Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Först i finna dem alla som abonnenter. Torsdagen den 15 mars var det bestämdt, fredags anlände klichéerna, men mellanRedaktionen. alt iörmälningen skulle försiggå. » unnaS man a a (; 1 (J; Idun, ernålles ett gratlsexemplar för hela den tid, under hvilken abonne mentet räcker. Äro de samlade abonnenterna färre än 5, torde prenumera hälles ett nummer I veckan under hela qvartalet. För hvarje 5-tal abonnenter, som samlas, och för hvilka afgiften insändes till Redaktionen af Redan tidigt på morgonen v o r o den lilla täcka stadens så godt som samtliga invånare på fötter. Högtidsklädda skaror fylde gatorna för att uppfånga en skymt af det unga fursteparet, då detta efter vigselns slut lemnade kyrkan. Och i sjelfva templet, den nybygda o c h ståtliga S:t Stephens Church, var naturligtvis hvar enda plats upptagen af en församling, som med äkta britiskt religiöst allvar följde ceremonien. Smakfulla blomsterdekorationer — en hyllning från det lilla samhället — v o r o anbragta i kyrkans kor och å dess predikstol. Tiden skred o c h den högtidliga stunden nalkades allt mer o c h mer. Så stannade plötsligt en file af vagnar framför hufvudingången till kyrkan, o c h in i templet trädde det lysande bröllopståget o c h log plats å de för deltagarne i det samma reserverade bänkarne. ' Främst märktes drottning Sofia i purpurrobe o c h spetsmantilj, diamantgarnityr o c h hvit hatt. Bruden bar myrtenkrona o c h slöja samt hvit klädning af tjock atlas, garnerad med äkta spetsar o c h plymgarnityr. I handen höll hon en bukett, förärad af brudgummen. Bland de furstliga bröllopsgästerna märktes kronprinsessan af Danmark o c h hertiginnan af Albany, jemte brudgummens brö- der, prinsarne Carl o c h Eugen.
M a j: t s underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåtare M. ROSENBLAD. J. P. af Billbergh. John Ad. Leijonmarck. Gust. Öijer. Clas Livijn. Stockholm den 28 Februarii 1831. Ad. Tauvon. Till Kongl. Majit underdånigst, angående Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid 1827 och 1828 årens Räkenskaper för CivilStatens Pensionslnrättniug. ( 20 ) Förvaltningens af SjoArenden mulen!. Utlåt, till K. M:t, i anledning af R. St:.s Revisorers Berättelse år 18J0» St o rm tik ti g st e Ali c r nä dig st e Ilo n u n g! Sedan Eder Kongl. Majit, medelst Nådig remiss den 12 nästlidne Februarii, täckts anbefalla Förvaltningen af Sjö-Ärenderne, att afgifva underdånigt utlåtande i anledning af Rikets. Ständers Revisorers till Eder Kongl. Maj:t aflemnade Berättelse om den nästlidet år verkställde granskning af Förvaltningens samt Flottans räkenskaper för åren 1827 och 1828, får Förvaltningen, till fullgörande af denna Nådiga befallning, följande i underdånighet anföra. Hvad först angår Revisorerncs anmälan om de af Förvaltningen, på grund af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga befallning af Statsanslaget till oforutsedde utgifter och emot redovisning inför Eder Kongl. Majit lill Dess General-Adjutant för Flottan verkställde utbetalningar, så lärer vid denna anmälan, i sammanhang hvarmed någon egentlig anmärkning icke blifvit af Revisorerne framställd, något jrttrande af Förvaltningen lika litet erfordras, som i anledning af Revisorernes anförande örn Förvaltningens fortfarande ansvarsförbindelse för det till Accordsersättningar åt Officerare vid f. d.
