Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Konkursdomstolen pröfvar nemligen icke några andia fordringar än dem hvilka tillkommit före konkursen, och jag tror att Gr. Lagerbjelke skall få svårt att få reda på något sådant fall, då en på god tro och icke af svek eller bedrägeri tillkommen fordran uppstått efter konkursens början, med undanlag af t. ex. uppteckningsarfvode, eller andra s. k. massans skulder. Jag anser delta förslag således icke vara olämpligt och tillstyrker derföre bifall till detsamma. Frih. Alströmer, Jonas: Jag anser det vara tvetydigt huruvida en jordägare kan hafva rätt att besvära en fordran i sin arrendators konkurs, hvilken fordran han möjligen kunnat få efter det han om konkurstillståndet blifvit underrättad, men in - Den 27 September. 489 nan lian kunnat komma i tillfälle att aflägga eden. En jordägare kan t. ex. blifva ålagd att betala kronoutskylderna, ehuru arrendatorn, enligt kontrakt, är skyldig att svara derföre, nien han kan ej besvärja denna fordran i konkursen, då han icke ägde den förr än gäldenärens obestånd blef honom bekant. Af detta skäl får jag instämma uti den af Gr. Lagerbjelke föreslagna förändring. Hr Printzensköld, Carl: Fordna lagstiftare kunna väl icke gerna anses hafva varit i den mån okunniga ali de icke förmått inse viglen och angelägenheten af alt bestämma edens ordalydelse, så att den derigenom skulle kunna uppfylla sitt ändamål. Jag anser dem åtminstone i förmågan att inse vigten af en sak, väl stå lika högt med nutidens lagstiftare. Utgående från denna grundsats, tror jag det vara angeläget att man noga begrundar beliofvet af förändring uti ett sedan många år tillbaka gällande edsformulär, innan man deri vidtager en förändring, i förmodan all man skall kunna sälta något bättre i stället. Ändamålet med den vidlyftighet, som tinnes i den nu brukliga borgpnärseden, synes hos lagstiftaren uppenbarligen hafva varit det, all lägga på den svärjandes samvete viglen ulaf-alt alltid i sina lånetransaktioner hafva noggrant efterkommit hvad lag och författningar påbjuda.
Denna tid torde dock kiinna 29 anses tillräcklig endast om den ä r väl använd och efter praktisk verksamhet hos e r k n d t skicklig fältskär. d) Utbildning stisom barnmorska vinnes vid derför anordnade kurser i Stockholm, Göteborg och Lund. Den, som vill varda till lärling antagen, ingifve till Konungens Befallningshafvande i det Ian, der den sökande har sitt hemvist, sin ~ i l l Kongl. Medicinalstyrelsen stalda, egmhdndigt skrifna ansökan börande vid denna ansökan, följande iatyg vara fogade, nendigen: a.) pastorsembete, bestyrkande at t sökanden vid. lärotidens början uppnatt en lefnadsiilder af Cllminstone 22 &amp; r, men. icke öfcers7c~idit 35 d r, samt att hon ar vulfrujdad och eger god kriste~zdonaskunskap; med uppgift derjamte om hennes födelseort och henmist, samt huru hon dittills sig, försö~jt $1; b) läkarebevis, hvarigenom styrkes, att sökanden är frisk, har stadig helsa, iir f r i f d n 7croppsl@z och för öfrigt synes vara till barnmorska liimplig * *); c) fran ordinarie larare vid allmänt läroverk eller vid folkskola deroin, att denne?
