Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D, Vid förnyad föredragning af Riddarhus-lJtskottets den 18 sistJedne Martii afgifne, samt den 241 samma månad, eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, öfver Riddarhus-Diractionens Riksdags-Berättelse , ansåg Högioflige Ridderskapet och Adeln 1 och 2 §§. uti berörde Utlåtande icke erfordra någon åtgärd, s»mt biföll hvad Utskottet uti 3,4» y och 6 §§. hemställt, endast med den förändring, att i stället för det i 3 §. gjorde Förslag, angående tryckning af Ridderskapets och Adelns Protocoll vid de blifvande Riksdagarne, Ridderskapet och Adein, på det så väl samtelige Riks-Ståndens Protocoll sora Bikanget dertill måtte under Riksdag*rne med all möjlig skyndsamhet kunna från trycket utgifvas, ansåg lämpeligt, det borde Riksens Stäoder hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att HofCancelteren, under hvars inseende Boktryckerierne i Riket äro ställde, mätte erhålla Nådig föreskrift, att så snart Riksdags-k»llelse utfärdas, låta vidtaga sådana förberedande åtgärder, hvarigenom Riks-Ståndens Protocoll och Hillänget, kunde under Riksdagen^ lopp skyndsamt frän trycket utgifvas. Ut supra.
Inqvarteringsgifvare hör tillkomma för mat, som åt tågande trupper lemnäs; Bifölls; och: N:o 4> i anledning af vackt motion, angående ny indelning a£ båtsmaas-rolarne på Gottland tu. m.; Bifölls. Ben 4 Julii i834*- ffrå n H ö g l o fl. Ridderskapet och Adkew. S. B. Remitterades lill Lag-Utskottet' Ivaline denna dag af Herr Stråle, Ni/s Wilhelmr afgifna anföranden i anledning af Lag-Utskottets cicil 17 sist!iclue Junii f. m. återremitterade Betänkanden N:ris 71 och 72*. S. D. II emitterades till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Vtskottet, Grefve Cronhjelms , Otto Åugust, den 17 nästlidne Junii f. m» på hordet lagrie motion, angående utfärdande af en Författning till förekommande af olyckor med ångfartyg, tillika med ett i anledning deraf denna dag ofgifvet anförande. S. D. Föredrogos åilyoocTi biföllos Stats-Utskottets den 17 sistlidne Jiinii e. m. på bordet lagde Utlåtanden, nemligen: N:o i45, i anledning af väckt motion, om afskrifning af Enke-Friherrinnan E ne skölds skuld till Ivrigsmanshus-Cassail; N:o i5i, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 1.4, i anledning af Arrendatorn af Svartsjö Kungsgård, f. d. Grosshandlanden IVenvtsansökningom nedsättning i arrendet; N:o i56’, i anledning af Herr af Rohsahms, Carl Reinhold, väckta motion, om inlösen för Statens läkning af godset Ekolsund i Upsala Lärn Från Hög v or di ge Preste-Ståndet. S. B. Föredrogos å nyo följande Lagsamt Allmänna, BesvärsOch.
