Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under de sednare åren bär 8 man i synnerhet bemödat sig att tillvägabringa en sådan förändring af Allmogens jordbruk på slättbygden, för alt återställa ett riktigt förhållande emellan Spannemålsoch Foderproductionen samt i följd deraf en bättre beredning af Åkerjorden. Dessa bemödanden hafva också ingalunda varit fruktlösa, ehuru man mött svårigheter icke allenast af Allmogens obenägenhet att afvika från gamla vanor, hvilken likväl visat sig mindre svår alt öfvervinna, än man tilläfventyrs väntat, utan synnerligast i folkets oförmåga att bekosta förändringen och afbida tiden, då förbättringen kan gifva frukt. För undanrödjande af detta hinder äro understöd lemnade af allmänna medel, till följd af Kongl. Majrts Nådiga tillåtelse att för den, efter Laga Skifte utflyttande hemmansegare, som vill vid sitt hemman införa ett förbättradt Jordbruk, må utflyttningshjelpen förhöjas ända till dubbelt emot hvad annars varit bestämdt. Ostridigt är det denna anstalt, som liufvudsakligast verkat till förbättringen icke allenast direct, i följd al de förbindelser Hemmansegarne iklädt sig såsom vilkor, för understödets åtnjutande, utan äfven indirect genom den väckelse exemplet åstadkommit åt andra, som understöd icke kunnat tilldelas. Beloppet af de för utflyttningar och Jordbruks-förbättringar, efter verkställde Laga Skiften under de sistförflutne Fem åren, utbetalte understöd af Allmänna medel uppgår lill 35,287 R:dr 27 sk. 7 r:st. Banco. Eli annan lika vigtig anstalt för Länets Ekonomiska förkofran är tillvägabragt genom Kongl. Maj:ts Nådiga Anslag af Allmänna medel för kostnaden till upptagande af större afloppsdiken å Länets slättbygd, dels för att bereda arbetsförtjenst åt dem af ortens befolkning, som genom i83o års svåra missväxt voro ställde i förlägenhet för sysslosättning och näringstillfäile, dels för att afvärja den olägenhet af vattunöden, som besvärat orten utan att dess Innevånare egde förmåga att på egen bekostnad afhjelpa den. Dessa anslag uppgå till sammanräknade 24,4.76 Kalr i5 sk.
Sedan sålunda om sättet för mutsedels utfärdande och verkan deraf blifvit i 2 kap. stadgadt, hafva i 3 kap. de bestämmelser blifvit intagne, som ansetts erforderliga för att reglera alla ömsesidiga rättsförhållanden under försöks-arbetet, eller den tid, som åtgår innan utmål för grufvan Kongl. May.ts Nåd. Proposition, N:o 93. 11 kan vara lagdt; och någon särskildt redogörelse för dessa bestämmelser torde icke behöfvas vidare än i afseende på 14 §. På sätt redan här ofvan blifvit anmärkt, har någon viss ordning för de af en grufanläggning härledde skadeståndsoch ersättnings-frågors afdömande hittills icke varit stadgad, och då behofvet att nu afhjelpa denna brist är omisskänneligt, samt man i sednare tiders lagstiftning blifvit alltmera ense derom, att alla dylika frågor, hvilka icke kunna bedömas annorlunda än efter besigtning och värdering, lämpligast öfverlemnas tilt afgörande i både första och sista instansen af Gode Män eller så kallad särskild Nämnd, har jag desto hellre ansett en sådan ordning böra uti ifrågavarande författning antagas, som vi redan i Förordningen den 20 November 1845 hafva en lag för sådan Nämnds organisation, hvilken tills vidare kan tjena till efterrättelse i alla likartade fall. tJti 4 Kap. örn jordegare-andelen i grufvor har, utom i afseende på uppställning och redaktion jemte de förändringar, som blifvit en följd af den jordegaren medgifna rättigheten, att när som helst före utmåls-läggningen anmäla sig till begagnande af sin jordegare-andel, annan hufvudsaklig afvikelse från hvad dels Bergs-kollegii och dels de öfrige förut uppgjorda förslagen innehålla, icke egt rum, än i 26 §, hvilken, med bibehållande af hittills gällande grundsats, utesluter jordegaren från all rätt till andel i sådan öfvergifven eller sönad grufva, som finnes med visst utmål försedd, och gör en så beskaffad grufva till nya inmutarens ensamma tillhörighet, der ej särskilda förbehåll blifvit af jordegaren i detta hänseende betingade.
