Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kännedom af dessa förhållanden har ock vållat, alt sådane mindre partiella jemkningar, som Hr Rääf förmäler sig hafva inom sin ort sluleligen öfvergifvit, alldeles icke medföra någon rättvisa, och att man derifrån i allmänhet funnit sig böra afstå. En sådan taxering är äfven nödig, för alt tillse i hvad män de conqueterade provinserne böra ersättas för del olika förhållande, som skulle inträffa för dem genom jemn fördelning af grundskatt efter bevillningsgrunder, vid betraktande af den låga grundräntan, circa 12 d:r pä dess hemman, dä den i det gamla Sverige mångenstädes uppgår till 100 r:dr per hemman; en omständighet som ensamt varit tillräcklig för afslag ä Hr Prosten Almqvists motion, då såmedelst i anseende lill mängden dessutom af rent privilegierad jord, särdeles i Skäne och Halland, ett oerhördt belopp af gamla grundskatten b 1 cf transporterad frän det gamla Sverige lill de conqueterade provinserne och i samma män medförde en utsläppning af vederlags obligationer i dessa orter, å ena sidan iifverstigande deras behof och ä den andra medförande minskning i åtkomst af dessa papper inom det gamla Sverige, hvarigenom rörelsecapitalel der hlef för litet. Del kunde invändas, att en ännu allmännare bevillning borde, lill lättnad för Svenska jorden, i stället för grundskatten inträda; ine» dä, mina Hrr, stöta vi på ett annat skarpt motstånd, som ock har rättvisa anspråk — bevillningen skulle derigenom hvila tyngre pä andra sambällsclasser. Svenska jorden har i lyckligare förhållanden mäktat draga grundskatten — dea är icke sämre un; — man vinner allt hvad som är ytterst behöflig! och billigt, om man later hela Svenska jorden utjemna denna grundskatt. På dessa grunder, och då jag icke längre vill uppehålla R. o. Adis lid med en deduetion af vissa andra detaljer i motionen, får jag föreslå följande : l:o R.
Preste-Ståndet vidblef sitt i afseende på Constitutions-Utskottets memorial, N:o 24, fattade beslut; och hvad beträffa]' memorialet, N:o 32, lät Ståndet dervid bero, och lade detsamma till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets memorial, N:o 79, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-Stånden fattade skiljagtiga beslut, vid förehafvande af Utskottets utlåtande, N:o 65, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets betänkande, N-o 14, öfver dels Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående förändrad lydelse af 1 § 1 23 Gap. Ärfda-Balken och tillägg till 7 § i 20 Capaf samma Balk; dels ock väckt motion om inrättande af Förmyndare-kamrar: Preste-Ståndet godkände de i memorialet, N:o 79, framställda voterings-propositioner, och lade detsamma för öfrigt till handlingarne. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs å nyo Conslitutions-Utskottets memorial, N:o 33, angående ändringar och tillägg i föreskrifterna om grundlagsfrågors behandling: Memorialet återremitterades, med förklarande af Ståndets gemensamma tanka, att Ståndet anser de föreslagna förändringarne i 56 och 81 §§ Regerings-Formen, såsom hvarken ändamålsenliga eller nyttiga, ej kunna antagas, och att Ståndet anser 81 § Regerings-Formen böra omarbetas, i öfverensstämmelse med 56 § af samma grundlag, så att, äfven derest ett vid en Riksdag af Constitutions-Utskottet framlagdt grundlagsändrings-förslag varder endast af ett Riks-Stånd till hvilande antaget, det likväl bör komma under omröstning hos Förstärkt Constitutions-Utskott. S. D. Föredrogos å nyo Stals-Utskottets utlåtanden:
Men detta hör till de fromma önskningarna, hvarpå ingen framtida byggnad får grundas. Saken skulle alltför länge qvarblifva i samma skick som den nu är, om man ville låta bero på församlingarnes eget godtycke att inrätta skolor eller icke. Det är naturligt, att just i de församlingar, der okunuigheten är allmännast oell således behofvet af undervisning störst, der skulle detta minst blifva insedt och erkändt, och således okunnighetens afhjelpande äfven längst komma att fördröjas. Staten har nog länge sett på huru långsamt folkskoleväsendet, sig sjelf lemnadt, utvecklat sig. Den måste väl ändtligen en gång gripa in med påbud och understöd." Jag skulle tro att denna åsigt är riktig och åberopar den till stöd för min mening. Hr von Hartmansdorff har dessutom såsom skäl mot förevar, stadgande nämnt svårigheten för barnen att besöka den fasta skolan. Detta skäl undanrödjes af stadgandena uti efterföljande §§, om hvilka jag, för att icke onödigtvis upptaga tiden, icke på förhand