Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill förutskicka denna sats, för alt visa hvar jag med min opinion står vid denna riksdag, då en ny organisation i statsadministrationen är på vägen att införas, och hvad jag tager till rättelse för mitt förhållande; och jag tror ätt Svensken älskar, icke att vi skola börja med ett annat regeringssätt, än det sora i lag är stadgadt. Menade den värde ledamoten med sitt uttryck — det gamla statsskicket — blott olägenheterna af våra nuvar. administrativa förhållanden, så delar jag med honom tänkesätt; men om han menade ett sådant, som börjar med att kringgå Konungamakten och slutar med att sätta Konungens namnstämpel under expeditionerna, då instämmer jag icke med honom. Jag önskar, att han ville förklara betydelsen af det uttryck han nyttjat. H. Ex. Hr. Gr. Löwenhjelm, Gustaf: Jag förenar mig till alla delar med General Lefrens anmärkn. vid ordet statsskick, som under debatten blifvit nyttjadt. Egentlighet i uttryck är alltid af vigt, och är vigtigare i mån af framställningars offentlighet. Oegenlliga uttryck alstra alltid oriktiga begrepp, och hade jag ej varit nödsakad att aflägsna mig från discussionen på £ timma, så hade jag ofelbart gjort samma anmärkn. vid detta uttryck; dock icke som kunde ias Den a Maj f. m. 49 jag misstaga mig om talarens mening dermed, men det kunde hos ähörarne på läktaren alstra en oliklig uppfattning. Jag tror, att man med ordet statsskick menat sätlet att behandla ärendena under en förfluten viss tid, således administrations-sältet, då likväl detta talesätt är vida mera omfattande, ty det innebegriper naturen af regeringssättet och grundlagarna. Man säger ju monarkiskt, republikanskt, enväldigt och lagbundet statsskick. Men icke kan Ulsk:s mening vara, att, genom inskränkning af anslag, bereda ändring i statsskicket, så förstådt. Jag antager således, altman med delta uttryck endast menat adininistrations-sältet, hvars åverkande kari med anslags-vota afses. Gr. Horn: Ännu en gång nödgas jag besvära R. o. Ad. med några ord från min sida.
Det nya förslaget går ut på att, på detta samma anslag, 31,911 R:dr 50 öre (då ackords-amorteringen deri inbegripes, hvilken förut bestreds af officerarnes löner), allona 2 majorer och 8 kapitener; det vill säga att, utom regements-chefen (med 4,000 R:drs lön), det nya förslaget aflönar 19 officerare mindre än förut, förutom 80 å 90 under-officerare och korporaler, hvilka'också aflönades med samma anslag. Huruvida således det nya förslaget kan lända till Statens vinst, tyckes vara temligen tvifvelaktigt, i synnerhet som nu öfver allt inom Arméen bristen på befäl blifver allt mer och mer kännbar i anseende till den årligen ökade beväringsstyrkan. Men kunna Gardes-regementena verkligen, när anslaget blifvit till sin helhet öfverflyttadt, bestrida exercerandet af den dem tilldelade beväringsstyrka, med tillökning af 1 major och 4 kapitener vid hvartdera Gardet, utan tillökning af subalternofficerare och under-befäl? Gardets beväringsstyrka uppgår nu, oaktadt något ändrad indelning, till ungefär samma styrka, som förut exercerades af Lifbevärings-regementet, det vill säga till omkring 1,000 man, eller 500 man på hvartdera Gardes-regementet, och kommer möjligen att ännu mera ökas. Jag påstår att det är nära nog omöjligt att Gardet skall kunna exercera och inom kompanierna med ordning handhafva denna styrka med endast 1 major och 4 222 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. N:o 74. kapitener jemte det möjliga öfverskott af subaltern-officerare och underbefäl, som från stambataljonen kan lemnäs. Man kan bedöma omöjligheten deraf, då nu, under dessa 4 år, som Gardet anses hafva exercerat sin beväring, aldrig kunnat åstadkommas mera befäl för 420 å 125 mans kompani än 1 kompani-chef, 1 subaltern-officer, 1 underofficer, 2 korporaler och 6 så kallade instruktörer, d. v. s. gardister för tillfället konstituerade till vice korporaler.