Beskattningen folie ock högst ojemnt, emedan några kontrakter vore gällande en hel mansålder, då andra endast gällde några månader och flere gånger hvarje år uppgjordes för samina lägenhet. Arrendatorn eller hyresmannen skulle väl, enligt stadgandet, endast betala halfva kartan, men finge dock i de flesta fall betala den helt och hållet. Varande derjemte åtskilliga anmärkningar framställda emot sjelfva redaktionen, hvilken icke blott vore obestämd, utan också lemnade rum lör tvekan, huruvida civil-lagens föreskrifter i fråga om vilkoren för aftals bindande, kraft, kunde anses beroende af underlåten kartering. Borgare-ståndet åter har beslutat, att arrende-, hyresoch algälds-kontrakler, om hvilka förmäles i detta moment, skulle vara från stämpladt papper befriade; i följd hvaraf 1 mom till och med orden -. enligt förestående tarif liksom ock de bestämmelser. som begynna med orden : / afseende på skyldigheten att uppvisa och slutas med orden å det exemplar hail und/är, skulle komma alt ut gä; hvaremot Borgare-ståndet godkänt förslaget i hvad det rörer förpanlnings-bref samt fördelsoch undantags kontrakter. Ridderskapet och Adeln har deremot helt och hållet bifallit Utskottets förslag, äl vensom Bonde-ståndet, endast med det tillägg, att arrende-kontrakter till belopp ulöfver|25 till och med 50 R:dr skulle beläggas med 25 öres karta. I afseende å grunden för den ifrågavarande, från längre tid tillhaka bibehållna beskattningen, har Utskottet hufvudsakligen att endast åberopa hvad i Betänkandet N:o 8 derom redan blifvit anfördt. Lika med flera andra skriftliga handlingar, genom hvilkas afslutande en ekonomisk fördel betingas och framtida säkerhet för dess tillgodonjutande betryggas, synas också arrendeoch hyres-kontrakter höra vara underkastade en stämpel-afgift, oberoende deraf, huruvida kontraklerna sedermera godvilligt fullgöras eller genom embetsmyndigheternas mellankomst måste göras gällande.
Och utan att vi märkte det, flyttade vi ut ur alla våra dagliga tankar, in i nya, ljusa, vårliga. Jag blef så glad öfver hans förslag, att jag nästan ville skrika af lycka, och när vi gingo tillsammans på gatan, tyckte jag, att de förbigående betraktade mig, så att jag borde rodna. Hvilken dag det var, hvilken dag! Jag är lycklig öfver att vara gift med Pierre, lycklig åt mina små barn, lycklig öfver all beskrifning. Men ibland öfverfaller mig en längtan efter de dagar, hvilka aldrig komma igen. Kanske också, att det är en längtan efter något, som aldrig har funnits och aldrig skall komma att finnas. Jag kan icke säga, hur det är. Men ibland skulle jag vilja rycka upp hela mitt lif till något starkt, skönt och outhärdligt berusande. Jag skulle vilja, att jag alls icke vore gift, att Pierre och jag vore unga, att vi först nu hade lärt känna hvarandra. Bara för ett ögonblick skulle jag vilja känna denna ilning af salighet, som föll öfver mig förr, bara han nalkades mig, bara jag rörde vid hans hand, en salighet, hvilken tvang mig att blunda för att icke röja mig själf. Jag trodde icke, att jag åter skulle kunna känna allt detta. Men det kom öfver mig denna dag, kom öfver mig så starkt och så berusande, som om jag sofvit i tio år och vaknat upp till en dag af ungdom. Det lät som sång i mitt hjärta, en mild, ljuf, glädtig och drillande sång, hvilken steg med lärkorna i fullt solsken öfver gröna ängar och blommande fält. Jag kände mig äfventyrslysten som en liten flicka, och jag kände också, att Pierre förstod det. I vår gamla berså åto vi frukost. Pierre kom ihåg vår gamla matsedel, jag vet, att jag fick tårarna i ögonen, medan han räknade upp rätterna, och på samma gång blef jag så öfverdådigt uppsluppen, att jag behöll handsken på vänstra handen, för att uppassaren icke skulle se min ring. Det gick ett jubel igenom oss båda, det var som ett rusande bad af lycka, och när eftermiddagen kom, gingo vi som förr tysta under de gamla träden, hvilkas grenar skugga öfver Seine. Det var ju som förr, alldeles som förr. De år, hvilka gått, voro icke till för oss.