Men Sophie har så velat ha sedan hon blef stor; pappa kunde icke neka henne något; förgäfves gjorde mamma sina inkast, ”Sophie är road af sällskap,” hette det, och mamma måste foga sig efter pappas vilja, som var att uppfylla gunstlingens alla önskningar. Deremot om jag en gång blir värdinna i huset, skall pappa få följa sin smak för ett tystare lefnadssätt, och säkert skall han dervid finna sig lycklig. Med Sophie skall en ansenlig mängd af dem som nu umgås i huset, småningom försvinna hoppas jag, för att i hennes nya hem, kring henne, den bländande solen, bilda en lysande cirkel. Kanhända skall jag sluteligen lyckas att genom mina ömma omsorger och genom förnyade bevis af min barnsliga kärlek, vinna pappas hjerta, kanhända skall jag genom stilla, husliga dygder ådraga mig hans uppmärksamhet, och väcka hos honom den känslan att äfven jag är hans dotter. Och då, Emelie o hvilken höjd af sällhet! Du säger att Häradshöfding R är vacker som en Apollo. Tala aldrig om vackra karlar, min vän! jag har sett den vackraste. Och hvar då? jo just i Hernösand, här i huset. Händelsen var den att ... (en olyckshändelse, hade jag bordt säga) trenne dagar efter min hitkomst skenade en bondhäst på stora gatan just förbi mormors hus. Schäskärran, för hvilken hästen var spänd, hade redan gått sönder och deruti satt, jemte skjutsbonden, en ung herre från Nyköping, hvilken i någon affär ämnade sig till Umeå, men reste directe igenom vår stad för att bese den. Emellertid stjelpte kärran just vid vårt hörn och den unge mannen kastades ur, under det bonden, hållande i tömmarna, släpade med så långt man kunde se. Mormor och jag sågo från fönstret händelsen; jag var så förskräckt att jag knappt ägde sansning, men mormor förlorade icke sin lugna rådighet. Följande sitt goda hjertas drift, gick hon i ögonblicket ut tillika med en af pigorna, och fann den resande liggande afdånad vid porten, med ett stort hål i hufvudet hvarutur blodet forssade.
Maj:t förklarade, att hvad Rikets Ständer föreslagit, lör närvarande icke kunde af Kongl. Maj:t i nåder bifallas; men att Kongl. Maj:t ville i nåder vara betänkt på hvad härutinnan framdeles borde tillgöras. den 30 Januari 1841, angående fördelning af kostnaden för vattenafledning Lill beredande af samfällig jords odling (207). Sedan KammarKollegium och Högsta Domstolen med underdåniga utlåtanden inkommit, har Kongl. Majit, under den 30 November 1841, utfärdat nådig Förordning i ämnet. lilio den 6 Feb mari 1841, angående upphörande af det så kallade liemförarebåtgillet i Göteborg (210). 1841 den 1 Mars remitterad till Kongl. Majlis Befallningshafvande i Göteborg att höra vederbörande. — 1841 den 13 December besvarad. — 1842 den 16 Februari har Kongl. Majit uti nådigt bref förklarat, att den Hemföra reha Lgil let i Göteborg tillerkände rätt till varutransporter derstädes må, under hittills gällande vilkor, ännu lills vidare fortfara; dock med någon inskränkning i afseende på trädvarutransporter. lifSio den 6 Februari 1841, angående ändring i Förordningen den 22 April 1829, rörande passhandlingar för fartyg, som segla utrikes (221). Vid underdånig föredragning häraf den 1 Mars 1841, förklarades den gjorda framställningen förfalla, sedan Kongl. Majit den 22 Februari samma år redan beslutit de jemkningar i nämnde Förordning, hvarom Rikets Ständer nu anhållit. 1 den 13 Februari 1841, angående bildande af undervisnings anstalter för skeppsbyggeri (225). Genom nådigt bref den 17 Mars 1841 anbefallde Kongl. Majit KommersKollegium att i detta hänseende underhandla med ägarne till större skeppsvarf, ett i norra och ett i södra delen af riket, samt, då ändamålsenlig uppgörelse kunnat träffas, densamma Kongl. Majits pröfning underställa, samt tillika föreslå de närmare bestämmelser, som kunna finnas lämplige.
Nu hålla de niimligen påsk som vi, och då satta de alltid på sig det, basta de ha. » J a g samtyckte ined glädje, .och snart befunno vi oss i Nuova Goletta, dar en stor del judar bo. Vi behöfde icke klappa på, ty mer än en dörr öppnades, nar vi passerade, och många vänliga stammor halsade fru F. valkominen till sitt land igen. Vi koinino först in till en ståtlig, något äldre .dam, hvilken presenterades som frn Kamuna. Hon hade ett par klara, kloka och vanliga ögon, och nar jag erfor den hjärtlighet, hvarmed hon halsade främlingen valkoininen i sitt hus, förstod jag, att österländsk gästfrihet icke as ett tomt ord. Den människa, som råkade träda in öfver hennes tröskel, var för henne ingen likgiltig främling, det kunde man se. E t t rätt stort sällskap var församladt. Vi satte oss ned i kretsen och bjödos genast ph osyradt bröd och vatten ur en lerskål, hvilken gick från mun till mun. På arabiska börjades iiii ett lifligt frågande och svarande, och fru F. måste berätta en.lie1 del on1 sin resa. J a g begagnade mig däraf för att taga sällskapet i närmare skärskådande, Uppkrupna på divanerna, med fötterna i strumpliisten under sig, sutto man och kvinnor, ocli deras rika Österländska drakter stucko bjärt af mot rummets enkla möblering och de bara, nyktra vaggarna. Mannen voro vackra, men kvinnorna - med undantag af värdinnan - kornmo icke skönhetsidealet synnerligen nara. Alla voro de klädda på samma siitt som araberna i dessa trakter äro, men i dag utvecklade de en särskild lyx .af dyrbara tyger. Naniien buro turbaner och långa kaftaner samt dar ofvanpå en kappa af mjukt kläde i klara fgrger, hvillien, under gåendet, kastas öfver den ena axeln och draperas ungefKr som de romerska togorna. Det ar en utmärkt vacker och klädsam dräkt, som ovillkorligen gör mannens rörelser lugna, hans hhllning full af värdighet.
Lagsom till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten ett denna dag afgifvet anförande af Herr Ehrenborg, Bichard, rörande tvänne af honom väckte motioner, som den 26 sistlidne November e. m. blifvit remitterade, den ena, angående kungörelsers och andra verldsliga akters uppläsande icke från predikstolarne utan å sockenstämma, till förstnämnda, och den andra, innehållande förslag till sådane förändringar i Kongl. Förordningen om sockenstämmor i riket, hvarigenom dessa blifva bestämda att på söcknedag hållas, till sistnämnda Utskott. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Efter skedd föredragning af Konstilutions-Utskoltets Memorial N:o 2, med uppgift å hvilande förslag till ändring i Grundlagarne, fattade Bonde-Ståndet följande beslut: Usta punkten, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition den 6 Juni 1854, angående ändring i 85 § Regerings-Formen, i afseende på TryckfrihetsFörordningens egenskap af grandlag, äfvensom, i sammanhang dermed, uti åtskilliga §§ i Regerings-Formen och Riksdags-Ordningen, Afslogs. 140 Prot.-Utdrag den 13 December 1856. 2:dra punkten, med förslag till ändring i 28 § Regerings-Formen, angående rättighet för Konungen, att till vissa beställningar utnämna äfven bekännare af annan tros-lära än den rena evangeliska; 3:dje punkten, med förslag till ändring af 55 § Regerings-Formen, angående förtroende-sysslor; 4:de punkten, med förslag lill tillägg i 98 § Regerings-Formen och 63 § 4 morn. Riksdags-Ordningen, angående Suppleant för Rikets Ständers Justitie-Ombudsman; 5:te punkten, med förslag lill ändringar i 56 och 81 §§ Regerings-Formen samt 29 § 1 mom. Riksdags-Ordningen, angående behandlingen af frågor om ändring i grundlagarne; 6:le punkten, med förslag till tillägg i 59 § Regerings-Formen och 27 § i mom.
Hvad åter beträffar anställandet af Charge's d’affaires i stället för Ministrar, torde jag knappt behöfva nämna, att conventionella förhållanden, som stödja sig på småningom öfverallt införda bruk, och som af ingen Regering ensam kunna förändras, nu för tiden göra Ministrars anställande nödvändigare än fordom i alla de fall, der bibehållandet af närmare politiske relationer Stater emellan varit ansedt för vigtigt, eller af inträffade omständigheter särskildt påkalladt. En af våra utmärktaste Statsmän har redan vid sista Riksdagen Den 28 September f. ro. 25 så viii behandlat denna del af frågan, att jag, misströstande, icke utan skäl, om min förmåga att, i så träffande ordalag som han, uttrycka mina tankar, utber mig att få tillegna mig bans ord. I Ridderskapels och Adelns Plenum den 1 Mars i8a3 yttrade sig Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke, på sätt sorn följer: ”Det gifves flera Makter af första randen; och vid åtskilliga Hof finnas införda ”ordningar,. seder och bruk, hvilka dervarande Svenskar måste underkasta sig, af ”samma skäl som vi kräfva Utlänningars ”aktning för hvad hos oss i enahanda väg ”är öflig t. Detta har en stor och ofta skiljaktig inflytelse på.en Ministers eller en ”Chargé d’Affaires verkningsförmåga. Visserligen utgör den personliga skickligheten ”ett hufvudvilkor; och frågan finge säkert ”en annan riktning, om hvarje Minister an”såges vara oskicklig, samt deremot hvarje ”Chargé d’Affaires förmodades, utrustad med ”stora*egenskaper. Men billigheten fordrar, ”alt åtminstone utgå ifrån förutsättningen ”af lika förmåga, helst om någon skilnad ”vöre att förmoda, troligheten snarare skul”le synas vara till fördel af en längre erfarenhet, förvärfvad i flera grader af sam”ma yrke. Men med denna förutsatta likfet i kunskaper och talangfer, kan förenas ”mycken olikhet i tillfällen och möjlighet ”att göra dem gällande. Länder finnas, der ”politiska verksamheten icke ensamt är in - D e n 28 September f. m.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Gref ven och LandtMarskalken gjord Proposition, remitterades såväl Herr af Geijerstams ofvanberörde motion, som de af Herrarne Hammarhjelm och af Uhr nu afgifne yttranden, till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet. Ånyo föredrogs Herr Hjertås_, Gustaf, den i5 dennes e. m. anmäldte, och den 1 n derpåföljde f. m. på hordet lagde, Motion, angående tillvägabringande af ett för Nationerne gemensamt mynt, hvaruti de contanta liqviderne kunde förrättas, m. m. Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedtj Gustafhade inlemnat följande, som upplästes: Jag misskänner visserligen icke det nit, som lifvar Herr Hjerta i de förslag han framställer, och tillämpar äfven denna allmänna öfvertygelse på den i plenum den 17 dennes afgifne särskilta motion, om införandet af ett gemensamt mynt, de handlande Slätemo emellan, hvartill våra diplomatiska Ombud skulle få befallning att medverka. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Protocoll, hållna Hogl oflige Ridderskapet och Adeln, Urtima Riksdagen i Stockholm Aren 1817 och 1818 Fjerde Bandet Andra Afdelningen. STOCKHOLM, Tryckt hos Olof Grahm, I8i|> Tisdagen den 17 Martil, Plenum klockan io Förmiddagen. J"usterades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Hogloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 14 Martii 1818. S. D. Vid föredragning af Constitutioné.1 Utskottets den 11 dennes aflåtne Memorial, innefattande anmälan af tvänne Redactionsfel uti de vid 1815 års Riksdag beredde Förslag till ändringar i 38. och 46. §§. af Riksdagsordning gen, fann Höglofl. Ridderskapet och Adeln att 'samma Memorial endast borde läggas till Handlingarne. Ut supra. S. D.
Styrelsens hufvudbok på ett ställe blifvit sammanförda; hvarförutan, i afseende på transportkostnaderna, förekommer, dels att deruti jemväl ingå, utom sjelfva fångskjuts-kostnaden, som, genom stadgandet i Kongl. Cirkuläret den 7 Juli 1841, att ej mer än en person, utom den skjutsande, må få åka efter en bäst och ej mer än 4 personer, den skjutsande likaledes oberäknad, efter 2:ne hästar, blifvit förhöjd, aflöning till fång-gevaldiger, traktamente till extra fångförare, underhåll till fångarne under transporten m. m. Och lärer någon minskning i dessa kostnader under nu gällande brottmålslagstiftning icke vara att motse, helst skjutslegan, till följd af Kongl. Brefvet den 30 sistlidne Januari, i allmänhet blifvit än ytterligare okad. Beträffande deremot bevakningskostnaderna, så har, för att åtminstone i någon mån minska fångvårdens utgifter under denna titel, Kongl. Styrelsen, uti underdåniga skrifvelser den 5:te och 19:de innevarande Mars, hos Kongl. Maj:t gjort framställningar om en förändrad organisation af bevakningen vid Korrektionsinxättningarne å Långholmen och i Malmö samt vid Krono-Arbets - — 408 — Corpsen, hvarigenom en elei af den ur indelta Arméen till fångbevakning kommenderade styrka skulle komma att indragas. Under granskningen af räkenskaperna för Norra och Södra Korrektions-inrättningarne, hafva Revisor er lie förmält sig funnit åtskilligt att anmärka, hvaraf Revisorerne ansett sig böra upptaga: alt för åtskilliga mindre betydliga reparationer och för tillverkningen af enklare redskap m. m. Inrättningarne blifvit påförda kontanta utgifter, ehuru dessa arbeten bordt kunna af fångpersonalen verkställas; att för renhållningen utgått icke obetydliga summor, de der hade bordt kunna besparas, örn tångarne dertill blifvit använde; att de för Södra Ivorrektions-inrättningens räkning upphandlade varuartiklar i allmänhet kostat Inrättningen vida mer, än hvad de gångbara priserna utgjort, hvarpå såsom exempel blifvit anfördt, att ett större parti bomullsgarn blifvit uppköpt efter ett pris af 1 R:dr 8 sk.
Vinnehållande Stats-Utstottets Betänkande, rörande afssrifning af ätstillige Summor, hwilka af Riksgälds-Contorels medel blifwit anticiperade och till ersättning ännu balanceras z:o Angående f. dRegements-Qwartennästarens wid f. d. Swensta Gardes-Regementet, OfwerAdiulantcn och Majoren Herr H. F. Reuterskölds Memorial, att fa åtnjuta enahanda ersättning för för - Den 6 Jun ii. 459 förlorade lönings-inkomster, som blklwit tillagd Compagnie-Chefs wid fd. Swensta Gärdet, 'b/t st-pm. lstx krotocolio, 6. 8i1vertto1j)e. Uppläst hc>§ Ridd och Adeln dcn 8 Junst. Prest-Ståndet den ; - Borgare - Siandet d. 4 - Bonde-Ständet den 4 wördsamt Memorial! lander den i:sta och g:de siftledne Maji hafwa sme till det Hederwärda Bonde-Ständet inkomne Memorialer till Riksens Högloft. Ständers Allmänna BrswärS, och Ekonomie'Utstött blifwit remittrade, det förra af Riksdagsmannen Swen Pehrsson fran Christianstads Län, om stadgande skyldighet för Insockne-Frälsehemman, att lika med Kronohemman deltaga uti Halloch Reserve-stjuts, sa wäl som KronostjutSningar för alla troupper, samt deras förseende med qwatter under marcher, ej mindre än i Tingshus och Härads-Fängelsers uppbyggande och widmagthallande, jemte weds anstaffande under Härads-Tingen, samt att alla Frälsehemman lika med Kronohemman böra deltaga i de skyldigheter, som i Häradet eller Socknen utgöras efter hemmantalen, utan något slags undantag; och det sednare af^ Riksdags-Fullmäktigen Abraham Larsson fran Östergöthland, derutinnan han yrkar, att ehuru de af Riksens Högloft.
Har man, utan sådant hemfridsbrott, som i 48 § sägs, gjort våld å annan i hus eller gård, der han sitt hemvist hade, eller dit han i fara sin tillflykt tog, eller å fartyg, ehvad han till besättningen hörde, eller eljest hade lof eller lega för sig, eller ute å mark, då han sitt arbete förrättade; varde den omständighet, vid straffets mätande för våldet, såsom försvårande ansedd. § »O. Gör roan våldsgerning å annan vid valförrättning, uppbördseller sockenstämma, läsförhör, landtmäteriförrättning eller annan sådan offentlig sammankomst, eller då allmänt ärende eljest förehafves; då skall ock den omständighet, vid straffets mätande för våldet, såsom försvårande anses. Lag samma vare, der någon våldför annar, å allmän väg, gata eller torgplats, eller der allmän marknad hålles, Om envig. § SI. Hafva tvenne, efter aftal, inlåtit sig i envig med hvarandra, och varder någon deri dödad; dömes dråparen till straffarbete från och med sex till och med tio år. Kongl. Maj:ls Nåd. Var det aftal gjordt, att enviget ej skalle utan enderas död slutas, och kommer död deraf; dömes till straffarbete på lifstid. Får någon i envig svår kroppsskada; vare gerningsmannen förfallen till straffarbete från och med två till och med sex år: skedde ringare eller ingen skada; dömes till fängelse från och med sex månader till och med två år. § 32. Den, som utmanar annan till envig, eller slik utmaning antager, skall, ända att enviget ej kommer till verkställighet, straffas med fängelse från och med sex månader till och med två år. § 33. Förfar någon vid envig svikligen, och får den andra deraf död; vare lag, som om mord i 1 § sägs. Blef genom den enas svikliga förfarande svår kroppsskada den andra tillfogad; dömes gerningsmannen till straffarbete från och med sex till och med tio år. Kom deraf ringare skada; dömes till straffarbete från och med två till och med sex år. § 34.
Lån, hvarmedelst den förstnämnde sökte ådagalägga otillräckligheten af de Vermelands Fält-Jägare Regementes Befäl och gemenskap tillagde Lönevilkor och yttrat den önskan, att Befälet måtte komma i åtnjutande af samma Lönförmåner , som Bevårings-Corpserne, samt Fålt-Jågarne erhålla något förbättrade vilkor genom en minst fördubblad Värfnings-Summa, åtnjutande Tractamente under Marchen till och från Regements mötet, hvartill vanligen åtgår 8 dagar, och antingen contant aflöning eller portion under mötestiden; De senare åter hafva väckt fråga, om antingen Regementets upplösning, såsom i deras tänka öfverflödigt, efter Sveriges och Norriges förening, eller ock en förändrad Organisation eller förläggande i Garnizon på Fåstningarne eller införlifvande med annat Regemente, emedan Corpsen, på det sått den nu aflönas och underhålles, för hela Vermland och synnerligen för trakten omkring Carl - Stats-Utskottets Betänkande?!. iz}o3 Carlstad, år i hogsta måtto betungande och skadlig. Harvid har Utskottet inhemtat, att, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå vederbörande Chefers underdåniga hemställanden, om tillökning i aflöningen för Corporaler, Trumslagare och Fält-Jägare vid Vermelands Fält-Jägare-Regemente, Riksens Stander uti underdånig skrifvelse, den 23 Maji 1818» anmälte sig hafva funnit, att ifrågavarande Corps, som i jemförelse till hvad vårfvade Troupperne i allmänhet bestås, njöt en ringa aflöning, afven måtte tilläggas en emot tidens varupris närmare svarande aflöning, och i anledning deraf i underdånighet tillstyrkt, att vid Vermelands Fält-Jägare Regemente, Corporaler, Trumslagare och Manskap, utgörande 600 man, som aflönades med en summa af 3732 R:dr om året, måtte erhålla en tillökning i aflöningen till 33^ proCent, bestigande till 1244 R:dr.
I anseende till Utskottets yttrande 0M postförare, skulle jag önskat, att det blifwit ert bestämdt undantag fök postförare», eller son» der enka posthemmanet fö» rcstär. Jag äger posthemman» men wet nu icke om jag kan med begagnande af undantaget, anta» ga en bonde under sZ är. Det hade warit Af» wen art önska akt Landtmätare samt saltpererstu» tzcri-lärlingar och idkare för ki, tid, kanske fem äk blifwir Dett 17 Junit. ölifwit undantagne fik att öka ätttalek af sådana j söltt öfwa besia angelägna yrfen Undertecknad Silverstolpe ^ 6ustak jrsMi utbad sig fä anmärka, hwad han, såsom Se» ereterare i det särskilta Utskottet, trodde sig kunna uplysa, att enär Utskottet ifrätt alla Aiks-S att» den emottagit anmärkningar rörande ifrägawatande ämne, fann wäl Utskottet att FötstakkningSMausks» -et och det nyligen bessutnä BewäriNgsmanskapet tvore ä:ne särskilda saker och att detta sivar myt» kel wäl kuttnat afgifwas, för att afskära all wiva» re anmärkning; men vä det werkeligen syntes gatt. ska ömmande oM ingen ersättning more Möjetig ätt winna för deln, font förut ingätki dryga kostnader, fann Utskottet sig befsgadt, att genom ett sä» kant förslag söka befordra en jemnare fördelning af dötdokne. Utskottet hade wäl sert att som alt detta berodt af eNskilta eontrackek kunde ingen ting sälön» oryggelig lag härom stadgas, htvarsöre dek hade inskränkt sig till deN underdåniga önskan, ati Kongl. Majit mätte» svM ordett lyda, sa attordnj att ifrägäwarande ersättttinqar blefwe werkstälde. 8-lherre Stael von k^öllstein, LoksttL Vig!