Herrar Barico-Fullmägtiges Honorarium Baneo-Statens aflöning Pensioner till afskedade Omkostnader Saldo Behållning af inflytande ReVeniiei . O Ar 1824. Ingående. Af Fastighets och Odlings Lån med flera anslag * Af Stats-Verket Afbetalning på f. d. Filial-Discont-Creditiven* sista |tedelen Dito på Förskottet till inlösen af iCrigs - Committéens In visningar, sista ftedelen Af de till Filial-Discont-Utrednirigen utgifne nya Förskotter åter förväntas circa Af Södertelje Canaloch Slussverk .'i Tillkommer: Utgångne och utgående lån till Odlingar i Tillökning i Discont Rörelsen ■ Dito i löpande Creditiver . Dito på Förskot terne till Filial Disconternes utredning Götha Canals Byggnads biträde Strömrensniiigar . —r . , Hjelmare Canal och Slussverk . Stockhol ms Stads Brandförsäkrings-Corstoir Förändringar med Banquens åtskilliga Bokförings och Förskotts Fordringar, hvilka icke kunna med säkerhet särskildt Calculeras förr än efter uppgjordt Bokslut, upptages här såsom tillsammans ökade år 1822 . R:dr Saldo: Förmodad Indragning å Vexel-Bänto* Skulden, eller BancoSedelstocken åren a 8 22 och 1823 4 4 • N. K O L M O D I N. tryckt i MARQUAKnskaBoktryckeriet ■ Tabell N:o 5 General-Öfverslag af beräkningarne ifvet Vexel-Banco-Skulden, 1818 års början tm 1823 års slut. Indragningar Calculeradt öfverskott på 1822 och 1823 årens Ränte Reveniier (Se Tab. N:o 4-) Derifrån afgå Anslagen till Götha Canal och till Ströinrensningar för desse g:ne år (Se Tab. N:o 4.) resten utföres , Calculerade öfrige Intrader och Capital-Afbetalningar för åren 1822 och 1823.
Med hänsigt till ofvanföreslagna nya anvisningar å allmänna indragningsstaten, uppgående tili ett sammanräknadt belopp af 77,632 R:dr 39 sk. 1 r:st., anser Kongl. Maj:t anslagssumman på denna, ständiga förändringar underkastade, stat, som, enligt hvad förut är nämndt, vid sista statsregleringen beräknades till 373,860 R;dr 16 sk., lämpligen kunna uti den blifvande riks staten förslagsvis upptagas till R:dr 452,000: då, med tillägg af anslagen för pensions-stalerna, ökade med det belopp, Kongl. Maj:t nu föreslagit, eller till 199,399: 32.— slutsumman på nionde hufvudtiteln komme att blifva R:dr 651,399: 32.— Enligt hvad Kongl. Maj:t rörande utgifts-titlarne föreslagit, skulle den blifvande statsreMerinsren komma O ' O O anslagssummor: Ständiga anslag. Hill, till R. St. Prof. t84? och 7848. t Samt. 1 Afd, 1 liäfl. bär ofvan yr 11 ra t ocian innefatta följande Prup. lill K. St. 1847. öfverstigande förenämnde slutsumma för ständiga behof summan på nu gällande riks-slat med 888,772 R;dr 47 sk. 8 rist., hvaruti, såsom tillökning i förut otillräckliga förslagsanslag, ingår ett. belopp af 214,000 R:dr. Kongl. Majit, sorn sålunda meddelat Rikets Ständers förslag till reglering af utgifterna ä riks-stalen och äfven uppgifvit de behof af tillfällig egenskap, till hvilkas fyllande särskilda anslag erfordras, vill nu för Rikets Ständer framställa den i sammanhang härmed af Kongl. Majit godkända beräkning af statsverkets ordinarie och extra ordinarie inkomster. Den del häraf, som är indeld att utgå till vissa personer, stater och inrättningar, och hvarå värdet icke åstadkommer hvarken öfverskott eller brist uti statsberäkningen på det hela, upptages till lika belopp med hvad vid sista riksdag beräknades eller .
Utskotters afsigt i desi betänkande synes hus» wudsakeligen derpä urgä, alt lämna kronan en fond lill saltpeter tillwerkningens upmunkrande ipom landet som wisierligen till detta andamäl blifwer tillräcklig, sä framt den till sitt hela beräknade be» kopp utginge; men dä det förbehåll ar gjordt att de, som ej anlita kronan om något understöd med premier för ladu inrättningar, hjelp till saltpeter pannors köpande, anskaffande af redskap och stuvare lika kunnige med Österbottens inwänare, skulle wara berättigade, attMtaga de i Z Rdr per Lisp. saliprtter som äro af ständerne anffagne wid 1800 Lrs Riksdag till hemmansägares betalande för deras skyldiga ärliga lefverence af io marker falkpetter per hemman och hwilka pengar arv i § mommtet af betänkandets egentelizen Destinerade att utgöra denna xäräknade fond, sä kror jag, akt ehuru billigt, det° tyckes wara, 'akt den en gäng an« »rdnade betalning till hemmansägaren, fem ej anlitar - t De»!6Iulii° sZs litar fonden om något understöd för sin sastpetter gards utgörande, rigtigt u>bsralas; sä synes m-g detta dock gifwa^ anledning till fondens Hela uplösning, utan att ändamäler med inrättningen wunnits ty oberäknat akt r.ägra fäladuägare lunde med något stät uttgga denna betalning, bliswer derigenom ett öppet fält beredt för alla lefverentörer akt derpå winna, som kill exempel de som ätaga sig lefverencer för hela länet, akt anse sig berättigade akt utfordra ur fonden hela .beloppet «f lans lefverencen som dä blött ökar lefverentörens winst, den han redan har tillräckclig i sitt med länet betingade pris, och ändamälet att med dessa medel up-> munkra tillwerkningen i landet förselas aldeles, dä fonden pä detta sätt kunde genom associationer af lefveremeurer aldeles sprängas utan art kronan pa minsta satt kunnat directe till landets inwänars bidraga till faktpetter inrqtmingarnes upmunrran.
