen för att komma ifrån mynttecken i sedlar, skulle det vara orimligt att i ulbyte etablera nya mynttecken i silfver; och allt detta har Herr Tham sagt, oagtadt just till Herr Lefrens förslag hörer att för pragladt mynt få full valuta i plantsar. Om man det likaledes nu kunde få för mynt** tecknet Bankosedel, så vöre val alla våra Öfverläggningar i detta afseende på det högsta Öfverflödiga.
Utskotten skall vara överens om bevillningarna. Inga pålagor, utskrivningar av manskap, pengar eller varor får ske utan ständernas fria vilja och samtycke. Kungen har inte rätt att fordra någon annan gärd, än livsmedel för krigsfolk, som befinner sig på orten eller under tåg och marsch. Detta skall genast betalas av statsmedel efter fastställt markegångspris plus 50 %. Deputerade av alla stånden bestämmer markegångstaxorna. Kungen kan inte ta lån varken inrikes eller utrikes, eller bestämma ny skatt. Han får inte försälja kronans egendom utan ständernas samtycke. Inte heller någon del av landet får avsöndras genom försäljning, förpantning, gåva eller på annat sätt. Ingen förändring av rikets mynt till skrot och korn får göras. Kungens rättighet att låta slå mynt kvarstår. Indelningsverket för soldater av alla slag blir oförändrade. Denna regeringsform kan inte upphävas utan kungens och alla ståndens samstämmiga beslut. Konstitutionsutskottet skall svara för att grundlagen är oförändrad och dit anmäls eventuella förslag till ändringar. Blir riksstånden ense om en ändring lämnas förslaget till kungen. Även kungen kan ge förslag på ändring. Som grundlag menas denna regeringsform, riksdagsordningen, succetionsordningen och tryckfrihetsförordningen. Med tryckfrihet menas att varje svensk man har rätt att utan hinder utge skrifter. Han kan endast inför domstol tilltalas för dess innehåll. Alla handlingar och protokoll utom hemliga och riksbankens är offentliga. Ständerna och kungen måste vara ense om lag skall förändras, avskaffas eller tillkomma. Blir kungen borta från riket mer än 12 månader sammankallas ständerna till allmän riksdag. Samma gäller om hans sjukdom varar längre än 12 månader. Vid varje riksdag utses en justitieman, som har översyn och ansvar för att lagarna efterlevs. Han skall vid varje riksdag redovisa sin förvaltning och utreda lagskipningens tillstånd i riket, anmäla brister och ge förslag på förbättringar. Vid varje riskdag skall ständerna välja 12 män, som har till uppgift att granska domstolarnas arbete. Upptäcker de oegentligheter, skall domare avskiljas från sitt ämbete. Granskning av alla utskotten skall äga rum 8 kun1809.doc 031025 2001-09-14 Stavn.kontroll Ingen riksdagsman skall kunna tilltalas eller frihetsberövas för gärningar eller yttrande i riksstånden eller utskott. Sådant beslutar det stånd han tillhör.