Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S.D. Efter ordentligt skedd pålysning inträdde Rödö församlings resp. ledamöter i sockenstugan, för att öfverenskomma om något understöd för flera inom socknen boende fattiga hushåll, som, i saknad af arbetsförtjenst icke kunna, utan allmänt biträde sig sjelfva försörja, och sedan sexmännen, enligt församlingens anmodan förleden söndag, hvar för sin rota uppgifvit de mest behöfvande och socknemännen dessutom sins emellan öfverlagt, huru de fattige lämpligast borde understödjas, så att något hyende icke lades under lättjan och wårdslösheten, samt hvad och huru mycket hvar och en skulle för ofvannämnde ändamål, utgifva. Så beslöts enhälligt enligt ett nu ingifwet project, det skulle till de mest nödlidandes hjelp, af hvarje tunnlands skatt erlägggas en kanna korn i fullt mål, hvilken spannmål skulle wid nu inträffande krono-tionde intägt af sexmännen för hvarje rota emottagas, dels till genast skeende utdelning åt de mest behöfvande, och dels till besparing för framtida behof åt sådana som nästkommande wår blifva i saknad af utsädes korn. Dessutom medgåfwo socknemännen att de arbetsföre af mankönet skulle om de så åstundade få wara hos hemmansegarne ett dygn på tunnlandet för att antingen hugga kastved på egen kost emot 28 sk:r rgs famnen eller ock eljest arbeta för maten, samt att fattiga barn som icke sjelfva kunna arbeta för sitt uppehälle, skulle inom socknen få söka hjelp och understöd, men sådanne, som kommit till den ålder att de kunna förtjena sitt dagliga bröd, böra på de ställen, der de infinna sig, afvänjas från den wederstyggliga och skadliga lättjan, samt hållas till arbetsamhet och flit, som wårdslösa och obetänksamma föräldrar sällan eller aldrig hålla dem till, hvarigenom de ock i framtiden oftast blifva onyttiga, ja skadliga medlemmar i samhället, en börda för sig sjelfva och för de menniskor, som olyckligtvis måste hafva dem i sitt område. År och dag som ofvan P. Staaff P. L.
Ej må köpare till vittne åberopas j, eller för ojäfvig a,ntagas i fråga om försäljning af det bränvin j han sjelf sig tillhandlat , ulan så är , att andre personer närvarit, och Domaren det dä nödigt prof var , för att erhålla närmare ljus i saken; hvaremot köpare _, derest lian i öfrigt ojäfvig finnes_, må vittna derom , att bränvin blifvit till andra personer vid samma tillfälleförsåldt. Utan antagande af en slik fyllnad i bevisningen, skall lönnkrögeriet fortgå sin ohejdade gång, åklagaren tröttna vid åtal, deri sällan fullständig bevisning kan vinnas, och lönnkrögaren frodas af sin skamlösa handtering. Uti 2 mom. af 62 §. vill jag föreslå följande förändrade redaction: Bränvinsredskap eller bränvin, som är förbrutet dömdtj skall fördelas på enahanda sätt; börande sä väl redskapen som bränvinet_, med kärlet hvari det förvaras > pä offentlig auction försäljas j och så väl auctions-beloppet som vigten af den metall, hvaraf redskapen består af vederbörande Uppbördsman med auctions-protocoll bestyrkas och i saköres-längclen redovisas. Skälen för denna förändring äro: att försäljningen af förbruten dömd bränvinsredskap och bränvin tillhör Kronofogde eller Kronobetjente att verkställa, likasom auctionsbeloppet af honom uppbäres och bör redovisas, till sammanhang med böterne, i den af Domaren meddelade saköreslängd. Härigenom vinnes den fördel, att både botes och auctionsbelopp redovisas på ett ställe och i samma saköreslängd, hvilket ej kan ega rum på sätt nu tillgår, nemligen att Kronofogde, sedan redskap och bränvin blifvit försålde, till Rätten ingifver extract af Auclions-procollet, hvilket då antecknas i det Tingets saköreslängd, under hvilket det ingifves. Följden häraf har blifvit, att böter kunna vara ådömde ena året, men försäljningen af redskap och bränvin icke ega rum förr än år och dag derefter, i anseende till mellankomne besvär m. m.