Enär de af Rådstufvurätten till dess urskuldande anförda skäl, fastän de uti olika mål kunnat vara än för en än för annan af dess ledamöter fullt antagliga, likväl icke blifvit af Kongl. Hofrätten godkända, såsom giltig ursäkt för den hittills nog allmänt förekommande tidsutdrägten vid Rådstufvurätterne med afdömandet af konkursmålen, har jag funnit mig böra låta vid Kongl. Hofrättens Utslag bero, ehuru anledning till underdånigt ändnngssökande kunnat förefinnas i den omständigheten, att Kongl. Hofrätten, som, till stöd för böternas ådömande, tillämpningsvis åberopat 12:te § i lista Kap. Rättegångsbalken, derjemte förklarat, att samma böter voro Konungens ensak, deraf Åklagaren dock ägde att undfå hälften. Nyssnämnda lagrum stadgar likväl, att böter, som i enlighet dermed ådömas, skola gå till treskiftes. Af de bötfällde hafva icke heller besvär hos Kongl. Majit blifvit anförda.
Ständer i Näder behagat öfwerlamna hela Riksgälden, Rikets Högloft. Ständer btifwu Principaler, i afseende pä der Werk, hwilkst dä af dem inrättades, för akt besörja de till Riksgälden hörande ärender; och hwilket Werk skulle styras 0^ sörwaltas af Ombud eller Fullmägtige dem Rikets Högloft. Ständer sjclfwe aillsatte och förordnave. Om Herrar Fullmägtige arv Rikets Högloft. Stander, såsom Herrar Fullmägriges ende Principaler aliena redo skyldige för deras förwalkuing, hindrar icke' detta att ju Rikets Högloft. Ständer updragtt och öfwerlämnat ät Revisorerne, såsom deras Representanter, atr emellan Riksdagarne utöfwa dcn gransknings och redofordrande rättighets som Rikets Högloft, ständer sjelfwe urspungeligen aga. Och da Rikets Högloft. S änder uti de för Riksgalds-Contoirer utfärdade Reglementen uttrycke» ligen stadgat och förordnat, att Fullmägtige börs till werkställigher befordra hwad Revisorerne uti en eller annan mätto till Werkcts förmän kunna finna nödigt att påminna och föreskrifwa, samt det äfwen *084 Den 18 November uti Jnstructionen för Revisorerne blifwit älagdt dem msom en pligt, att maka häröfwer, sä lärer icke kunna sättas uti minsta twifwelsmäl, att ju Herrar Fullmägtige arv skyldige att efterkomma och fullgöra hämd Revisorerne, a Rikets Högloft. Ständers wägrrar, i kraft af Deras crhällne förordnanden, påminna och söreftrifwa. Om det skulle wara Fullmägtige tillåtit att va något särk ändra och arbitrera Revisorers Beflut, skulle Revisionerne i och med detsamma blifwa utan ändamål.
