Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det år således gil vit, att, om man önskar erhålla en person, sorn uppofFIjar sig helt och hållet åt saken, och vill gå lingie ån till de första elementerne af konsten, Den 2g Augusti c, m. ipan ppkså mäste för en sådan person anslå så mycket, att han kan anständigt lefva deraf. Jag instämmer således med Herr von Weigel och Grefve Cronhjelm deruti, att ifrågavarande lön hör bestämmas till minst iooo R:dr B:co. På samma sätt tillstyrker jag hvad bemälde värde Ledamöter föreslagit, i afseende å ett pensionaire-anslag för någon af Yetennaire-Inråttningens Elever. Då desse hafva rättighet, att gå ut i Landsorterne, och der söka sig förtjenst, vöre det lika hårdt, som overkställbar^ att tvinga någon, att vid Inrättningen qvarstanna, men det är dock rent nödvändigt, att en eller annan af de kunnigare qvarblifver, för att bestrida sjukvården och skötseln af Inrättningen, i händelse någon ibland Lårarne skulle sjukna, eller eljest få förfall, äfven som för att kunna dem efterträda. Pensionairen blifver således kanske nödsakad, att vid flera tillfällen hafva öfverinseendet öfver Inrättningen, och be. strida de ordinarie lärarnes befattningar, och, det synes derföre nödigt, att löna honom så., att han kan Annas hugad att stanna qvar. I följd häraf anhåller jag, det Herr Grefven och Rand t-Marskalk en täcktes framställa särskilda propositioner: i) derom, att 1,000.R:dr R;co anvisas såsom lön för en theoretisk lärare vid Yeterinairelnrättningen; 2) att för en pen-, eionsire dervid jbestånimes ett arfvode af 353, R:dr 1,6. sk.; och 3) att StatsUtskottets. förslag, i, hvad det rörer Rlevernes antal, må. bifallas. Dm 25 Äugusli c. lil, Friherre Wrangel, Henninge förenade sig Sned Herr Hjerta.
Mas Befallningshafvande derom försorg, utom vid Generaleller andre mön. stringar å Éeklädnads-beväringsmed flere per. sedlar, dii Directionens medlemmar ega, att, utan särskild kallelse, sig å mönstringsstället infinna. y;o Vid Directionens sammanträden bör E« K. M:ts Befallningshafvande föra ordet. a jo Underdåniga Skrifvelserl 8:0 Inom Directionen må icke något be! slut fattas, derest ej alla 3 Rusthållarnes ombud äro tillstädes, men, i händelse någon af dem skuR le vara frånvarande, må Landshöfdingen, i han3 ställe, för tillfället tillkalla en annan nära derintill boende Rusthållare; yppas olika meningar och finnas rösterna lika delade, galle då den mening, Ordföranden biträder. Alla anvisningar j expeditioner eller Contracter underteknas af Ordföranden och alla Ledamöterne. Sker ej detta vare beslutet ogildt. yto Utan särskildt arfvode bör Regements-! Auditeuren biträda Directionen med protocollets förande, uppsättning och expedition af Directionena beslut, hvilka af honom contrasigneras. Regements-skrifvaren eger att besörja uppbörden af beklädnadsmedlen under Uppbördsmanna-ansvar, samt föra Directionens räkenskaper och undertekna alla anvisningar å medel. RegementsQvartermäsearen bör det åligga, att vid alla Directionens sammanträden vara tillstädes för att meddela nödige upplysningar. 10:0 Regements-Chefen; som är E. K. M. ansvarig för Troupens tjenstbarhet, må ega rättighet, att i tid gifva Directionen tillkänna hvad för detta ändamål finnes af nöden, meddela ankomne befallningar om nya munderingsrned flere persedlars anskaffande eller de gamles förändrande, och ensam tillse, det Directionens beslut, rörande så väl nya persedlars förfärdigande, som gamlas iståndsattande skyndsamt verk-f ställas. 11:0 Underdåniga Skrifvelser, 11:6