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Juni 1841. Preste-Ståndet den 5 • Borgare-Ståndet den 5 Bonde-Ståndet den 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse > angående åtgärder att befordra skyndsammare antagande af det nya systemet för mått j mål och vigt. (Lag-, samt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Bet. N:ris 58 och 78.) S. A. K. Då E. K. M., medelst Nådig Proposition den 10 December 1828, till Rikets Ständers förnyade granskning öfverlemnade det af Rikets Ständer vid 1823 års Riksdag redan antagna, på decimal-systemet grundade, förslaget lill förnyad Författning, rörande Rikets mått, mål och vigt, yttrade E. K. M. Sig hafva uppskjutit Författningens utfärdande, tilldess en allmän kännedom blifvit spridd om det uppgjorda systemet, som, sedan det blifvit slutligen lastställdt, i alla fall borde, innan tillämpningen deraf toge sin början, under en föregående tid af minst Tio år bafva utgjort föremål för folkundervisningen. Instämmande häruti, autogo Rikets Ständer den i E. I\. M:s Nådiga Proposition omnämnde tid af Tio år, såsom den bestämda gräns, inom hvilken nödige förberedelser kunde vara fullbordade och tillräcklig kännedom om sj^stemets inrättning bibringad den uppvexande generationen samt tillstyrkte den nya stadgans utfärdande till efterlefnad år 1839. Af denna anledning och för att i möjligaste måtto påskynda ett snart införande af detta system, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att E. K. M. täcktes låta genom Dess Vetenskaps-Academi utarbeta en kort handledning i ämnet med eomparativa tabeller och anbefalla vederbörande, att undervisning skall i folkskolorne ifrån år 1842 meddelas om det nya, på decimalräkning fotade, systemet för mått, mål och vigt; samt att, så snart någon allmännare kännedom derom kan anses vara spridd, E. Expcdilions-Uiskoilcts Förslag till und.
Skillnaden mellan det i räkenskapen upptagna kapitalbeloppet, 46,250 Th:r, af de vid lista och 2:dra utlottningarne utkomna premie-obligationer och de till dessa obligationers inlösning anvisade annuitets-summors sammanlagda belopp, 110,000 Thaler 63,750: — "Thir 386,371: 15. utgörande, efter samma kursberäkning, R:dr 1,030,324: — 1,374,190: 67. Den för 1860 års jernvägslån bildade amortissements-fondens behållning hade således vid sistlidet års slut ökat sig till R:dr 826,961: 31. De skulder, som uti den öfver jernvägslänen förda särskilda räkenskap balanseSkulder och rats till innevarande år, utgöra ett sammanlagdt belopp af R:dr 47,426,277: 53. tillgångar för nemligen: Obetalda kapitalåterstoden af 1858 års jernvägslån, 7,866,900 ^'nadeniaf Th:r Pr. Kurant, eller R:mt 20,978,400: Dito af 1860 års utom riket upptagna jernvägslån, Tlur 8,257,750: — Dito af den andel utaf samma län, för hvilken 4-i procents obligationer blifvit till Rikets Ständers Bank under åren 1860 och 1861 aflemnade, 1,060,600: —Th:r 9 318 350- A sistnämnde lån vid 1861 års slut upplupen, men icke förfallen, ränta » 55,234: 15. Liqvidationsoch amortissements-fonden för 1858 års jernvägslån 624,474: 89. Dito dito för 1860 års dito 826,961: 31.
Provisionen af 8 procent de la Rue Ireres fordne, tyckes vara så högt till - Den i Mavtii. 107 tagen, att de med mindre böra åtnöjas. Fullmägtige öfverlemna till Hr CantzliRådets omsorg, att meddela Rue iréres reglera denna sak, hvarvid de förvänta af Herr Canzlie-Rådets vanliga nit för Contoirets förmon och bästa, att pro visionen accorderas så lindrig sorn möjligt är. J799> den 27 Dec. behagade f. d. Hans Maj:t Konung Gustaf Adolph från Haga skrifva följande-. Ädel och Välbördig CantzliRåd och Chargé d’Affaires. Vi håfve af Eder underdåniga Skrifvelse under den 18 sisth November med särdeles nöje och välbehag inhämtat, huruledes J genom edert nitiska bemödande utverkadt en förmonlig omsättning af de i Genua upptagne och nu förfallne Rikets lån, samt förnimme tillika, huru J ägen hopp att till någon del ännu ytterligare nedsätta de provisioner som dervid vanligen äskas. Vi håfve härigenom velat förklara eder det synnerliga nådiga afseende Vi bafve gjordt på den tjenst J vid detta tillfälle Oss och Riket bevisat, samt den välgrundade tillförsigt Vi hyse till edert nit, att J, på så billiga vilkor sorn görligt är, soken bringa detta omsättnings-vei'k till slut och stadga. Den x Martil. Oell vi befalle Eder Gud Allsmäg. tig nådeligen samt förblifve eder väl affectionerade Gustaf Adolph,. l8oo, den •> I Mars. Directionen behagade jemte insändande af Statsobligationer för 5 mill. yttra: ”Fullmägtige finna med fullkomligaste tillfredsställelse, att lån-omsättningen i Gernia haft den bästa framgång De anse sig skyldige, att å nyo förnya sin tacksamhet för den utmärkta nit och osparda möda Herr Cantzli-Rådct i denna, för Riket i allmänhet, som för Riksgälds-Contoiret i synnerhet, vigtiga operation ådagalagdt.
