Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
IX. U. 3. A. 19S. E. 414. — N:o 3. till Rikets Ständer, angående bestämmande af vissa villkor för vinnande af dispositionsoch jordäganderätt till de så kallade kyrkohemmanet! i Halland. I. 140. R. 183. R. 471. A. 602. VIII. E. 548. IX. U. 381. A. 665. — N:o 4. lill Rikets Ständer, angående befrielse för Lofta, Gamleby och Törnesfalla församlingar i Linköpings slift och Calmar län från utgörande af socknegångsspanmål eller så kallad skolmästareskäppa lill Rector och Collega scholae i Westervik. I. 140. R. 201. III. B. 11. A. 22. E. 288. — N:o 5. till Rikets Ständer, angående nedsättning i räntan för nya Ulldiscoutcns hos RiksgäldsContoret ägande creditiv, samt en del af nämnde creditivs begagnande till Manufacturdiscontfondens förstärkning. I. R. 139. II. R. 519. III. A. 10. E. 288. X. U. 560. A. 564. — N:o 6. till Rikets Ständer, angående sättet för återbetalningen af lån, beviljade utaf allmänna medel lill understöd för valtenaftappningar eller andra förberedande åtgärder för större odlingsföretag. IX. R. 414. A. 669. X. E. 355. •— N:o 7. till Rikets Ständer, angående upplåtande af en under KammarCollegii disposition varande jordrymd till byggnadsplats för nya Observatorii-byggnaden i Upsala. I. R. 139.
Den 1* April. i 17 Lördagen elen 15 April 1854. 1‘lenuru kl. 12 på dagen - Justerades 4 proUUdr. för d. 4 dennes samt pleni-prot. för d. 15 sistl. Mars f. och e. m. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Främst på föredrag:s-listan i dag står Allm. Besv.- o. Ekon-Utsk:s Betänk. JU 78, ang:de vissa förhållanden rör:de skolrum och deras beskaffenhet. Jag har mig bekant att åtskilige ledamöter, som i dag äro frånvarande, under förutsätlning att några särdeles vigliga ämnen icke skulle förekomma till afgörande, vilja deltaga i öfverläggningen om denna fråga. Jag hemställer således om icke K. o. Ad. skulle vilja besluta alt detta mål sättes på listan efter StatsUtsk:s Utlåt. ang:de regleringen af utgifterna på 9:de Hufvudtiteln? Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Jag tror att delta Betänkär örn jag icke misstager mig bordlagdt 2:ne gånger. Del är derföre upsall till föredragning i dag och då R. o. Ad. icke före pleni början beslutat upskof med föredragningen, anser jag alt när Betänk. varit bordlagdt tvenne gånger och är upfördt på föredragmslistan för detta plenum, så bör det föredragas* Jag anser det icke vara rätt alt under pågående plenum ändra föredragms-listan. Jag åberopar i delta fall hvad som egde rum med en dylik framställning, som väcktes af Hr Aminoff ang:de upskof nied eli Betänk. rör:dc bankovinsten. Jag anser således att sedan Betänk, är upfördt på föredrag!):s-listan och bordlagdt 2:ne gånger, så kan dess föredragning nu icke vidare upskjutas. Hr von Hartmansdorff: Det beror naturligtvis på Ståndet alt lill den framställning jag tagit mig friheten göra, svara Ja eller Nej. Men mångfaldiga gånger har R. o. Ad. bifallit sådana framställningar. Jag hoppas således alt Slåndet ville göra likaledes vid delia tillfälle.