Maj:ts Nådiga förord hos Riksens Ständer i anseende till dessa fordringars återerkänpande och ✓ 186 Den 17 April. och behörigt anslag till rentans utbekommande; och enär Gantzli-Rådef Lagersvärds fordran, stor 40,381 mark Hamburger Banco, förvandlad efter 52 sk:gs Cours till R:d Svenskt Banco, gör 14,582 R:d 13 sk , liv arpa rentan å 5 procent skulle göra 729 B:d 5 sk., och Ministern Peijrons fordran, stor 10,000 Gulden Holländsk Courant, som efter pari Cours utgör 1 1,6r,o mark Hamburger Banco, hvilka åter efter 52 sktgs Cours göra 4,207 R:d 6 r:st Svenskt Banco, skulle efter 5 procent utgöra en ärlig renta af : 1 o R:d 17 sk. Banco, vill Kongl. Maj:t i Nåder fastställa dessa 2tne Summor, den ena af 7:9 R:d 5 sk., den andra af sto R:d 17 sk., såsom de der borde från början af innevarande år, årligen, af Bartheleiniska Medlen, till nämnde Tjenstemän utgå; och skulle Hof-Cantz-* leren Friherre af Wetterstedt, genom ProtocollsUtdrag, härom underrättas, jemte det Lånedocumen, terna honom skulle tillställas, samt vederbörlig anvisning for sökanderna utfärdas. Ex Protocollo Gust. Fr. Bohm. I afseende pa f. d. Ministern vid NederSachiska Kretsen och Riddaren af Kongl. Majts Nordstjerna Orden Herr C, Peijrons, och Kongl. Majus Chargé (1’affuires i Italien Cantzli-Rådet och Riddaren af Kongl. Majus Nordstjerne •
Nto 379, angtde ofullständighet i riksactens stadganden rör:de förmyndareval för omyndig Konung; Nto 38o, angtde Convojeommissariatets upphörande; Nto 38i, angtde utdelning af BondeSl:s förhandlingar i representationsfrågan; Nto 382, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de extraslatsanslag för den af R. St. begärda lagberedning. Upplästes och bifölls Exped.Ulskts mern. N:o 52, angtde vissa iakttagelser vid upprättande af förslag till R. Stts underd. skrifvelse!' rörtde exlra-statsregleringen. Till justering upplästes och godkändes Exped Utsk:s nedannämnda förslag till R. Stts underd. skrifvelse!' till K. M., nemi.: Nto 383, rörtde villkoren för det af R. St. till en pharmaceutisk läroanstalt beviljade anslag; N:o 384, i anledn. af K. M:s nåd. framställning ang:de en uppkommen brist i 1840 års anslag till beväringsmanskapets vapenöfningar ; na Den 8 Juni. N:o 385, ang:de lindring i postföringsskyldigheten; N:o 386, ang:de städernes saluaccis; N:o 387, ang:de ändringar i K. förordningen till förekommande af oloflig ineller utförsel af varor, jemte bilaga; N:o 388, angrde statsverkets inkomster för år 1841 oell påföljande år, intill nästa statsreglering. Till justering upplästes Exped.Utsk:s förslag N:o 38g till R. St:s underd. skrifvelse, ang:de granskning af de i Statsrådet förda prot., äfvensom ett samma förslag åtföljande prot.utdr. från Exped.Utsk. af den 5 dennes. Hr von Hartmansdorff, Aug.t Jag anhåller alt få instämma i den reservation Frih. Rehbinder afgifvit.
Under så vidt utseende och äfvenlyriiga konjunkturer borde visserligen, om någon statsklokhet och något afseende på enskilte medborgares och talrika folkklassers vål finge gälla, ett beslut om införselförbudens afskaffande ej kunna fattas på annat sätt, än alt åt Kongl. Majit öfverlemnades att sätta beslutet i verkställighet, när efter mogen pröfning af alla om ständigheter, Han ansåg tiden dertill vara inne. Men illiberaliteten har gått så långt, att utskottets majoritet yrkat införselförbudens afskaffande omedelbart och icke ens velat medgifva den begärdta terminen af ett år, inom hvilken de inhemska tillver karne kunde hafva rådrum att upparbeta sina under helt olika konjunkturer inköpta råämnen och realisera sina lager af färdig vara. Utan att vara någon vän af införselförbud, hvilkas Herfaldiga olägenheter jag sjelf såsom fabrikant blott alltför mycket fått erfara, anser jag mig följaktligen på nu anförda skäl, så väl angående tidpunkten, som sättet för förbudens borttagande, fullt rättfärdigad, då jag icke instämmer uti den mening, som af det höglofl. utskottets majoritet blifvit omfattad. 1 afseende på de af pluraliten tillstyrkta tariffsatserna, finner jag mig äfven förpligligad alt åtminstone angående några artiklar anmäla min afvikande tanke. Utskottet har tillstyrkt en medeltull å valkade, tvåskaftade helylleväfnader af 1 ridr 32 sk. banko per skålpund. Att utskottet förkastat indelningen utaf dessa väfnader uti en mängd kathegorier efter trådantalet i ränningen, och i stället antagit en medeltull för dem alla, anser äfven jag riktigt, enär förtullningen efter de olika kathegorierna endast skulle leda till inveckling, svårigheter och missbruk vid verkställigheten.
