Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I ett och samma ärende kunna Stånden besluta på 4 olika sätt, och då dessa 4 olika beslut skola sammanjemkas lill ett 5:te, är det fara värdt, att detta beslut blifver alldeles odugligt, t. o. m. om de serskilda besluten hvart för sig äro ganska goda. En ytterligare orsak till den öfverklagade splittringen ligger deruti, alt de olika Ståndens ledamöter icke i allmänhet komma med hvarandra i närmare beröring och således icke lära känna och akta hvarandra. Något personligt umgänge emellan ledamölerne af de 4 särskilda Stånden fmnes icke eller åtminstone högst obetydligt; utbyte af tankar och skäl, så väsendtligt för sanningens framkallande, äger endast rum inom ett inskränktare anta! personer och personliga fördomar, hvilka säkert ganska ofta skulle uphöra genom ledamöternas bekantskap med hvarandra, fortfara alt herrska och utöfva sitt skadliga inflytande. Alla dessa olägenheter skulle lill en stor del försvinna, otn Stånden sammanfördes till gemensamma öfverläggningar och beslut på ett rum, hvilket förslaget genom Riksnämndens inrättande åsyftat. De skäl, som anförts hos det ena Ståndet, blefvo ej längre för de öfriga Stånden obekanta, alla representationens ledamöter finge tillfälle att lära känna och värdera hvarandra, den motvilja, som al - Den 15 Februari e. m. 85 siras emellan för hvarandra främmande och olika länkande personer, skulle försvinna och beslutens söndersplittrande i flera olikartade delar förekommas. Jemte fyrdelningens skadliga följder genom splittring pä sätt jag nu visat, har denna fyrdelning pä samma gäng ofta nog dessutom framkallat en motsatt olägenhet inom Sländen, då uti ett eller annat af dem, kämparne för en mening varit så öfvervägande herrskare, att de fullkomligt nedtystat all motsägelse från olika tänkande inom Ståndet. Ett sådant förhållande kan alldrig upstå inom Riksnämnden, der en minoritet af det ena Ståndet alltid har att påräkna stöd af möjligen liktänkande bland ledamöter af de andra Stånden, och sålunda de olika åsigterna kunna utbytas med vida mera frihet och allmänlighet än parti-fört ryck stundom tillåtit inom de nuvarande Stånden.
Något behof, att vid Hospitalerna anskaffa närmare tillsyn, än som efter nu gällande Författningar bör derstädes finnas, bör för öfrigt i min tanka, alldeles icke föranleda till ändring 1 styrelsen; ty, enligt KyrkoLagen , äro Herran Landshöfdingar och Biskoppar förordnad® att med biträde af Borgmästare och Pastor i Församlingen hafva tillsynen öfver Hospitalerne, och kunna på stället förordna om allt som hörer till ordning och fordrar skyndsamhet; detsamma är afven i nu varande instruction; Att med sålunda tillsatte föreståndare och tillsyningsman, Hospitaler äfven kunna väl organiseras och förvaltas, visar i synnerhet Wexiö Hospital, som utan tvifvel täflar med dylika inrättningar i främmande länder. Huru man skulle kunna vänta mera nit och verksamhet af en LazaretsDirection, som icke har någon förbindelse dertill, än af Herrar Landshöfdingar och Biskoppar som genom deras Embeten äro dertill förbundne, vet jag icke, och yrkar derföro att Styrelsen öfver Hospitalerne må förblifva sådan den nu är organiserad; i hvilket fall .SeraphimerOrdensGillet, som har öfversigt af det hela , och bäst Sen 14 Augusti f. m. 175 inser bristerna och medlen att bota dem, säkerligen vidtager sådane anstalter, som lämpade efter tillgångarne, svara mot ändamålet. I afseende på Utskottens yttrande om Wisby Hospital, får jag äran meddela, att förhållandet med detta Hospital, alldeles icke är annorlunda, än med alla öfriga Hospitaler i Riket, och som de Ett Tusende Riksd., hvilka nu lemnäs till understöd för Lazarettet, äro tagne af anslaget Femton Tusende R:d., hvilket efter, hvad OrdensGillet redan visat, ej vidare kan till detta belopp utgå; så är jag af den tankan, att styrelsen öfver Wisbjr Hospital äfven bör blifva oförändrad.