På grund häraf anser jag det af Hrr Tham och Tersmeden förordade stadgande ingalunda böra af R. o. Ad. bifallas, utan tvertom böra förkastas. Vidare tror jag icke, såsom Hr Tham tyckes anse, att uti hans förslag, ligger något verkligt skydd för Statskyrkan, ty jag tror, att Statskyrkan just eger sitt säkraste bestånd genom friheten. Deremot tror jag icke, att Statskyrkan skall länge kunna ega bestånd, om man förvägrar denna frihet, att i andliga ämnen sammankomma, ty sådant är stridande emot Guds ord, och den Kyrka, som förbjuder sådan andlig upbyggelse, den är från Guds vägar så långt afviken, att den icke kan påräkna Hans bistånd, och Den 21 Juni f. m. 345 häller icke Herren upp verket, så håller raan icke upp det genom mensktiga lagar. Hr Tham har äfven omnämnt, huru svårt det, för en Pastor, t. ex. i Jakobs och Johannis församlingar, som hafva omkring 12,000 innev., skulle vara alt bivista alla konventiklar, samt huru hans tid deraf skulle allt för mycket uptagas, hvarförutan Hr Tham omtalat en person, som olofligen skall hafva hållit en konventikel i Tyskbagare-bergen. Härpå får jag svara, att det visserligen är sannt, alt något af Pastors tid skulle uptagas, derigenom att konventiklar blifva tillåtna, men att då hans tid endast bör vara egnad åt själavården, synes det mig, som han deraf gerna kunde upoffra något, för att utfärda tillstånd till konvenliklars hållande, helst han icke sjelf behöfver bevista dem, förr än han blifvit underrättad derom, att irrläror der förkunnas, emot hvilka M.B:n för öfrigt innehåller alldeles tillräckligt förbud, samt att den omnämnde konventikeln i Tyskbagar-bergen, icke der behöft hållas, om konventiklar varit i lag tillåtna. Hr Tersmeden har sagt, att Utsk:s förslag skulle gifva näring åt laglöshelen, och att friheten äfven i andligt hänseende borde genom lagbud begränsas.
Skulle denna sednare beräkning af Bikels Ständer nu godkännas, och bränvins-tillverkningen anses för stundande statsreglerings-period blifva lika stor som år 1855, då intet skäl till någon särdeles minskning finnes för handen, kommer denna tillverkning att uppgå till ungefärligen följande belopp: Vid Större Brännerier 7,178,602 kannor » Mindre dito, efter 1855 års beräkning 2,558,218 » Nu beräknad förökad alverkning 4,263,696 » Sålunda hela beloppet blifva 14,000,516 kannor. Men erfarenheten har visat att detta visserligen ganska betydliga qvantum bränvin ej varit tillräckligt för landets behof, och att derföre betydliga partier förlidet år inkommit under namn af Genever. Enligt mig benäget meddelad uppgift i Kongl. Civil-Departementet har år 1856 blifvit tillverkadt uti 391 st. Större Brännerier 7,810,849 kannor 5,273 st. Mindre dito, efter beräkning 2,805,585 » sexgradigt bränvin. Men som för år 1856 beräkningsgrunden för afverknings-förmågan vid de smärre brännerierna blifvit antagen endast Adelar af pannornas rymd för dygnet, är denna beräkning vida under hvad tillverkningen i verkligheten varit. Skulle man antaga samma grund här för beräkningen, som nu blifvit föreslagen, eller afverknings-lörmågan på dygnet till dubbelt mot pannornas rymd, uppgår vid de smärre brännerierna för år 1856 det tillverkade bränvinet till 6,733,404 lägges härtill tillverkningen vid de större 7,810,849 har bela skattlagda beloppet utgjort 14,544,253 kannor sexgradigt bränvin. Huruvida äfven innevarande år utländskt bränvin koni'® prier såsom Genever att införas, torde längre fram visa sig. Bevilln. m. fl. Ut sk. Bet. Vid dessa uppgifter är ej beräknadt det bränvin, som i landet erhålles genom tullförsnillad införsel och genom lönbränning.
Den 27 Junti e. nu 52* sens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongli Maj:t, om verkställd granskning af de i Statsrådet förde Protocclh Upplästes och lades på bordet följande från nedannämde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden; Frän StatsUtskottet; Af den 23 dennes, i anledning af Kongl. Majds Nådiga skrifvelse angående Colonien St. Barthelemy. Från Förstärkta StatsUtskottet; Af den 15 dennes: 1) Angående den till det Förstärkta Stats; Utskottets åtgärd öfverlemqade fråga om för: höjning uti Postverkets intrader. 2) Angående frågan om en stadgad afgift till Curhusanstalter för den veneriska smittans hämmande, Frän Lagutskottet; AJ den 26dennes: i anledning af Kongl. Majds Nådiga skrifvelse dea 18 dennes, angående Dess Nådiga proposition af den 21 sistlidne Maji, i afseende på vidtagande anstalter för att an-* 52» Den 27 Junii e, ml hålla och tilltala sådane personer, hvilka begå förbrytelser uti ett af de förenade Riken Sverige och Norrige, samt derefter afvika till det andra. Från Statssamt Allmänna Besvärs■ och Ekonoinie-Utskottcn: Aj den 23 dennes: i anledning af Kongl. Majds Nådiga skrifvelse om bidrag från Allmänna Magaziöslnrättningens Fonder, till förekommande af stegring i priset å groft bröd för Hufvudstadens obemedlade Folkclasser, Upplästes följande från RiddarhusUtskottet inkomne Hörsamste Memorial! Genom ProtocollsUtdrag af den 28 i denna månad har Högloflige Ridderskapet och Adeln till Riddarhus-Utskottet remitterat ett Memorial af Herr Rothlieb, Carl Fredric, innefattande förslag, att Ridderskapets och Adelns öfverläggningar måtte blifva offentliga.
