Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ty om vi erinra oss förhållandet vid 1857 års riksdag, så hade, — för att nu icke gå så långt tillbaka, som till år 1848, då R. St:r genom den beviljade räntegarantien å då föreslagen bana mellan Köping och Hult, bevisade siri öfvertygelse om nyttan af en jernvägsförbindelse i hjertat af riket emelian dess östra och vestra landskap i rigtning åt brödrariket, 1—• efter all sonnolikhet den af jernvägs-komitén förordade och af K. M. hos R. St:r år 1856 föreslagna början af arbete på nordvestra banan blifvit, åtminstone till det af besagde riksdags StatsUtsk. förodade omfång, af R. St:r bifallen, derest icke den, just vid frågans handläggning inom Riks-St:n, hit inlupna underrättelsen om en annan frågas mindre lyckliga utgång hos Norska Stortinget vållat en förändrad rigtning i tänkesättet ang. förenämnde arbetsföretags lämplighet vid dåvarande tidpunkt. Jag 314 Den 5 December. beklagar den inverkan en sådan tillfällig anledning kom att utöfva å våra förhållanden. Numera torde det vara allmännare insedt, att ingenting skulle på verksammare sätt bidraga till de internationella förhållandernas bringande till en lycklig samdrägt, än just förbättrandet af våra ömsesidiga kommunikationsmedel. Och denna tanke ligger äfven till grund för K. M:s nåd. framställning. Man bör visserligen med tacksamhet erkänna detta; men tillika i möjligaste mån tillse, att det arbete, som å ifrågavarande stambana nedlägges, blifver för vårt eget land gagneligt och fruktbringande. För detta ändamål är det, som jag trott mig böra föreslå R. Sl:r, att, under nu ingångna stats-regleringsperiod, anvisa erforderliga medel till anläggande af jernvägsstambana, ej allenast från lämplig punkt å vestra stambanan, till Degerfors, såsom K. M. begärt, med 2,410,000 rdr, utan jemväl derutöfver, hvad som åtgår lör denna bansträcknings fullföljande till Christinehamn; hvilken kostnad, tillsammantagen med den förstnämnda, är af komitén beräknad till 5,527,999 rdr.
Kantzous anförande om realisationen af d. 17 sisth Febr. föreföll mig genast olycksbådande, ju mera det vann insteg hos opinionen till inverkan på Ständernas åtgärder, emedan jag ef kan gilla de principer, Hr Frih. uppställt för myntväsendets reglerande, och lika litet kan antaga de grunder, som af Ilr Frih. äro föreslagna för ordnandet af creditväsendet, af orsak, dels att Hr Frih. helt och hållet förbisett de tvenne medel, som jag nyss antydt och hvilka oundvikligen måste användas, om Banken skall återvinna förtroende och realisationen skall äga bestånd samt medföra nytta, och dels emedan jag ej anser förenligt med Statens interesse att consolidera Rikets Bank, förmedelst intagande deruti af privata actieägare, alldenstund Sveriges Statsbank är medel, ej ändamål, och således till sin grund motsatsen af pritvatbank-inrättning, och jag anser för skadligt att i Statsbanken inblanda enskilda interessen, hvilka, vare sig af ensidighet eller af egennytta, oftast erhålla en riktning, som måste motverka andras fria utveckling och belåtenhet och derigenom komma i strid med det allmänna bästa. Der - Dea 5 Maj f. m. före tror jag, att allmänna verk af sä ingripande art ej kunna styras af enskilda interessen till båtnad för det allmänna; oell jag tror, att endast genom Konung och Ständers samverkan kunna alla inom samhället verkande stridiga interessen sammangjutas till ett helt: Nationens. Ej heller liar någon Statsbank, med sådana syften som Sveriges Bank, någonsin intagit enskilda delägare utan en tvingande nödvändighet; men ett sådant trångmål existerar ej för den s. k. R. St:s Bank. De af Hr Frih. Rantzou föreslagna principer för ereditrörelsen anser jag äfven stridande emot det allmänna bästa, alldenstund jordbruket utgör Sveriges bufvudnäring; hvadan, vid ordnandet af lånerörelsen och fördelningen af Statens dertill användbara biträden, förnämsta föremålet för Statsmagternas omsorg måste vara att lifva och upphjelpa den inre rörelsen samt uppfylla dess hellof, emedan deruti förenas samhällets alla öfriga interessen, så framt de ej missförstå sitt eget bästa.