Jag •vet icke någon anledn., hvarföre samma fråga i båda dessa betänkln förekommer, och tror det varit tillräckligt, att den stålt i det ena af dem; men då denna fråga finnes upptagen äfven i 8 §:n af förevar, betänk., måste jag jemväl nu yrka betänkrs återremitterande, emedan jag anser Utsk:s förslag i detta afseende alldeles obilligt. Gr. von Platen, Baltzar: Det har förundrat den siste värde talaren, att det af honom omnämnda ämne kunnat förekomma i StatsUtsk:s utlåt., rörande revisorcrnes berättelse. Om han haft godheten taga kännedom om revisorernes berättelse, skulle sådant säkerligen icke vackt hans förundran, utan skulle det naturligtvis förundrat honom mycket mer, om StatsUtsk. tillåtit sig att öfverhoppa frågor, som der blifvit framställda. Föröfrigt är här taladt om Utsk:s förslag. Detta förslag innehåller dock endast, alt Utsk. icke ansett någon åtgärd härvid vara att vidtaga; och om detta ämne förekommer på ett annat ställe, så kan der, om så påfordras, rättelse ske, äfven om man bifaller nu förevar. betänk. Jag öfverlemnar till R. o. Ad:s eget upplvsta omdöme, huruvida det för en sådan frågas skull lönar mödau alt återremittera detta betänkande. Frih. Cederström:
Likaledes blef, på begäran af åtskilliga ledamöter, bordlagdt ett från BorgareSt:t ankommet, nu föredraget prot.-utdr. N:o 291, innefattande dels nämnde RiksStåuds beslut ang:de StatsUtslcts Utlåt. N:o 105, i anledn. af gjorda framställningar ang:de ytterligare låneunderstöd för kyrkobyggnaden i Christinehamn, dels ock inbjudning lill de öfriga RiksStånden att uti samma beslut instämma. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande samt bifölls Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts den 9 och 23 sisth Maj bordlagde Betänk, N:o 82, i anledn. af väckta motioner dels ang:de rotehållares skyldighet att inställa sig vid generalmönstring, dels orri rättighet för roteoch rusthållare att, utan all inblandning af officerare, med soldat, hussar eller båtsman afsluta knektekontrakt m. in. Föredrogs ånyo StatsUtsk:ts den 12 och 23 sisth Maj bordlagde Utlät. N;o 95, i anledn. af väckta motioner om försäljning af de för statsverkets räkning utarrenderade egendomar. 110 11 en 6 Juni f. m. Hr von Koch: I detta ämne kan mycket vara att säga för och emot, men efter hvad jag tror mig hafva inlumtat, har frågan fallit genom 3 Stånds afslag å Betänk:t, och det tjenar till loga att här inleda en diskussion, då åsigterna förut hår blifvit temligen utvecklade. I alla fall torde medgifvas hvad en reservant, Hr Montgommery, yttrat, att den nuv:de lidpunkten icke är lämplig för vidtagande af försäljning utaf Statens egendomar, och anser jag mig derför endast böra hemställa att lt. o. Ad. täcktes f. u. afslå Utsk:ts Betänk, på de grunder Hr Montgommery anfört. Hr Cederschiöld, Gustaf: Då jag nu hör att 3:ne Stånd afslagit detta Betänk., inskränker jag mig till att äfven yrka afslag.