Utskottet föreslår alltså det måtte Rikets Ständer i underdånighet anhålla, ali 2 § f mom. mä erhålla följande förundrade lydelse: «På hvart och ett fattigvårds-samhälle ankommer att, under iakttagande af föreskrifterne i denna författning, ordna fattigvården på sätt efter ortens beskaffenhet och särskilda förhållanden lämpligast finnes; dock så att bettlande icke må tillåtas. Vill fattigvårds-samhälle i afseende på fattigvården fördela sig i kretsar eller rotar, med åliggande för en hvar af dessa, att försörja dit hörande fattighjon, vare sådant ock tillåtet, derest två tredjedelar af de afgifna rösterna sig derom förena samt tillika sådan öfverenskommelse träffas att ingen rote eller krets derigenom obilligen betungas; och gälle detta beslut hvarje gång för fem år, efter hvilkas förlopp frågan ånyo skall till öfverläggning förekomma, huruvida fördelningen må ytterligare för feni år fortfara. Ilar sådan fördelning af underhållsskyldigheten, som nu sagd är, egt 4 Allm.' Besvärsoch Ekonomi-Utskollels Betänkande N:o 88. rum, vare fattigvårds-samhället icke desto mindre gemensamt ansvarigt för samma skyldighets behöriga fullgörande, med rättighet att söka godtgörelse af den krets eller rote, som sin skyldighet åsidosatt.» 3 §• Af Bengt Nilsson: att det i 2 mom. förekommande stadgande, det kyrkoherden, om han icke är vald till Ordförande eller Ledamot i Sockennämnden, skall, på grund af sin embetspligt, såsom Ledamot deltaga i fattigvården, då han finnér behofvet det påkalla, vore en otillräcklig bestämmelse, hvarföre ock Rikets Ständer år 1848 föreslagit, att kyrkoherden skulle vara sjelfskrifven ständig Ledamot i Fattigvårds-styrelsen, hvilket icke borde hindra honom att, vid tillfälle af förhinder eller då mindre vigtiga frågor förekomma, uteblifva från Styrelsens sammanträden; men på hans behag borde ej lemnäs beroende att med fattigvårdsärendena, som så nära rörde hans embete, sig befatta.
Mamma läste med mig tills jag var 14 år, sedan fick jag ett år ledning af informatorn i prestgården. Nu gäller det att arbeta för att småningom bli i stånd att hjelpa mamma och afbetala på mina skulder. Lyckligtvis är jag så kärnfrisk, att det tyngsta arbete är som en lek för mig. Hvad tänker du bli? Bellas ögon glittrade af intresse. Hvad vet jag? Det jag duger till. Kanske väljer jag ett yrke. Det som mest af allt intresserar mig är likväl den „torra“ juridiken. Tänk, att kunna skipa rättvisa i verlden, att dömma och straffa Säg icke så, afbröt Bella förskräckt, att godtgöra och försona måste vara mycket lyckligare. Kanske, sade Hanna tankfullt, och det kom ett vackrare tonfall i stämman. Du har så stora planer, du, Hanna. Jag nöjer mig med att bli hushållerska eller sjuksköterska. Jag tycker så mycket om att steka plättar och vara snäll mot dem som äro sjuka. Men nu hör jag dem slamra med tekopparne och känner oset af stekta svampar. Kom, Hanna, mamma väntar. När Hanna om aftonen låg i sin säng, arbetade hennes tankar så att hon ej fick somna. Intrycket af det goda glada hemmet, de lyckliga syskonen, värmen, tryggheten, allt framkallade en känsla af ensamhet, sådan hon aldrig erfarit förr. Hon blygdes att gifva vika för hvad hon kallade svaghet, och det hårda inom henne reste sig till försvar. Det är ömkligt, tänkte hon, att blifva sentimental af en smula vänlighet. Om jag ej kan förhärda mig deremot, så är det bättre att jag flyr alltsammans. Ty jag vill ej, vill ej hafva någon att tacka för något. Jag vill icke ha någon vän, som binder mig mer än andra, ty vänskapen är en snara, som gör en ofri. Bättre att aldrig ha egt en vän, än att ha egt en och svikits! Så säger mamma, och jag tror hon har rätt. Bella är en god flicka, men jag hyser ingen tillgifvenhet för henne och vill ingen hysa. Hon skall ej vinna mig, ty hon kan ej behålla mig, lilla vänliga varelse, som lifvet skämt bort Jag vill vara nog för mig sjelf och fri så länge jag lefver. Något inom henne motsade dock detta och bortsmälte muren som hon ville bygga till sitt försvar.