vill yttra uiig., Likväl får jag i af - i Sa Den 10 Februari e. m. seende på den omständigheten, att barnen i brist af kläder icke skulle kunna besöka skolan, specielt hänvisa den värda talaren till 12 §:n, sorn stadgar att fattiglorsörjningsanstalterna i thy fall böra träda emellan meijl sin hjelp. Vidare har den värde talaren anmärkt åtskilligt hvarför afgiften tili undervisningens besörjande skulle blifva alltför tryckande för små församlingar. En värd talare, Hr Ribbing, har redan omnämnt de belyliga modificationer, som dessa påståenden äro underkastade, och hvarigenom deras bevisande kraft redan torde vara tillintetgjord. Jag får blott ytterligare tillägga att klockarelöner äfven skola ingå såsom bidrag till iärarelöner. Vidare vill jag blott i allmänhet erinra, att om man skulle gå så långt som en talare sagt, att icke genera församlingarna med något dylikt stadgande, så kunde man lika så gerna taga ett steg till och säga att man icke borde genera skolungdomen med sådana föreskrifter, och utgången skulle då blifva desto säkrare. Jag vill icke längre upptaga tiden med denna §, som redan nog länge sysselsatt oss.
Ägor innehåller till storlek 5 Tunneland 27 | kappland, för egen del, under åberopande af hvad sålunda blifvit utredt, i underdånighet tillstyrkt, det nödig plats, hvartill ett Tunnland ansågs vara tillräckligt, måtte invid Eskilstuna Än å den local , sora Chartan utvisade, i Nåder upplåtas till en ny Lazaretts-Inrättning för Rekarnes Härader, helst något tjenligare stalie dertill invid Staden icke funnes. Häröfver har K. M:t vidare infordrat Dess Serapliimer-Ordens Gilles underd. Utlåtande , till följd hvaraf, Seraph.Ordens Gillet i underdånighet andragit, att då nuvarande Lazarettet i Eskilstuna hade en otjenlig local samt otillräcklig och oduglig Byggnad, kunde Seraph.Ordens Gillet ej annat än vitsorda nödvändigheten deraf, att denna Inrättning blefve till lämpligare ställe förflyttad och att, när en mera passande plats, än på KungsLadugårdens Ägor dertill icke funnes, det skulle vara en stor fördel för oftanämnde Inrättning, om för densammas förflyttande, Ett Tunnland jord å KungsLadugårdens ägor i Nåder uppläts då nuvarande Arrendet derå upphörde, dock ansåg SeraphimerOrdensGillet i sådant fall att samma plats borde, till dess läge och beskaffenhet, närmare än nu skett, beskrifvas, på det någon tvist derom, vid 11 1 * lili mhi a 2^ Stats-Utskottets KungsLadugårdens ytterligare utarrenderande ej mätte kunna uppstå, Utskottet, som hära erhållit K. M:ts Nådiga Remi, ss åf den 21 sistl.
Majits befallningshafvande, jemte skogsoch jägeri-tjenstemännen, utöfvat, dervid, efter Rikets Ständers förmenande, icke kunde uppstå någon betänklighet i afseende till möjlig farhåga, att vården om skogens bestånd i framtiden skulle förbises, hvaremot, om menigheterna riktigt insågo och uppskattade sin egen fördel af denna vård, deras befattning dermed måste blifva ett verksamt medel, om icke den enda utvägen, att uppnå det åsyftade ändamålet, särdeles som menigheternas emot skogshushållningen visade ovilja, hvilken under den tid, tillsynen å nämnde hushållning uteslutande tillhört statens embetsoch tjenstemän, måhända utgjort det största hindret för dess befrämjande, sannolikt komme att upphöra i den mån, menigheterne sjelfvilligt åtogo sig omsorgen om densamma, såsom en dom sjelfva närmast rörande angelägenhet, det måtte i nåder varda stadgadt, att delegare i häradsallmänning må, der de det önska och sådant hos Kongl. Majits befallningshafvande anmäla, ega att, genom utsedde deputerade, deltaga uti uppsigten och vården af allmänningen och att för bemälde deputerade utfärda instruktion, som af Kongl. Majits befallningshafvande borde granskas och godkännas, dock att sådant icke skulle leda till upphörande eller inskränkning af den uppsigt, staten genom Bi/i. till R. St. Proposition N:o 21. Kongl. Maj:ts befallningshafvande samt skogsoch jägeri-tjenstemännen hittills utöfva!; att, enär uti 3 §. af Kongl. Maj:ts elen 16 Mars 1838 för skogsoch jägeri-staten utfärdade nådiga instruktion, som innehåller, att vederbörande distrikts-förvaltare skola, efter verkställd uppmätning, författa behöriga skogschartor samt den växande skogen dervid uppskatta och till trakthuggning förslagsvis indela, icke tillika funnes bestämdt, af hvilka kostnaden för dessa chartors upprättande skulle bestridas, men, efter hvad llikets Ständer inhemtat, jägeri-betjeningen i Upsala län, i anledning af derom gjord underdånig framställning, genom Kongl.