Maj:ts Nådiga Proposition om antagande at en författning angående arfsrätt för dem, dels ock enskild motion i samma ämne: B. I. 516, 520; II. 4, A. 4; B. lil. 201, 476, 496, A. 496, E. 517. 132 — P — P. Pajala socken af Norrbottens Län. i anledning af Kongl. Majds Nådiga Proposition angående anslag till beredande af arbetsförtjenst åt den genom missväxt lidande befolkningen inom nämnda socken: B. lil. 516, 518, A. 518; E. IV. 192. Palmstjerna, Friherre Nils Axel Hjalmar, dess yttranden: I. 435; II. 42; IV. 99, 119. Pass-lösen, angående berättigande för Sekreteraren vid OfverStåthållare-Embetet för polis-ärenden och åtskilliga Landssekreterare, att för tiden från och med år 1863 och så länge de sina befattningar innehafva, å Allmänna lndragnings-Staten årligen uppbära ersättning för förlorad inkomst af pass-lösen: se Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 74, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. Pastorat och sacellanier, i anledning af väckta motioner om rättighet för rostegande i konsistoriela sådana att begära fjerde prof-predikant: B. V. 76, 130, 214, A. 214, B. 542, 545, A. 545, E. 701. Pastoraten, i anledning af väckt motion om förändring af deras indelning: B. lil. 266, 476, 514, A. 514. Pauli, Otto Georg, dess yttrande: I. 485. Paijkull, Friherre Joban Gustaf von, dess yttranden: I. 337, 428, 448. Penninge-insamlingar, i anledning af väckt motion om upphörande af dylika vid bröllop och barndop: B. II. 612,621; lil. 124, A. 127, E. 429.
När nu de Ledamöter, som yttrat sig emot Utskottets förslag, blott riktat sina anmärkningar derhän, att ogilla sjelfva förslagets grundprincip, och det aldrig kan sättas i fråga, att ju icke förslaget, såsom afConstitutionsUtskotlet tillstyrkt, skall blifva h vilande till hästa Riksdag, samt frå - Den 16 November f. m. 47 gan om förening till en gemensam tanka vid sådane förhållanden visar sig dels omöjlig, dels icke tjenande till något ändamål, förmodar jag, att all fråga om en proposition, som icke lagligen kan göras, kommer att förfalla. Herr Cederschjöld: Den sista Talaren liar förmenat det vara orimligtatt Domstolen skulle hafva någon befattning med Lag förklaringar; utan att rättigheten dertill borde tillkomma Konungen, såsom en del af Lagstiftande Magten. Jag får i anledning häraf påminna den värde Talaren, att han gått längre än Konungen sjelf, som endast hegart en negatif rättighet att säga nej till de Lagförklaringar, Högsta Domstolen föreslår, men ingen positif rättighet att utfärda Lagförklaringar, äfven i de fall då Högsta Domstolen ej tillstyrkt någon förklaring. För öfrigt vill jag icke besvära Ridderskapet och Adeln med vederläggning af hvad samma Talare yttrat i afseende på formfrågan; jag hoppas att Ståndet, efter 12 månaders Riksdag, ändock förslår Grundlagen, och kan läsa den innantill. Herr Lefre’n, Johan Pehr: I slutet af 81 §. gifves klarligen tillkänna, huru Ständerna lemna sitt bifall lill en Kongl, proposition, rörande förändringar i Grundlagen. Der säges: samtycka dä (nemligen ■vid nästa Riksdag) alla RiksStånden lill 48 Den iG November f. m. Konungens förslags hegare de dag, att pä. RiksSalen få Rikets Ständers bifall afgifva.
Martii afgifne Betänkande, hvarigenom Ut. skottet ansett sig icke för närvarande kunna tillstyrka bifall af Herr P. Winbladhs Memoria! om upphåfvande af Öfreoch Nedre BorgRåf terne , samt upphörande af RiksMarskalksÄmbetefs befattning med Skuldfordringsmål, hafva följande anmärkningar blifvit gjorde, hvilka föranledt återrerniss af samina Betänkande, nemligen hos Val!ofl. BorgareStandet af Herr Winbladh, sotn ansett den af Utskottet åberopade omständighet, att LagCommittéen , som har sig uppdraget att utarbeta förslag till en ny Civil, och CriminalLag, ej ännu hunnit detsamma fullborda , så att det vid denna Riksdag kunnat till Riksens Högloft, Ständers granskning framställas, så mycket mindre bordt utgöra ett gällande skäl för Utskottet, att icke ingå uti hufvudsak, lig pröfning af motionen, sorn denna omständighet skulle i siikt fall äfven hindra Utskottets befattning med andre, dels i RiksStånden väckte, dels genom Kongl. Mij:ts nådiga propositioner, till Riksens Ständer framställde förslag till lagföråndringar: att genom öfverflyttande på de van. liga Domstolar och Executionsställen af de rättegångs och executiva Mål, hvilka nu behandlas af BorgRåtterne och RiksMarakalksÅmbettt, icke den minsta ändring ^70 Lagutskottets BetänkanJen, uti nu gällande Lag, erfordras; hvaremot törmänen af etfc förenkladt rättegångssätt» och obehöflige
Skånsk^ ^ provinserna ha dock sedermera, genom Ständernas medgifvande och Konungens rättvisa beslut vunnit befrielse från den, genom cantract, dem ålagde Vargerings skyldigheten.” ' ’’Den med sanning enliga beskrifning, hvilken jag nu framställt, har icke för ändamål att undandraga inig och de mina hemmavarande skyldigheten att försvara Fäderneslandet; hvilken hvarje Svensk bör i nödens stund eftersträfva och efter yttersta förmåga uppfylla — min afsigt är endast den, att leda det Hedervärda Ståndets uppmärksamhet på den anhållan , hvilken jag härigenom vördsammeligen vågar framställa, nemligen, att liela den lön och persedlar, som för hvarje .Båtsman bestås, och årligen in natura enligt 1685 års Stadgar och derefter utfät 82 8 Dm 7 Juli. utfärdade polett utgöres till 24 Dal. S:mt å 3 Daler Riksdalern, måtte af Hemmansoch Jordeboks-Rentan blifva anslaget på hvarje Båtsmans-nummer, hvärigenom de indelte Båtsmän* nens antal mindskades till 4;del eller *:del; och, genom nedsättning af denna obetydliga rmmmereling, kunde Busthållarne blifva försatte i tillfälle att med mera säkerhet än som hittills skedt, till Kongl. Majtts och Kronans tjenstgöring underhålla bättre utrustade karlar, och hvarigenom, denna nu begärta obetydliga förmindskning blefvfc fullkomligen ersatt, samt den för Bandets säkerhet nyligen vidtagna Bevärings-inrättningen med mera billighet kunde utgöras, hvilken uti behofvets stund från denna landsort i mångdubbel mån ersätter denna yrkade rustnings ned» sättning och för dess frimodiga utgörande då undanrödja flera nu dermed förenade svårigheter. ” ”Jag hemställer till Er, mine Bröder, och i öfrigt till hela Allmänheten om det ens kan låta tänka sig, att Blekinge bör vara den enda fläck i Bandet, som skall behålla den stränga rustningen och derjemte vidkännas lika förbindelse med andra lindrigare berustade lands-orter, till utgörandet af Beväringsmanskap.
Uppfostrad i en afsides liggande trakt, har jag i grund lärt att känna den skånska allmogen, ja lärt att värdera den, trots den skrofliga ytan. Jag har tryckt bondens valkiga näfve och aristokratens fina hand, ett skiftesrikt lif har lemnat sin skörd af erfarenhet och jag instämmer i H.C. Andersens ord, att ”Livet selv er det dejligste Eventyr”. I öfver ett års tid har jag varit sängliggande af en benåkomma, jag som sett min renaste glädje i att ströfva kring skog och mark! men jag klagar icke. Trogen tillgifvenhet och vänliga ansigten hafva lyst upp mitt sjukrum och lindring efter plågorna har kommit mig att under smärtfria stunder se verlden ännu gladare än förr, dessutom har jag mina kära böcker, hvari jag hotar att till sist begrafva både mig sjelf och den säng jag icke kan lemna, och skulle jag än stiga ur min bädd som en stackars krympling, får jag pressa tåren tillbaka i ögonvrån och med ett leende tänka att på det taggigaste törne växer ofta de fagraste rosor. Det var mycket om mig sjelf! alltför mycket törhända, men i så fall beder jag om Ert öfverseende. Ny Illustrerad Tidning har varit mycket vänlig emot mig (personligen obekant) och i dess spalter har jag haft ett par små skizzer under signaturen Ernst Ahlgren, äfven herr Edvard Bäckström har genomläst några af mina berättelser och gifvit dem ett godt vitsord, men dervid har det stannat, jag saknar förläggare. Illustrerad har alltför begränsadt utrymme och jag känner sjelf så litet till dylika saker alldenstund jag är född och uppfostrad på landet. Jag hade nästan beslutat att för alltid låta mina alster stanna inom permarne på min skizzbok, då jag kom på den tanken att något deraf möjligen kunde passa för Er. Ni finner således att jag har ”på lager” af varan, och tager jag mig friheten att rekommendera mig i Er benägna åtanke. Med största högaktning. Lök på laxen. ”Du tycker kanske det var qvickt att han kallade mig pepparstrut, du håller kanske med det nötet?” utropade en ung bokhållare i högsta förbittring.