för år, hvilken godtgörelse kan ökas hvart tredje år m e d 150 kr. intill högst 1,350 kr. För att kunna vinna anställning såsom postmästare eller postexpeditör måste en kvinna ha uppnått myndig ålder o c h vara ogift eller änka. Om h o n sedan gifter sig, anses hon ha lämnat sin anställning, men kan d o c k såsom extra biträde få kvarstå i postverkets tjänst. Med afseende på den erfarenhet s o m i Sverige vunnits vid kvinnors användning i postverkets tjänst, kan man, yttrar poststyrelsen, säga att i allmänhet, hvad kvaliteten angår, kvinnornas arbete visat sig vara jämförligt m e d männens. Yrkesstipendier för kvinnor. Till Idun skrifves: 1 rikets andra stad, Göteborg, har nu nyligen bildats en lokalkomité af Fredrika Bremer Förbundet i syfte att insamla en stipendiefond för Göteborgs o c h Bohuslän. K o m i t é e n består af orföranden biskopinnan E. Bodhe, borgmästarinnan L. Svanberg, fruarna I. Gibson, S. von Sydow, L. Hessle, N. A u g. Listor för bidrag cirkulera nu i staden, o c h att d ö m a af den välvilja hvarmed den gagnerika saken allmänt omfattats, har man g o d förhoppning om att i en snar framtid nå sitt mål. K o m i t é e n har äfven haft tvänne s. k. sällskapssammankomster, som varit talrikt besökta o c h hvarvid nettoinkomsten tillfallit stipendiefonden. Den grundfond, s o m insamlades för några år sedan, belöper sig till 1,800 kr. Saken är n u i goda händer, o c h kanske man snart kan stryka ut ettan o c h sätta till en nolla. Den s o m lefver får s e! * K. Operan. Veckans stora händelse på vår lyriska scen har varit fru Ellen Gulbransons gästuppträdande s o m Brunnhilde i W a g n e r s storslagna musikdrama » Valkyrian ». Det är en fläkt af de stora bayreuthska traditionerna, som därvid, frisk o c h stärkande, slagit emot oss.
Häraf kan förklaras hvarföre de 2:ne förnämsta Stånden i de fleste fall motarbeta reformer, då deremot de 2:ne andra Stånden med nog mycken ifver yrka på desamma. Ty allt detta är en gifven följd af kastoch korporationsintressenas förmåga att alltid och under alla former göra sig gällande på de allmänna intressenas bekostnad. Korporationer, hvilkas enskilda intressen i ringaste mån afvika från staten, äro så mycket farligare, sorn de ej äro bundna af samma moraliska och juridiska band, hvarmed individerne äro fästade inom moralitetens och lagarnes områden, ty corporationer hafva, såsom en Engelsk parlamentsledamot måhända strängt, men likväl sant uttryckt sig, ”hvarken kroppar, som kunna genompiskas, eller själar, som kunna fördömmas. ” Hvad de enskilda medlemmarne i egenskap af corporationsledamöter göra och verka, skyddas af hela corporationen, hvilken åter blir oåtkomlig just derföre att hundradetals dela såväl det moraliska sorn juridiska ansvaret, der detta sednare annars kunde komma i fråga. Hvarje representationsförslag, bygdt på corporationseller classval, måste alltid hafva det felet att splittra de allmänna intressena, i st. f. att concentrera desamma; alt söndra samhället i st. f. att förena detsamma, att inveckla och förlama ärendena i st. f. att förenkla och påskynda desamma, och slutligen alt göra riksdagarna till stridsfält, hvarest de olika classerne söka göra deras, oftast emot hvarandra stridande intressen gällande, i st. f. alt desamma borde vara en föreningspunkt, hvarest allas gemensamma intressen, med andra ord Statens, blefve föremål för representationens verksamhet. Vårt nuvarande statsskick har alla dessa fel i hög grad. Adeln och presterskapet hafva till följd af deras privilegier och deraf beroende ställning i samhället i de flesta fall stridande intressen med de andra Stånden, och Borgare samt Bönder hafva, ehuru deras intressen för närvarande äro förenade alt motverka de båda första Stånden, likväl sins emellan i många fall stridiga intressen.