Stånd göras, hvilka böra föranleda till förändring af Betänkandet, böra de ock leda derhän , att sätta Stånden i tillfälle att sig derom förena; och 69 §. R egeringsFormen gifver dertill anledning, då der står: ”förblifver något Stånd ändock ”vid den mening det fattat &c.” Hade det stått; Det Stånd sorn återremitterat, hade förhållandet varit annat, och då hade de öfrige Ståndens beslut icke kommit i fråga. Om nu Utskottet ej besvarar anmärkningar ifrån ett Stånd, komma de ej till de öfriga Ståndens kunskap. Visserligen kan det invändas, att 02 §. Riksdagsordningen bjuder, att af alla Memorial som remitteras, skola 4 exemplar aflemnas, hvaraf 5;ne skola afsändas till de öfrige Stånden, men det känne vi alla, att oaktadt sådane Memorialer verkeligen lära ankomma , uppläsas de aldrig , och komma ej till Ståndens kunskap, utan man afvaktar Utskottens Utlåtanden deröfver. Jag skulle derföre vara af den öfvertygelse, att ett Utskott bör besvara hvarje återremiss, så framt anmärkningarne äro af den beskaffenhet, att behöfva särskilt utredning och ej förut äro besvarade. I sednare fallet är det öfverflödigt, ty då kan man hänvisa till första Betänkandet, >4® Och 27 Augusti /. ut. men äro de af ny egenskap , bör Utskottet uti låta sig. Herr von Hohenhaufen : Jag får förnya, min anhållan att Herr von HartmansdorfFs förslag matte uppläsas, ty jag tror det innehålla fullkomligt hvad som önskas. Han visar, att han icke ingår rrti någon förklaring af Grundalagen, sorn Herr Riben förmenat. BondeStåndet har egenteligen fordrat ett allmänt instäm-, mande uti principen, att alla återremisser äfven från ett enda Stånd skola med Utskottens förklaring besvaras. Grundlagen ålägger ej, att detta nödvändigt skall ske, oell då tid' derigenom skulle borttagas kan jag ej finna, att Ridderskapet och Adeln mera nu än förr bör önska, att det sorn princip skall verkställas.
Ett skäl emot en så lång gevärens brukningstid hos oss, som den värde ledamoten omnämnt är, att vi ej kunna tillverka gevär till den fullkomlighet som de Fransyska faktorierne. De Franska gevären äro till hvarje serskild del förfärdigade med den yttersta noggrannhet, hvilket ej alltid är fallet med våra. Gevär finnas lill vår armée utdelade, hvilka ingalunda äro sådane de böra vara; det händer med dera, alt slagfjedern icke står i rikligt förhållande till stålfjädern t. ex., som naturligtvis inverkar pä gevärets duglighet och förorsakar dess skyndsammare obrukbarhet. De Fransyska gevären, jag uprepar det, äro så utmärkt väl gjorda och till alla sina detaljer så homogena att icke minsta fel på dem finnes. Jag anser att det af Konungen, för gevärs-anskaffmngen, begärda anslag måtte beviljas. Ilr Stiernsvärd: Jag vågar, utan fruktan för gensägelse påstå att den siste värde talaren misstagit sig då han påstått att de Fran8 II. 12 178 Den 26 Juni f, ra. syska gevären i detalj äro bättre än våra. Jag vågar säga att i delta påstående ligger ett misstag, då jag haft tillfälle att taga kännedom om de begge sorterna. Vårt besigtnings-reglemente i afseende å gevärs-tillverkningen är vida strängare än det Fransyska, hvilket äfven haft till följd att i det förstnämnda modifikationer pä de senare åren måst medgifvas, emedan det var svårt att enl. samma reglemente approbera ett gevär, och häruti låg äfven orsaken till den ringare fabrikationen. Men i en annan omständighet äro Fransoserne före oss, eller i priset för tillverkningen; ty då ett Fransyskt gevär kostar ungefär 17 r:dr, är priset på ett Svenkt 21 r:dr s. m. Hr von Troil, Sam. Gust.: Afven jag begärde ordet i anledn. af det yttrande, som talaren näst före den siste afgaf rörande de Fransyska gevärens företräde framför våra.