Härvid har förekommit, att, genom misstag, antalet af utelöpande obligationer, hörande till lånen i Antwerpen, blifvit uti Berättelsen uppgifvet till 72 stycken, i stället för 73 stycken; hvilket obetydliga och lill ingen påföljd för Riksgälds-Contoret ledande misstag Utskottet likväl ansett sig icke böra förbigå utan anmälan. I anledning af Revisorernes anmärkning, rörande 2:ne för Götha Canal-Bolags f. d. Discontverks räkning hos Konungens Befallningshafvande öfver Skaraborgs Län anhängige gjorde utsökningsmål, så förbehåller sig Utskottet, att, efter verkställd granskning af nämnde Discontverks räkenskaper, öfver denna anmärkning meddela yttrande uti den allmänna Berättelse om granskningen af så väl Riksgälds-Contoret som Discont-Inrättningarne, hvilken Utskottet kommer att afgifva. Stockholm den i4 April 1834- Bih. lill R. Si. Trot. tS34- 4 Sami. 1 Afcl. i4'de Häftet. 3 STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, iS34 JStats-Ui&kotiets Utlåtande Af o G o. N:o 60. Ankom till Exp.-Utsk. den 23 April II. 8 e. m. Utlåtande, i anledning af väckta motioner om löne-ersältning till Capit ainer ne Sjöbohm och Tilosius samt till Lieutenanten G. M. Hård. (U. A0 Från Ridderskapet och Adeln har Stats-Utskottet erhållit remiss å: 1:0 Gref ve'CronhjelmSj O. A., motion, alt Capitainerne F. A.
Han säger sig vara 75 år gammal, men det tror jag knappt, ty han ser ännu särdeles stark och kraftfull ut. Han berättade mig allehanda från den tid då Vonavarte (så uttalar man här Bonaparte) huserade i Egypten. Tre gånger säger han sig hafva gjort vallfarten till Mekka och oombedd berättade han mig huru det går till der. I sitt tal inblandade han alltsomoftast språk från Koran och antog dervid en högst from mine, och efter allah sade han mest alltid sub'hanahu veta'ala (lofvad och upphöjd vare Allah!). Under det vi suto och pratade, kom i 2 Europeiska vagnar (hvardera förespända med 6 ståtliga hästar, det ena spännet hvitt, det andra svart) paschans uharim och begaf sig till den helt nära härinvid belägna stora moskén, som Mohammed kallar Danjans moské. En del af följet kom hit upp till vår moské, då jag gick bort och spatserade på den rundtomkring belägna stora begrafningsplatsen. Kort derpå kom äfven min gubbe ut och så suto vi länge på en graf och konverserade. Jag blef med honom ända till middagen, då jag gick hem och skref ett bref till Wiklund på Konstantinopel. Sedan gick jag ännu till min gubbe och satt hos honom en god stund. Denna dag hade jag haft god öfning i Arabiskan och skulle alla dagar bli så goda, så ginge det nog. Medan vi på förmiddagen suto på grafven, kom dit en af de skolgossar, som sett mig vid den andra moskén, stannade och pratade med oss och var särdeles vänlig emot mig; bad mig slutligen rätt innerligt att jag skulle uttala islams troslära och mente att det ju vore blott några ord. Jag låtsade ej förstå honom, men gubben hutade åt honom och körde bort honom. Gubben säger sig egentligen härstamma från Spanien, hans farfar skall först hafva flyttat derifrån hit. Gubben är för öfrigt mycket treflig, godmodig och mild emot mig, så att jag trifs särdeles väl hos honom.