Såsom nu allmänt kändt är, så, när utländska manufakturer och fabriksarbeten måste säljas till vanpris, hjelper höga tullen icke lill stort. Derföre kunna under närvarande tidsomständigheter, förbuden vara nyttiga att bibehålla för våra förnämsta industriartiklar, hvilka nu öfverallt äro utbjudna till vanpris. Jag får fästa uppmärksamheten pä hvad som af II. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm blifvit yttrat, nemi. att han var nära på väg att med Frankrike uppgöra en handelstraktat med ömsesidiga jemkningar i tullen. En sådan hade säkerligen varit omöjlig, derest man icke från denna sidan hade haft något att erbjuda. Det hade varit ingenting, som kunnat förmå den fransyska sidan att medgifva vår industri en fördel, som de sjelfve icke kunde vinna något på; och om deras artiklar förut hade varit till införsel medgifne, så hade vi icke haft någonting att skänka. Det är just i och för reciprocitetsförhållandens vinnande en förmån i att tulltaxan bestämmes hög, men att Regeringen har rättighet, att kunna nedsätta afgifterne, när vigtiga skäl dertill förete sig, såsom t. ex. en möjlighet att genom handelstraklater och genom reciprocitets vinnande, utverka fördelar för Svenska industrien. Det synes således mig påtagligt, att man icke bör för lågt nedsätta tullen, och af det skälet kan jag för min del icke hafva något emot att det förslag, som Hr Skogman framställt, blifver antagligt i mån af tidens kraf och de mera stridande omständigheter, som kunna föranleda regeringen att vidtaga de förändringar, som af behofvet påkallas. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller att få säga några ord, med ani. af Frih. Raabs anförande. Han har sagt att bibehållandet af 1845 års tulltaxa vore en prohibitiv åtgärd. Jag påstår deremot att del blott är ett bibehållande, en konservativ åtgärd. Lagstiftningen går derigenom icke längre än förut, utan man förbi i f ver på samma punkt, öfverlemnande åt Konungen att, med den magt lian äger, göra nedsältningar eller borttaga förbud, såsom honom för godt synes. Frih. Raab säger att R.
Om liesta rösterna falla på N. N. är han till Konungens efterträdare (Konung) på Sveriges och Norriges förenade Thron lagligen ut korad. Om 56 Den 'i 3 Juli. Om flesta rosterna falla pä N. N. är Iian till Konungens efterträdare (Konung) på Sveriges och Norriges förenade Thron lagligen utkorad; hvilket tillägg, mutatis mutandis, ina nyttjas, allt efter tillfället då detta val kommer att anställas. Den i föreskrifterna, i afseende på förfarandet vid valförrättningen, före lagna nya mening: 'Den ordförande, sorn icke vid valförrättningen förer oidet, tecknar sitt namn på voterings sedlarna, innan de till Comiterade utlernnas,” hafva Riksens Ständer äfven gillat. Ytterligare hafva de antagit ett nytt moment efter orden: en ibland dem uttaga och förseglad aflägga, sä lydande: ”Om efter förrättadt upprop, vid sedlarnes öppnande, någon sedel befinnes af egenskap, att, enligt ofvanbestärnde grunder, ej kunna antagas, blifver den på stället förstörd. Skulle derigenom omröstningen stadna i paria vota, uppbrytes den förseglade sedeln, och bestämme utslaget, sä framt den befinnes äga ofvananförda egenskaper: men kan den ej antagas, anses voteringen för ogild, och skrides genast till ny omröstning.” Vid stadgandet i samma § om Protocollsförandet vid Valförrättningen, hafva Riksens Ständer efter orden: någon bland de Comiterade sjelfva, gillat ett sådant tillägg: pä det Norrska Språket om Ordföranden är Norrman t och pä det S ensia om han är Svensk. Att Ätt vid de tillfällen da Regeringen föres af det sammansatta Svenska och Norrska SiatsRådet, denna Styrelse må varda kallad: Sveriges och Nori iges 'Interirns-Regering, har äfven af Riksens Ständer blifvit antaget.