»Om inte farbror Conrad vill hjelpa oss, skall jag tala vid min bror, häradshöfding Arnell – känner ni något till min bror, herr Vigert?» »Nej tyvärr, det gör jag icke.» »O, då känner ni icke heller den ädlaste, renaste, bäste man som finnes!» utropade Cecilia med blossande kinder. »Ni skulle verkligen se honom, herr Vigert, jag har aldrig sett någonting så vackert och manligt! Han är jurist, ser ni, och han skall nog hjelpa Jonsons, det är jag säker på. Jag vet ingen som så ömmar för de fattiga som han, – han säger att de rika icke ens förstå hvilka förpligtelser försynen pålagt dem gent emot de lidande.» »Nåja, jag gratulerar fröken, med en sådan bundsförvandt som er bror har ni ju all utsigt att vinna det tillämnade Burströmska målet. Och ni behöfver nog all hjelp ni kan få – ty känner jag herrskapet Burström rätt, så ge de icke så mycket som fem kronor åt Jonsons, utan gnida nog i det längsta på fyrkarna och låta hellre i värsta fall stämma sig. – God middag», tillade han, i det han lyfte på mössan och vek af åt skogsvägen, »tillåta fröknarna att jag kommer och hemtar herrskapet till den vanliga aftonpromenaden? Flickorna böjde på hufvudet och smålogo jakande, hvarefter de begåfvo sig hem för att meddela tant och farbror dagens händelse och framställa sina förslag om rättvisans skipande. Hofrättsrådet nedstämde dem emellertid alldeles härvidlag. Han försäkrade dem att en stämning mot Burströms skulle vara en ren galenskap. Visserligen kunde de enligt strafflagen bötfällas – men härmed gjorde man Jonsons föga godt, – ja i värsta fall kunde det ju hända att Burström af hämnd öfvertalade sin svåger, bryggaren, att köra bort Jonsons, och då hade man icke uträttat mycket prisvärdt med sin menniskokärlek och sitt nit för rättvisan.