Jag har trott att ett steg till detta ändamål vore, om vi, utari att nu särdeles öka vårt RörelsrCapital , kunde åter införa RiksgäldsSedlarne till ett sta* digvarande rum i RörelseCapitalet; och detta har jag trott kunna verkställas derigenom att vi låta TreProcents Sedelstocken, förvandlad till RiksgäldsSedlar, i allmänna Rörelsen åter ingå, för att småningom aflösa den del af Banco; Sedelstocken, som utgjort Skiljemynts Sedelstock; det vill säga bestått i Sedlar under fern R;drs valeur. Af behofvet skulle detta ombyte nu med begärlighet emotfagas och af vanan skulle det sedermera bibehållas. På endast detta sätt skulle, som jag tror, utan förminskning i RörelseCapitalet, Banco - Sedelstocken kunna småningom förminskas, i efi n mohn, som behofvet och förtroendet gaf tillfälle till RiksgäldsSedlarnes förökande, utan fall i värde; och utan att tillställa allmän nöd , skulle sålunda den tid kunna sagta förberedas, då vi, med mera hopp om framgång, kunde lemna oss åt den omsorg till BancoSedlarnes förbättring, som äfven jag anser angelägen, men hvars svårigheter endast kunna af tiden undanrödjas, aldrig af våldsamma operationer brytas. 76 Den 17 Martil, {. m. Om vi måste medgifva, att en hastig öfverg|ng ifrån ett vidsträckt CreditSysteme, till allmän skuldfrihet, är omöjlig; så böra vi också erkänna nödvändigheten att lenina tid till utarbetningen, och, förlag till den Production hvarmed utarbetningen skall verkställas För att kunna lemna detta förlag, är nödvändigt att ännu fortfara uti ett derefter lämpadt CreditSystéme, och i valet deraf, synes väl det vara bäst, som, derest det återvinner allmännaförtroendet, kan blifva ett sannskyldigt medel till stöd åt vår Banque. Allt CreditSysterne hvilar på allmänna förtroendet, som förutsätter en allmän god sinnesstämning, hviU ken åter aldrig kan äga riam under en tid af allmän nöd.
Utdr. d. 14 Mars 1855* S. D. Sedan, vid förnyad föredragning af ej mindre Stats Utskottets Utlåtande, N:o /\i6, i anledning af en utaf Friherre Palmstjerna, C. O., serskildt väckt motion, i fråga om räntelagares och räntegil vares upps gningsrätl in natura;, än ock Bonde-Ståndets, i Protocolls-IJtdrag at den 26 sistlidne Januarii, gjorda inbjudning till Ridderskapel och Adelil, att frångå sitt fattade beslut, rörande momenten a, b, c i 5:le punkten at Stats Utskottets Utlåtande IS7:o 3g3, samt antaga Utskottets förslag i dessa delar, Hans Excellence Herr Grefve af PVetter stedt, Gu taf, väckt motion, om förändring i liden för markegångs-sättningarne, för uppsägning af räntespanmul och utdelning af forsedlar m. m., beslöt Bidderskapet och Adelil, att nämnde motion, tillika med de i anledning deraf afgitne yttranden, skulle till Stats-Utskottet remitteras, samt alt så väl StatsUtskottets Utlåtande JN:o 4'd, S0U1 Bonde-Ståndets ofvamiämndc inbjudning skulle hvila, till dess Utskottets Utlåtande öfver Hans Lxcelleuce Herr Grefve af PVelterstedts förrberörde motion inkommit och afgjorts,. S. D. Föredrogs Hedervärda Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag, af den s 1 dennes, med tillkännagifvande, att Ståndet gillat det af ExpeditionsUtskotfet med Memorialet N:o 23 öfverlemnade förslag lill; Pikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ytterligare Stals-anslag för Arme'ens Pensions-Cassa ni, 111., samt med inbjudning till Presteoch BorgareStånden att detta beslut biträda: Preste-Ståndet, som redan den 12 dennes rättat sitt beslut och godkänt det ifrågavarande förslaget, lade denna inbjudning lill handlingarne. S.
