Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Undertecknad Hazelius, som ansett sträckningen öster om Sigtunafjärden vara itatt föredraga, under villkor att banan sedermera blefve utlagd från Upsala till örsundsbro och vidare öfver Sevalla till Sala, har likväl af den anledning, att pluralitet icke kunnat vinnas för en sådan mening, öfvergått på deras sida, hvilka förordat banans dragande vester om Sigtunafjärden till Örsundsbro med, grenbana till Upsala, under antagande derjemte af banans fortsättning från örsundsbro öfver Sevalla till Sala. — Å andra sidan hafva undertecknade Bennich och Taube gifvit företräde åt en bana öster om Sigtunafjärden till Upsala, och vidare derifrån i rak linie till Sala, i öfverensstämmelse med undersökningskommittéens ofvanberörde förslag. Sedan härigenom blifvit gifvet, att flertalet inom kommittéen förklarat sig för linien vester om Sigtunafjärden, och de ledamöter, hvilka omfattat den motsatta meningen och tillika velat hafva linien från Upsala dragen rakt på Sala, ansetts böra särskildt yttra sig öfver banans rigtning från Örsundsbro till Sala, har, under förutsättning af banans utläggande öfver Örsundsbro, undertecknad Bennich gifvit Sevalla-linien och undertecknad Taube raka linien till Sala sitt förord, äfvensom begge ansett en grenbana böra i sådant fall utgå från Örsundsbro till Upsala; hvarefter, i fråga örn jernvägens fortsättning frän Sala till någon punkt på Gefle-Dala-banan, undertecknade Frestadius, Cronstedt, Sjöberg och Starck föredragit en linie från Sala till stationen Korsnäs på samma bana, då deremot 32 undertecknade Bennich, Hazelius och Taube ansett linien böra dragas till Storvik, som likaledes är en station på nyssnämde bana; varande den mellan den nu ifrågavarande norra stambanan och vestra stambanan föreslagna förening i hufvudstaden förordad af kommittéens alla medlemmar, med undantag af undertecknad Cronstedt.
N:o 36, angide väckta motioner i fråga om ej mindre Norrmäns och Danskars än äfven andra utländningars rätt att i Sverige idka handel, handtverk och andra yrken; N:o 65, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af [Jtskits Betänk. N:o 43, ang:de väckt motion om tilldelande åt. ordföranden i kommunalstyrelse af ett exemplar utaf Svensk Författnings-samling; N:o 66, med förslag till voterings-propos. i ani. af RiksStåndens lättade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskits Mern. N:o 46, innefattande förslag till sammanjemkning af RiksStåndens beslut i ani. af Utskits Betänk. N:o 12, ang:de väckt motion om upphörande af de s. k. prebende-pastoraten; N:o 67, i ani. af väckt motion om revision af taxan lör trafiken å Trollhätte kanaloch slusslinier; N:o 68, i ani. af väckt motion i fråga om skyldighet att deltaga i byggnad af hus för s. k. småbarnskolor å landet ; N:o 69, i ani. af dels K. Wits Nåd. Propos. till B. St:r i Iråga om förändrad grund för utgörande af fjerdingsmans aflö ning, dels ock enskild motion om ändring i föreskrifterna rörande bestridandet af fjerdingsmans befattning i kapellförsamling; N:o 70, i ani. af väckt motion orri tillåtelse för åboer å hemman, som bergverken lått af kronan skatteköpa, att till sig lösa skatterätten; samt Nio 71, i ani. af väckt motion om förändring al pastora tens indelning. Den 17 Mars e. m. 477 Föredrogs Hr af Wirséns, Thure, den 3 dennes bordlagda framställning om inbjudnings allåtande liil de öfriga Riks-Stånden att förena sig i R. o. Ad:ns vid 55:te punkten af Stats-Utsk:ts Betänk.