Bevillnings-Utskottet, som, med stöd af 24 § Riksdags-Ordningen, antagit .3 Kanslister, hvilka, i egenskap af Notarier, iiro på Utskottets 3 afdelningar till tjenstgöring anställde, har, för göromålens behöriga och skyndsamma gång, funnit ytterligare biträde af 2 Kanslister vara af behofvet påkalladt; med anmälan hvaraf Utskottet får hos Rikets Höglofl. Ständer vördsamt anhålla, att det må tillåtas Utskottet, att utöfver den, jemlikt Riksdags-Ordningen, redan tillsatta kansli-betjening, antaga 2 Kanslister, med åtnjutande af arfvode från och med denna dag, då deras tjenstgöring börjar. Stockholm den 12 Januari 1854. På Höglofl. Ridderskapets och På Högvördige Preste-Ståndets Adelns Ledamöters vägnar: Ledamöters vägnar: A. G. Gyldenstolpe. Isr. Bergman. På Vällofl. Borgare-Ståndets På Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar: Ledamöters vägnar: ./. G. Schvan. T. Lind. A. G:son Bennich. Bih. till n. St. Ank. till Exp. Utsi. d. 24 Jan. 1854, kl. 2 e. m. Memorial, angående återlemnande af en utaf Riksdagsfullmäg tigen Nils Larsson vackt motion, om nedsättning eller upphäfvande af en till städernas drätselverk anslagen s. k. tullstämpel afgift.
Bref den 3 October 1829 har Kongl. Maj:t bifallit hvad Rikets Ständer härutinnan hemställt. 30 0 Kronofogden C. J. Lagereranlzs underdåniga ansökning om nedsättning af arrendet för Berga Kronohemman på Lofön; och 31 .O Capitaine O. Hammardahls sökte nedsättning af arrendet för Edeby Kronohemman på Lofön. Genom serskilda Nådiga Bref den 3r October 1829 har Kongl. Maj:t, lika med livad Rikets Ständer yttrat, förklarat dessa ansökningar icke kunna bifallas. 32 .O öfverseende af Expeditions-taxan. Under den 3o November j832 har Kongl. Majit i Nåder förordnat en Comité, för att utarbeta förslag till ny Expeditions-taxa., Bil. till R. St. Just, Ombtidsm. Emi. O Inrättande af en Låne-anstallt -för Taekjerns-tillverkare. Sedan, tili följd af Kongl. Majlis Nådiga befallning, vissa af Kgl. Maj:t förordnade Corn i terade utarbetat och till Kgl. Maj:t med förslag eller plan till en sadan Inrättning i underdånighet inkommit, har Kongl. Maj.'t, under den r>4 Maji i833, anbefallt Ber gs-Co 11egium att låta .trycka detta förslag med tillhörande handlingar, för att till Interessenterne i den föreslagne Inrättningen utdelas; hvarefter, sedan vederbörandes yttranden, huruvida de vilja uti Inrättningen deltaga, samt om och hvilka ändringar eller tillägg i förslaget bunde finnas böra ega rum, blifvit af Berg mas t ar ne i orterne inhemtade, Bergs-Colleginm. skulle dermed, jemte eget utlåtande i ämnet, till Kongl. Majit inkomma. 34-.0 Fråga om indragning af RAneli Rörssamt Insocknefriheter å hemman, skiljde från Säterien. 1839 d. 3i October är allmän Nådig Kungörelse i ämnet utfärdad. 35 O Allmän reglering af Kronobrefbäringen.