Denna Utskottets hemställan är af samtliga Riks-Stånden godkänd, dock med följande tillägg och förbehåll: af Ridderskapet och Adeln, »att det af samma Riksstånd beviljade anslag till utfodring af Hans Kongl. Höghet Hertigens af Östergötland stall skulle jemväl under innevarande år utgå»; — af Preste-Ståndet: »såvidt ändring icke påkallas af Ståndets förutnämnda beslut», enligt hvilka beslut berörde utfordrings anslag äfven af Preste-Ståndet var beviljadt; — af Borgare-Ståndet, — som afslagit såväl nyssnämnda anslag som förhöjningen uti Prinsessan Eugenies anslag, — med den ändring, »att således endast anslags-förhöjningen till Hans Kongl. Höghet Hertigen af Dalarne skulle under år 1860 utgå»; — samt af Bonde-Ståndet, »med iakttagande af de beslut, Ståndet i öfriga punkter af detta Utlåtande fattat»; — hvilka beslut helt och hållet öfverensstämde med Borgare-Ståndets. Enär således annan anmärkning emot Utskottets ofvan anförda hemställan icke förekommit, än att hvarje Riks-Stånd ansett, att ifrågavarande anslag, för så vidt de blifvit af samma Stånd beviljade för nästa statsreglerings-period, äfven skulle få utgå för innevarande år, — finnér Utskottet denna fråga, såsom beroende af de uti föregående punkter föreslagna voteringarnes utgång, icke erfordra särskild pröfning af Rikets Ständer; — börande Utskottet härvid erinra, att, hvad särskildt angår anslaget till Hennes Maj:t Enke-Drottningen Josephina, Rikets Ständer genom sammanstämmande beslut af 3:ne Riks-Stånd — Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-Stånden — icke allenast för framtiden fastställt detta anslag till det af Utskottet, enligt Kongl. Majrts nådiga Proposition, föreslagna belopp, 120,000
Bönan en båk inrättning och vid de så kallade Båkhararne tvenne sjömärken i form af spiror. Vid inloppet till Söderhamn finnes den så kallade Storjungfruns fyr och å Agön eller yttersta ön utanför Hudiksvalls skärgård har under år 1860 uppförts en fyr på allmän bekostnad. Under periodens sista år afsynades en på enskild bekostnad upptagen 1,650 fot lång kanal med tvenne slussar från södra Dellens utlopp vid Bäle by till vattendraget nedanför Hamre by i Forssa socken, äfvensom en kanal från norra till södra Dellen i Norrbo socken och upprensning af Forssa-ån emellan Hamre och Forssa kyrka, hvilket arbete, bekostadt af nu mera aflidne Brukspatronen och Kommendören Frih. P. A. Tamm och hans arfvingar, medtagit en kostnad af öfver 300,000 R:dr Runt. Vidare har ett Bolag, bestående hufvudsakligast af Engelsmän, bekostat flottled från Ljusne eif vid Svinhammar i Ljusdals socken till södra Dellen samt derifrån genom Bäle ström i jemnbredd med förenämnde kanal. Genom denna flottleds anläggning i förening med Hudiksvalls-jernvägen är utväg beredd att från Ljusne eif dels sjöledes, dels på jernväg transportera trädvaror ned till hafvet vid Hudiksvall omkring sex mil; likasom genom berörde jernväg och förenämnde kanal en lätt kommunikation är öppnad emellan hafvet samt sjöarne Norra och Södra Dellen och, deromkring belägna socknar, dit trafiken underlättas medelst tvenne fyra fot djupgående ångfartyg, det ena om 14 hästars kraft, benämndt Tamm, och det andra om 10 hästars kraft, kalladt Fortuna.
Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Kongl. Maj:tSj sedan den 14 dennes på bordet hvilande, Nådiga Skrifvelse-, angående Communaloch Municipal-Styrelser, jemte Bengt Gudmundssons från Halland i anledning deraf afgifne yttrande. Den 20 Mars 1840 f. in. Från Höglofl. Ridderskapet och Adels. S. D. Då nu ånyo föredrogos "Wällollige Borgare-Ståndets samt Hedervärda Bonde-Ståndets den 18 dennes på bordet lagda inbjudningar, af samma dag, till Med-Stånden att förena sig i nämnde Stånds uttryckta önskan oell fattade beslut, att Lördagen den 21 dennes val måtte anställas till ledamöter i den Nämnd, som, enligt Regerings-Formens 103 §., eger att domina, huruvida Högste Domstolcus samtlige ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas, eller om visse af dem böra från utöfningén af Konungens domsrätt skiljas; fann Ridderskapet och Adeln för godt alt, med antagande af de gjorda iubjudningarne, äfven för sin del bestämma tiden för förrättandet af ofvannämnda val till Lördagen den 21 dennes. S. D. Ånyo föredrogos och biföllos Stals-Utskoltets den 29 sistlidne Februari på bordet lagda Utlåtanden: Prat. Utdr, d. 20 Mars 1840 N:o 12 i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om medels anvisande till fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad 1840; N:o 13 i anledning af väckt fråga om Riksgälds-Gjntoirets befrielse från Charta-Sigillatas-afgift och Expeditions-lösens erläggande. S. D. Återremitterades Stats-Utskottets den 29 sistlidne Februari på bordet lagda Utlåtande N:o 11, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om medels anvisande till gevärs-fabricationen.