Inom länet voro u landet till beskattning uppgifne fartyg och båtar om a lästers drägtighet och deröfver år 184i, 327 stycken om tillsammans 7,407 läster. 1850, 387 » » » 9,527 » 1855, 427 » » » 10,449 » Jacjten är icke att anse såsom någon allmännare binäring i detta län, änskönt den rika tillgå ngen på skogsfogel i fjellbygden och sjöfogel i skärgården kunde bereda en hufvudsaklig inkomst ät dessa orters invånare, om jagten ändamålsenligt sköttes. Biskötseln har å vissa orter af länet under sednare åren varit i tilltagande, men ur i allmänhet af föga betydenhet. Åtskilliga handaslöjder öfvas med skicklighet, men knappast i någon gren utöfver länets eget behof. All åkerbruksoch fiskredskap förfärdigas af allmogen sjelf. Båtbyggeriet i Bohus län öfverträffa!’ de flesta andra orters. Syunerligast eftersökas de båtar, som byggas å Koster och Oroust. Inom Landvetters och Härryda socknar bereder sig allmogen någon bi förtjenst genom förfärdigande af laggkäril, skeppsvirke, åror, stegar, trädgårdsstolar m. in., som a Isättas i Götheborg. Af qvinnornas handaslöjder är föga annat att nämna, än ylleoch linneväfuader till husbehof. 20 Färglafvars insamling har tillförene utgjort en icke oväsendtlig näringsgren för den fattigare befolkningen, men är nu, i anseende lill den minskade tillgången derå, föga lönande. Ingenstädes inom länet har tjäru-bränning vunnit framgång, ej heller tillverkningen af pottaska eller salpeter. Endast i nordligare delen af länet kan någon förtjenst genom landvägaforsling påräknas, och består denna uteslutande af plankors och bräders forslande från närbelägna sågverk till stapeleller aflastnings-orterne vid kusten, — mest på vinterföre.
JustitiasCancellerens åtal mot KrigsCollegium, i fråga om försäljning af gjutgods, ogilladt. s. 132. 145. 159. — Ombudsmannens Insruction, förslag till Tillägg i den. s. 260 — 261. Ytterligare Utlåtande, s. 308 — 3°9* K. Klintberg, StatsSecreterare för Handels* och Finance-ärenderne. s. 16g, 170. Koppar, go Skeppund, för ÖfverlntendentsAmbetet af MagazinsDirection tillhandahållna. s. 135. 147. Krcnofogdars, om, tillsättande, genom Kgl, Maj:ts Nådiga Constitutorial. s. 163,164. Kronprinsen, H. K. H. Utlåtande öfver proposition, om Hans utnämnande till Ordförande i Regeringen, s. 6 — £b Krut. Se Medel. L. Lagen, Ansvarighets för RiksGalds Fullmägtige : Utlåtande öfver föreslaget Tillägg. s. 262. Landshöfdingarne befalde att inom Länen skaffa löner åt DjurLäkare. s. 133, 145. Landtoch Sjöförsvarets ärender, huruvida de af en enda KrigsMinister skola föredragas, berättelse om en anstäld votering derom. s. 350, 35 r. Räntmästares tillsättande. Se - Kronofogdar. Lyckeby Qvarnar, till deras reparation , 11,000 R;dr förskjutna af Magazins-Direction. s. 135, 146- Lånerätt, rörande sättet för slutliga Behandlingen af Allmänna Brandförsäkringsverket, i Banken, s. 341, 342. Lånförsträckningar af Sallpettermedlen ; anmärkningar deremot, s. 116, II7. Läsning af StatsRådet3 Protocoll, om sättet att den i ConstitutionsUtskottet verkställa. s. 8 — 13. Reservation af Professor Cederschöld. s. 13.
1 afseende å sammansättningen af taxerings-kommittéerne i städerna har Utskottet emotlagit två motioner af motsatt syftning, nemligen: den ena frän Ridderskapet och Adeln af Herr Flach, 'sorn påyrkat den förändring uti 88 och 89 §§. af nu gällande Bevillnings-Förordning, att antalet af ledamöter uti städernas taxerings-kommittéer måtte för framtiden bestämmas till lika antal af hvarje i nämnde §§. uppräknadt Riksstånd, äfvensom af ofrälse ståndspersoner eller embetsoch tjenstemän; samt den andra från Borgare-Ståndet af Herr Hagman, som föreslagit, att, då Borgerskapet, hvad antalet beträffar, inom städerne ensamt öfvervägde alla de andra samhällsklasser, hvaraf taxeringsoch pröfnings-kommittéerne utgöras, samt det dessutom ej finge antagas, att borgare mindre samvetsgrann! än andre fullgöra sina taxerings-åligganden, hvartill ytterligare komme, att individernas antal inom de öfrige klasserna i flere om ej de fleste städer vore så inskränkt, att deraf ej kunde utväljas, än mindre till oförhindradt och verksamt deltagande i taxerings-arbetet påräknas en tillräcklig mängd taxeringsman, — ej mindre taxerings-kommittéerna för städerne och akademierne, än äfven pröfnings-kommittéen i Stockholm måtte, med uteslutande af det vid sistlidne riksdag tillökta antalet al' ståndspersoner eller embetsoch tjenstemän, hädanefter, i afseende på personernes antal i det hela och inom hvarje klass, erhålla samma sammansättning, som 1848 års Bevillnings-Förordning och dess 88, 89, 92 och 119 §§. föreskrifva, och att samma §§. i nu gällande Bevillnings-Förordning måtte, i enlighet dermed, ändras. Då Borgerskapet ostridigt inom städerna omfattar ett vida större antal, än medlemmarne inom hvardera af de öfrige, uti 88 och 89 §§. omförmälde stånd och medborgare-klasser, samt