De af enskilde motionärer i ämnet gjorda framställningar äro följande: af Kontrakts-prosten Rundgren, som, i anledning af Kongl. Maj:ts högstberörda nådiga framställning, anmärkt, att genom bifall till hvad Kongl. Maj:t föreslagit skulle en återgång från det vid sista riksdagen fattade beslut, angående användande till folkundervisningen af den personliga skyddsafgiftens halfva belopp, blifva omöjlig, ehuru en sådan återgång syntes motionären nödvändig, i anseende till de, enligt hans tanke, mindre rättvisa vilkor, hvilka blifvit fästade vid åtnjutandet af understöd, som till kommunerna utgått eller komma att utgå. Sålunda hade, genom föreskriften att 100,000 R:dr skulle användas till understöd för inrättande af småskolor på landet, städerna blifvit uteslutna från möjligheten att varda häraf delaktiga, hvarvid man syntes hafva förbisett, att icke blott afståndet från folkskolan betingade nödvändigheten af småskolors inrättande, utan äfven beliofvet af inskränkning i lärjungarnes antal och nybörjares särskiljande från de mera försigkomna barnen. De båda sednare förhållandena voro emellertid i städerna ännu mera käubara, än på landet. Men om, i följd häraf, en 102 StatsUtskottets Utlåtande N:o 123, anordning ifrågasattes, som afsågo småskolors inrättande, kunde, till följd af nu gällande vilkor, ej något bidrag från Statsverket för en stadskommun ifrågakomma. Stadgandet att hvarje församling, som erbjöde sig att tillskjuta två tredjedelar af den summa, som utöfver församlingens nuvarande tillskott erfordrades till folkundervisningens ordnande, af skyddsafgiften erkölle den återstående tredjedelen, innefattade en annan orättvisa, nemligen emot de församlingar, som hitintills med omsorg ordnat sitt folkskoleväsende. Klart vore nemligen att folkskolefrågan inom olika församlingar befunne sig uti ett väsendtligt olika stadium. Några hade ordnat sin folkskola väl, andra åter hade endast nödtorftigt ställt sig folkskolestadgan till efterrättelse. Dessa sednare skulle nu uppmuntras; de hade tillförene föga tillskjutit, kundo således nu göra desto större tillskott, då de uppmuntrades genom bidrag från Statens sida.
Af Herr Ribbing åter har blifvit an-i märkt, att ofvanberörde, af långa mellanmeningar och främmande talesätt sammansatte formulaire är så inveckladt, att det knappast af den, som eden förestafvar, kan fattas, och efter förekommande fall lämpas, långt mindre i allmänhet förstås af dem, som eden! aflägga. Eg till alla möjliga händelser pasj landf T.agZ/tskotteu Betänkande N:o 62. 6f Sande borgenärs-ed anser Herr Ribbing ej kunna föreskrifvas, enär »nan ej kan förutsa alla förefallande omständigheter, hvilka ofta äro olika för hvarje serskild borgenär, hvaraf följer, att då formulairet mäste efterstafvas borgenären kommer att antingen svärja på mer,’ än till hans sak hörer, hvilket är ett missbruk af eden och förringar dess anseende, eller ock undgå förpligtelser, sorn med edet! åsyftas. Genom bemödandet att göra forinulairet tjenligt för de vigtigaste och oftast inträffande händelser, hade eden förlorat sina förnämsta egenskaper, att vara enkel, begrip-j lig och tillfredsställande. På det eden inåt-' te kunna blifva sådan, borde derföre borgenär, då han inför Domstol sig inställer, i ändamål att bevaka sin rätt, först varnas för falska uppgifter och men-ed , sedan muntligen eller skriftligen för Domaren uppgifva sin fordran, i alla de omständigheter, som nuvarande borgenärs-ed upptager, samt hvad för öfrigt ansåges nödigt, och slutligen betyga, att den bevakade fordran är enligt upp-, gifterne rigtig. Då Utskottet öfvervägat detta ämne,' Jbar Utskottet, för sjn del, funnit, fSih, lill Riks. St. Prat, 1828 of A Ig29» 7 Semi, 1 Af i. i i;sfa H.L aidi'a B:det.