M:s nyss äfven ankomna nåd. skrifvelse:-: 1:0, ang:de sökt låneunderstöd för Söderhamns stad, till följd af den derstädes år 1835 inträffade eldsvåda; gifven den 24 Mars 1840; a:o, i anledn. af framstäldt förslag, att halfva tulluppbörden för inkommande utländska stenkol må till understöd för Höganäs stenkolsverk anvisas; gifven den 24 Mars 1840; 3:o, i fråga om landfräntmästares befrielse från skyldigheten att för remisslage erlägga bevillning; gifven den 24 Mars 1840; 4:o, ang:de eftergift af personella utskylder för afskedade till underhåll berättigade soldater och deras vederlikar under expectance-tiden; gifven den 24 Mars 1840; 5:o, ang:de frågan om lindring uti den hemmansägarne i Jemtland åliggande roteringsoch rustnings—skylclighej:; gifven den 24 Febr. 1840; aa Den i April. 6:0, röride förlängning af c!e med rusthullarne vid åtskilliga afsutna regcten och corpsen afslutade contract om häst-vacance-afgifts utgörande; gifven den 17 Mars 1840. Till pröfning företogos de sedan den 26 nasti. Mars e. m. hvilande tvänne punkterna af den utaf Const.Utsk. med dess meni. N.‘o 5 aflemnade uppgiften å sedan sista riksdag hvilande förslag till ändringar i Rikets grundlagar. i5:de punkten. Förslag ang:de Na ti o na 1-re p r esentationen. Litt. Universiteten i Upsala och Lund verldsliga faculteterna. Ordinarie lill annat RiksStånd ej hörande, lärare vid elementar-läroverken i Stockholm och i hvarje stift skola ock lill PrcsteSlåndet kunna, inom sig, välja en riksdagsman.
' N:o 342- tdppl. o. godk. hos Ridd. och Adelu d. 1 Fehr. i83o. Preste-Ståndet d. 3 Borgare-Ståndet d. 5 Bonde-Ståndet «J. 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Städemes Lnjvarterings-besvär. S. A. K. Sedan E. K. M., med hemtad anledning af R. St:s, vid 1809 och 1810 samt rS23 årens Riksdagar, hos E. K. M. gjorda underdåniga framställningar, angående Städernes Inqvai teringsbesvär, anbefallt Dess och Rikets Krigs-Collegium och Stats-Contoir att anställa undersökning om förhållandet med berörde Inqvarterings-besvär till sina grunder, och huru detsamma blifvit utgjordt, har, sedan bemälde Embets-Verk, under den 10 Julii 1828, med gemensamt underdånigt Utlåtande i detta ämne inkommit, E. K. M., den 2.f Febr. »isll. år, med tillkännagifvamle af hvad derigenom utredt blifvit, till R. Sl. öfverlemnat, att för Inqvai terings - 4 Exp, Visit, Förslag till un/l. Shrifu. N7:o 342, besvärets jemnare och rättvisare fördelning, an hittills, bestämma de grunder, B. St. för godt finna I sammanhang härmed, och då R. St, genom serskild underdånig Skrifvelse, deti 14 Augusti i8a3, anhållit, ”alt, då 1720 års Jnqvaiterings-01 ilning, uti tillämpningen icke öfverensstämde med de förändrade förhållanden, hvilka i senare tider inträffat, samt af sådan orsak Inqvai lerings-förmonen, å den ena, och Inqvarterings-skyldigheten, å den andra sidan, blifvit skiljaktigt beräknad, och tvister emellan Inqvarterings-tagande och gifvande deraf föranledde, E. K. M. ville låta öfverse fnqvarteringsorduiugen och hos R. St föreslå de förändringar, dern E. K.