Eller de blefvo snarare som illustrationer till hvad han berättade. Det var allt möjligt: italienska visor; slagdängor som trallats på gator och landsvägar; ziguenerdanser med rytm som af kastanjetter och tamburin; tyska folkvisor eller surrande säckpiplåt. Marianne satt då alltid i en liten soffa nära intill honom, och när han höll inne för att berätta – lifligt och färgrikt som han kunde – då föreföll det henne som hade skymningen endast varit en kappa han slagit omkring henne medan han förde henne genom vindlande, mörka gångar, tills han plötsligt slog kappan åt sidan och hon såg framför sig detta brokiga lif några minuter, – det var som att lefva sig in i hans förflutna. Det var så hemlighetsfullt, så underbart. I dessa skymningssamtal kunde Pål ge sig sjelf med en enkel naturlighet, utan något af den blaserade ironi, som han eljest omgärdade sig med, så snart han tyckte att någon kom honom för nära. Och då han på detta sätt löste sin egen bundenhet, egde han en sällsynt förmåga att draga åhöraren med sig. Oftast låg det icke i orden, utan i stämmans klang och i smidigheten hos hela hans person. Hvad han så berättade, det fick färg och form, det var som att se det och att minnas det alltid, med bjert solsken öfver. Marianne satt alltid tyst och hörde på. Sköt hon in en fråga, så var den genombäfvad af hennes fruktan att han skulle sluta upp. Hvad de sålunda talade om i skymningen, när dragen voro dunkla och rösterna fingo en annan timbre, det nämnde de aldrig vid dagsljus. På sin höjd kunde det komma en förbihalkande, skuggfin häntydan på något af detta, som de nu fått som ett slags gemensam egendom, men då behöfdes det icke mer än ett lösryckt ord eller en skälmaktig blick, för att den ene skulle förstå den andre. Pål, som – när han ville – hade en utomordentlig lätthet att föra en konversation helt och hållet opersonligt, talade under dessa stunder nästan uteslutande om sig sjelf. Mariannes sätt lockade till detta.
Riksdags förslag i den vägen bar också ej stämpeln af någon fullkomlighet; det utgjorde emedlertid den bas, hvarpå detta Riksmötes arbeten i denna väg byggas, och nu komma vi troligen att få glädja oss åt en ganska god lagstift - 420 Den 26 Mars. ning i denna riktning.! På samma sätt bör det kunna gå med BcvillmsEörordmn. Bevillningen borde icke vara något annat än det rättvisa bidrag, livarmed hvar och en, i mån af sin inkomst, skattar till samhället, hvilket har rätt att till sitt underhåll fordra en del af den årsbeluilining, som förvärfvas under dess skydd. Man behöfver blott kasta en hastig blick på det närvande bevillmsförslaget, för att tinna huru orättvist det är upstäldt. Om jag på måfå ser på en sida i detsamma, så tinner jag huru en grosshandlares minimi-bevillning är upskattad till 45 Rdr 75 öre, hvaremot artisten, som lefver för de sköna konsterna, för att sprida bildning genom dem, hvars vinst ofta beror af dagens tycken, upskattas till 37 Rdr 5 0 öre, eller nära nog lika högt som grosshandlaren. En skeppsvarfs-ägare skattar icke mer än 22 Rdr 50 öre, under det en mångleri-idkerska skattar 37 Rdr 5 0 öre. Den som drifver en af de för det närvande mest vinstgifvande rörelser, och använder kapitaler af flera hundra tusen Rdr, han betalar mindre bevillning än den, hvars hela förlag upgår till några hundra, eller i Stockholm kanske till tusen Rdr, och hvars hela rörelse består i försäljning af äpleti, pepparkakor och dylikt. En parmmätare betalar 30 Rdr, eller lika mycket som en handlande af andra klassen. Den som lefver af sina händers tarfliga förtjenst betalar sålunda lika mycket som den, som lefver i öfverflöd och dagligen dricker utländska viner, samt derpå använder årliga kapitaler af ända till 20 å 50,000 Rdr.. Men jag vill icke trötta Jirrme med dylika jemuförelser, ty de skulle kunna räcka i oändlighet hela BevillmsEörordmn igenom.
