Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid förnyad föredragning af så väl Bevillnings-Utskottets den 21 sisth December på bordet lagde Utlåtande, N:o 30, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet N:o 21, angående Tullbevillningen, som af sistnämnde Betänkande N:o 21, stannade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: l:o Utskottets yttrande öfver Herr Cederschjölds motion, rörande afskaffande af tull och ersättning för den derigenom uppkommande minskning i statens inkomster genom personella afgifter bifölls; 2:o den föreslagna taxan, rättad efter Utskottets förslag i Utlåtandet N:o 30, bifölls, med följande för hvarje serskild artikel, vid hvilken någon rättelse skett, upptagne förändringar: Alun, andra slag, Angelica, Anis och Antimonium crudum eller Spiesglans. Ansågos böra vara fria från utförsel-tull. Prot. Införsels-tullen bestämdes, för enkla medicinalier till 5 R:dr, och för sammansatta till 10 R:dr, af 100 R:dr värde. Utförseln af båda slagen ansågs böra vara fri från tull. siska och Beck. Ansågos böra vara fria från utförsel-tull. Ben , andra slag, oarbetade. Utförseln bestämdes till 3 skillingar per Lisp. Bilder, andra slag. Införsel-tullen förhöjdes till 15 R:dr af 100 R:dr värde. Bildthuggeri-arbeten af träd och architectoniska arbeten. Benämningen å denna artikel ansågs böra blifva: bildthuggeri-arbeten af träd och architectoniska arbeten af alla slag; hvarjemte den ansågs böra fördelas i tvänne klasser, nemligen: af Svenska Konstnärer, fria från tull, vare sig vid införsel eller utförsel; och af andra Konstnärer, belagda med en införsel-tull af 15 R:dr, för 100 R:dr värde, men fria från utförsel-tull. Blyertspennor. Redactionen skulle erhålla följande förändring: Blyertspennor Tullv. Qv. för Tullberäkn. Inf. tull.
Jag vill utesluta ordet revision och endast anhålla att Utsk. ville nagelfarande genomläsa handlingarna och efterse om det villkor blifvit fullgjordt, som R. St. föreskrifvit. Jag vet visserligen, att det är ovanligt alt remittera reservationer, men anhåller dock att den af mig i denna fråga afgifna reservation måtte såsom en bilaga få åtfölja motionen, emedan motionen ingenting säger utan denna bilaga. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad., vid föredragningen af HrBrummers motion, remitterat den till Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk.; R. o. Ad. hade förmodligen vid det tillfället funnit att ärendet icke vore något bland dem, som enligt 3o §:n Riksd.Ordn. hörde till StatsUtskrs handläggning, utan hade R. o. Ad. begagnat den rättighet, som 34 §:n Riksd.Ordn. gifver hvarje Stånd, att remittera 24 H. 49 386J Den a8 April f. m. till Allm. Besvärsoch Ehon.Utsk. sådana mål, som icke höra lill något vissi bestämdt annat Utsk. R. o. Ad. behagade finna, alt då, i öfverensstämmelse med Frih. Hamiltons anmälan, Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk. inkommer till R. o. Ad. med ett utlåt., som utvecklar de skäl, hvarpå Ulsk. ansett sig icke böra upptaga detta mål, Ståndet då torde komma i tillfälle alt besluta, om, på de skäl Utsk. framställt, motionen bör remitteras till ett annat Utsk., eller Ståndet anser den böra lill Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk. återlemnas; att nu framställa propos. om motionens remitterande till ett annat Utsk., än det lill hvilket R. o. Ad. förut remitterat den, vore att upprifva ett redan fattad t beslut, hvilket icke kunde ske, hvarföre Ståndet behagade finna att Hr Brummers nu gjorda anhållan borde blifva föremål för öfverläggning i sammanhang med det mern., som från Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk. vore att förvänta.