Om ock medgifves, att. för rätt uppfattning af medicinens theoretiska element, någon åskådning och erfarenhet af de väsentligaste sjukdomsformerna äfven vid studiets början och fortsättning är nyttig, så må man dock noga åtskilja emellan den på detta sakförhållande grundade förberedande kliniska undervisningen och don vidsträcktare och fullständiga dylika undervisning, af hvilken den blifvande läkaren först då kan draga fördel, när han förut genomgått en fullständig theoretisk lärokurs. Icke reda, utan förvirring, skulle hos honom alstras, om man vid hans handledning ginge till väga på motsatt sätt eller sammanblandade theori och praxis. För ofvannämnda förberedande kliniska undervisning blifva klinikerne i Upsala fullt tillräckliga — vid liera af Tysklands universiteter, der utmärkt klinisk undervisning gifves, är icke sjukantalet större — äfvensom den i Upsala för öfrigt befintliga och årligen tillvexande medicinska undervisnings-materielen, om ock underlägsen den i Stockholm, befinnes för sitt närmaste ändamål fullt tillräcklig. Men lika nödvändigt, som det är, att den theoretiska kursen föregår den praktiska, såsom i alla andra vägar sker (t. ex. i den presterliga, den juridiska, o. s. v. ända till dem som stå i samband med Bergsrörelsen, Civilingeniörs-bildningen m. fl.), lika angeläget är ock, att sedermera genom den bästa möjliga praktiska kurs fulländas hvad genom den theoretiska blifvit grundlagdt. Derföre är den praktiska tjenstgöringen vid klinikerna i Stockholm af stor vigt, och under den tid, som åt denna tjenstgöring egnas, böra äfven de istockholm befintliga rikare samlingar af anatomiska prepa - ir> Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 97, rater m. 111. dylikt kunna för medicina; studiosi blifva af stort gagn, likasom dä ock räfla tiden synes vara att draga fördel af de flerfaldiga tillfällen till rättsmedicinens studium Stockholm erbjuder.
Riksgälds-kontoret ålagda utbetalningar. A) Återstående utgifter till följd af extra statsreglering en vid 1840 och 1841 års riksdag. § 96. Det återstående anslagsbeloppet, Trettiofem tusen fyrahundrasjutiofem R:dr 2 öre, för uppförande af fängelsebyggnader i städerna utom Stockholm, som, enligt Rikets Ständers vid innevarande riksdag fattade beslut, må användas för verkställande af en tillbyggnad vid kronohäktet å Långholmen, utbetalas i den mån medlen, jemlikt Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift, varda för detta ändamål disponerade och reqvirerade. B) Under 1844 och 1845 års riksdag beviljade, men ännu icke bestridda statsutgifter. § 97. I öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift och på grund af vederbörliga reqvisitioner, utbetalas det belopp, som erfordras för inköpande af Trehundra Bxh. till R. St. Prot. 1865 & 1866. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 30 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Memorial M 130. exemplar utaf Svenska Fornskrift-sällskapets årliga samlingar; varande kostnaden för inköpet af hvart och ett exemplar utaf dessa samlingar beräknad att årligen utgöra omkring Tre R:dr. 0) Under 1847 och 1848 års riksdag beviljade, ännu återstående statsutgifter. § 98. Det, under samma riksdag, med Trettontusen tvåhundra R:dr årligen beviljade och å Riksgäls-kontoret anvisade bidrag till en särskild fond för pensionering af Borgmästare i rikets städer, utom Stockholm, samt Kommissions-landtmåtare, jemte desse tjenstemåns enkor och harn, bör fortfarande, enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, hållas Direktionen öfver Civilstatens pensionsinrättning tillhanda, emot skyldighet för Direktionen att med de å samma anslagssumma, hvilken genom