Derjemte bemyndigades Ofverintendents-embetet att i Statskontoret lyfta de af Rikets Ständer för hvardera af åren 1864—1866 å lliksgälds-kontoret anvisade anslag af tillhopa 300,000 B:dr, till disposition enligt tillika meddelade föreskrifter. 97:o af den 25 Juli 1863, angående dels åtgärder för tillvägabringande af ett för de tre Skandinaviska rikena gemensamt mått-, vigtoch myntsystem, dels ock sammanfattande i en enda förordning af alla nu gällande stadgande!) om mått och vigter samt deras justering och arvodet härför. (115.) 1863 den 30 December i underdånighet anmäld, då Kongl. Maj:t, son) förklarade frågan om vidtagande af åtgärder för tillvägabringande af ett för de skandinaviska rikena gemensamt mått-, vigtoell myntsystem framdeles komma att utgöra löremål för särskild pröfning, anbefalde Ofver-direktören vid Landtmäteriet, att, beträffande den i sednare punkten af Rikets Ständers skrifvelse gjorda underdåniga framställning, till Kongl. Majit inkomma med förslag i ämnet. Sådant förslag är af Ofver-direktören algifvet den 6 Juni 1864. Derefter har, enär anledning förekommit, att enahanda fråga om antagande i de skandinaviska rikena af ett gemensamt mått-, vigtoch myntsystem äfven i Norge och Danmark blifvit väckt, upplysning härom från nämnda länder äskats. Sedan de begärda upplysningarna inkommit och, enligt desamma, förslaget att särskildt för de skandinaviska rikena antaga ett gemensamt mått, vigtoch myntsystem, syntes, jemväl med afseende å yppad fråga om införande i de Europeiska Staterna i allmänhet af ett lika system i dessa hänseenden, icke kunna med utsigt till framgång nu göras till föremål för vidare behandling, har Kongl.
Maj t något allmänt Förordnande i anledning af Bonde-Ståndets berörde ansökning icke meddela; dock funne Kongl. Majrt godt i Nåder stadga, atr, då Contracterne tillända-löpa, dylike vidare icke iinge afslutas, utan att Krigs-Goilegium borde vid Contracternes utgång derom i underdånighet göra anmälan. Enligt hvad Kongl. Krigs-Cbllepii ofvanberörde skrifvelse med dervid fogade Förteckning, som till Utskottet blifvit remitterade, upplysa, bestiger hela inkomsten af denna Tubveds uppbörd till 2,3g3 B dr 18 sk., och finnas Contraeter ännu fortfarande med Enrreprenetiren uti Calmar till den 3 October 18 22, uti Carlscrona till den 23 Mars 1820 och uti Malmö till den 1 October 1822; men för Jönkoping har Contractet med år 1817 tilländalupit, och uti Christianstad, Landscrona och Cailscrona äro någre sådane icke gällande. Vid desse omständigheter, och da Riksens Ständer lära finna skäligt, att omförrnäldte vedintägt, såsom en ojämn och besvärlig tunga för Allmogen, afskaffas så snart sig göra låter, men hvartill fordras att medel, svarande emot den derigenom nu ingångne summan, anslås; hemställer Stats-Utskottet, att det förut på Stat uppförde anslag till Ved och Ljus för Fästningsoch Garnizons-Orter i2,ooo:de Rtdr, matte ökas med 2,000 Rjdr, så att Kongl. Majit må blifva i tillfälle att i följd af ofvan högst berörde Nådiga förklarande, upphäfva denne Tullvedsuppbörd i Jönköping, Christianstad, Landscrona StGts-Utsftottets Betänkandm. och Carlscrona med början af nästa år samt I Calmar, Carlshamn oell Malmö enar Contracterne derom åren 1820 och 1822 upphöra; och. hvarom Riksens Ständer nu torde tillika hos Kongl. Maja i underdånighet anhålla. 4:0 Kongl.
Rörande Gottländska NationalBeväringens aflönande} Anslag å Stat för inrättande af ExercititeEsqvadroner vid LifRegementets CavalleriCorpserj Förändring uti Staten för Kongl Förvaltningen af Sjöärendernej Den 21 Maji, 119 Regleringen af hushållningen vid Strömsholms Kungsgård samt Stuteriet därstädes; Fältkamereraren Molins ansökning om utbekommande af RemissLage. 4:0 Om utväljande af 12 Deputerade till be; vistande af Kongl. Maj:ts höga Kröning i Norrige samt anmodan till StatsUtskottet att utse Medel till deras Resekostnader och Tracta-, mentén. 5 0 Tillkännagifvande att Ståndet lagt till Handlingarne StatbUtskottets förnyade Betänkandea om BevillningsSummans belopp; Dispositionen af de från St. Barthelemy influt^ tre medel ; samt JLagUtbkottets Betänkande i frågan att de Pubiique Autoriteter, som å Kongl. Maj:ts och Kronans vägnar afsluta Oontracter eller afhand-l lingar med Enskilte, ej må äga att vid tvist örn uppfyllande eller tolkning deraf3 sjelfva deröfver dömma. Alla dessa ProtocollsUtdrag lades till Handl lingarne. Högloflige Ridderskapet och Adeln åbskiljdes klockan half till 2 eftermiddagen. In fidem ProtocoHj O, J. Lagerheim, 189 Ven 23 Maj, Lördagen den q3 Maji* plenum kl®ckan half till jo förmiddagen, Upplästes till justering och godkändes föl, jande trån ExpeditionsUtskottet inkomne För, slag till Riksens Ständers underdåniga Skrif, Velser till Kongl, Maja; 1:0 Om de innom Södermanlands Län be» fint lige så kallade Jagbackar, 2 0 Om Medel till Allmänna Scholm-och DäroVerkens förbättring, 3:0
Adeln medverkan eller deltagande i valet, utse en ny Ledamot i Revisionen, då 47 §. i RiddarhusOrdningen af den i 5 Öctober 1810, likväl förmådde, att med val till Revisorer af Ridderskapet och Adeln emelian Riksdagarne borde förhållas, på sätt Kongl, Kungörelsen af den 19 Februari 177ig föreskrifver, och något stadgande till förändring i förstnämnde föreskrift icke vore af Ridderskapets och Adelns Revisorer kändt; att RiddarhusDirectioneh sämre a dag såsom svar härå meddeldt, att sorn enligt 6g §. i nu gällande Riksdagsordning, de ledigheter bland Riksens Ständers Revisorer, som emellan Riksdagarne uppkomma, borde ersättas genom nya val af de Stånd der ledigheierne inträffat, på det sätt Stånden hvart för felg lämpligast funne, samt i Ärt. 4 §. af den tili följd af Högloflige Ridderskapets och Adelns Vid sista Riksdags den 25 Juni 1818 fattade beslut, från sislberÖrde tid och ännu för närvarande gällande instructiöri för RiddarhusDirectionen stadg-de, att Directionen borde genom föl återbesätta de lodigheterj söm eméllan Rikii-' 1^2 Den II •» dagarne kunfia yppa sig bland Revisorerne af Ridderskapet och Adeln, Riddarhus-Direction iöljakiligen, med tillämpning af 69 §. i Riksdagsordningen och första Art. 4 §. uti RiddarhusDirectionens instruetiou, funnit sig icke allenast behörig, utan jemväl pligtig, att, så snart Major Reuterskjöld hos Directionen afsagt sig den honom uppdragne Revisorsbefattning, genast, på sätt sorn skett, skrida till val och återbesättande af den uppkomne ledigheten ; hvilket förhållande RiddarhusDirectionen jemväl hos Kongl. Maj;t i underdånighet anmält; att den i 47 §• af den nu gällande
Beckfriis har anfört exempel derpå, att personer, hvilka besutit jord, den Gr:n efter rättegång blifvit tilldömd emot erläggande af lösen, icke velat emottaga densamma och Gr:n ville icke heller lemna dem penningarna af farhåga att de skulle förstöra dem. Nåväl! mine Hrr! bevisar icke detta, att det för den fattigare befolkningen likasom för kommunerna sjelfva är fördelaktigare att arbetaren beredes tillfälle att förvärfva sig jord, hvarigenom han icke faller fattigförsörjningen till last. Det måste således ligga en fördel deruti, att en sparad penning får användas till inköp af ett jordstycke. För min del tror jag att vi böra göra det till en lag, att, då vi hafva så ringa arbetskrafter, vi befrämja möjligheten för arbetaren att kunna förkofra sig och derföre tillåta hemmansklyfning, destoheldre som vårt jordbruk i allmänhet är så stort, att det verkligen medgifver en långt större hemmansklyfning än förut. Man bär såsom skäl emot en vidsträcktare hemmansklyfning åberopat provinsen Dalarne. Det elände som der är rådande, är väl icke alt härleda derifrån, att en hvar har så ringa jordlott, utan fastheldre derifrån, att de som hafva jord, hafva sina skiften skiljda på alltför stora afstånd ifrån hvarandra, och således icke kunna brukas med samma fördel som om de utgjorde ett enda jordstycke. Samma förhållande är på Gottland och derföre har afvittring äfven blifvit föreskrifven. Således för beredande af lättnad i möjligaste måtto för den arbetande klassen att kunna inköpa mindre hemmansdelar yrkar jag återremiss af detta Betänk. Hr von Troil, Samuel Guslaf: Enl. min åsigt har Gr. Sparre så fullständigt och redigt utvecklat förhållandet med hem - Den 1 Augusti e. m. mansklyfning och jordafsöndring alt jag endast behöfver instämma med honom, men då flere talare och sednast Frih.
Contante Behållningar : hos Redogöraren vid Wäddö ' 8,o3g: 38. — hos dem vid åtskillige andra Stationer 1,201: 28. 4- Transport 9,241:18. „ Westerås dito 2,000. „ K. StatsContoiret inne stående . , 45,4oo. cc ,r L_L_: 66,277: 46. 9. Summa StrömrensningsFon den tillhörige 136,472:42.6. hvartill kommer: Behållning hos Directionen för Helsingborgs Hamnbyggnad . "i 1,409:24. 5. Af de här såsom obetalde balancerade fordringar, förskott och lån, hafva sedermera, på sätt sammandraget för år 1828 utvisar, influtit och till redovisning i samma års redogörelse upptagits, nämligen: Af anslaget för Skede Mosses på Öland uppodling . 1,000. Af Lieutenant OIdenburgs skuld ... 8n: 8. 2. Af Upsala Stad, för materialier, begagnade vid Åns upprensande 278: 25. 9. Af Hjelmare CanalDirection för bestridde Ma rch ekos t na der 1,246: 34 samt i afräkning å Major Hallströms skuld . .. 1,938: 8. 7. 5,274: 28. 6. Äfvensom, enligt Utskottet meddelad uppgift, under innevarande år, ytterligare skall influtit: Af låne-ansläget för byggande af fartyg till vedtransporter i,o5o: 17. 2. Återstoden af Major Hallströms skuld . 1,938: 8. 7. samt i afräkning å det utaf Hr Landshöfdingen m. m. af Schmidt till redovisning émöttagne belopp af 1000 R:dr 200: 3,i88: 25.
1 likhet med hvad Einbetsverken hemställt, hafva Rikets Ständer beslutat, att råämnet asfalt bör i taxan upptagas såsom fri vid införsel. 8 Expeditions-Ulskotlets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 148. Embetsverken hafva i sitt omförmälda förslag bland annat upplyst, hurusom vid tullbchandlingen af bijouterivaror, sorn vanligen inkomme i fodral eller uppfästade å papperskarlor, dessa varor för alt särskildt vägas måste tagas ur fodralen eller lösgöras från kartorna, hvarigenom förorsakades mycket både besvär och tidspillan, jemte det att varan lätt toge skada eller sammanblandades och svårighet följaktligen mötte för densammas återinpassande på sitt ställe, hvadan embetsverken ansett lämpligast att varan vägdes tillsammans med fordrat och karta, utan afdrag af de sednares vigt, mot det att den nu bestämda tullafgiften, 1 R:dr per skålpund, skäligen nedsatles till 75 öre; och hafva Rikets Ständer godkändt ifrågavarande förslag. Till förekommande af tvist och osäkerhet vid tullbehandlingen af den i gällande taxa med en tull af 18 öre per skålpund förekommande artikeln: Biscuit, arbeten deraf, — hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med Embelsverkens förslag och på de af dem i öfrigt anförda skäl, ansett densamma lämpligen kunna hänföras till porslin : äkta, hvitt eller enfärgad!. Då, enligt hvad Embetsverken upplyst, med delar af konstgjorda blommor böra förstås endast blad i bundtar, ax för sig, knoppar för sig o. s. v. utan tillsatser eller sammanbindning, hafva Rikets Ständer, lika med Embetsverken, funnit en anmärkning härom, på sätt bifogade förslag utvisar, böra för de under artikeln ”blommor’ förekommande rubrikerna ”konstgjorda, af tyg; papper eller halm" och ”delar af konstgjorda blommor” införas.
Ridderskapets och Adelns, Högvördiga Prest - Ståndets samt Hedervärda Bonde-Ståndets sammanstämmande Beslut,) högst Trefjerdedels Procent, anser "Utskottet sig icke vara tillständigt att häruti föreslå någon jemkning eller motivera skälen å ena eller andra sidan, enär dessa frågor, så vida de Respectiva Stånden icke frånträda si~ na gjorda förbehåll, hvilket af hvardera? välbehag beror, böra på sätt 71 5. af Regerings-Formen omförmäler, till förstärkta Statsutskottets afgörande öfverlemna*. — Och har Utskottet, med afseende härå, trott det vara för ändamålet lämpligast att uppställa dem i den form, sora vid en sådan sakernas utgång finnes mest passande och lätt kan tiena till grund för den omröstning, hvilken för ett ändteligt beslut erfordras. Eu Deri z 5 Juli. En sådan framställnings nytta i afseende på korthet och redighet förmodar Utskottet vara synbar, då Rikets Högloft. Ständer i hvarje frågas sednare alternativ finna en gifven contra-proposition, hvarvid en hvar äger ett gent tillfälle till öfverläggning på hvilkendera sidan de öfvervägande skälen finnas. Skiljaktigheterna äro: 3 Art. q §. 7 Mom. i:o Skola Acteurer och Actriser, Musikanter, Sångare, Sångerskor, Dansmästare med flera som tillhöra de Kongl. Spectaclernas Staf, enär de njuta inkomst af undervisning, Taxeras enligt de i Bevillnings-Förslaget upptagne Fyra Classer till Tjugufem, Femton, Atta och Fem Riksdaler, samt för sina Löne-förmåner särskildt efter förut stadgad grund? eller skola (enligt Protocolls-Utdrag från Höglofl. Ridderskapet och Adeln) de väl erlägga Bevillning för den inkomst sorn af undervisning njutes, men för afgift af Lön vara samteliga frikallade? Samma Mom. och 3 §. 7 Mom. i samma Art. 2:0 Skall Bevillning erläggas af Advocater (ocjr alla dem som med laglig rätt biträda Parter i Rättegångar), eller skola (enligt Protocolls-Utdrag från Höglofl.
"Ha, edra uslingar", skrek hon, krypen J fram som sniglar, släntren J fram som om J komme från kalas? Åh ja, kalas hade ni på Abraham, kalas hade ni på hela hans följe; men skolen J derför krypa som paddor. Borde ni ej ha eld i hjertat, eld i fötterna, borde ni inte skrika ve och förbannelse, så länge edra bäste ligga obegrafne, ett rof för himlens fåglar. Ha, han som var den skönaste, den ädlaste, honom ha de släpat i sin mörka håla att dö i elände, och de, de som voro edra hufvuden, edra hjertan, edra ögon, dem gifven J ej ens en ärlig graf. Se denna tröja, se huru Jacobs blod har färgat den röd, för er, för er alla!" Rörelse förmärktes bland hopen, många röster höjde sig, men ingen hördes tydligt öfver den andra. "Ha, fort, fort", och främst på vägen stod mor Annika, tog ur handen på närmsta man en stång, kastade deröfver den blodiga tröjan och bar den högt såsom ett baner, der hon med underlig sväfvande gång gick framför hopen. Hastigt följde henne alla, ehuru mången ryste för den underliga skepnaden, och tyckte att hon förekom mera trollsk, än godt var. De döda kropparna nedtogos, en graf gräfdes under tystnad, en af de medföljande presterne förrättade jordfästningen. Tysta stodo klubbemännen kring grafven, men hat och hämnd glödde i allas sinnen, och när nu en röst ropade: "nu icke mera sorg, utan hämnd, bitter, oförsonlig hämnd", då höjdes tusendes stämmor och ropade "hämnd, hämnd öfver Fleming, öfver herrarne, öfver våra förtryckare! Till Åbo, till Åbo, låt oss gå att förjaga Flemingen och hela hans anhang. Ned med tyrannens näste, ned med Åbohus. Med tänderna skola vi rifva ned det, att der ej blir att stå sten på sten." Och stormen växte ut öfver en stor del af landet, och åter framgick härjning och mord och brand i de rasande hoparnas spår. Mot Lappfjerd tågade en skara. Här lågo ryttare i borgeläger.
Berättelsen 13 c rmssarien har derjemte bestämdt förklarat, att,' enär de saknade Omsluten för 13 Län för är 1 SI o erhållas, kan Herr StatsCotnmissarien en månad derefter för samma år hafva RiksHufvudbok författad, efter den af honom uppgifna me* thod; och har Herr StatsCommissarien, som emellertid, genom Kongl, StatsContoirets försorg, er; häiiit Omslut af Räkenskaperne öfver en del Statens Extra Ordinarie Intrader, upprättat och meddelt Revisorerne närlagde Jemförelse-calcu» ler öfver dessa Inkomster, samt Uppgift öfver Balancernes förhållande åren 1810 till och med 1814. Vid berörde förhållande, hafva Revisorerne ansett sig böra icke allenast frän Kongl. KammarCollegium infordra underrättelse, när de på dess åtgärd beroende Omsluten af sex Läns Räkenskaper kunna vara färdige, utan ock begärt att Kongl. StatsContoiret ville draga försorg derom, att Omsluten för ofvan upptagne sju Län, hvarifrån hvarken några sådane inkommit, eller befrielse från verkställigheten deraf blifvit hos Kongl. Majit sökt eller bifallen, måtte ofördröjligen för alla fem åren, och i synnerhet för år 1810, infordras; hvaruppå Revisorerne erhållit det svar från Kongl.
Föredrogs å nyo och bifölls Stats-^samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens“ den 18 sistl. Qctober under N:o 562 afgifne samt den 29 derpåföljde eftermiddagen på Bordet 88 Den 6 November. lagde Betänkande, i anledning af väckte Motioner om inrättande af en fristad för mindre brottslingar, och om försvarslöse personers användande till uppodlingar och colonisering. Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 31 sistl. October eftermiddagen på Bordet lagde Utlåtanden: Från Stats-Utskottet: Af den 25 sistlcdne October: N:o 565 Angående förrättad granskning af Kongl. Nummer-Lotteriets Räkerfskaper för år 182I. Rörande granskning af MilitisBoställs-Cassans Räkenskaper. I anledning af vackt Motion om undersökning af orsakerne till Mantalspenningarnes förminskning. Rörande Creditiven enligt 63. §. Reger ings-Formen, Fr 'å?i Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten: Af den 2S sistledne October: N:o ^70. Öfver väckt motion om rättighet för Listers och Bräkne Häraders innevånare, att lefverera deras Kronotionde, och Afrads-Spannmål till Krono-Magazinet i Carlshamn. Den 6 November. 89 Frän Stats• och Bevillnings-Utskotten: Af den 18 sistledne October: N:o 573. Angående så väl minskning uti Stämpel afgiften för Spelkort, som förändring i afseende på sättet för Kort-Bevillnings-stämplingens verkställande, m. m. Från Statsoch Banco-Utskotten: Af den ig sistledne October; N:o 574,\ Angående tiden för nästa Revision af StatsBancooch Riksgälds-Verkens Räkenskaper. Upplästes Välloflige Borgare-Ståndets den 24 sistl.
Förklaringen den a3 Mars 1807 stadgar, att nemligen, vid tillfäl - ( 55 ) len, då den, som är förfallen till ensaksoch vitesböter, tillika, för begånget brött, är dömd till högsta kroppsplickt, dessa böter, ehvad de äro större eller mindre, skola begripas under det svårare straffet, och all vidare fråga om deras förvandling eller aftjenande med arbete komma att förfalla, hvilket sålunda, emot Lagens bestämda stadgande ådömda och af den sakfällde äfven undergångna, fängelsestraff tillskyndat honom otillbörligt lidande, medelst Irenne veckors häckte, och Kongl. Majit och Kronan onödig kostnad, i och för hans underhåll under nämnda tid. Och ehuru tillförordnade Domhafvanden vid HäradsRätten, efter erhållen del af denna anmärkning, i afgifvet utlåtande deröfver, erkännt HäradsRättens i omförmälda måtto origtiga förfarande, såsom ett förbiseende af åberopade stadgandet i 1807 års Kongl. Förklaring, men af tillika anförda orsaker hemställt, om någon ytterligare påföljd derför borde äga rum; dock som HäradsRättens beslut i anmärkta delen inneburit öfverträdelse af tydlig Lag, hvilken, såsom angående en hos Domare ofta förekommande fråga, icke bordt falla i glömska, eller kunnat förbises, utan att vårdslöshet ägt rum, och, vid sådant förhållande, mig ej var tillständigt, att göra afseende å hvad tillförordnade Domhafvanden i öfrigt anfört och hemställt, har jag, med fullföljd af anmärkningen, genom Remiss den 28 December i836, uppdragit åt AdvocatFiscalsEmbetet i Kongl. Götha HofRält, att emot bemälde Domhafvande anställa talan örn ansvar för HäradsRättens meranämnda beslut, så ock om ersättning till vederbörande, i den mån anspråk derå gjordfes och lagligen kunde understödjas; uti hvilket mål, af AdvocatFiscalsEmbetet i laga ordning utfördt, Kongl..