Då jag således i allmänhet fullkomligt ogillar att Const.Utsk. ingått i bedömande af tjensters tillsättande, ber jag serskildt att i afseende på det anmärkta förhållandet vid den lista punkten få göra det tillägg, att då Deparlis-Chefen vid föredragningen inför Konungen af de här anmärkta befordringarne framlagt tjenste-förteckningarne och promemorierna, sä anser jag honom derigenom till fullo hafva upfyllt sin skyldighet. Det säges uti 33:dje § Reg.Fin: ”Enär .sadane sysslor, hvartill förslag blifvit uprältadc, skola af Hörningen bortgifvas, böra SladsRådcts ledamöter yttra sig öfver de sökandes skicklighet och förljensterDetta yttrande innefattas, enl. min åsigt, uti de framlagda tjenste-förteckningarne, och då StatsRådet utan reservation godkänt den af Konungen gjorda utnämningen, så mäste väl deruti innefattas att StatsRådet gillat densamma, och ansett den af Konungen utnämnde personen vara den skickligaste. Hvad serskildt 2:ne af dessa Häradshöfdinge-platser beträffar, så har Utsk., ehuru det i andra fall ganska mycket ingått i pröfning af personens skicklighet och förljenster, likväl icke i afseende på desse tjenstemän framställt någon anmärkn. Således hafva de anmärkande ledamöterne inom Utsk. gillat de utnämnde personerna. I afseende på den 4:de punkten har jag biträdt Utskis anmärkn. Det har nemi. förefallit mig anmärkningsvärd!, alt då en tjensteman på Stat tillförordnades till en beställning, han, jemte upbärande af heta den på den nya Slaten honom tillkommande lön, tillika fått bibehålla den han förut innehade. Detta har jag funnit anmärkningsvärdt, . och jag har derföre ansett mig för R. Stir böra framlägga detta förhållande. Den förklaring i afseende härpå, som en af StatsRådets le 5 * 65 Den 5 Juli f. Dt. damöler här afgifvit, kan jag för min del icke fullkomligt gilla.
Det borde ligga hvarje moder, hvnrje uppfostrare, ja hvmje ung flicka sjalf om hjärtat, att genom larnplign öfningar bibehålla lrrogpen ungdomligt spänstig och frisk. Hur många flickor fortsatta väl efter skoltiden med friskgyinhastik, den lättast tillgangliga, af årstid och vade~lek ininst beroende af all slags idrott och otvifvelaktigt den på vetenskapliga grunder best fotade? Man väntar till dess en sned rygg, ett försvagadt nervsystem eller nggot liknande sjukligt symptom tvingar den unga flickan att taga sin tillflykt till ~ j u l i ~ ~ m n a s t då i k, ett förståndigt idkande af friskgymnastik skulle göra detta medel obehöfligt. Fruktan för öheransträngning bortfaller alldeles vid den minsta kännedom om det ' lingska systemet. Ledarinnorna af cle hiir namnda gymriastiklmrserna veta i sin egenskap af teoretiskt och praktiskt utbildade gymnaster vii1 att lämpa öfningrti. och riirelser efter elevernas konstitution och laafter. Det förtjänar har att ptipekas, att just med t a d e p&amp; de nyss ur skolorna utgångna unga flickorna, man inom Gymnastiska Centralinstitutet för dem anordnat sarskilda kiirser, (inellan Il .If2 förin. tvenne ggr i veckan) hvilka ledas af en af institutets skickligaste Men latom oss återgti till vår gyinnastikafton. Tiiriulcn ar förbi, den trupp, hvars öfningar vi nyss beundrat, upplöser sig och en ny s h r a rycker in. Denna tydligen sammansatt af helt andra element an den föregående. Den lilla frikår på oinkring (50 » man », som nu samlas, utgöres af kvinnor, de flesta med ett ensidigt, rinstriingmde arbetes prägel öfver sig. Och ej underligt, ty vi ha framför oss idel arbeterskor, detta ord taget i sin bokstafliga bemiirkelse. Det kommenderas uppstiillning. Öfningarna begynna. De krökta ryggarna rätas ut, de styfva lemmarna sträckas, det kommer fiirg i de bleka kinderna, spanatighet i de slappa stegen.