Transport R:mt R:dr 18,000: — 2:o till grunddikning och mergling af en del af åkerjorden vid Alnarps landtbruksinstitut; till anskaffande af en lokomobil, jemte tröskverk, för samma institut, samt såsom bidrag till kyrkobyggnaden i Lomma församling, tillsammans 29,500: — 3:o till fortsättning och fullbordande af de för tillvägabringande af en agrikulturkemisk försöksanstalt vid Landtbruksakademiens experimentalfält, samt för ett ändamålsenligt ordnande af sfimma fält, tillsammans 45,500: — 4:o till ordnande af en agritulturkemisk försöks c5 anstalt vid Alnarp 13,000: -— 5:o till bidrag vid uppförandet af en byggnad för ' den af svenska Slöjdföreningen uti hufvudstaden inrättade söndagsoch aftonskola 300,000: — qqq vill, — under tillkännagivande det Kongl. Maj:t har för afsigt, att till Rikets Ständer aflåta särskild nådig proposition om anslag till fortsättande af statens jernvägsbyggnader, i sammanhang hvarmed åtskilliga underdåniga framställningar om statsbidrag till jernvägsanläggningar, som äro afsedde att förenas med statens stambanor, komma under nådig pröfning, — Kongl. Maj:t, med hänvisande till meranämnda protokoll öfver civilärenden, äfvensom af Styrelsens för allmänna vägoch vattenbyggnader den 19 sistlidne September afgifna underdåniga förslag i fråga om statsunderstöd för åtskilliga allmänna arbeten, m. m., nu i nåder föreslå Rikets Ständer, att för följande arbetsföretag serskilda bidrag till nedan upptagna belopp måtte företrädesvis anvisas, nämligen: 'l:o för verkställande af de arbeten å den tillämnade kommunikationsleden emellan Bräcke gästgifvaregård och staden Sundsvall, sorn afse chaussée-anläggning samt åstadkommande af kanalled efter Ljungaelf vens vattendrag anslag R:mt R:dr 200,000: — !ån » » 53,000: ~ 253,000 2:o för upprensning af Indalselfven, anslag 31,000 3:o till vattenaftappning medelst rensning af Olandsån, lån 137,500 4ro till öppnande af segelled från Haltefura hamn vid Wenern till sjön Stora Lee i Elfsborgs län, såsom lån 900,000 R:dr, hvaraf dock för nästa statsregleringsperiod skulle utgå endast hälften eller 450,000. börande såsom vilkor för lånets erhållande stadgas skyldighet för intressent erne i företaget att årligen, räknadt från slutet af det år, hvar - Transport R:mt R:dr 1,277,500 Kongl. Maj:ts Nåd.
Föredx-ogs i nyc Och bifölls ExpeditionsUtskottets den 17 sistledne Julii aflåtne, samt den 29 derpå följde, e. m. på bordet lagde Memorial, innefattande hemställan om aflöning för tvän* ne Extraordinarie Cancellister, m. m. S. D. e. m. Föredrogs å nyo och gillades Constitutionsoch Statsutskottens den 31 648 Proc. IJtdr. d. 5 Aug. 1823. sistlidne Julii, under N;o 43 aflåtne, samt den 29 derpå följde e. m. på bordet lagde Memorial, i anledning af väckt motion om vidtagande af tidigare anstalter till tryckning af uppgifter öfver hvilanda grundlagsfrågor. Från Högv. PresteStånclet. S. D. Då LagUtskottets under N:o 135» afgifne förnyade utlåtande, angående yrkad rättighet för Syskonbarn, samt med hvarannan på sidan i svågerlag varande personer, att ingå ägtenskap utan Konungens tillstånd, nu åter föredrogs, blef det, i sammanhang med utskottets under N:o 31, förut i ämnet afgifne Betänkande af PresteStåndet afslaget. S. D. Med anledning af nu uppläste och förliden gårdag den 4 dennes hållna Protocoll vid val af Riksens Högloflige Ständers JustitiaeOmbudsman och dess Suppleant, beslöt Ståndet anmoda Expeditions Utskottet att uppsätta och till justering inom P rot.Ut dr, d. 5 Aug. 1823. 