Jag måste erkänna, att jag icke är särdeles böjd för denna utväg, emedan jag anser mig böra vara öfvertygad, aldrahelst sedan frågan om en representationsförändring kommit under en så allvarlig discussion som under detta riksmöte, alt densamma vållat det ett förslag i detta afseende blifvit nedlagdt till hvilande för grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, att, säger jag, K. M., om Ilan så lämpligt finner, opåmind kommer att framställa ett contra-förslag. Skulle åter K. M. icke finna sådant lämpligt, så lärer Han ej heller fästa afseende på den underd. hemställan, som skulle komma att göras, hvaraf följer att en slik åtgärd är öfverflödig, och med min öfvertygelse om det rätta öfveiensstämmer det åtminstone icke, att Ständerne vidtaga sådana åtgärder, som ej kunna leda till något resultat. Jag anser mig likväl, med hänseende till Hr Aminoffs förberörde reservation, böra förklara, alt om Ståndets majoritet skulle vara af annan tanke än den jag tagit mig friheten att nu framställa, så vill jag för min del ej sätta mig emot Hr AminoUs föislag, alldenstund syftemålet dermed är ganska oskyldigt; men hvad Hr Rydins motion angår, upprepar jag, alt ett bifall till densamma vore en af de största oformligheter, sorn Lunde äga rum. Jag anhåller emedlertid om propos. till bifall å Ekon.Utskts betänkande. Hr Hjerta, Lars: Ämnet har i hrifvudsaken blifvit så fullständigt utveckladt, att föga är att tillägga; men jag anhåller dock att få yttra några ord i anleda, af H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelms yttrande. [J. Ex. framställde såsom exempel för bedöramandet af förevarande fråga, om ej Ständerne skulle stå på en vida fördelaktigare punkt i representationsfrågan, om emellan den förflutna och nuvarande riksdagen en D c n 11 Juni. en comité Liefve nedsatt för att bereda ämnet.
Eller denna proportion betala Ministrarne i London, Petersburg och Paris hvar för sig i bevillning mera, än hela Landskrona stad. Sä t. ex. betalar jag öfver 1,600 r:dr b:co, dä deremot Landskrona, enl. Forsells uppgift, icke betalar mer iin 1.558 r:dr, Uddevalla 1,543 r:dr, Carlstad 1,000 r:dr, Christinehamn 1,000 r:dr, Nyköping 1,300 r:dr, Eskilstuna 1,561 r:dr, Sundsvall 1,610 r:dr, och betalar jag ensam för min lön ungefärligen lika stor bevillning, sorn Jönköping och Linköping. En annan jemförelse är ännu mera besynnerlig. Jag betalar ensam för min lön större bevillning än 9 andra städer, hvilka äga rättighet att skicka riksdagsmän. Härvid existera likväl ännu andra förhållanden, som äro oändligt orättvisare. Vi vela något hvar, alt Norrska statsverket bidrager med g-del till cabineltscassan. Vära löner utgå således icke ensamt af Sverige, utan lill g-del af Norrige. Del oaktadt mäste vi betala lill Svenska statsverket bevillning för hela lönen, och således äfven för den del deraf, som utgår ifrån Norrige. Jag anför delta exempel, för ali visa orättvisan i detta förhållande. Dä man för öfrigt så mycket talar om att göra de conslitulionclla rättigheterna till en sanning, sä borde man också komma ihåg, att göra de conslitulionclla skyldigheterna till en sanning. Till dessa sednare hörer budgeten. Om jag gifver med ena handen och återtager med den andra, så upphör budgeten att vara en sanning. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: I motsats emot alla de talare, som hittills yttrat sig i detta ämne, får jag 556 Den 30 November f. m. nämna, att min öfvertygelse är, ali bevillning af tjenstemännens löner är icke blott billig, utan äfven rättvis.