Om vi återgå till de lider, då Sverige icke kunde frambringa så mycket säd som för dess innebyggare behöfdes så finna vi att då jemväl var spanmåls-uplags hållande vissa städer ålagdt, hvadan vi ock haft fördrag med Ryssland, genom hvilka åt Sverige förbehållits rättigheten att årligen derifrån hitföra ett visst belopp spanmål. Man har äfven påstått att köpmannen, som söker sin vinning, nog tillser att han har erforderligt förlag af salt, hvilket skulle vara betryggande mot brist på varan; men just derföre, alt han söker sin vinning, bryr han sig icke om att införa salt i riket, i händelse frakterne på utländsk ort äro så fördelaktiga, att han af dem har större behållning än saltinförseln skulle lemna. Just detta är nu förhållandet. För de olägenheter, som häraf upkommit, bör man icke vidare blottställa sig. Man säger att oaktadt saltuplagens befintlighet, kan varan likväl stiga i pris. Det är möjligt, men det vore besynnerligt om köpmännen icke skulle sälja det salt de innehade, i händelse derpå vore något att förtjena. Frih. Raab har trott, att Riket icke förlorat de 95,000 Hulr, hvarom statskassan gått miste genom salt-tullens nedsättning. Hvem får val dessa penningar? Jo dem få köpmännen och Wikarne. Hvem är det som fått betala dem? Jo alla som behöfva salt och framförallt de fattige, som äro de fleste. Hvarföre skola köpmännen och Wikarne gynnas både på Statskassans och den stora allmänhetens bekostnad. Man säger, att ingen anledn. är för handen att vidtaga den af Utsk. föreslagna åtgärden. Månne icke det höga priset är en anledn., som för alla är ovedersäglig. Äfvenledes har man påstått alt Utskrs hemställan vore onödig, emedan i.nförsels-taliellerne utvisade att salt införts i större myckenhet under sednare än föregående tiden. Det är klart alt saltbehofvet ökas i samma mån som folkmängden, och delta är den enda naturliga förklaringsgrunden.
Örn åter Skåne och de Norra Provincerne 'ej äro belåtne att hafva Midsommarn till flyttnings-tid, böra väl ej hela det återstående landets innevånare vara bundne vid det, som för några få är beqvämligt. I detta fall finnér jag ej att local-stadgan den kunna skada nationaliteten. Jag tror ej att tjenstefolk flytta från Westergöthland till Skåne, och derifrån till We. stergöthland. För denna sednare Proyince är 313 Den 1-3 Maji f, m, den nu varande flyttnings-tiden den aldra olämpligaste; ty att ett nytt tjenstehjon skall fullborda stallfordringen, sedan ett annat dermed börjat, och att det nya tjenstehjonet skall fortsätta brännvinsbränningen, efter det början blifvit gjord af ett annat, är stridande mot ali sund hushållnings-method. Sådant är äfven förhållandet med linets rengöring, som i slutet af October pågår, och dylikt mera. Slutligen nödgas jag anmärka, att Utskottet alldeles förbigått frågan om Smeds - drängars flyttningstid. Visst flytta dessa ofta från den ena Smeden till den andra; men det händer ej, eller sällan, att de tagas från Jordbrukaren och dit återflytta. Om nu ordning skall vinnas, och Smederne ej skola råka! i förlägenhet af brist på Lärlingar, bör, ehvad flyttnings-tid Riksens Ständer an önska för Tjenstehjon, den äfven för Smeds-drängar blifva densamme som för andra. Jag tror att alla Bruksägare häruti skola med mig instämma. På de af mig nu åberopade skäl, anhåller jag om återremiss af Betänkandet. Friherre Stjernjiedt, Lars: De skäl OeconomieUtskottet haft,' att icke antaga Midsominarit till flyttningstid, hafva förnämligast bestått deruti, att i Skåne Torf-skörden då infaller, och Tjänstehjonens utflyttning till Dannemark derigenom äfven skulle befordras; att i Wermland O / och Dalarne en stor del personer å denna tid vistas i andre proyincer och förrätta åtskilliga #