649 inom RiksStånden ingifva förslag till behöriga Constitutorial för tillförordnade Landshöfdingen m, m. Herr Casper Ehrenborg alt vara RiksensStänders JustitiaeOmbudsman, samt för förste ExpeditionsSecreteraren, Häradshöfdingen Herr Joli. Gabriel Richert att vara Riksens Ständers Ju,- stiasOmbudsmans Suppleant. , \ S. D. Då LagUtskottets förnyade utlåtande N:o 134, i fråga om åtskilliga föreslagne
— Aktie-egare med 2/3:deIar 600,000: af dessa insätta aktie-egare uti Riksmynt 25 proc. 150,000: — Banko-Utskottets Utlåtande, M 65. 23 erhålla understöd af Riksbanken med 75 proc. uti lån och kreditiv, således 450,000 R:dr, deraf Såsom län utgår 2/3:delar 500,000: ■ Såsom kreditiv med från Riksbanken erhållna blan V3:del eller 150,000: ketter till assignationer 900,000: — Kalkyl öfver ett års rörelse. 400,000: utlånte å diskontering å 5 proc 20,000 500,000 beviljadt kreditiv å V2 proc 2,500 400,000: lyftade å kreditiv å 5 proc 20,000 V3:del af krediti vet 50,000 R:dr, utelöpande assignationer å 5 proc 2,500: 100,000 Riksdaler ej utlånte 900,000: Tillsammans Afgå omkostnader. 3 proc. ränta å af Riksbanken lemnade 650,000 R:dr 6 proc. ränta å af aktie-egare insatte 150,000 R:dr Förvaltning och förluster Behållen vinst 19,500 9.000 8.000 8,500 Summa 45,000: — Dä Riksbankens förbehållna andel af vinsten blifver Vs:del eller 2,853:16.
Ej gods de röfva, men de röfva modet. Gud ö~&amp;e sig om alla arma bönder! En man l&amp;g gömd och frös ihjäl i klyftan, Då pk sin gård han oslidd kunnat dröja. E n drax 11u kring ' och mördar barn och Icvinno;, Han var i fjol s&amp; blödig att han grät, Då lcungens liirdmäii dödade lians söner. - En miste vettet, dar lian gick i skogen Och såg en rök och trodde henmet brinna, .Då några barn blott hade tändt ett risbål .. Gud öinlie sig om alla arma bönder! Hvad, är - har ännu en, som vill oss dara T ~0111. tanker, att lians straff Skall blifva nppbäfclt, då han bådrir henne, Som hela folkets hjärta suckar efter. Fred vare med dig, meii vi tro dig icke, Säg ej, a t t det är vhr, att konmig Inge Har lofvat oss fre&amp;jungfrun, nu till v&amp;rm! Van, höst och d i r ä: lika för oss arma, Soin sitta stiingda inom mörka vaggar. F ö r vår skull. in&amp; p&amp;&amp;kerii drifvaii dröja, Ty våra plogar sko1.a ej den f h a. Och regnet inal bli ll&amp;i~.gande i, molnen Och iiitet frö i jorden gro och spira. Vi skola intet så och intet ' skörda, Vi sitta stilla, bidande fördarhet. En .fredlös nian, I Hvi ko~nma dessa 13da m ä n fr&amp;n skogen, &amp; brutne vikingar, förlupne tralar, Nedrasande ined glii * eskri mot clale: ii.? Om allt är sannt, livi kommer Iion db icke? Nog talafdt, bröder! Viss oss prinsessan! Låt henne plötsligt stå i skogens bryn. Då hon p % silfverskodda f&amp;len blanker. D&amp; heniies lirona stralar öfver dalen, Dh skols graa1iseiis bönder börja hoppas.