N:o 118, hade endast bifall till hvad Utsk:t deri hemställt, blifvit yrkadt, men att, vidkommande åter Stats-lltsk:ts hemställan i den förev:de 103:dje punkten, följ;de yrkanden blifvit framställda, nemi. af Frih. af Ugglas, att densamma måtte utan förändring bifallas; af Frih. Armfelt, att Utsk:ts förslag måtte antagas med följande förändrade lydelse: »att R. St:r måtte, med hufvudsakligt bifall till hvad K. M. föreslagit, besluta en förhöjning af 5 rdr i den terminliga afgiften för lärjungar, som begagna elementarläroverken och icke äro medellöse eller af vederb:de skolstyrelse på ofvananförda skäl derifrån varda befriade, hvilken tillökning i termins-afgiften skall till stiftens byggnadskassör ingå;» och dels slutligen af Hr Fahnehjelm, alt Utslcts hemställan måtte af R. o. Ad. afslås; och komme, då särskilda yrkanden således blifvit gjorda i afseende å de båda punkterna, desamma att göras till föremål för särskilda propos:r. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till hvad Allm. Besv. o. Ekon.-Utsk:t i 26:te punkten af Betänk:t N:o 118 hemställt. Ropades ja. Sedermera framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Stats-Utsk:ts ifrågav:de hemställan utan förändring, hvartill svarades många ja, blandade med nej, vidare propos. på bifall till samma hemställan med den af Frih. Armfelt föreslagna förändring, då svaren utföllo med många nej jemte några ja, och ytterligare propos. på afslag å merberörde hemställan, hvilken propos. besvarades med många nej jemte (lera ja; hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad förnyades samt besvarades med många ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Att skrifva i tidningarna är en rätt stor LUNDELL. makt. Tidningarna prata visst skräp ibland, men dagen. de prata dock som du mins jag sa' dig här om KATRINA. LUNDELL. Hm med sin penna arbeta för vårt samhälle Och för dess styresman ? KATRINA. Hvad kan till exempel hindra Ek ifrån att Nåja, hvarför inte. (Stiger upp). LUNDELL. Det fins många krokar i långdansen. LUNDELL. KATRINA (afsides). På det hela taget är han en rätt lofvande och hygglig ung man. KATRINA. Jag bemötte Ek väl kärft här om dagen. Gläder mig att du kommit till den åsigten. Och du som påstått att han var enfaldig! Har jag? KATRINA. LUNDELL. det är inte alla som kan ha min blick. Emellertid, blif inte förvånad om Om hvad ? KATRINA. Nånå, säger inte det som en förebråelse LUNDELL. gör ingenting till hälften. Ingenting. Allt nog en man som jag KATRINA (stiger upp). LUNDELL. spinner, kommer att sno ihop sig till en härfva, som du inte kan reda. (Går till höger). LUNDELL. Akta dig, Lundell, att inte den tråd, du nu hon ? Ingenting, förstås. I klart vatten, en fattig måg skulle bli mig nyttigare än en rik. Det ska' gå som en dans. Först några Så ska' man sköta sina kort! Hvad menade Pehr August. Men hvem kunde också tro, att artiklar så utnämningen så några små vinkar och så (ser på venstra sidan af rocken) ja, omöjligt är det inte. Andra scenen. LUNDELL. KAJSA. SANDBERG. KATRINA. ska' ha thé. Hon har lagt upp färska pepparkakor. LUNDELL. Mamsell Ann' Sophie frågar, om borgmästarn KAJSA (från fonden). en enda liten stjerna. Jag vill ingenting ha. (Drömmande:) Bara KAJSA. Det fins bara hjertan. Gå din väg, ditt nöt. LUNDELL. KAJSA (går. Möter i fonddörren Sandberg). Herre jesses, så han skrämde mig.
Friherre Cederflrom; Emot befästningar på Gottland hafva ätskillige betänkligheter blifvit framställde af Herr Liljestråle och Grefve von Schwerin; ecb Herr af Borneman har äfven uti en reservation yttrat något dylikt. Jag hade ej velat ingå uti besvarande deraf, men då flere derom ordat anser jag mig böra förklara att, ehuru det visserligen är ett factum, att Fäst, ningar funnits, som blifvit Öfverlernnade till fienden, utan att försvaras, och således mera skadat An gagnat, ett sådant förhållande likväl icke rättvisligen kan tagas till skål, att ej Fästningar böra anläggas; fy förrädare kunna finnas, men det får icke ingå i beräkningen, då det är fråga om ett lands försvarsverk. Att åter såga att det icke vore tjenligt, eller consequent, att befästa en ö, och taga Köpenhamn till exempel, för att bevisa att Gottlands folkmängd vore otillräcklig till öens försvar, då Danskarne ef kunnat försvara Seland, tror jag ej eller vara läinpeligt. Första frågan år att besinna localen, lättheten att befästa och försvara den, samt svårigheten att anfalla och taga den. Det år en stor skilnad, att anfalla en fästning såsom Köpenhamn, och en ort, som ligger på en klippa, der inga approcher kunna göras. Det år vicia svårare att anfalla en sådan, ån en Fästning, som ligger på flacka landet. Gottland med sina bågw ge stora hamnar befåstade, lämnar icke allenast det ypperligaste tillfälle till skydd för våra egna Flottor; utväg år derigenom äfven beredd, att 333 Den 27 åugust i e, m. noga kunna bevaka skeppsfarten på Östersjön. En sådan belägenhet har denna ö- endast Alne hamnar nemligen Slitö och Fårösund åro så beskaffade, att stora transport-flottor der kunna inlöpa och skyddas af Krigsfartygj når således dessa hamnar åro befåstade, och en landstigning blott kan ske från Flottor, ankrande i öppna hafvet, må man beräkna den troliga utgången af försöket att landstiga, och möjligheten att försvara Ön, torde icke mera förefalla problematisk.
C:i accepterade dito 8,025: — Säger 64,025: — Bill. till 11. St. Prut. ISS!) $ i800. 6 Sami. i Åfd. 23 iläfl. 2 banko-Utskottets Utlåtande N:o AO. Transport 64.025: — af J. H. Menk trasserade och af Ullberg & C:i trasserade och af Ullberg Cramér accepterade dito . 3,000: — 3,000: — 6,000: — Tillsammans Hamb. Och häftade således i egenskap af acceplanter: Ullberg & Cramér för Hamb. B:ko Mark 80,138: 11. och C. M. Schröder & C:i lör ■n n 8,025: — Säger M:k 88,163: 11. Och såsom trassenter: Johns & C:i för . • . 64,025: — J. H. Menk 18,138: 11. och W. Brusewitz & C:i 6,000: — 88,163: 11. I afräkning å dessa vexelfordringar äro inbetalda: af Ullberg & Cramérs konkursmassa . Mark 4,022: 6. » C. M. Schröder & Menks dito 5,345: 15. » W. Brusewitz & Säger Hamb B:ko Mark 10.532: 13. hvadan i kapital återstå 77,630: 14. lia m b B:ko Mark 88,163: 11. eller, med hänsyn till acceplanterne: hos Ullberg & Cramér » C. M. Schröder & C:i 7,179: 4. 77.630: 14. och, med hänsyn till tv as sert te ine: hos Johns & C:i dels 53,189: 8. Säger Mark 60.368: 12. hos J. H. De gjorda ackords-anbuden innefatta följande: l:o af administratorerne i Ullberg &