Utsk. föreslagit finnér jag vara gifven: har en tjensteman lön till sammanräknadt belopp af 1,200 r:dr, så skall han derför i bevillning erlägga 3 proc.; skulle deremot detta lönebelopp icke till fullo utgå, utan t. ex. blott 900 r:dr af de 1,200 r:drne komma honom till godo, skulle han, efter den förra föreskriften skatta £ af den för sistnämnde summan stadgade bevillning eller 3 proc. å 900 r:dr. Då likväl i allmänhet, för 900 r:dr beskattnings-proc. utgår efter en annan och lägre beräkningsgrund, har Utsk. ansett, alt, då en tjensteman icke eger mer än 900 r:dr, han icke heller bör skatta mer än tariffen derför säger och häri ligger således en bestämd nedsättning. Helt annat kunde förhållandet vara om man skulle skatta för löne-inkomster för kortare tider; men då upgiften derå sker endast en gång om året, då blir sakens utseende lill följd deraf an norlunda. Jag anhåller om bifall till hvad Utsk. föreslagit. IIr von Hartmansdorff: Gr. af Ugglas utgår från den grundsats, som Utsk. antagit, att afgiften skall rätta sig efter hvad tjenste - 416 Den 14 Maj f. m. mannen upbärer i det hein, men jag liar lika med nu gällande författning utgått ifrån den, att afgiflen skall rätta sig efter hvad lönen utgör, antingen hon tillfaller en eller flere personer under året. Om man gillar den sednare grundsatsen, hvilken jag vidhåller, sä är det klart, att pä en lön af 700 r:dr t. ex. får kronan alltid lika bevillning antingen en person utbekommer henne hel och hållen, eller flera dela henne, om innehafvares ombyten så ofta inträffat. Efter Gr. af Ugglas förslag biefve följden att bevillningen förändrades olika för samma summa, i fall hon eller någon del deraf under årets lopp innehafts af två eller tre personer. Ar sådant lämpligt?
Om alitsa anmärkningar göras pa annan grund, än strckil5ims enligt R.eglememes, böra ds ej kunna äga någon kraft. Hemliga U-.skoccet har haft under öfverläggning den frägan, huruwida Rsviturerus sfulie. i fall af begangna felaktigheter, kunna chillja Fullmägtiga frä.i det dem updragna förtroende; mrrr Uistottet har funnit, at Revilorsrns derigenom skulle bliftva en Domstol, och funnit et sadan! fest stag stora betänkligheter underkastadt, samt i sölje deraf bestukit häldre protoners för Rsviiorerna den rät, kighecen ar ti! laga beisrande i Swea HoftRatk anmäla, om någon eller någre Fullmagtige uppenbar!!, gen of försummelse eller egennytta felat emot glfna fö. restrifter i Reglementen och InstruÄiunsr. Grefwe lVIornsr. Jag har hört atRrvi» larsons äga anmärka och rälta enligt utfärdade Reglementen ; derom har jag ej hyst något twifwelsmäl, och har jag ej deremot något at påminna; mm at stalla Ständers Fullmägriga under Domstol, deruti kan jag för min del aldrig inga. Wid pröfning af Fullmäqtigas begangna sel kunde frågor upstä om utgifter och operationer, som innefattades ibland Ranstuens Hemligheter, och Hos Rörken skulle i sadan händelse ej kunna döma, emedan den ej agde rilkrade til L-mcpaens Doeumenisr i sadana ämnen. Jag tror allrfa, at det högsta som kunde göras, wo, re at Revisorerns ägde i tydliga Lslus skillja dem fran Fullmägtigskapet. Herr Klingsporr, Qsrär. Jag för min dcl kror den föreslagna answarigheten ej skulle skada. Flere aro rädde för riltal i Hof-Rarken, an för ak mista Ståndets förtroende. Friherre Ds 6esr, Robert, consormsraäs sig med Grefwe IVIärner.
Maj:t täcktes vidtaga lämpliga åtgärder för erhållande af en för omlormälda syfte tjenlig katekesförklaring. Rikets Sländerijframhärda etc. Stockholm den 15 September 18t>0. Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den lii Sept. isfio. Preste-Ståndel den 12 Borgare-Ståndet den 12 ■ Bonde-Ståndet den 15 Rikets Stånders underdåniga Skrifvelse, i anledning af ifrågaställa ändringar i Militie-Boställs-Ordningen. (Allm. Besv. och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 149.) S. A. K. Med anledning af hos Rikets Ständer gjorda framställningar om förändring, uti Kongl. Militie-bostälb-ordningen den 23 Januari 1836, af såväl nuvarande stadgande angående årsberäkning vid godtgörelse för af boställsinnehafvare^ verkställd nybyggnad, som ock i åtskilliga andra delar, hafva Rikets Ständer, som funnit det icke kunna förnekas, att 'i nämnde årsberäkning jemte öfriga i Militie-boställs-ordningen lemnade föreskrifter om grunderna för boställshafvarnes nybyggnads-skyldighet, ofta nog leda till så ojemn fördelning af detta åliggande, att det för en del boslälls-innehafvare blifver ganska Expeditions-Utskotta Is Förslog till underd. Skrifvelse N:o 427.