Om man jemför detta förslag med nuvar. myntförordning, så befiuncs, att ettoch tvåstyfversslyckcna blifva lika sorn hittills, alt 5-styfversstyckena skulle utmyntas i likhet med närvar, sk. r:gs, samt 10-styfverstyckena efter samma grund, sorn nuvar. 2 sk. b:co. Dervid förekommer likväl den olikhet, som är obelydlig i sig sjelf, att jag föreslagil kopparens beräkning i victualievigt i st. för stapelstadsvigt. Skälet dertill är, att jag föreställer mig en reglering af myntväsendet enligt decimalsystemet alltid böra och skola ske i sammanhang med regleringen af mått, mål och vigt efter samma system. Ett sådant förslag, för liera rikdagar sedan ingifvet af Ständerna, hvilar också hos Regeringen till afgörande, och det vigtslag, som der är antaget såsom grund för hela vigträkningen, är vär nuvar. victualievigt. Under sådana förhållanden skulle jag tro, att det vore ganska oegentlig!, om man i myntförordningen begagnade någon annan vigt, än den som utgör grundtalet i den föreslagna vigtbestämmelsen, och derföre har jag vågat föreslå, att kopparen vid utmyntning bör beräknas efter victualieoch ej efter stapelstads-vigt. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., med afslag å Utsk:s förslag, behagade besluta, att, i öfverenstämmel - Den 23 November e. m. 453 se med hvad Hr Gripenstedt nu föreslagit, ett skeppund koppar vietualievigt borde utmyntas : i 10-styfversstycken till 900 kronor; i 5-slyfversstycken till 750 kronor; i 2-styfversstyeken till 600 kronor; i 1-styfversstycken till 600 kronor. Ropades ja.
Tillverkningen skulle således, om beskattningen lägges till grund för beräkningen, hafva minskats med nära en tredjedel, men i sjelfva verket torde minskningen vara något mindre, då under perioden förmågan att uppdrifva småpannornas afverkning varit i oafbrutet tilltagande. Den inträffade minskningen torde till stor del kunna tillskrifvas dels det betydliga prisfallet å bränvin sedan 1856 års början och dels svårigheten att skaffa erforderliga förlag och förskott till skatten, hvilken för år 1860 uppgick till sammanlagdt o 501,528 R:dr 34 öre. Ar 1856 användes vid ångbrännerierna betydliga qvantiteter ryskt rågmjöl, men under öfriga åren hafva för tillverkningen begagnats potates och säd af länets egen produktion. Brännmaterielet utgöres af ved och torf. Den fördel, som bränvinstillverkarne kunnat hemta af rörelsen, har varit mycket olika, icke allenast inom olika trakter af länet, utan äfven inom en och samma trakt, beroende dels af vilkoren, hvarpå förlag kunnat skaffas, och dels på andra omständigheter. Sålunda hafva småbrännerierna, till följd af den allt för lågt beräknade afverkningsförmågan, som utgjorde grunden för skatten, i allmänhet lemnat en jemförelsevis god behållning, oansedt ej obetydligt förlorats i rudimaterier genom afverkningens forcerande, under det ångbrännerierna, fastän en sådan förlust der ej ägt rum, gått med mindre fördel; äfvensom behållningen varit betydligt större i de trakter, i hvilka bränneriernas antal ej varit allt för stort och potatespriset till följd deraf blifvit högre uppdrifvet. Inflytelsen af bränvinsbränningen i allmänhet har väl så till vida varit fördelaktig, som genom densamma beredts möjlighet att få ortens öfverskott af potates hastigt förvandladt i en lätt transportabel och säljbar vara, samt förtjenster uppkommit för en mängd näringsidkare och arbetare, men deremot varit i flere andra hänseenden skadlig icke allenast för jordbruket, på sätt i sammanhang med redogörelsen för denna näring Blekinge Län. Handtverkerier. Binäringar.