Ibland de motioner, som Utsk. ansett höra till denna § är den af riksdagsmannen Strindlund väckta rörande städernes beskattning, emot Utsk:s beslut i fråga om hvilken motion Frih. af Schmidt sig reserverat. Denna fråga kan visserligen uptagas vid den §, som den tillhör, eller sedan hela Bevilln.-förordnm blifvit genomgången; men måhända vore det lämpligare att behandla den vid den §, som Utsk. ansett den tillhöra, och i det afseendet anhåller jag om upläsning utaf den del af Frih. af Schmidts reservation, som angår Utsk:s behandling af förutnämnde motion. Gr. af Ugglas: Det kan visserligen vara detsamma, men jag får hemställa till Frih. Palmstjerna huruvida det icke vore skäl att företaga frågan vid den punkt Utsk. föreslagit; man har då genomgått författningen, samt kunnat se om Utsk. vidtagit 422 Den 14 Maj f. m. några correcliver i fråga om städernes beskattning, och om dessa åro tillförlitliga; hvilket allt torde böra ligga till grund för de beslut, sorn sedermera skola af Sländerne fattas. Frih. Palmstjerna: Jag erkännar att Gr. af Ugglas har rätt i hvad han yttrat; men då Ulsk. sammanväfl den frågan äfven med 8 §:n, då blir del äfven nödvändigt att vid densamma reservation göres i afseende på behandlingen af motionen; och dåden nu måhända kan anses vara gjord, om II. o. Ad. behagar bifalla att frågan uptages lill pröfning sedan samtlige §§:ne i Be vill n Förordum blifvit afgjorde, — har jag intet att dervid invända. Hr von Hartmansdorff: Jag hörde icke hvilken § del var som Gr. af Ugglas upgaf; vid hvilken var det som Frih. af Schmidts reservation finnes bifogad ? Gr. af Ugglas: Frih. af Schmidts reservation är i slutet af hela författningen, och jag skulle tro rättast vara att den afgjordes sedan hela författningen hunnit blifva genomgången af skäl, dem jag nyss nämnde, nemi. ali Ståndet då haft tid att pröfva huruvida det förslag, sorn Utsk. här gjort, vore tillfredsställande. Hr von Hartmansdorff:
Sorn här torde blif va fråga om b'<all till det nu uppläste Betän^ kandet, hemstälier jag , stt detsamma må förblifva hviiaode, intilldess FuianceB tänkandet förekommer. Herr Stråle, Nilt IVilhelmv Jag hemställer, om det icke är sä mycket mera nödvändigt, att ifråg »varande Betänkande hvilar , sorn deruti föreslås ett lån till Upsala Academie emot 3 procents Ränta , och detta förslag således är grundad; på förutsättningen, att tre procent* Obligationer komme att utgifv3s. Men om detta Obligations-systeme icke bifalles , utan en högre ränta för Statens lån erlägges och således äfven af Academien bör godtgöras, kommer frågan i ett annat skick och torde kan hända med mindre ifver fortsätta». Jag tror Den i September e, m, derföre det vara nödvändigt, att frågan derom tills vidare uppskjutes. Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln, att Statsoch BancoUtskottens förevarande Betänkande skulle hvila pi bordet, intill dess Finance-regleringen blifvit af Ridderskapet och Adeln afgjord. Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 12 sistledne Augusti under N:o 420 afgifne, samt den so derpå följde e. m., pä bordet lagde, Utlåtande, öfver väckt motion, rörande grunders bestämmande för pensioner åt dero, som innehaft HofStats-sysslor. Herr von Hartmansdorff, Augujl'. Jag kan väl icke godkänna det särskildta yttrande Herr Hjerta i förevarande fråga afgifvit, då han anser Riksens Ständer icke vara förbundne, att sörja för en afliden Kongl. Persons betjening; ty man bör i allmänhet ej förutsätta såsom gifvet, att en Konung äger enskild förmögenhet, hvaraf han kan göra föräriogar till sine tjenare, utan han och de måste af Staten underhållas. Men jag kan ej eller å andra sidan gilla det sätt, sorn StatsUtskottet, i afseende på pensioners tilldelande åt dylika personer, föreslagit.