23 vanstående i.*sta punkt, angående7 utlåningen, Mom. Litt. dj blifvit anmärkt rörande sammanhanget emellan berörda punkt och den nu förevarande. Utskottet torde också kunna , såsom i det närmaste gifvet, antaga, att, i händelse Högvördiga Preste-Ståndet öfvergår till de båda Ståndens beslut uti de här ofvan omnämnda punkter, hvilka åsyfta speciela föreskrifter, i afseende på Lånen mot hypothek af Actier och Documenter, eller dessa beslut, vid omröstning, skulle blifva beståndande, Högvördiga Ståndet äfven medgifver, att den nu ifrågavarande punkten derefter lämpas, I motsatt fall åter, och om icke ellei Vällofl. Borgare-Ståndet numera finnér för godt att härutinnan biträda de båda Ståndens mening, kommer omröstning att ega rum, hvartill följande proposition föreslås; Den som vill, att Utlånings-tiden må blifva, utan något undantag, från en till fyra månader, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej■ a4 BancoUtskottets Memorial N,-o 120. Vinner Nej, så är beslutadl: att Utlånings-liden må blifva, utan något undantag, ifrån en till sex månader. Förslaget pag. 90 (IJtl. N:o 82) är af Utskottet frarhställdt sålunda: Räntan bestämmes till i procent i månaden, at afdrågås vid Lånens meddelande; dock att det må vara Herrar Ranco-Fullmäglige tillåtet, i händelse på förekommande anledningar så skulle anses nyttigt och nödigt, att framdeles nedsätta Räntan till 5 proc. Denna punkt har Högvördig? PresteStAp. de tan bestämmes till 6, minst 5 procent, samt afdrages vid Lånens meddelande. Högloft.
Detta sålunda inrättade dragon-regemente, som var skyldigt all tjena både lill häst och fots, förändrades försl år 1770 till lätt infanteri. Några förändringar vidtogos sedermera icke förr än efter år 1818, då, ian - Stals-Ulskotlels Utlåtande M »0. II kilning af Rikets Ständers gjorda underdåniga framställning om anställande af undersökning, huruvida någon jemkning eller ny reglering kunde åvägabringas i Jemtlands rotering, sorn ansågs vara mera betungande än inom öfriga orter i riket, Kongl. Maj:t den 17 Juli berörda år anbefallde Krigsoell Kammar-kollegierna att, efter vederbörandes börande, inkomma med lörsjag lill den reglering af Jemtlands lolerings-skyldigbet i det bela, hvartill läget oell andra omständigheter kunde föranleda; hvarefter, oell sedan dels Jemtlands regemente genom general-ordres den 18 Februari 1820, blifvit förvandladt lill jägare, med benämning: »Jemtlands Fältjägareregemente», dels ock de af bemälde kollegier föreslagna grunder för rotejemkningen Nådigst blifvit gillade, Kongl. NInj:t, som meflgaf att åtskilliga lindringar i roteiings-bördan skulle under en lid af 8 är och med förutsättning att afviltringsvmket under liden limme afslutas rolehållarne tillfalla, den 21 November 1827 Inföll, alt Fältjägare-regementets effektiva styrka provisoriskt liek nedsättas från 1,000 lill 800 man. Denna indelning af regementet bibehölls oförändrad intill år 1f 30, då 100 rotehållare, emot befrielse från skyldigheten all anskaffa och underhålla jägare, åtogo sig att, för hvarje rote, tillhandahålla en fullt tjenstbar häst af fullgod beskaffenhet samt ali under möten, mönstringar och marcher, utfodring för dens nnna bestå, hvarigenom kavalleriets styrka inom provinsen ökades nied en ny sqvadron af 100 beridna nummer, men fältjägare-regementets numerär deremot minskades med 200 rotar, eller från 800 till 600 effektive nummer.