I afseende på den ifrågasatte föreningen af Tullverket, samt Lotsoch Dykeri - Inrättningarne, hafva väl Riksens Ständer, vid sista Riksdagen, äfven föreslagit, att Lots-Inrättningen matte ställas under Tullverkets inseende} Men, i betraktande af desse 3'-ne Verks olika föremål och vida skiljaktige åligganden för Tjenstemännen och Betjeningen vid desamma, finna Utskotten ett sammanslående af Styrelserne dervid icke blifva verkställbar, och kunna således ej eller tillstyrka bifall å hvad i denne del nu blifvit projecteradt; Äfvensom, och då den af Riksens Ständer vid förra Riksdagen begärte tryckning vid hvarje månads slut af ett sammandrag utaf Tull - Specialen i hvarje Stapelstad, skulle medföra en dryg kostnad, utan motsvarande ändamål, Utskotten ansett sig icke böra gifva anJedning, att Staten belastas med utgiften för en sådan tryckning, men att deremot öppen rätt lemnäs livaT och en, som det å« stundar, att af Tull-Specialerne erhålla del, och dem, på egen bekostnad, till trycket befordra. Vidare, och hvad i allmänhet angår den föreslagne indragningen af Landtoch GränseTullarne, finna sammansatte Utskotten, att ett närmare utredande af desse Inrättningars ekonomiska nytta eller olägenheter är så myckst 107S Stats~ och esvärS-Utskottens Betänkanden. mera af nöden, som resultatet af den härigenom uppkommande jemförelse mäste blifva det »äkraste rättesnöret för frågans afgörande.
I anledning häraf anmälde jag hos Fullmägtige vid deras nästa sammankomst d. ii April följande rapport af Bruksförvaltaren: ”Till följe af Herr Kammarherrens skriftliga befallning af den 4 dennes rörande reparationen af nya Bruksbyggnaden, hvarom jag i ödmjukt Memorial af den 3i nästföreg. Mars hade äran anmäla, får jag ödmjukast tillkännagifva, att hvarken jag eller Vallsmästaren Dahlgren anser den vara af behofvet påkallad eller med jördel till framtida bestånd kunna verkställas förrän väggarne utdunstat kylan, och erhållit lufttorkning, hvilket torde upptaga tiden till slutet af nästa månad. Anledningen hvarföre jag så tidigt anmält detta förhållande är att med Herrar Banco-Fullmägtiges bifall dessförinnan, genom Annonce i Allmänna Tidningarne få tillstånd upphandla och till Bruket anskaffa nödiga materialier af Sandslens-JNubbsten m. m., sorn för denna reparation anses behulligf. Tumba Bruk d. 6 April 1835. e 1 C. Möllerr Aid föredragning af denna rapport (som i Piolocollel för d. ii April 1835 omnämnd och åberopad förvaias ibland dithörande handlingar) beslöts alt uppskjuta besiglningen vid Tumba, och bifölls upphandlingen af Sandstens-uubbslen; mea sistnämnde beslut kom (if den orsak att icke expedieras, att dessförinnan ytterligare brislfäliigheler blefvo synliga, al den betydenhet att man fann nödigt först inhemta sakkunnige mäns yttranden om sättet för den blifvande reparationen, innan män dertill vidtog några förberedande åtgärder: Emedlertid bade jag, vid första underrättelsen ora de synliga bristfälligheterne å nya Verkhuset, salt mig i förbindelse med Personer, lill hvilkas fullkomliga sakkännedom jag trodde mig kunna äga fullt förtroende, såsom ÖfveYsle-Lieutenanten Laget heim, (öfver-Mechanicus vid Götha Canul-Verk,) och Lirecleuren Nyström från Östergöthland, af Hr Lagerheim hos mig specielt recommenderad såsom en af Sveriges skickligaste Civil-Byggmästare. Riksdagens förlängning till den 26
Förslag till Tull-taxa. 15 I Qvantitet för Införselstull. Tullberäkni iigen. Riksmynt R:dr. öre. Guld: musiv-, pudereller unsen1 ort. —r" i spinn-; se Tråd. Gulddragare-arbeten af guld eller silfver: kantiljer och paljetter: äkta eller halfäkta 1 ort. 6 oäkta . 1 ort. 2 fransar, galoner, gramaner, snören och andra ej specificerade: äkta eiler halfäkta 1 ort. 16 oäkta 1 ort. - 8 Guldtyg; hänföres under Väfnader, siden-. Gummi, alla slag, ej specificeradt Fritt. Gummi elasticum; se Kautschuk. Gummi gulla-, hänföres under Färger, ej specificerade. Gutta •percha, oarbetad eller i skilvor utvalsad Fri. arbeten deraf: vattenledningsoch gasrör, buffers samt sprutslangar Fria. andra slag, ej specificerade och som ej äro hänförliga lill Redskap och Machinerier eller delar deraf . 