Utskotten få alltså tillstyrka, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om den förändring i Kongl, kungörelsen den 18 Januari 1841, att äfven magistratspersoner och borgare, då de biträda vid besigtningar, värderingar och inventeringar (brandsyner å kronans hus likväl undantagne) må, utan afseende å huruvida förrättningen räcker en eller flere dagar, undfå lika dagtraktamente, som dem nu tillkommer för dylika förrättningar, hvilka räcka mer än en dag. Hvad åter angår motionärens förslag, att ersättning jemväl borde lemnäs för expeditionsdagar; så enär de flesta förrättningar för kronans räkning utgöras af besigtningar och värderingar, de der icke erfordra någon serdeles vidlyftig eller besvärlig expedition, anse Utskotten motionärens förslag i denna del ej höra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Då så väl i Kongl, kungörelsen den 18 Januari 1841, som Utskottens härofvan gjorda tillstyrkan inventeringar blifvit serskildt nämnde och detta uttryck måste anses omfatta jemväl ränteri-inventcringar, anse Utskotten sig böra afstyrka motionärens förslag, att så beskaffade inventeringar borde i författningen upptagas, såsom hörande till dem, för biträde hvarvid ersättning må erhållas. Slutligen och som det anslag af 900 r:dr, som Rikets Ständer beviljat för bestridande af ifrågavarande ersättning, icke torde efter den af Utskotten tillstyrkta förändring, blifva för ändamålet tillräckligt, få Utskotten tillstyrka, 12 Staissamt Allm. Besv - och Ekon.-Ulskollens Utlåtande, A.-o 73. att Rikets Ständer förändra det ifrågavarande bestämda anslaget till ett förslagsanslag. Stockholm den 14 Augusti 1848.
Cederström, Jacob: Jag anhåller 0111 bifall till ifrågavar. punkt, men anhåller att Hr Landtm, ville vid proposts framställande skilja frågan om anslaget från den mening, hvilken Utsk. såsom skäl för anslagets beviljande intagit i betänk., ueml. ”att K. M , i afseende på regleringen af detta verk, gått R. St:s önskningar lill mötes, medelst förslagets öfverlemnande till deras pröfning,” hvilket icke egentligen hörer till saken, utan naturligen varit en följd deraf, att förslaget till denna stat blifvit uppgjordt vid en tid, då den kunde till R. St. öfverlemnas, men som likväl, i händelse betänk, blefve bifallet, måste inflyta i den expedition, som af Exped.Utsk. bör aflemnas för att afgå tili K. M., och således föranleda en högst besynnerlig form för R. St:s skrifvelse till K. M. Jag anhåller derföre, alt vi måtte få bifalla anslaget, men alslå den frasen, att K. M. gått Ständernes önskningar lill mötes. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då en ledamot begärt, att särskildt borde pröfvas anslaget, och särskildt de uttryck, som Ulsk. begagnat, ansåge Hr Landtm sig böra framställa särskilda propos;!’ i båda dessa afseende!); hemställande Hr Landtm, nu först, om R o. Ad. behagade bifalla det anslag, som Utsk. föreslagit böra för Generallandlmätei i-contoret å stat uppföras. Ropades ja. Hr Frih. o Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. gillade i öfrigt hvad Ulsk. i denna punkt yttrat. Ropades starka nej, blandade med ja.