Stjernstedts under diskussionen gjorda erinran derom, att Ridd. o. Adeln vid förliden Riksdag afslagit då väckt motion om bidrag till utgifvande i tryck af de å Riddarhuset förvarade generalogier, velat fästa uppmärksamhet derå, att en väsendtlig skillnad förefinnes emellan det förslag, som vid sednaste Riksdag af Herr Anrep framställdes och af Utskottet afstyrktes, nemligen om utgifvandet pd Ridd. o. Adelns bil. till Ilöglofl. II. o. Ad-t Prot. vid 1859 — 60 årens Riksd. ^åj0. 2 R id d arh u s-Utsk o tte ts Utlåtande N:o 10. förlag af det ifrågavarande arbetet under Riddarhus-Direktionens, eller någon dess tjenstemans öfverinseende, och den nu gjorda petitionen. I förra fallet skulle det, såsom Utskottet då, förmälde, hafva blifvit särdeles svårt att, derest arbetet skulle utgifvas så till sågandes under en af Ridd. o. Adeln tillsatt myndighets auspicier, bestämma hvad som af de biografiska anteckningarne borde uteslutas eller förbigås; hvarförutan fråga då var om ett från Riddarlius-kassan utgående förlags-kapital af 18,900 R:dr R:mt, till hvars förskjutande samma kassa icke egde tillgång. Deremot åsyftar det vid innevarande Riksdag väckta förslaget endast en måttlig och begränsad utgift för möjligheten att fortsätta och fullborda det redan påbegycta och långt framskridna arbetet, hvarför utgifvaren lyckats att anskaffa enskild förläggare. I detta hänseende har Utskottet, sorn i ämnet begärt och erhållit Riddarhus-Direktionens utlåtande, vunnit den upplysning, dels att Herr Anrep genom ett mellan honom och Boktryckeri-bolaget P. A. Norstedt &
Iunii aflemnade samt sedermera upläste och pä border lagda Utdrag af Bonde-Ständets i rotocoll af samma dag, jämte et bertil bifogadt semoria! af Riksdagsmannen ifrän Dalarne klaus larson, med flere Riksdagsmän af det Hederwärda Bonde Ständer, rörande en jämnare fördelning af jordens bestallning. Herr UisellscnölcU (^bristi-Tn.bade i detta ämne inlemna! et tUemori-U, sä lydande: , Sedan Högloft. Ridderstapet och Adeln igenom sine den mdra i denne Mänad fattade och följande dagen de öfrige respective Rfts-Ständen kungjorde bcftutbehagat sä ädelmodigt upvffra nästan alla sina hittils ägande rättigheter ät et älstat Fäderneslands wälfärd samt en högst skäligen förwäntad enighet, hwarom Högloft. Ridderstapets och Adelns Herrar Ledamöter med mycken enhällighet sammanstämt, eluru det icke kunnat undfalla deras omtanka och upmärksamhet, at denna upoffring af lagligen stadgade fördelar, hwilka Förfäder igenom de största försakelser af lif, hälsa, äaendom och beqvämlighet oftast förwärfwat, blifwer för gansta mänga mindre Den i3 Iunik, 7^5 Mindre bemedlade och högst aktningswärda Ledamöter af Högloft. Ridderstapet och Adeln samt särdeles Enke-Fruar och Faderlösa barn af detta Niks-Ständ gansta känbar och ömmande fläde för deras inre s-LcisMction och yttre utkomst, samt torde kunna influera pä Höglofl.
I l 8a Banco-Uukottets Utlåtande, N.-o 44- der icke gångbart mynt, (det svenska), icke skulle kunna säljas pari, ock nödvändigt skulle förorsaka en betydlig förlust för Banken, I sednare fallet (om försäljningen af dessa obligationer sker inomlands, i föremål att minska Bankens utelöpande sedelstock), så sker denna minskning på sämre vilkor, än den kan ske enligt §. 3b, ty Banken utgifver räntebärande papper, i stället för papper, som icke bära ränta (Banco-sedlarne) och Banken drager sedlar ur rörelsen, hvilka lifva densamma , i stället för Obligationer, hvilka såsom räntebärande till större del skulle blifva skrinlagda. Som föremålet med Banco-vinstens öfverlemnande till Riksgälds-Contoret är, att lifva rörelsen, medelst att sätta denna vinst i omlopp för allmänt nyttiga och producliva företag (se §. 3 mom. c), så skulle detta föremål motarbetas, om man, medelst obligationernes försäljning i landet, äter skulle indraga denna summa till Banken. Jag anser denna anstalt äfven medföra en annan stor olägenhet, den nemligen: att Riksens Ständer svårligen skulle kunna beräkna den summa, de hafva att tillgå i Riksgälds-Contoret för allmänt nyttiga och productiva företag, enär de icke i förhand kunna veta huru stor del af denna summa i obligationer Banken skulle komma att försälja, hvilkas ränta och amortissement under loppet af några och 3o år skulle ligga Riksgälds-Contoret till last, och komme sålunda att medtaga större delen af den till Riksgälds-Contoret öfverlemnade Banco-vinsten. Jag anser således dessa obligationers öfverlemnande till Banken icke allenast för onyttigt utan äfven för skadligt.
N-o 337. garna garantie för de lån, till visst belopp bestämda, som de sjelfva finna med deras fördel vara öfverensstämmande alt upptaga; och under en sådan åsigt af ämnet hafva Rikets Ständer funnit godt besluta, som följer, nemligen; 1:0 att åt Fullmägtige i Riksgälds-Contoret uppdrages, att i Rikets Ständers namn och å deras vägnar garantera fullgörandet af skuldförbindelser, som ulgifvas af Hypotheks-Föreningar, hvilka äro organiserade, enligt af Rikets Ständer vid innevarande Riksmöte stadgade hufvudgrunder; dock att sammanräknade beloppet af lånet, som Riksgälds-Contoret får garantera för alla Hypotheks-Föreningar, tillsammans ej må öfverstiga 2,000,000 R:dr Siifver-Specie, eller 5,333,3331 R:dr Banco; 2:0 alt, innan denna garantie meddelas, Hypolheks-Föreningens Styrelse bör till Riksgälds-Contoret aflemna en dess förbindelse, hvaruti samma Styrelse, å egna och samtlige delegares uti Föreningen vägnar, förklarar sig skyldig, att gemensamt ansvara Riksgälds-Contoret för all den förlust, som möjligen kan uppkomma genom uraktlåtenhet alt fullgöra den garanterade skuldförbindelsens innehåll. I sammanhang härmed hafva Rikets Ständer jemväl fastställt följaude: IIlifvudgrunder för Hypotheks-Föreningar, hvilkas skuldförbindelser kunna i Rikets Ständers namn garanteras genom Fullmägtige i Riksgälds-Contoret: 1:0 Hypotheks-Förening skall hafva till föremål, att, för gemensam räkning, upplåna penningar emot obligationer, ställde antingen på viss förfallotid eller på viss uppsägningstid, men aldrig betalbara vid anfordran, samt att de sålunda upplånade medlen utlåna endast emot inteckning i jordegendom, som i Hypotheks-Föreningen eger delaktighet. 2:0 Hvarje Hypolheks-Forening måste omfatta ett district, bestående af ett eller flere bela
Att häk htföra den stränga räkkwiion ffulle göra mänaq vchckt-ga, utan oit Banken wunne ersättning» Lwoö Bankens säkerhet för framtiden widkoim Mr, är nu nyligen den svUattning rågen att Bstag 654 De" n Januarn. karne böra öppnas och undersökas innan Wägattesten aflemnas Friherre Sisel von NoMein: För min dil will jag ai alli hjerta bifalla dea föreslagna eftergiften, men sörbehäll r mig allenast att fä begära of Rldderskapet och Adeln samma bewägenhet för en Kronans Uppbördsman, som jag känner för en redlig Man, och hwjlken utan sitt förwällande och alldeles oskyldig kon-nut l olyckan. Grefwe l^s i-i Osrclies förklarade det äfwen han wille afsta strän sitt yrkande, allenast denna ef, tergisl icke ledde trll nägon olägenhet i framliden. Hanö Exccllence Herr Grefwe Knurb, föreställde akt soken wiherligen wore af dem natur att rättwiian kräfde Banqums owlllkorilga crlältande: men summan wore ringa, och det wvre ömmande otl olyckan här dradbodr oskylldiga Enkor och BarnHans Excelleuce hemstälde derföre vm icke Ridderssaper och Adeln täcktes bifalla Banco, Utskottets metande.' Herr Elfwen och) LandtiVarfkalken: gjorde derefter proposition till Btt ll 6 Banco-Utskotklts g,orda hemställan, hwtlkrn med Ja bejwa« kades. Herr bli ^sposr, 6>°eclt, wille äfwen härtill samtycka, men utan att det skulle tunna wara nags: uppmuntra!, för andra begä samma fek. Friherre von hloMk-in uidad sia att i näst^Pleumn lä göra motion rörande afskrifning af ben KrvnvBzUnce han nyh omtaladt.
Att, sedan den Högborne Fursten, Svea Rikes utkorade Kron-Prins, Hans Kongl. Höghet Prins Carl August af Schlessvig Hollstein, Sonderburg Augustenburg utan manliga Bröstarfvingar aflidit, och Wi äfven, genom den under den 1810 upprättade Förening och Val-Act, utkorat den Högborne Furste, Prins Johan Baptist Julius af Ponte Corvo till Svea Rikes Kron-Prins, att på de vilkor, så väl nyssnämnde Val-Act, som ock. Högbemälte Furstes till afgifvande af Oss föreskrifne Försäkran förmå och innehålla, Hans Kongl. Maj:t Wår nu Regerande Allernådigste Konung och Herre CARL XIILde efter Dess dödeliga frånfälle (hvarmed den Högste Guden nådeligen länge fördröje) i Regeringen öfver Svea Rike samt detsamma underliggande Länder efterträda, till Sveriges Konung krönas och hyllas samt Riket styra; alltså håfve Wi för Hans Kongl. Höghets Johan Baptist Julii, Furstens af Ponte Corvo ägta Manliga Bröstarfvingar, härmed velat upprätta och fastställa denna Ordning för Successionen till Sveriges Krona och Regering, på sätt och med vilkor här nedanföre uttryckeligen stadgas. § 1. Då Hans Kongl. Höghets, Kron-Prins Johan Baptist Julii ingångna ägtenskap med Manlig Bröstarfvinge välsignadt är, och ännu framdeles kan välsignadt varda, skall efterträda Hans Kongl. Höghet i Regeringen Hans 14 Riksdagen 1810. Kongl. Höghets förstfödde Sou, och efter Honom denne Sednares manlige Efterkommande, i den ordning de Ättens Hufvudman i rätt nedstigande led närmast äro. Går den förstfödde Sonens led på Manssidan ut, tillfälle då Regeringen Hans Kongl. Höghets Andre Son i ordningen, med Successionsrätt för Hans manliga Efterkommande i samma ordning, som för den förstfödde stadgadt är, nemligen allt efter som de i rätt nedstigande led Ättens Hufvudman närmast äro.
Län är vordet anmält, att någon räntepersedlarnes omsättning, der icke funnits nödig, har Collegium samma förslag granskat, samt, enär en del af dem befunnits ej vara i öfverensstämmelse med föreskrifterna, eller för vissa Hemman serskildt, eller efter ett medium af Markegångspriserne under lika tiotal af år, utan ofullständigt och endast summariskt för hela Länet, efter blott 1778 till och med 1787 års Markegångars medelpris författade, infordrat nya uträkningar och Tabeller, samt i anledning deraf låtit ett nytt förslag, serskildt för hvarje Län, omarbeta, hvilka Handlingar och yttranden Collegium nu får i underdfliet öfverlemna. 4 S t a t s - U t s k o 11 e t s Deraf täcktes E. K. RI:t i Nåder inhämta, att i stället för de hittills i 18 Län bruklige flerfaldiga RänteArtiklar, nya Ränte-persedlar blifvit efter orternas uppgifna särskildta förhållanden uppförda till så ringa antal, som möjligt varit 5 hvaremot i de öfriga Länen, der de gamla Ränte-persedlarne antingen utgå utan förvandling, eller ock äro både få till antalet, och efter ortens förhållande afpassade, någon förändring aller reduction icke blifvit ifrågasatt. Vid sjelfva omsättningen äro de grunder iakttagne, som, föreslagna i KammarCollegii underd. Betänkande af den 16 Oct. 1810, så väl af E. K. M:t, som af R.
Det följer icke, nemi. först derföre, att del minskar köpmännens förmåga, för det andra derföre att det är omöjligt, äfven med all försigtighet, att förekomma det andra än grosshandlare, d. v. s. smyghandlare, förse sig med de största qvantiteter af silfverförrådet för att kunna importera dessa varor. Det torde vara omöjligt alt genom förbud eller högre tullafgifter tvinga dem att bli exportörer af våra svärsålda producter såsom valuta för de luxartiklar de inpraktisera. De köpa af exportörer vexlar, så länge sådane finnas omkring pari, men då cursen stiger deröfver, laga de silfver, emedan detta alltid finnes äfven för deras räkning till hands al pari. En annan omständighet, som talar för creditupplaget, har här icke blifvit nämnd, nemi. att handlande stundom äro tvungne vid försäljning af exportartiklar all taga sådana varor tillbaka, som ofta alldeles icke kunna afsältas, men som de erhålla för godt köp, och hvilka de upplägga antingen på nederlag, eller, då varan här är någorlunda begärlig, såsom caffe och i synnerhet socker, äfvenledes på creditupplag. Har partiet dä råkat bli för stort för inrikes behof, så bänder ofta att en del af det sednare åter exporteras. Skulle man nu förbjuda dem att pä detta sätt gä hit med retour-frakt, och lägga upp sina varor tilldess de kunna åter försälja dem, så skulle man beröfva dem och riket en vinst och tillika göra frakthandeln omöjlig. Att reglera handeln genom förbud för de handlande, är och förblifver efter min tanka omöjligt; utan man återkommer lill den grundsats jag först uttalade; frågan är: vill man handla eller vill man icke handla? Hr Nordenanckar: I anledn. af hvad sednast blifvit aufördt af de åtskillige talare, som yttrat sig i delta ämne, får jag äran åter erinra derom, alt jag alldeles icke föreslagit tullens förhöjande på någon artikel utom finare stålvaror, och alt min mening således ännu mindre varit att införa något förbudssystem. Här har vidare yrkats den sats, att om man vill exportera, så måste man äfven importera.
små öron — » » Ögon och alla lemmar, förnuft och alla sinnen, » bjäbbade Rut, under det hon med halfslutna ögon gäckande betraktade sin storväxte beundrare. » För att nu inte tala om små strömming, små sparris, små kräftor, små — piller och annat smått och godt. » » Nej, n u få herrarna ursäkta, men n u går jag verkligen och lägger mig, » sade Disa m e d kall höflighet, i det hon vek ihop sitt arbete. » Mamma kommer strax in och håller er sällskap. Se ' n kunna ni dricka te m e d henne, för pappa ä inte hemma i kväll, » upplyste Rut, ostentativt gäspande. 6 Biäray mottagas med tacksamhet. Logogryf. Jag är så lärd, att jag gärna skänker En smula vett åt hvem helst som vill. Om därför du mitt förslag betänker, Så var välkommen och lycka tilll » Vi ha fått viktigare att tänka på än att flyga och fara som yra höns. » » Det lämna vi åt er och era gelikar. Godnatt! » Pösande af själfkänsla och förnumstighet, försvunno flickorna ur de förbluffade herrarnas åsyn. (Sint i nästa n:r.) * Iduns julnummer är nu, efter månadslånga förarbeten, snart nog klart att fallfärdigt lämna p-essarne. Alla våra prenumeranter erhålla del, som bekant, utan någon extra afgift och kommer det att tillställas dem som n.r 50 i den lö- pande årgången under veckan 14 — 20 december. För den öf riga allmänheten tillhandahålles det i bokmarknaden till det — i förhållande till dess omfång, konstnärliga utstyrsel och litterära innehåll — synnerligen billiga priset af 1 krona. Innehållsförteckning. — (Med porträtt). A f Mathilda Boos. — Gossar och sbjnlvapen: H v a d fäderna säga. (Med porträtt.) Till moster E m m a. — U r notisboken. — Teater och m u s i k. (F o r t s.) — Tidsfördrif. för sig innehålla ett begripligt ord, hus skall stå? samt slutligen raden 1, 25, 26, 28, Kan du ej gissa, då är du dum.
Således, huru Gr:n än må förklara Riksg:s-kont:s reglementes sladganden rör:de andra bolag så blifva de i sjelfva verket strängare än de föreskrifter som för det ifrågavaride bolaget hittills blifvit stadgade. Att Staten icke tillskjuter något kapital för jernvägs anläggningen det veta vi alla, men Staten har likväl genom den lemnade garantien för räntan ä byggnadskapilalet iklätt sig en ansvarighet sorn är ganska dryg och då är det väl med billighet och rättvisa förenligt att Staten genom konlrakts-vilkoren åtnjuter någon garanti för alt arbetet påbörjas, fortsättes och verkställes. Sednaste gängen jag hade ordet, log jag mig friheten föreslå det sista punkten af Gr. Jjagerbjelkes amendement måtte derifrån utgå, emedan den påföljd, som deri stadgas är, på sätt flere talare anmärkt, så sträng, att omöjligen något bolag skulle vilja underkasta sig densamma, och jag således tror att R. o. Ad:s majoritet möjligen just af detta skäl afslår hela ammendementet, så vida icke sista mom. utgår. Jag tager mig således friheten hemställa det Ilr Gr:n och Ordhden täcktes dela amendementet i 2 delar, nemi. den påföljd bolaget måste underkasta sig om det under byggnadstiden eller de 5 derefter följande åren brister i upfyllandet af åtagna förbindelser, och den andra innehållande den sista punkten af amendementet; hvarigenom R. o. Ad. kommer i tillfälle att bifalla den första punkten i händelse den anses billig och rättvis, men deremot afslå den sednare i händelse majoriteten anser densamma vara af beskaffenhet alt icke böra inflyta i de bestämmelser som kontraktet bör innehålla. Gr. Mörner: Riksg:s-kont:s reglemente är sannerligen ett vidlyftigt arbete och innefattar många §§:r. Det skulle således icke vara underligt om så väl jag som R. o.
Ständer att en tid af Sex månader efter det Bruksägares, lätt i afseende på dess Recognitions - Skog genom laga kraft vunnit utslag blifvit fastställd,' inåtte varda bestämd inom hvilken anmälan om Skatteköp å den honom för Brukets drift tilldelade Skogen bör göras, samt härvid tillika' föreskrifvas, att denna anmälan, oansedt äldre Forfattningar innehålla, det Skatteköp böra begäras hos Landshöfdingen, skal! ske hos Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar - Collegium; Och i händelse sådant icke iakitages, kommer Bruksägaren att anses förlustig den honom eljest tillkommande rätt, att till sig lösa den f#r B u« kets behof afskiljde delen samt denne ! forfaras på lika sätt som med den öfrige: Och beträf fande åter den sistnämnde eller återstående Recognitions - Skogen, sorn ej för Brukets drift tarfvas; så föreslår Utskottet, att med dess anländande till Statens nytta må förfaras på lika 1462 Stats-Utskottets Betänk anden'. sätt och efter enahanda grunder sqm Utskottet i serskildt Betänkande af denne dag angående kronans öfrige disponible Skogar i allmänhet tillstyrkt; Och hvilket till Kongl, Majus Nådiga sanction och åtgärd af .Riksens Höglofl. Ständer i underdånighet lärer värda öfverlemnadt, Angående sluteligen hvad Herr RcuterS-köId anmärkt rörande Skatteköpet å Helleforss Silfveroch Jernverks Recqgnitions - Skog; så får Utskottet till upplysning i denna fräga härjemte bifoga afskrifter utaf ej mindre Kongl, Majus Nådiga Bref af den 14 Julii 1811, den 21 Januarii 1813 och 14 Februarii 4815, än ock en under den 11 September 4815 förrättad Skattläggning, hvilka Handlingar upplysa huru härmed tillgått och de grunder som blifvit följde. Detta allt hemställes vördsamt till Riksens Höglo!]. Ständers öfvervägande; Hvarvid Ledamots serskRta tankä bifogas.
Vid detta förändrade förhållande anser jag sådane betänkligheter möta den åtgärd att jag helst afstyrker Extra StatsVerksmedlens, och i synnerhet de deraf som tillhöra FörsvarsYerket, förräntande igenom RiksgäldsContoiret. — Desse betänkligheter äro: i;o Att det blir sällan möjeligt för K. M:t eller den Autorite', åt hvilken K. M:t öfverlåter disposition af Extra anslagen, att kunna förutsäga, om medlen så lång tid som 3 a 6 månader kunna afses. 2:0 Att igenom den äfven Banken tillkommande uppsägningsrätt af desse Obligationer , som ej hade varit fallet med afskrifningsräkning, de af RiksgäldsGonioiret å FörsvarsVerkets vägnar med beräkning af Betänkanden, Nlis 4^7> 438- 623 längre tids förräntning insatte medel, genast kunna komma att blifva åter uppsagde. 3:0 Att igenom det nu föreslagna sätt RiksgäldsContoiret har blifvit förvandladt till Mäklare eller Commissionair för denna särskilda förräntning afFörsvarsVerkets på den föreslagna särskilda räkningen odisponerade, och för någon längre tid tillgänglige medel; hvarvid för RiksgäldsContoiret uppkommer nödvändighet af beständig skriftvexling med K. M:t eller vederbörande Autorite't, uti de mäst obetydlige frågor. 4:o Att RiksgäldsContoiret härigenom ställes i ansvar för vården af Bankens utgifne Obligationer för alla insättande Summor, och hvilka någon gång torde uppgå till flere 100,000 R:dr, samt ej tillhöra RiksgäldsGontoirct, utan Försvars Verket; troligen komma desse Obligationer alt utställas löpande och till Sedelhafvaren, alltså gällande i hvars mans hand, och denne ökade dels, ansvarighet hos en eller annan af Verkets Embetseller Tjenstemän, dels risk i öfrigt för förlust af inneliggande Obligationer å betydligt belopp, synes mig alldeles främmande för R. St:rs RtgsConloir.