Alt, med upphäfvande af hvad genom lag och särskilda författningar är vordet stadgadt, angående uppenbar kyrkoplikt och om ansvar för den, som vägrar att den undergå, i stället varder förordnad t, att i alla de händelser, der uppenbar kyrkoplikt, i förening med annat straff, såsom påföljd för brott, hittills ägt rum, skall hädanefter till enskildt skriftermål dömas. Om denna vördsamma hemställan vinner bifall, torde deraf blifva en följd, att Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841, angående upphörande af stockstraffet, varder ändrad så vidt derigenom stadgas, ”att, i den händelse alt främmande religionsförvandt hort undergå stockstraff i stället för uppenbar kyrkoplikt, underrättelse från predikstolen i kyrkan, vid hvilken stockstraffet skolat verkställas, bör meddelas om den felandes namn och brottets beskaffenhet”; ett stadgande, som då synas kunna alldeles förfalla. Utom den i det föregående redan uppgifna anledning, förekomma flera orsaker, hvarföre lagens stadganden om stöld synas påkalla granskning. Den allmänna straffbestämmelse af böter, som lagen för en mängd brott utsätter, finnes nemligen äfven utsträckt till stöld, första eller andra gången föröfvad, med undantag endast för vissa svårare ansedda arter af detta brott. Denna straffbestämmelse, om den möjligen i äldre lider, när penningen var mera sällsynt och följaktligen ägde ett högre värde, än i de sednare, kunde anses tillräcklig, för alt icke blott bestraffa brottsliga gerningar, utan äfven afskräcka från begående af sådana, har emedlertid, enligt nyare lagstifningsgrunder, i allmänhet befunnits lika litet lämplig, som mot ändamålet svarande; hvarföre ock, der dessa grunder redan vunnit tillämpning, nämnda straffart qvarstår endast för mindre brott och förseelser. Till sådana kan likväl icke hänföras stöld, som innefattar ett otillbörligt ingrepp uti den af Samhället åt hvarje dess medlem försäkrade äganderätt och ej mindre derföre än i anseende till gerningens egen beskaffenhet stämplar förbrytaren med vanfräjd.
Ständers Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utstott hemställt, om icke alla sädana stadgande» i Allmänna Oekonomiska ämnen, dem Kongl Majit efter stg företeende omständigheter förestrifwer och päbjuder, böra hädanefter frän allmänna Lagen stiljas och utgä; samt Riksens Högloft. Stän - Den 18 Augusti. io3g Ständers Lag-Utskott anmodas, att under nu pästäende Riksdag om werkställigheten deraf besörja. Hwarjemte Utskottet yttrat sin önskan, at den mängd oekonomiska Författningar hwilka i märt land tjena til efterrättelse och hwaribland ganska fa hafwa den förtjenst at icke hänwisa läsaren til äldre i samma amne utkomne stadgar och päbud, kunde förkortas och inskränkas til et sä litet antal som möjeligt wore Äfwensom Utskottet lätteligen anhällit om anmälan hos Kongl Mäj t af den underdäniga önstan at alla i allmänna hushällningsmäl chittils utfärdade Förordningar blifwa sammandragne til en enda Författning öfwer hwarje serskilt ärende och at sä snart et nytt påbud hädanefter publiceras, detsamma mä wara sä fullständigt, at alla äldre stadganden i samma ämne derigenom tilintetgöras. Wid öfwerwägande af de skäl och anledningar som Allmänna Beswärsoch OeconomieUtskottet til grund för detta sit yttrande anfört, fann Borgare Ständet sig böra til alla delar gilla och antaga hwad wälbemälte Utskott i ofwanberörde mätto hemställt; hwarom ej mindre Beswärsoch Oeconomie - samt Lag-Utskotten, än äfwen de respettive Med-Standen wördsamt och wänligen ssulle härigenom underrättas. Ut supra. Lx ?rcitocoIlo k. kk. keterson. Den 13 Augusti. Utdrag af Protokollet hälli! uti Borgare Ständets Plenum wid Riksdagen r Stockholm den 15 Augusti 1309. S. D. Borgare StändeL företog til afgörande hwad Riksens Högloft.