1203 omdöme, om wi annat kunna besluta, än blotta wilkokoren, hwaruppa wi anse Gardes Regementernes Officerare med iagltaganve af billighet kunna reduceras. Delta är det enda som fordrar Sländers bifall, allt öfrigt som med delta mål äger gemenskap, mäste bero af Hans Maut att pröfwa. För öfrigt dä man pa en gäng önskar en tillgäng för Slaten och billighet i tilldelningen af förmäner ät de Officerare som reduceras, och en sadan önskans uppfyllande synes mig i det närmaste kunna förenas med Fri» herre Österströms förslag, sä fär jag för min del derä tillstyrka bifall. Herr kotstlieb consormerade sig med Grefwe Norner. Zerr Grefwen och Landtmarffalkcn uppläste härefrer ekt författadt utkast tili proposition, hwilken efter någon obelydlig jemkning framstäldes som följer: Bifaller Högloft. Ridderstapet och Adeln StatsUtjkottetS utlätande i i4:de punkten, rörande Gardes-Regementerne, med den förändring Friherre Lesterström föreslagit nemlatt de Officerare, som kunna komma alt erhälla ersättning för deras reducerade syftlor, ma i 2 me är aminta den af Staks-Nkskottet förestagne arliga ersättning, och att derefter fulla beloppec af berörde ersättnings,summa för 6 är pä en gäng i Stats-Werkels Reverser med 6 procents raina kill dem utbetalas. Ropades ett starkt Ig, hwaribland ett eller annat Nej hördes. Herr ?2«4 Den 24 Zebxuarii. Herr Cock hegärde, att i Protokollet mätte antecknas, det han fullkomligen bestripde all re? ducering. Friherre 8tael vern bllolstein yrkade sitt förbe? häll rörande Officerarne af Finsta Armeen. Herr Grefwen sch Lllndtmarffalken "in prade att della mål förekomme i ett >ärstildt Betan? kgnde frän Stats-Utstottet.
Den, som bifaller LagUtsk:s betänk. N:o 35 öfver Gr. Otto Aug. Cronhjelms samt Hr Wilh. Fredr. Dalmans motioner om rättighet att å fideicommiss-egendom upptaga lån, motsvarande •§■ af egendomsvärdet, voterar )ai den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anses R. o. Ad. återremittera ofvannämnde LagUtskts betänk. N:o 35 tillika med de dervid gjorda anmärkningar. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som föijer: Ja — 36. Nej — 46. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Fredagen den 2 Maj i834. Plenum kl. 6 e. m. Å nyo föredrogs LagUtsk:s d. 24 sisth April på bordet lagda betänk. JX:o 36 i anledn. af Frih. Ludv. Royes motion om utfärdande af en lag, rör:de utländsk mans rätt att i Sverige sig nedsätta samt härstädes förvärfva naturalisation. Gr. Cronhjelm, Otto Aug.: Jag anhåller om upplysning, huru de öfriga Stånden afgjort detta betänkande. Undertecknad Ri d da r h.-Secr e t: LagUtsk:s nu föredragna betänk, är af Borgareoch BondeSt:n bifallet; men någon underrättelse, om eller huru detsamma i PresteSt. blifvit afgjordt, har icke ankommit. Gr. Den 2 Maj e. m. Gr. Cronhjelm: Jag förutser visserligen, efter den upplysning jag nu erhållit, att motionen icke kommer att medföra någon påföljd; men jag får dock till protoc. förklara, att jag anser Utsk. hafva bort lemna mera afseende åt den väckta frågan, än som skett. Det är visst sannt, att naturalisation vanligen beviljas af K. M., då en sådan begäres; men dä beror likväl af nåd, hvad som borde vara rättighet.
M:s bedömande öfverlemna upgörandet af detalj-bestämmelserna i denna fråga. Hade detta i allmänhet blifvit medgifvet för ett par dagar sedan, skulle hela denna diskussion hafva kunnat blifva oss bespard. Nu deremot måste jag utbedja mig alt få till besvarande uptaga de hufvusakliga skäl, som blifvit anförda för nödvändigheten af ett stadgande röride bolagets åläggande alt ställa säkeihet för banans afträdande till Staten uti fullgodt skick. Hvad då först beträffar Gr. Lagerbjelkes ytrande, att den ifrågaslällde borgen icke skulle behöfva nedsättas, förr än t. ex. på det 35:te året, så är del klari, alt den naturliga följden af ett dylikt stadgande skulle blifva den, att aktierna måste ställas på 35 år, eller lill den tid, då borgen skulle sättas; ty ingen lärer vilja köpa aktier stälda på 40 år, när det skulle kunna inträffa, att efter del 35:te årets förlopp någon utdelning icke vidare skulle ega rum. Åtminstone skulle så beskaffade aktier ganska betydligt falla i värde. Jag får vid detta tillfälle äran nämna, alt, såsom saken nu är stäld, en garanti för | mill. ligger uti stadgandet, att Slaten eger rättighet att, i händelse bolaget icke fullgjort sina förbindelser, innehålla sista årets ränta, ty — märken väl Mine Hrr, alt garantien endast är medgifven för 40 är, men att kapitalel icke amorteras förrän Den 1 September. 635 med det 41:sta året. Således förefinnes härigenom en garanti på i mill. Om vi än lemna denna omständighet å sido, måste man väl erkänna, ali det vore alt förutsätta en högst ovanlig grad af vårdslöshet och bristande tjenstenit hos de personer, hvilka K. M. kommer att förordna till att hålla eftersyn öfver att nödiga reparationer å banan årligen verkställas, ifall man anser alt dessa personer skulle kunna låta en sådan försumlighet falla sig till last, ali banan vid afträdandet vore i så dåligt skick, så att reparationen deraf skulle öfverstiga en summa af 250,000 r:clr. Jag anser något sådant icke gerna vara möjligt. Hvad derefter Frih.
Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande hade Kammarkollegium hufvudsakligen anfört: att de förmåner, Kappeleds frälsehemman såsom gästgifveri redan åtnjöte, vore frihet för skjutsfärdspenningar, 6 sk. banko, samt från inqvartering i fredstid; att genom undersökningen vid häradsrätten blifvit fullkomligen utredt, att detta svaga, emellan 5 åhoer fördelade, hemman vore i ovedersägligt behof af ytterligare understöd för gästgifveriets uppehållande; samt att, då intet hemman egde undandraga sig skyldigheten af gästgifverihåilning, när denna af vederbörande embetsmyndighet ansåges på stället nödig, men det lika litet vore billigt eller lämpligt, alt på de ställen, der denna för allmänna ändamål ålagda skyldighet medförde, icke en förmån, utan ett besvär, åboerne dermed betungades i den grad, att deras bestånd undergräfdes, kollegium funne billigt, att staten vid sådane tillfällen komme vederbörande till hjelp med det understöd, som för ändamålet pröfvades skäligt; hvadan och ehuru, hvad ifrågavarande gästgifverihemman beträffade, det anslag, Kongl. Maj:ts befallningshafvande föreslagit, icke grundade sig på lokalundersökning af hemmanets beskaffenhet eller fullkomlig utredning af den ökade tunga, åboerne af gästgifverihåilningen finge vidkännas, kollegium likväl, då detta anslag ögonskenligen icke vore lör högt, såsom ersättning för underhållande af de för skjutsens uppbudning och utgörande ökade utgifter, och dessutom betydligen understege, hvad kronofogden och häradsrätten i orten i detta afseende ansett billigt, nemligen att hemmanet
Den går ut på att förbereda det beslut, att samtliga de särskilda fack, som vid realisationens början oell allt sedermera blifvit afsedda för de särskilda lånerörelsens grenar, nu skola borttagas och alla de till hvar och en af dessa fack bestämda fonderna sammanslås till en enda. Derföre är det som man preludierar ang:de den goda verkan, som Fullmäktige anse borttagningen af de ifrågav:de §§ skola medföra, på det att de skola få begagna medel, som blifvit anslagna för än ett ändamål, än ett annat. Derföre talas det också om huru dessa §§ varit hinderliga för en dylik öfverflyttniiig, ehuru lt. St:r redan vid början af Eiksdageu gifvit vid handen, att de vilja besluta en ytterligare sedelemission af 1,300,000 Edr. Om nu E. o. Ad. vill tillåta en revision af dessa §§, så är det nödvändigt att den föredragna punkten återremitteras. Men då jag icke väntar mig något understöd af någon och således naturligtvis finner det vara fåfängt att framställa något yrkande, ber jag likväl att, ytterligare, än hvad jag i mitt förra anförande gjorde, få karakterisera hvart hela planen syftar. Jag ville förmå E. o. Ad. att eftersinna att det icke var för ro skull, som föregale lt. Stubestämde alla dessa fack med hvar och en sin särskilda fond, som BankoStyrelsen hade att handhafva. Det var Berni, derföre att de särskilda pretentionerna på lån skulle få en slags begränsning, som man ansåg rättvis. Nu förutsattes att enperson skall kunna få låna t. ex. 200,000 Edr i Banken, och då är naturligtvis icke en ensam kassa dertill tillräcklig, utan man behöfver flere. Men det var ännu en annan omständighet, sorn låg till grund för dessa särskilda fack, nemi. att på samma gång, som man tillstyrkte en så stark utvidgning af sedelbeloppet på det hela, hade man att vänta en invändning mot dem, som tyckte det vara för mycket att höja sedelstocken ända till 25 milinutöfver metalliska valutan. Man kunde nemi. besvara denna invändning sålunda:
Transport: 8,448,982: 23. 8,526,234; 27. — 33 — Transport: 8,448,982: 23. 8,526,234: 27. för utdikningen af Wångerslätts mossar inom Aby soc ken af Norra Möre härad, å 1,200 R:dr; återbetalas jemte kronoutskylderna 1,209: 27. 1,106: 37. » utdikningsarbeten vid Hunaryd, Rydholm, och Knifvingaryd inom samma härad, å 3,600 R:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 2 procents ränta 3,600: — 3,600: — » utdikningen af sank mark mellan Krokstorps sjö och Anebo såg i Oscars socken af Södra Möre härad, å 7,840 R:dr, emot dito dito, med beräkning af 3 procents ränta 7,840: — 7,840: — » dito dito vid Björnarps, Skårfvets, Krokstorps och Karstorps hemman i samma socken, å 4,500 R:dr, emot dito, med dito af 4 procents ränta — 4,500: — inom Blekinge län: för utdikningen af Mölleoch Dofra-sjöarne, Öllegöl, Stora Mossen och Aborregöl i Asarums socken, å 1,176 R:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 2 procents ränta 1,176: — 1,176: — inom Jönköpings län:' till Friherre Axel Hermelin och Majoren II. Meurling. å 5,496 R:dr, för sänkningen af Säby-sjön i Säby socken; återbetalas jemte kronoutskylderna 5,220: 90. 4,946: 10. för rensningen af Storån i Svartorps och Lekaryds socknar af Tveta härad, å 9,550
Skrifvelse> IV.o 68. betalnings-vilkorens ändamålsenliga bestämmande, kunna nedsättas lill 4 procent, hafva Rikets Ständer anselt räntan för det nu ifrågaställa Jåne-understödet ej eller böra till högre belopp fastställas, äfvensom och enär Söderhamns stad, enligt hvad E. K. M. i Nåder tillkännagifva, från 1837 års början och till denna Riksdag, af allmänna medel åtnjutit ett årligt räntebidrag af 500 R:dr, Rikets Ständer funnit ränteberäkningen för omförmälde lån böra vidtaga från och med år 1842; i öfverensstämmelse hvarmed Rikets Ständer alltså velat fastställa nedannämnde föreskrifter och vilkor, i afseende på det för Söderhamns stad nu beviljade låne-understöd, nemligen: l:o Ifrågavarande lånebelopp 12,000 R:dr får endast användas till bestridande af kostnader för stadens nja reglering efter 1835 års eldsvåda samt återuppförande af stadens nedbrunna allmänna byggnader; 2:o Låne-medlen, som böra ställas under stadens Äldstes förvaltning, utbetalas af Riksgälds-Contoiret efter deras reqvisitioner eller fullmagter, hvilka böra vara underskrifna af minst en utöfver halfva antalet af stadens Äldste; 3:o Innan någon utbetalning från Riksgälds-Contoiret verkställes, bör dit vara aflemnad en af stadens Äldste undertecknad förskrifning å hela det beviljade låne-beloppet, hvarigenom de, i stadens namn och å dess vägnar, förbinda sig, en för alla och alla för en, att ansvara för lånesummans återbetalning, jemte ränta derå, på sätt och i den ordning, här nedan finnes stadgadt; 4:o Likaledes böra, före lånets lyftning, hos Riksgälds-Contoiret uppgifvas de serskilda föremål, hvartill lånet är afsedt alt användas, äfvensom sättet för dess begagnande; 5:o Hvad, som af lånet icke är uttaget innan den 1 Juli 1841, kommer derefter icke att från Riksgälds-Contoiret utgifvas; 6:o
De hafva redan af denna teckning utgjort 40 ProCent; men då Actierna icke äro ställde till vissa personer, utan till innehafvarne, hvaraf följer, att de kunna alldeles annihileras; så finner man lätt, att något annat medel, för att förmå Actieägarne att i vidare utbetalning ingå, icke gifves, än det, som förmår bibehålla deras frivilliga håg dertill; det vill säga, som förmår förvissa dem derom, att deras redan utlagda Den 22 Juli f. m. *085 penningar icke äro fåfängt bortkastade, och att teckningens fullgörande icke medför ytterligare förlust. Dertill fördras, efter min öfvertygelse, att Actieägarne förvissas icke allenast om skälig renta för allt hvad de utgjort, med vilkor, att återstoden också utgöres; utan äfven, om så val lika renta för återstoden, sorn om den vidare fördel, hvilken Canalens afkastning i framtiden skulle” kunna medgifva. Slutligen torde också den fråga böra undersökas: 4:o Bör Staten anses berättigad att vid åtagande, till biträde i företaget, fästa vilkor, eller ej? Med sanning är anmärkt, att år 1809 var icke förutsedt, det något deltagande i kostnaden kunde af Staten behöfvas: och det var således naturligt, att då förbehåll derom icke å Actieägarnes sida gjordes, så kunde icke heller något contra förbehåll, å Statens sida, göras. Men det måste alltid stå fast, att i den mån Staten ingår i kostnaden, öfvergår också företaget ifrån egenskapen af enskildt, till egenskap af allmänt företag; samt att i samma män inträder också Staten i rättighet, att bestämma vilkor. Med Actieägarnps egen fördel måste äfven öfverensstämma, att Staten ingår i företaget, och de äro således sjelfve bäst belåtna med sådana vilkor, som förena Statens och deras interesse. Den 22 Juli f. m.
Ståndet har åter, med bi* fall till Höglofl. Expeditions-Utskottets Memorial angående lefvereringen af de exemplar utaf Bihanget till RiksStåndens Protocoll, hvilka icke till försäljning i Boklådan aflemtias, ansett, det Stats.Utskottet borde anmodas, med Herrar Eullmagtige i Riks-Gälds Gontoiret öfverens» komma om något i detta afseende tjénligt för* Varlngsrum, hvarest eå vä! återstoden af Bi* hanget kunde, på sätt föreslagit blifvit, få lef* Vereras sorn ock till någon utsedd person ibland RiksG älds-Contoirets Tjenstemän , derstädes lem* nas de vid Riksdagens slut öfverbiefne Exem» plar af RiksStåndens Protocoll, af hvilken, jemte vården af möttagne handlingar, det skulle åligga, att Icke allenast Under Riksdagens fort* gång, utan ock sedermera, Uppå skeende Requi» sitiöner, Utlemna nödige Exemplar till de Bokhandlare, sorn försäljningen sig åtaga; hvar ef* ter de inflytande medlen, böra uti Kongl. StatsContoirét redovisas och behållningen på'Trycknings kostnads-Räkningen godtgöras. Eft.er det Herrar Fulimägtige(i KiksGälds» Contoiret häröfver blifvit hörde, får Stats-fJtskottet följande Utlåtande afgifva. Da det, såsom én tjenstepligt, åligger Hög» loff. Expeditions-Utskottets Secreterare, att be» sörja Redactionert och tryckningen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll, så val under påstående Riksdag, som ock derefter, intilldess Ståts-Utskottets Betänkanden. 1601 tryckningen blifvit aldeles fullbordad, anser Stats-Utskottet, det också vara uti sin ordning, att han, så länge tryckningen fortfar, emottager och under sm vård behåller hvad som från Boktryckerierne lefvereras och icke omedelbarligen derifrån aflemnas till Bokhandlare till försäljning.