Hvad beträffar allmogen och ganska mänga af andra mindre jordbrukare, så äga de icke några anteckningar, hvarpå dylika uppgifter angående deras hemman skulle kunna grundas, om de ock voro benägna att dem meddela. Men mängden af de iörra fruktar att lemna dylika upplysningar, under den oriktiga föreställningen, att sådant möjligen kunde medföra ökad beskattning. För att emedlertid kunna komma verkliga förhållandet så nära som möjligt, hafva Länsmännen erhållit föreskrift att socknevis, i samråd med ledamöter af socknenämnden eller andra pålitliga personer, uppgöra de nödige uppgifterne, efter de upplysningar angående förhållandet med hvarje hemman, som i berörde hänseende kunde erhållas, hvarjemte Länets invånare, med underrättelse om dessa uppgifters enda syftemål att kunna bereda tillförlitlig kännedom om provinsens beskaffenhet, uppmanats att, för detta vigtiga ändamåls befrämjande, beredvilligt lemna det biträde, som skulle kunna påfordras. T)e sålunda tillkomne uppgifterne hafva lemnat följande resultat: Norra Wadsbo Fögderi Södra Wadsbo dito llöjentorps Wartofta Skara Leckö dito dito dito dito Ii S 5 a S SL c. 4621J SS4]| 892LJ 846 932JJ 1,039,^ Summa Mariestads stad Lidköpings dito Skara Sköfde Hjo dito dito dito Falköpings dito 4,707§ Tunnland, aker och äng. 1,231 1.274 Utsäde. Tunnor. Hvete. Tunnor. Hvete. Bland korn. Län för åren 1851—1855. 18 Jemlikt förestående sammandrag skulle afkastningen för hela Länet, efter förhållandet sistlidet år, kunna beräknas till 242,255 tunnor höstsäd och 627,368 tunnor vårsäd, eller tillhopa 869,623 tunnor, då densamma deremot uti de till grund för sednaste berättelsen inkomne uppgifter endast upptogs till 204,360 tunnor af det förra och 479,085 tunnor af det sednare slaget, eller tillsammans 683,445 tunnor.
Men i hvilket fall som helst har denna bolognesiska lokaltyp med sina omtalade arkader längs gatorna och eleganta, omväxlande gårdar, med sin fina fönsterbehandling, vackra själfständighet i ornamentiken och i allmänhet klara och lifliga karaktär — befunnits förträfflig för de moderna behofven i denna liffulla stad och låtit det nya förefalla som en fortsättning, ej ett hån, af det gamla. Få städer verka också så- sympatiskt, som Bologna, i sin lyckliga sammansättning af kontraster. Ett väl vårdadt gammalt och ett taktfullt nytt; pittoreska motiv — sådana som dubbla bakgårdar, med ett hofslageri under ett djupt hvalf, inramadt i terra-cotta — samt absolut renlighet; allvarsfulla gamla collegie-inhägnader och blomstrande marknadslif. Utanför murarne de fridfullaste promenader och mest idylliska taflor af hvita oxar och brunögde forbönder vid stadsportarne; inne i centrum pulserande stadslif. Men framförallt: ett lifaktigt universitet — som ali denna åskådliggjorda historia endast uppfriskar, icke försoffar — och ett kommersiellt och industriellt lifaktigt samhälle. Men huru många äro de turister, som i Bologna ge sig ro att se på annat än — S: a Cecilia, eller lägga märke till, om de glada, ljusa arkaderna äro nya eller gamla? I Firenze brukar man däremot stanna länge nog för att ge olikartade intryck tid att komma fram, och * där börjar också den smärtsamma undran, hvart det berömda italienska skönhetssinnet i våra dagar tagit vägen — dubbelt smärtsam i Firenze, som ända hittills kunnat invagga en ytlig betraktare i ' tron på en fortsatt skönhetstradition.
Sent omsider syntes Hedda vilja efterkomma systerns önskan, men se der, föll garnnystanet ut; lyckligtvis kom Schalinsky gående, hon måste ropa an honom, för att be honom taga upp det. Allt det der var ju så enkelt och naturligt. «Skall löjtnanten nu åter ut och handskas med sina dumma rekryter?» frågade hon, sedan han återlemnat nystanet. «Det förstås, Karlowitsch och jag få nu hålla ut i två timmar,» svarade han. «Ni ha då vissa timmar för detta tråk?» Hedda blinkade. «Hur vore det eljest, både vi och folket blefve i annat fall uttröttade.» «Kommer turen till er båda äfven på eftermiddagen?» «Naturligtvis.» Hedda blinkade ännu mera, och visade osedd af sin syster åt den sida mötesplatsen låg. «Vid hvilken tid?» «Från klockan fem till sju,» och han skyndade bort. Maria förebrådde systern dess opassande frågvishet, i saker som ej det ringaste rörde henne. Hedda svarade knotande: «Det är då aldrig väl, bure man sig aldrig så förnuftigt åt. Leonna och jag önskade i dag gå litet ut för att hemta frisk luft; med detsamma ville hon se efter gossens grönsiska, som du sjelf hörde henne lofva Greta Lisa i går. Och då jag vet att du och svåger ej vill, att någondera af oss hvarken Leonna eller jag skall träffa löjtnant Karlowitsch, ville jag veta när de voro upptagna af sina göromål. Nu erfor jag genom mina ¯opassande¯ frågor, att vi i hela två timmar äro säkra för dem.» Saken föll, men om Maria varit misstänksammare denna gång och mindre närsynt, hade hon sett löjtnanterna i verksamhet på planen från tre till fem, ehuru de höllo sig på så långt afstånd som möjligt. De inkast, Leonnas grannlagenhet och medfödda känsla för det passande gjorde mot ett sådant möte, måste nu ge vika för nödvändigheten. Först villrådig genom Feodors enträgna önskan att få med henne öfverlägga något, som rörde bådas framtida väl; sedan den fatala händelsen på vägen.
T:r 2095 25 Återstå 159 SJtföres således, med tillägg af de till arfvode för Lärare i Musiken och Ritkon sten af privat disposition anslagne 44 R:dr 21 skill. 4 r:st samt de till Col legernes lönefyllnad testamenterade 4oR:dr En lägre Lärdoms-Skola i Söderköping med Rector T:r 73 2:ne Colleger tillsammans - — 60 Collega Forsemannianus har 18 Föreslaget tillägg 12 Den, som underv. i Choralsång 3° 10 ^ S:a 17 3 Utföres således utan afseende på den obetydliga conianta tillgången - En lägre Lär doms-Sk ola i Ekesiö Idka med Upsala - T:r 130 med afdrag afden härvarande Con tanta lillg25 R:dr, värde circa —- 3 Återstå 127 Urföres således En lägre Lärdoms-Skola i Wadstena Fika med Upsala T:r 130 Med afdrag af den härvarande Contanta tillgången 18 Rulr värde circa — 2 Återstå 128 Utföres således - En liigre Lärdoms-Skola i Wimmerby Dika med Upsala T:r 130 Med afdrag af den härvarande Contanta tillgångens 21 R:dr 16 skill., värde circa - — 3 Återstå 127 Utföres således En högre. Närings-Skola i Westervik bibehålies sådan den nu befinnes vara inrättae och med tillägg af 10 T:rs arfvode för den, som undervisar i Choralsång För Linköpings Stift befinnes således brista Skara Stift. För Skolorne är anslaget - Föreslås: En högre Lärdoms-Skola i Skara Lika med Gefle T:r 285 Med afdrag af den härvarande Contanta tillgängens 222 R:dr värde circa — 31 Åte Utföres således - t Återstå 254 Transport: Contant. Spanne mål. T :r 58 k:p Contant. Spanne mål. Allmänna medel. Spanne mål. Spanne mål. R:dr sk. 11 65 Brist. Spanne mäl - T r k:p Contant.