Lyilis enka beviljades vid 185.>—1854 årens riksdag en pension af 375 rdr för hela sin lifstid, med fästadt afseende så väl på hennes nödställda belägenhet som ock derpå, att hon hade att uppfostra trenne vid mannens död helt unga barn. Då nu modren aflidit, stå barnen alldeles utblottade på det nödvändigaste, utan utsigt att kunna fullborda sin uppfostran. Man har derföre begärt att, under hvartdera af de 4 följande åren, detta ofvannämnda belopp af 375 rdr skall för barnen beviljas; och detta torde R. Sl:r, af fortfarande välvilja lör Konrektor Lyths minne och verksamhet, böra bifalla. Jag anser motionen h. o. h. tala för sig sjelf, och vill blott anföra såsom en ursäkt att jag nu besvärar Ståndet, att det är lörsta gången under de 7 riksdagar, jag närvarit, som jag besvärar R. o. Ad. med något tal eller någon anhållan. Jag tillstyrker bifall till Doktor Söderbergs reservation. Gr. Cronstedt: Det förhåller sig verkligen så som Hr Blomstedt anfört. För min del instämde jag äfven i Utsk:s-afdelningens af Hr Blomstedt omnämnda beslut, och vidblifver nu samma åsigt, hvadan jag anhåller att lå förena mig i löreg:de talares yrkande på bifall till Doktor Söderbergs reservation. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder endast yrkats, att R. o. Ad., med alslag å Utsk:ts hemställan, skulle antaga det förslag, som Doktor Söderberg i en vid punkten afgifven reservation framställt; gjordes först propos. på bifall till lltsk:ts hemställan, hvarvid svarades många nej, jemte några ja, och sederine.a propos. på alslag derå och antagande af Doktor Söderbergs förslag, då svaren utföllo med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Ulsk:ts hemställan bifölls. 102:dra punkten. Hr von Knorring:
Upplysningsvis får äfven meddelas, att det från Läroverkets egna kassa utlånta kapital för år 1858 ej utgjorde 167 R:dr 37 öre, som Pevisorerne uppgifvit, utan enligt räkenskapen befinnes detta kapital vara 164 R:dr 37 öre. Sala den 31 December 1860. 7. O. Westman, Rektor vid Sala Elementar-läroverk. — 398 - (Bilagor.) Utdrag af protokollet, hållet vid Collegii Scholastici i Sala sammanträde den 7 Juni 1858. 3:o bestämdes utdelningen af premieoch fattig—medel: a) af Läroverkets premieoch fattig-kassas tillgångar tilldömde® åt G. W. Billmanson 2:dra delen af Svedboms tyska läsebok och Norbecks lärobok i Theologie B:ko 2 R:dr 8 sk., åt J. A. v. Schimer 2:dra delen af Svedboms tyska läsebok och tyskt handlexikon Rabes latinska grammatika Ericsson tyskt handlexikon — 1: 24, åt Y. K. Forssell 2 R:dr B:ko, åt Arvid Johansson Svedboms elementar-kurs i tyska språket Ostgren Hjorts tyska språklära Oldes franska språklära Johansson handlexica i franska och tyska språkea — 2: 40, åt B. L. Smedberg franskt handlexikon och I sta delen af Svedboms tyska läsebok 2: 16. Ut supra. In fidem, Carl F. Wall, Enligheten med originalet intygar, Ex officio: J. O. Westman. Utdrag af protokollet, hållet vid Collegii Scholastici i Sala sammanträde den 15 December 1858. 2:o Tilldömdes af de premie-medel, sorn genom enskildt anordnande äro anslagna att vid höstterminens slut utdelas, åt U. Östlund 3 R:dr R:mt och åt F. V. Klingius 3 R:dr s. m. Ut supra. In fidem, Carl F. Wall.
Den skrifvelse Utskotten föreslagit, är den enda formenliga; den hyder sålunda: ”att hos Kongl. ”Majit i underdånighet anhålla, det täcktes ”Kongl. Majit genom vederbörande Autorite”ter infordra säkra och fullständiga upplysningar om de vidare hinder, som må kun - 2o6 Den 27 Augusti e. m. ”na ligga i vägen mot SkiftesStadgans tillämplighet i Rikets alla provincér, samt ”derefter i nåder vidtaga de ändringar i ”densamma, som kunna pröfvas nödige, på ”det den i allo må uppfylla dess för Landtbruket välgörande ändamål.” Jag anhåller om proposition till bifall härå. Friherre Anckarswärd: Jag finnér detta förslag ej hafva stort företräde, framför BondeStåndets beslut. Hvad sjelfva den underdåniga skrifvelsen beträffar, anser jag den öfverflödig, ty då communicationen emellan Auctoriteterna och Kongl. Majrt aldrig är stängd, är att förmoda, det Auctoriteterna sjelfva skola inberätta, om något hinder i anseende till Författningens tillämplighet inträffar. Jag kan ej inse, hvartill en underdånig skrifvelse skall tjena ; utantillstyrker, att vi må förena oss med BondeStåndet för att få någon enhet i beslutet. Grefve Frölich: Jag kan ej finna, antingen BondeStåndets eller Utskottens första förslag är det rätta. Herr Hjerta har redan talat om det förra; hvad det sednare beträffar, så leder det blott att sätta hela Stadgans tillvaro i fråga, enär man vill infordra upplysningar, om dess verkställbarhet är möjlig. Jag anser således Utskottens i senare Utlåtandet framställde förslag lämpligast, emedan det lämnar tillfälle till modilicalioner för vissa localer. Den 27 Augusti e. ra, Grefve Spens? Hufvudskillnaden emellan det af Utskotlen föreslagne inhämtande af local-upplysningar, och den af BondeStåndet beslutade redaction, synes varaden, huruvida vederbörande authoriteter, eller menigheterna skola höras.
Frakthandeln var under år 1856 temligen god, men blef derefter ofördelaktig, tills den år 1860 åter förbättrades. Stadens handelsflotta, som år 1836 utgjorde 69 fartyg om tillsammans 6,114 läster, » 1850 » 151 » )) )) 16,139 » och » 1855 » 147 » )) » 17,755 » ; har sedan förhållit sig så, att den » 1856 » 143 » )) )) 20,091 » » 1857 » 143 » » )) 20,545 » » 1858 » 142 » )) )) 20,500 » » 1859 » 145 » )) )) 21,601 » och » 1860 » 137 » )) )) 20,044 » Af här år 1860 trafikerande ångfartyg voro följande hemmahörande i Göteborg, nemligen: Utrikes gående. Göta eif om 60 hästars kraft, Ceres om 70 hästars kraft, Kongelf » 10 » » Gustaf Wasa » 120 )) » Långedrag » 8 » » Hamburger paket » 44 )) » Niord » 45 » » London » 120 » » Rödasten » 5 » » Inrikes gående. Seid » 12 » » Elfkungen » 20 » » Strömstad , » 50 » » Göteborgs och Bohus län. Göteborgs stad. Sjöfart. Handlande. Fabriker. 33 Sälboda, om 44 hästars kraft. Trollhättan om 25 hästars kraft. De fleste staden tillhörige segelfartyg äro af utmärkt byggnadsarb kopparförhydde och snällseglande, från 100 till nära 400 lästers drägtighet, och hafva blifvit använda hufvudsakligen i fraktfart på transatlantiska orter. Någon grund för omdömet om den inrikes rörelsens tillväxt lemna följande från tullförvaltningen meddelade uppgifter om antalet af fartyg, som från andra inrikes orter till Göteborg med förpassning ankommit, och af dem, som härifrån till andra inrikes orter med förpassning afgått.
Committé, angrde förordnande af en sådan till granskning af Rikets Ekonomiska författningar . „ för upprättande af förslag till en förändrad INati011aI-Representation . Svar pä äterremiss „ för Norra väganläggpingarne, ang:de dess upplösning. Se Anmälan 24. Cornpr orrvis sar i er, om lag för deni . Coaj cn am -1 a g st i ft 11 i n g e n, om ändringar och tillä deri ^ . Svar pä äterremiss . Conradsfors' bruk i Wermland., -om lång understöd för dess äteruppbyggande •• Svar på äterremiss Conrector vid Örebro Skola, ang:de ändring i löne vi Ikoren för honom . Consistorii Notarier, angide Emeritilöner för de „ om ersättning för ökade göromål V 45 V 45 b. a. a. s 45 V 45 a. U 44 b. || 44 å, v 45 a. a. y 45 V 45 BorgareBonde Ståndet. y 45 a. a. V 45 b. 45 45 b, il 44 b. |i 44 b. y 45 a. a, y 45 b, y 45 c. Consistorierne, om upphörande af deras domsrätt Ytterligare i samma ämne* Se Centralstyrelse. Consulad-afgiften, om upphörande deraf eller lindring deri ... Contracts-Prostarne i Bohus Län, om förbättrade lönevilkor för dem Contracts-Pros tar och Pastorer, om portofrihet för deras Embetsbref ... Controlloch Mynt-Verken ang:de deras ställande under Bergs-Collegium Controll-Stämpelmedel. Se Statsr Verket, dess inkomster, sid. 8. Convoij-Commissariatet, Se Handelsoch Sjöfartsfonden. Correctzoniiter och Fästningsfångar, ang:de deras inträng i handtverkeriernes rättigheter Correctionisters extra förplägning med bränvin, om upphörande deraf. Se Anmälan 66. Corvections-Inrältningen ä Långholmen, om utgifter för reparationer derstädes.
Hon berättade nu mötet med Lindendal, hvars otvetydiga afsigt var att tillbjuda henne sin hand. «Efter saken står på den foten, är det bäst att vi anbefalle den i Guds hand, och sedan sofva på alltsammans:» sade gumman leende; hon omfamnade hjertligt henne och kysste Leonnas panna. En fjorton dagars torka, som väl varit gynnsam för den påstående höbergningen, hade likväl gjort, att allt antagit ett förtvinadt och förvissnadt utseende, i synnerhet sista dagarna, som varit öfvermåttan varma och utan någon välgörande nattdagg. Välkomna för landtmannen voro således de mörka moln, som uppstego på vestra horisonten och gåfvo hopp om regn; af det tryckande i luften förmodades ett åskväder. Det utbröt äfven omkring midnatten. Leonna vaknade vid den första knallen. Hon steg upp, tog på sig klädningen, och sedan hon undersökt spjället och fönsterhakar — som likväl på landtmanér icke funnos — satte hon sig vid fönstret, för att vid blixtens sken betrakta den sublima tafla, som låg framför henne. Boningshuset var bygdt på en något brant sluttande backe, med en hög stenfot på ena sidan; det var ditåt fönstret låg; nedanför backen var en stor äng, der en bäck slingrade sig i många krokar; af torkan hade den knappt varit synlig när Leonna om aftonen öfversett utsigten, men nu, när molnen öppnat sina slussar, började äfven jordens ådror svälla; bäckens bädd fylldes ögonskenligt allt mer och mer. Ängen begränsades af en skog i fonden, till venster låg en vik af saltsjön, till höger några landtmannaboningar. Denna tafla, nu tom på hvarje lefvande föremål, insveptes några minuter i ett ogenomträngligt mörker, och nästa ögonblick i det klaraste ljus, uti hvilket regnet antog kristallens glans. Bäcken syntes då vara en lång guldskimrande orm och sjön liknade en metallspegel; på detta afstånd såg man icke huru vågorna tornade sig mot stranden.