Då dessa anslag, som äfven vid föregående riksdagar blifvit till enahanda belopp beviljade, äro behöflige för bildandet af skicklige ingeniörer för allmänna arbeten, tillstyrker Utskottet att ifrågavarande 2:ne årliga anslag, hvartdera å 1000 R:dr, måtte ytterligare under åren 1851, 1852 och 1853 få utgå. 40:o. Jemte förmälan hurusom Kongl Maj: t, i anledning af Rikets sednast församlade Ständers beslut, angående anslag lill den i Slockholm inrättade na vigationsskola, , sett sig nödsakad anbefalla Statskontoret att för åren 1849 och 1850 förskottsvis utbetala de för samma skola å stat fastställda årsbehofven, har Kongl. Maj:t äskat alt Rikets Ständer mätte anvisa medel, dels till godtgörande åt Statskontoret af de för sistnämnde 2:ne år förskjutna 5,600 R:dr, dels ock till den fastställda statssumman för skolans underhåll för innevarande år 2,800 R:dr eller tillsammans 8,400 R:dr. Som Utskottet uti Betänkandet N:o 87, angående reglering af utgifterne under riksstatens G:te hufvudtitel, i denna fråga sig redan utlåtit, anser Utskottet något särskildt yttrande öfver Kongl. Maj:ts nu gjorda nådiga framställning icke erfordras. 41:o. För Skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona har Kongl. Maj:t äskat enahanda årliga anslag som hittills eller 3,333 R:dr 16 sk. och således för 3:ne år 10,000 R:dr. Sorn Utskottet uti sitt nyss åberopade betänkande N:o 87 äfven i detta ämne sig yttrat, får Utskottet till samma yttrande nu hänvisa.
Det more klart, att om landttullarne förblefwe afstaffade, blefwe det swart au till ersättning för hwad de inbragt ästadkomma mer än den förut älagde och influtne summan: att deremot om de Återställdes kunde äfwen det nu mera päräknade högre behofwet, genom en rätt proportionerad förhöjning i afgifkerne upfyllasg och att således i det förra fallet allenast en tillgäng i allmänna bewillningen mäste sökas, som i det sednare icke wore af nöden. I anledning häraf föreflog Friherre at' kstLkanson att förewarande mål nu icke matte afgöras, utan ät Bewillnings-Utskottet updragas akt uti en allmän öfwersigt af medlen och sätten till erhällande af hwad Rikets behof fordrar och genom Åtagande bewillning mäste fyllas, taga under betraktande hwad inflytande landtkull kunde äga pä bewillningens större eller mindre belopp, och äfwen huru i motsatt förhållande och derest ingen landttull upbäres, den erforderliga bewillningssumman kommer att stg wisa, samt i den sednare händelsen förestå fördelningen till utgörande af den särskilta ersättning för landttullen, som redan är i Staten uptagen och der päräknad. ^err Landt - Marskalken föreslog Ridder stapet - Den 6 Juli!. stapet och Adeln i anledning häraf rcmisi af de förenade l^stotkens betänkande om landttullarne till Bewpmings-Utstoktet, som skulle aga atr styndesamt till Ri sens - rander inkomma med de i Fnherre ak blluIcansonZ motion föreflagne uplysningar.
Sltr hysa ”den öfvertygelse, alt med de nu beviljade Anslagen ”för Indelta Armeen en fullständig reglering af löner”ne för dess Befäl bör kunna äga rum,” hvilket borde utur den underd. skrifvelsen utgå, I följd häraf och som 2 Stand helt och hållet ogillat Utskottets ofvannämnde förslag, nemi. R. o A. och BondeStändet, af hvilka sistnämnde RiksStånd dock icke eller bilällit någon förändring i anslagets belopp hvadan dess beslut icke kan komma att tjena till grund för redactioneu af den underd. framställning R. Sl:r i förevarande ämne ansetts böra afgifva; alltså, och Under åberopande af det slut de flere i Utskottets ofvannämnde Memorial sid. 5o8 och 5og omförmäldte hemställanden erhållit, tillstyrker Utskottet, det genom omröstning af Förstärkta StalsUtskottet jemväl frågan om lydelsen af R. Strrs berörde underd. fram - Betänkanden, N:o 315. 5y3 ställning må afgöras; i hvilket afseende till R. St:rs godkännande nu anrnäles en så lydande 6:te Proposition. Den som bifaller att, i sammanhang med anvisningen af anslaget för indeldta Arme'ens befäl, i underd. Skrifvelse till K. M:t uttryckes: ”att R. Stohy"sa den öfvertygelse, att med de nu beviljade Ansla”gen för indeldta Armeen en fullständig reglering af ”lönerne för dess Befäl bör kunna äga rum ; oell an”hålla underdånigst, att E. K. M:t täckes, på det ”sätt E. K. M:t lämpligast finner, och i den mohn "dertill anvista tillgångar blifva disponible, låta verkställa en sådan lönereglering, som, uti närmaste öfverensstämmelse med Indelningsverket, bringar löne"vilkoren till möjligaste likhet inora samma grad vid "hvarje Regemente eller Corps,” voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; kommer samma underd.