Huru man än må anställa sina jemförelser, visar det sig ändock, att Bankens ställning Jor närvarande är mera svag, lin den i allmänhet varit under föregående tiden, och att dess metalliska kassa behufoer förstärkas, eller, för att begagna Banko-reglementets ord: att Banken behölVer konsolideras. Till det minsta torde Bankens silfver-fond böra uppbringas till det belopp, som den i medeltal utgjort under de sednare åren. Härtill erfordras, enligt hvad nyss blifvit nämndt, något mera än 4 million r:dr silfver, eller i banko beräknadt, ungefär 1,400,000 r:dr. Banko-Utskottets Memorial, N:o 12. 35 Det har inom lltskollet blifvit yltradt, att Bankens grund-fond borde lemna tillgäng för den metalliska kassans förstärkande. Att emedlertid detta icke kan ske, är lätt bevislig!. Uti den berättelse, hvilken Bankens Herrar Fullmäktige afgäfvo lill Rikets Ständer är 1844, uppgafs nemligen (pag. 54), att alla sedan 1840 ars ingång lill Banken influtne vinst-medel blifvit i dess laneoch kreditiv-rörelse använde. Herrar Fullmäktige införde uti samma berättelse (pag. 55), en fullständig redogörelse, som ädagalade, att förhållandet var sådant de uppgifvit. Det är ock bekant, all alla de vinst-medel, hvilka fran 1845 års början intill sistlidne riksdag influtit till Banken, blifvit aflemnade till Riksgälds-kontoret. Således har Bankens grundfond alltsedan 1844 års riksdag icke erhållit någon tillökning. Lånefonderne hafva ej eller sedan den tiden blifvit förminskade, utan bibehållas ännu vid det belopp af 26,080,000 r:dr, hvartill de då bestämdes. Men dä det år 1844 ådagalades, att alla dittills influtne vinst-medel voro i lånefonderne använde, så måste förhållandet ännu vara enahanda, enär inga ytterligare tillgångar sedermera för Banken reserverats, och lånefonderne ej eller blifvit förminskade.
Jag ber dock att få förklara, det jag, med den kännedom om ställningar och förhållanden i Länet jag anser mig ega, likväl hyser en alldeles olika öfvertygelse; och jag är förvissad att, om teckningslistor utläggas på ett ställe, t. ex. i södra Nerike, så svarar man der: Vi skola vänta och se hvad norra Nerike, Götheborg, Södermanland, Wermland, Westergöthland, Westmanland m. fl. provinser, som äro i denna benbyggnad lika intresserade som vi, komma att göra. Man skulle sannolikt på det sättet hänvisas från den ene till den andre och ingenting uträtta. Riktigheten af sjelfva grunden för Hr Bildts förslag bestrider jag ej, men att, innan en sådan lag finues och befunnits utförbar, söka tillämpa den. finner jag olämpligt och opraktiskt. Man har redan förut i åtskilliga länder försökt kostnadernas förminskande vid jernvägsanläggniugarne i denna riktning, nemligen år 1842 i Frankrike, men der hade saken ingen framgång på annat sätt än att Staten så godt som tog den mark, der jernvägen Den 2ft April f. m. gick fram. Nägra hinder mötte väl ej på sådant, sätt; men jag hemställer om något dylikt, med våra begrepp om egauderätt, skulle kunna låta sig göra. Jag anhåller fortfarande örn bifall tilt Utsk:ts förslag. Gr. af Ugglas, Carl Ludvig: De talare, som nu uptriidt emot Hr Bildt» förslag, hafva egentligen utgått från 2:»e åsigter, den ena att denna ort icke skulle företrädesvis hafva något intresse att ett jernväg, i följd af ett sådant bidrag, skulle kunna erhållas, den andra att det vöre föga rättvist, att belasta den ort. der banan skulle komma att framgå med en utgift, sorn icke drabbat de öfriga delarne af landet.
Efter först till bifall å Utsk:s ifrågav:de yttrande framställd propos., som besvarades med Nej, biföll K. o. Ad. att hälften af det i K. M:s Propos. äskade anslaget för Sappörtruppens hästar skulle beviljas med 3,000 Rdr till legningskostnad samt 64 Rdr G öre till skoningsoch medikaments-penningar. Då nu förekom Utsk:s förslag, rör.de hela tillökningen i anslaget lill lega för hästar lill Artilleriets exercis, erinrade Hr Gr. o. Landtm., att sedan It. o. Ad , utöfver hvad Utsk. tillstyrkt, för Sappörtruppens hästar beviljat tillsammans 3,064 Rdr G öre Rint, så borde äfven slutsumman af anslagstillökningen förändras till 8,740 Rdr 45 öre, i st. f. 5,070 Rdr 39 öre Rint; hvarefter Utsk:s ifrågavide förslag med dessa förändringar af R. o. Ad. bifölls. 27:de punkten, ang:de anslaget lill fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar. Härvid förekom först och bifölls Utsk:s hemställan, rör;de fourageringslioslnaden för eli ökadt antal hästar för Artilleriet. Beträffande sedermera TJtslcs yttrande, angnle fourageringskoslnad för hästar till Sappörtruppens öfningar, yttrade Erih. Tersmeden: Sedan R. o. Ad. nu beviljat ett anslag af 3,000 Rdr till lega af 100 hästar under 15 dagar, så torde äfven vara nödigt att bevilja hälften af den fourageringskostnad, som K. M. för dessa hästar begärt. Uppå härefter framstäld propos. bifölls att, såsom fourageringskostnad för de hästar, som erfordras för Sappörtruppens öfningar, hälften af hvad K. M. äskat skulle beviljas, att med 1,818 Rdr 80 öre Rrut utgå från ifrågavide anslag.
Emilie i sällskapsdräkt ordnar sitt hår framför kaminspegeln. Talar med Anna utan att vända sig om. Dörren till tamburen står öppen.) EMILIE. Ja så, frun är inte hemma, säger Anna. ANNA. Nej, frun har varit borta hela eftermiddagen. Hon gick ut strax efter frukosten, och jag såg henne taga en droska vid hörnet. EMILIE. Hon sade inte, hvart hon skulle? ANNA. Nej, hon gaf bara Martha och mig tillsägelse att göra allt i ordning till middagen så, som vi brukar. EMILIE. Men frun måtte väl komma snart ANNA (hoppar ned från stolen). Ja, men det är god tid ännu. Klockan är knappt half sex och herrskapet skulle inte äta förrän sju, sade frun. EMILIE (tager en tidning på bordet). Nej – förr kan man väl inte här i staden med säkerhet veta, hur valet utfallit. Anna skall inte bry sig om att jag kommit så tidigt, jag ville bara så gärna träffa frun. Jag kan kanske hjälpa till att arrangera bordet eller något annat så länge? ANNA. Tack, fröken! Men alltsammans är i ordning. Jag väntar bara på några blommor, som löjtnant Bruun skulle skicka upp. EMILIE. Ja, han brukar ju det ... ANNA. Han får dem från sin egendom. Trädgårdsmästaren skickar in stora askar ... Frun får ibland ett par i veckan ... (Leonora öppnar tamburdörren utifrån och kommer brådskande in utan att först se Emilie. Hon är i mörk promenaddräkt med ett mycket tätt, svart flor för ansiktet.) Se där är frun! (Går med trappstolen.) Andra scenen. EMILIE. LEONORA. LEONORA (får syn på Emilie). Redan Emilie Vi äta inte förrän sju. EMILIE. Nej, jag vet det. (Plötsligt.) Hvar har du varit hela eftermiddagen, Leonora? LEONORA (kallt, i det hon tager af hatt och flor, som hon lägger på bordet). Ute. (Går bort till elden och värmer sina fötter.) EMILIE (med ett forceradt skratt). Det ser ut, som om du tyckte, det var högst impertinent af mig att fråga. LEONORA.
Lundblad, såsom Arrendator af Strömsholms Kungsladugård, af halfva spanmåls arrende-beloppet för år 1852; JV5 253, ang:de verkstäld omröstning, i anledn/af RiksStms skiljaktiga beslut, rör:de åtskilliga till Stats-regleringen hörande frågor; •Ae 254, ang:de verkställd omröstning, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, i fråga om aflöningen för Presideuterne i vissa af Rikets Koll:r; JVs 255, i anledn. af verkställda omröstningar, ang:de åtskilliga Revillnrs-frågor; JU 256, med förslag till sammanjemkning eller voler:s-propos:r, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, ronde extra anslag till föremål, tillhörande 4, 6, 7 och 8 Hufvud-titlarne; 186 Den 30 Augusti. Allm. Besv.- o. E kon.U tskoltet: .A2 121, i anletln. af vackt motion om tillförordnande af en Sundhels-kommission m. m., samt JVs 122, i anledn. af väckt motion om lärarnes vid Elementarläroverken pensionering. Äfvenledes anmäldes och lades pä bordet 2:ne från Riddarh.- Utsk. inkomne, under Ntris 9 och 10 afgifne Betänkm, sålydande 1 :o. Genom utdrag af Höglofl. R. o. Ad:s prot. för d. 1 sisll. April har till Riddarh.Utsk. blifvit remitteradt ett af Hr Brakel, Maur. Gust., vackt förslag till förändringar i Riddarh.-Ordnm, i fråga om sättet, dels att välja Elektorer för val af ledamöter till R.
Då skall du se, hur hon jublande slår armarne kring dig, i den lycksaliga känslan af att ega ett naturligt rotfäste, från hvilket hon kan utveckla sig till en andligt mogen kvinna, redo att, med de henne gifna rättigheterna, äfven ikläda sig de plikter och det ansvar, som därmed följa. Och medan så de två ute i lifvet sträfva för familjens väl — för den lilla i hemmet och den stora, som heter fäderneslandet — går den tredje dottern, som den vårdande och skyddande anden, stilla i sin lilla värld; men när de tre systrarnas arbetsförtjänst synas och jämföres, så visar det sig säkert, att hennes icke är ringare än de två andras. Iduns nionde pristäfling. Denna uppsats får ej till omfång öfverskrida 3, högst 4 af våra vanliga spalter. Vidare utfösta ett vi: andra T j u g u f e m för pris (2 5) å k r o n o r den bästa och mest uttömmande öfver: » Den unga förlofningstiden », vid ej blott uppsats kvinnans plikter under hvarvid bör fästas afseende de etiska, utan ock de rent praktiska. För läflingen om detta pris sätta vi ej någon bestämd begränsning till utrymmet så- som vilkor. De täflande uppsatserna böra vara skrifna blott å en sida af papperet samt åtföljda af förseglad lig adress. Täpingsskrift. namnsedel med fullständig och tydKonvolutet betecknas med ordet: Samtliga uppsatser skola vara insända inom den 15 inst. februari. Vi uttrycka vår vissa förhoppning om ett lifligt och intresseradt deltagande. Stockholm i januari. Redaktionen. Farlig lek. Skiss af Elisabeth Kuylenstierna. an måste nästan sluta ögonen för det bländande solljuset, som strömmade emot honom, då han inträdde i salen. När han åter såg upp, erfor han en känsla af tillfredsställelse vid att betrakta det stora, fyrkantiga rummet med sina gammalmodiga möbler; de hvita linnemattorna hade, ända från den tid, då han regelbundet brukade snubbla omkull på dem, haft samma utseende af oklanderlig snygghet; den uråldriga dalkarlsklockan hade alltid surrat just som nu, fem minuter innan hon slog.
Klinckowström till bemötande af mina anmärkningar i detta hänseende yttrat, anser jag endast bevisa, att, om man icke vill hafva gaskronor, man måste hafva andra kronor. Beträffande slutligen Frih. Klinckowströms i dag åter förnyade personliga anfall mot mig, får jag förklara, att det icke skall lyckas honom numera än förra gången att reta mig till att svara derpå. Jag har för myckt n aktning för B. o. Åd. för att tillåta mig det. Jag ber blott att få erinra, att, om jag också en gång under mitt förra anförande i detta ämne af misstag begagnade ordet »vi», jag dock eljest alltid använde uttrycket »de», då jag talade om den nya representationen. Frih. Klinckowström: Sedan jag förra gången hade ordet, hafva åtskilliga anmärkningar blifvit framställda, af hvilka jag vill upptaga några till besvarande. Man har fästat sig vid det stora antal rum, som restaurationsoch kafé-lokaler skulle inrymma, men jag tror mig endast behöfva påminna derom, att den nya representationen jemte dess kanslier kommer att utgöras af nära 400 personer, för att hvar och en skall inse, att de föreslagna lokalerna ingalunda äro för vidlyftiga. Jag tror det vara särdeles lämpligt, att särskilda rum äro anvisade för kamrarnes Talmän och Stats-Rådets ledamöter, der de kunna återhemta sig efter ansträngande öfverläggningar och göra beliöfliga anteckningar. Icke heller anser jag det vara öfverflödigt, att klubbrum finnas, ehuru skälet för denna min åsigt icke är detsamma, som af en värd Grefve nyss anfördes, eller att sådana rum böra finnas, på det att ledamöterna måtte någorstädes kunna taga sin tillflykt undan en tråkig talare; jag har nemi. med glädje erfarit, att R. o. Ad. i allmänhet är talrikt samladt, och att klubbrummen icke begagnas af något större antal, utan under voteringar af dem, som aflemnat sina voterings-sedlar. Att flera af de ifrågasatta Den 0 Maj e. m. 209 ifrågasätta rummen skulle kunna inbesparas, har af många framhållits, men af ingen bevisats.