1 skålp. — 50 Gördelmakare-arbeten; hänföras under Metaller, sammansatta, arbetade. Hagel 1 skålp. — 3 Halm Fri. Halsduksvalkar . , 1 skålp 1 — Hammarful; tullbehandla såsom Filtar af ylle under art. Väfnader. Hampa, ohäcklad och häcklad 1 skålp. Fri Handskar, alla slag , 3 Handskskinn, tillskurna tili handskar 1 skålp. 1 50 Handtverkeri-varor, ej specificerade; se Slöjdvaror. Harmonium eller Fysharmonika; se Instrumenler, musikaliska. Harpoes; tullbehandlas såsom Harts. I 16 Förslag till Tull-taxa. Harts Hattar: af siden eller halfsiden eller äfven af annat tyg eller ämne, då de äro monterade med blommor, plymer eller spetsar, o. s. v i Anm.
P,en 6 Augusti f. m. 363 Grefve Spent ; Jag vill icke fördröja uppfyllandet af den högljudda önskan här blifvit yttrad otti proposition , och således ej besvara de anföranden , sorn blifvit afgifne , innan den siste värde talaren uppträdde. Det är endäst, i ättledning af s:ne omständigheter uti Grefve von Schwerine yttrande, jag utbeder tnig få tillägga några ord. Han synes vara af den tanka, att egentliga anledningen till en sådan tolkning af 51 §. Riddarhusordningen, att RiddarhusDirectionen vore berättigad beviljat fntroduction , skulle tagas af ordet likväl. Här är väl icke fråga otti någon tolkning j men jag anhåller få anmärka, att, enligt min åsigt, prdet likväl tillkommit , blott för att tydeligen gifva tillkänna, att all rättighet till Introductions meddelande , beror af Ridderskapet och Adeln sjelf att uppdraga åy Oirectionen , men att det, under påstående Riksdagar, är uttryckligen förbudet, att åt någon annan Auktoritet öfverlåta denna makt. J*g skulle derföre, på ordstäUningcn i 51 snarare vilja grunda anledningen till en alldeles motsatt öfvertygelse , den nemligen , att rättigheten ti)l introductipns beviljande helt och hållet härflöt fran. Ståndet, sorn således äger densamma återkalla. Grefve von Schwerin har i öfrigt föreslagit , att Memorialet blott borde läggas till handlingarne, och att något beslut, i anledning af detsamma nu icke behöfde fattas För min del, fö,renar jag mig desto, heldry i denna framställning, sorn ej allenast Ridd,arhu.sUtskottets Memorial om Instruktion för Ri dd, a,rhus-Directionen, samt Riddetskapeis qc *64 Ben 6 Augusti j. m; Adelns Tjenstemän, redan ligger pl border, utan ock Utskottets Memorial om 51 §. Riddarhusordningen snart från Utskottet inkommer till slutligt afgörande. Det är redan justeradt; men har icke blifvit insändf , emedan man önskat, på en gång inkomma med båda afdelningarne utaf den nya Riddarhusordningen.
Vid föredragning af Konstitutions-Utskottefs Memorial, M 2, med uppgift å några från sistlidne riksdag hvilande förslag till ändringar i grundlagarne, förnyade Ridderskapet och Adeln till en början det vid förra riksdagen fattade, uti anmärkningen å sidan 4 omförmälda beslut, hvarefter Ridderskapet och Adeln företog till afgörande de i Memorialet upptagna grundlagsändringsförslag och stadnade uti härnedan antecknade beslut. i :sta punkten. Förslaget förkastades. 2:dra — S:te punkterna. Förslagen antogos. 6:te punkten. Förslaget förkastades. Förslagen antogos. Från ffågv. Preste-Ståndet. S S. D.D. Vid förnyad föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial, M 2, med uppgift å några från sistlidne riksdag hvilande förslag till ändringar i grundlagarne, antog Preste-Ståndet de uti 2:dra, 3:dje, 4:de, 5:te, 7:de, 8:de och 9:de punkterna af detta Memorial upptagna grundlagsändringsförslag, hvaremot förslagen i l:sta och 6:te punkterna blefvo af Ståndet förkastade. Den 8 December. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets nedannäranda Utlåtanden: JV* 4, i anledning af väckt motion, angående en revision af lagarne om edgång. Ståndet ansåg ifrågavarande motion tillhöra Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets behandling; Prol.-Utdrag den 8 December 1862. 125 M 6, i anledning af väckt motion om ett tillägg till Kongl. Förordningen den 7 December 1860, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker. Motionen ansågs böra till Bevillnings—Utskottet remitteras. S. D.