Michaelsen; 2:o ang:de pension åt Reg:ts-Commissarien J. L. Aberg vid afskedstagande; 3:o ang:de ifrågaställd utsträckning af Nämndemäns rätt lill skjutsoch traktaments-ersättning för syner och andra förrättningar; 4:o ang:de utbyte af ett Häradshöfd, i öfra Fryksdahls samt Ofra och Nedra Elfvedals Tingslagers domsaga på lön anslaget qvarnställe; 5:o ang:de utbyte af indragna Pukslagare-bostället Hvetlanda, Thomasoch Kullagärdarne emot Häradshöfd.-bostället Repperda Drakegårdeu i Jönköpings län; 6:o ang:de tilldelande af pension från Allmänna IndragningsStaten åt Läkaren vid Straffoch Arbets-fängelset i Malmö, Christan Henrik Andersson; Den 8 Februari. 393 7:o ang:de rättighet för Bataljons-Cliefen vid Krono-ArbetsCorpsen Majoren Jonas Gabriel Schander, att erhålla pension å ltikets Allmänna Indragnings-Stat; 8:o ang:de understöd af Allmänna medel åt Tull-Statens enskilda Pensions-Inrättning; 9:o ang:de försäljning af det s. k.
Dl. Sän, för år 18.. 36. ofwerbrag från £a,rcring5 Sän, för år 18.. 37. ofwerbrag från ©ammanbragen öfwer £arering$ Dl. Sän, för år 18.. ©£D£££DC2X, 1845. SJ. St. Dlorftebt & ©ener, Äongt. SSoftrptfare. R IK Ar 184» och följande åren intilldess nästa Statsreglering vidtager. STOCKHOLM, TRYCKT HOS .1011. BECKMAN, 18TB. Riks-Staten för 1849 och följande B ST SO 3 E Banko. Inkomsten : Ordinarie Inkomster för Stats-Verket: Penningar 1,512,500: Indelta Räntor, Kronovärdi 355,066 R:dr 33 sk. 3 rst., förslagsvis beräknade till 1,762,000: Spanmål: 105,695,Tunnor Indelt med värde på förslag å 6 R:dr Tunnan . 634,170: 100,71(5 Tunnor Oindelt d:o 604,710: 1 238 880- 206,480 lunnor. 4,513,380: Extraordinarie Inkomster, enligt Regerings-Formens 60 § inflytande såsom Revillning 5,928,000: Restantier 155,000: A. 10,596,380 1,518,550 Fyllnad i Stats-Verkets behof, att af Rikets Ständers Riksgälds-Kontor lefvereras utaf den dit inflytande Allmänna Revillningen Summa 11,914,910 Stockholm deri På Ridderskapets och Adelns vägnar: På Preste-Ståndets vägnar: Henning Hamilton, C. Fr. etf Wingård, n. t. Landtmarskalk. Talman. åren intilldess nästa Statsreglering vidtager. Utgiften: Penningar. Indelta Räntor. Indelt på förslag
Beträffande åter Adönings-anslagets belopp; så enär Utskottet numera funnit sig i tillfälle att tillstyrka betydligt högre anslag för allmänna arbeten, ån det förra Utlåtandet innefattar, hvadan, om Rikets Ständer dertill lemna bifall, en väsendtlig tillökning uti den nya Styrelsens göromål och behof af tjenstemanna-biträde uppstår, anser Utskottet sig, med frånträdande af dess förra yttrande, böra tillstyrka, att, till aflöning för den nya Styrelsen 6 Stats-Utskottets Utlåtande JV:o 435, Litt, C, för allmänna arbeten med derunder lydande DistrictCliefer, hvartill Kongl. Maj:t åskat 9,766 R:dr 32 sk., må, utöfver de i,25o R:dr, hvilka på sått Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition upplyser, blifva att tillgå, dels på 4:de Hufvud-Titeln, dels genom indragning af de till Comitéen för de Norra våganlåggningarne anslagne 2Öo R:dr, intill nästa Riksdag beviljas ett anslag af 8,5i6R:dr 3a sk., el ler för 4 år 34,066 R:dr 32 sk. Hvad vidkommer