Komiterade funnit en ökad anledning deri, att artikeln icke varit föremål för synlig införsel; samt denna senare tullsats genom nämnda Traktat antagits, har densamma äfven här utförts. För tråd af koppar och annan, ej specificerad, metalltråd, förgyld, försilfrad eller pläterad, är afgiften i 1863 års taxa bestämd till 1 rdr 25 öre pr skålpund; och då detta artikelslag ej bör vara högre tullbeskattadt än guldoch silfvertråd, från hvilken det icke heller torde vid tullbehandlingeu kunna lätteligen åtskiljas, har afgiften i detta hänseende funnits böra, på sätt jemnväl skett i bemälda Traktat, upptagas till 1 rdr pr skålpund. Beträffande bomullsoch linnetråd, så utgör tullen i nämnda taxa för den förra, »alla slag», 40 öre, samt för den senare, oblekt 40 öre, och blekt eller färgad 50 öre pr skålpund. Genom Traktaten med Frankrike hafva dessa tullsatser, i öfverensstämmelse med hvad Komiterade härutinnan tillstyrkt, blifvit nedsatta, den förstnämnda omedelbarligen och de tvänne sistnämnda för tiden från och med år 1867, till respektive 20, 20 och 30 öre. Enligt derom meddelade uppgifter, vexlade 1862 års pris å blekt sextvinnad bomullstråd, pr skålpund, från 2 rdr 45 öre, för N:o 20, till 10 rdr 20 öre för N:o 200. För de elfva sorter emellan och med dessa nummer, hvilka bemälda uppgifter afse, utgör medelpriset 4 rdr 58 öre pr skålpund, hvilket pris deremot för de fem lägsta numren belöper sig till 2 rdr 80 öre pr skålpund. Efter 1864 års notering står visserligen priset, isynnerhet å de lägre numren, ej obetydligt högre, men då detta, såsom kändt är, härleder sig från det abnorma tillstånd, hvari bomullsindustrien, i följd af tillfälliga omständigheter, sig då befann, har denna senare notering ej här bort tjena till rättesnöre, eller i någon mån läggas till grund för beräkningen.
Exc. Hr Gr:ns o. Landtm:s framställning, beslutat, att kontrapropos. vid voteringen skulle innehålla afslag å Utsk:ts förslag och bibehållande af den nu för kopparmalm gällande utförseltullen, uplästes och godkändes följande voter.-propos.: »Den som bifaller Bevilln.Utskds förslag, att utförseltullen å kopparmalm skall nedsättas från 50 öre till 25 öre för centnern, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. nämnde förslag och beslutar, att den nu gällande utförseltullen för ifrågav:de art. skall bibehållas.» Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda; Ja — 25. Nej — 20. Sedan II. Exc. Hr Gr:n o. Landtm, härefter tillkännagifva, att det återstode att besluta ang:de utförseltullen å alla andraslag af malm, utom kopparmalm, framställde H. Exc. propos. å bifall till hvad Utsk:t derom föreslagit och, då svaren utföllo med blandade ja och nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Efter det att votering blifvit begärd, justerades följande voter.- propos. : »Den som bifaller hvad Bevilln.Utskd föreslagit i afs:de å utförseltullen å malm, med undantag af kopparmalm, hvaröfver redan beslutats, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. Utskds förslag och beslutar, att nu gällande utförseltul) å alla slag af malm, utom kopparmalm, skall bibehållas.» Vid denna voterings slut hade rösterna utfallit sorn föijer: Ja — 20. Nej — 24. Dan S Jnni f. in. Art. trävaror. Utsk;ts hemställan i ani. af väckta förslag om förhöjning i utförseltullen å sparrar, läkter, plankor och bräder. Frih. Raab: