Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är också icke möjligt att hålla sig till annat än pannerymden; ty om ock en annan grund för de nu kända apparaterna kunde antagas, kan när som helst ett nytt sätt uppfinnas, och om jag gör det i morgon samt har rättighet att bränna med en go-k:rs panna, skulle man efter en sådan princip kunna tvinga mig att göra om min panna, derföre att jag eljest dermed kttnde bränna mer, än man beräknat. Det har aldrig i Sverige varit, det kan aldrig med någon consequens blifva möjligt att, om någon uppfinner ett sätt alt bränna mer än andra, göra annat än ålägga honom högre beskattning; ty att han skulle nödgas göra om sin panna vore orimligt, och det skulle vara nödvändigt, om man ville antaga den grundsats, att den ena ej finge bränna mer, än andra tiIIverka. Det är således alldeles nödvändigt alt endast bestämma vissa rymder, med skattskyldighet för dem, som begagna dem på ett fördelaktigare sätt, och följaktligen är hvad Frih. Boye åsyftat alldeles olämpligt. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å den nu föredragna itsta punkten af Utsktns förslag. JRopades ja och nej. Frih. Boye begärde"votering. Gr. Horn: Som blott, efter hvad jag förnummit, en talare påyrkat, att förevar, punkt skall godkännas och deremot 2tne talare yrkat, at.t minimivärdet å till brännvinsbränning berättigad jord må utsättas till 5oo r:dr, samt eti annan af flera ledamöter yttrad tanke åsyftar vidblifvande vid i83o års författning i denna del, vågar jag hemställa, om icke voter:spropos:n bör ställas på de 2tne sist nämnda åsigterna och Utsktns förslag således uteslutas. Jag fåi derföre föreslå, att ja-proposfn må innehålla nämnde värdes uppsättande till 5oo r:dr och contrapropostn bibehållandet af a § i i83o års författning. i5 H. *6 202 Dck 20 O c t o b « r f. m. Hr af Ekenstam:
Direktören vid Länscellfängelset i Orebro Isaak Fredrik Ohlin, när han styrker, att hans helsa är så försvagad, att han icke förmår sin befattning vid fångvården vidare bestrida, samt på sådan grund erhållet' afsked, må från och med månaden näst efter den, då honom beviljas afsked från nämnda befattning, å allmänna indragningsstaten uppbära en årlig pension för sin återstående lifstid, till belopp af 1,500 R:dr; ‘ att Vaktknekten vid Länscellfängelset i Gefle Olof Wennberg må berättigas att från och med månaden näst eftef den, då han erhåller afsked från berörde Vaktknektsbefattning, å allmänna indragningsstaten uppbära en årlig pension för sin återstående lifstid, till belopp af 400 R:dr; Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 57 att Vaktknekten vid Länscellfängelset i Örebro Per Pettersson må berättigas att från och med månaden näst efter den, då han erhåller afsked från nämnde Vaktknektsbefattning, å allmänna indragningsstaten uppbära en årlig pension för sin återståesde ' lifstid, till belopp af 400 R:dr; ^ att Vaktqvinnan vid Straffoch Arbetsfängelset å Norrmalm Anna Catharina Eriksson må berättigas att från och med månaden näst efter den, då hon erhåller afsked från sin befattning såsom vaktqvinna vid nämnde fängelse, å allmänna indragningsstaten uppbära en årlig pension för sin återstående lifstid, till belopp af 225 R:dr; att, sedan Kongl. Maj:t tillåtit, att till Expeditions-sekreteraren m. m.
— Obetalda Räntor derå *“» *” !'“l • i’145i46-"- 306^4.-36.:„.t.^6.5ls , 2:o Osäkra Fordringar 143,655:44- 3 3:o Inventarier 762:44- — 4:o Förskjutne Medel.- a) Assuranee-premier: i7o för Kongl. Commerce Collegii hus , 2,516:4o. 6. 2:0 för Egendomen Holms Bruk, tillhörigt Rosenborgs & Slats-Conto rel ersättcs • __ 2,000: 5,077: 6. 6. 746.012 Vinst och Förlust. Inkomster. Tillgångar: l:o Säkra Fordringar: a) Manufactur-Discontlån 1,442,558:34- 5. b) Förlagslån 198,981: 16.5. Ekenmarks Concursmassa 800:20. — i) Belöning till Herr Öfver-Directören Schwartz, som af Kongl. Stats-Contoret ersättes 2000: 2.800: 20. - 1,798,247 31 2 Summa B:co R:dr 12,744,050 36 8 Stockholm af Kongl. Commerce-Gollegii Manufactur - E. F. Ström. Transport Skulder: l:o Till Rikets Ständers Bank: a) a Vexel-Bankens Räkning N:o 8, Kongl. Commerce-Collegii stående eller lillökte Discontlån emot 3 procents ränta, Capital R:dr 89,101: 5.4. b) å Vexel-Bankens Räkning N:o 5; af Kongl. Commerce-Collegii Creditiv för ManufacturDisionten (B:co R:dr 910,898:42. 8. emot 3 procents årlig ränta) begagnadt Capital R:dr 857,945:3i. 1. Carl G.
Utskottets tillstyrkande å 3 sidan af betänkandet bifölls, hvaremot Ståndet, med ogillande af Utskottets förslag till förändrad lydelse af 6 mom. i 5 § af ofvanberörda nådiga förordning, beslöt, att nämnda moment skulle lyda som följer: Röstegande må genom behörig fullmakt öfverlåta sin talan och rösträtt å sockenstämma åt annan man, som i stämman röst egevj eller som hans egendom förvaltar. S. D. Föredrogos och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens följande utlåtanden: N:o 53, i anledning af anmärkningar vid Utskottens betänkande, angående förklaring af hvad med ”matlag” rätteligen bör förstås, samt föreslagen ändring uti Kongl, kammar-kollegi kungörelse den 20 Juli 1830; N:o 55, i anledning af väckt fråga om ändring uti 1 § af 2 kap. Byggn inga-bal ken; 728 Prot-ntdrag den 25 September 4848. N:o 56, i anledning af väckta frågor om ersättning åt nämnd för biträde vid syner och extra förrättningar; N:o 57, i anledning af väckt fråga om optionsrätt för åboer å stom-hennnan; N:o 58, i anledning af väckta frågor om ändring uti Kongl, för ordningen om socken-nämnder å landet den 29 Augusti 184-3; N:o 59, i anledning a! väckta motioner örn ändring oell förklaring dels af fiskeri-stadgan den 14 November 1766, dels ock af reglememtet för Nordsjö-fiskerierna i Götheborgs oell Bohus län den 21 Juli 1774; N:o 60, i anledning af väclt fråga, att boupptecknings-afgiften i Stockholm må bestämmas att utgå Lill lika belopp i alla ofrälse sterbhus. Från Yällofl. Borgare-ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och godkändes Lag-utskottets betänkanden:
Icke heller hafva de få Lane biträden, som ilian Disconterna åt Jordbrukare och vissa inhemska Närings, idkare kunnat lemnäs, varaktigt afhjelpt dessas förlägenhet, Täta omsättningar, dryga dermed fpvenade utgifter, och en hög penninge-renta undergräfva skyndsamt sådana I,Intagares välstånd och trefnad. Igenom de så kallade tre procents Obliga* tioner na, sorn af våra allmänna Discont-Verk utgifvas, har ock, efter myt öfvertygelse, Penti) ngebristen i Landsorterna blifvit förökad. På 3 in det bosatte personers Capitaler, Köpeskillingar for försåld jord, influtne Concoursoch för-, njvydare-medel m. m., allt har vandrat till d® Stader, der Disconter finnas, och Penningarne hafva, sent eller aldrig, genom Djscont-lån återvä. ndt till orten. Att dessa betllar blifvit utelöpande till dubbelt belopp, ett skäl hvarmed man Vili försvara deras nytta, har destomindre verkat till något gagnelig! förhållande, som, utom det de egentligen icke äro att anse sorn löpande, Xandsi skördat ingen båtnad deraf, att alla Capita - JJfen 2 o Jiifli. $39 pi t alfus sammanförande i några-af de större |CusC* Staderna, gjort dessas innevånare, vid en nästan oinskränkt import, äfven af utländska nödvändighet* - varor, oberoende af Jordbrukaren och den inhemska Närjngs-idkaren, samt satt dem pfver bshpfvet af (lerås eget Ilands prodqcter. Inka sa pfvprtygad sorn jag är om skadeligJieten af Discnnternas 3 procents Obligationer, lika sä ofvertygad är jag äfven ani skadan af privata Actie ägares deltagande i Discont verken. Hela det Capital, sptn svarar emot beloppet af sådana enskilda Actier, skulle inom Landet göra? frugtbart, emot len lagliga rentan af 6 procent, om icke dess användande till inköp q.f Discpnt-Actier lofvade en ännu högre.
Underteknad Hof-Canceller uppläste i underdånighet ett, på Nådigste befallning, uppsatt Förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående 63 och 72 §§:ne af Regerfngs-Formen, hvilket Förslag, sådant det vid detta Protocoll finnes bilagdt, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, af Kongl. Maj:t i Nåder gillades; och skulle, i enlighet dermed, Nådig Skrifvelse, af underteknad conlrasignerad, till Rikets Ständer. på vanligt sätt expedieras.. Ut supra.. In fidem D. v. Schulzenheim. Antom i afskrift till Exp. Utsk. d. to Febr., kl, 9 e. m. KONGL. MAKTS Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer _, angående Bankens öppnande till utvexling af silfver; Gifven Stockholms Slott den 8 Februarii i834- Genom Nådig Skrifvelse af denna dag har Kongl. Maj:t inbjudit Rikets Ständer, att skyndsamt företaga den, sedan sista Riksdag, hvilande Redactions-förändringen af Regerings-Formens gardia §; och Kongl. Maj:t afbidar endast denna frågas afgörande, för att till Rikets Ständer öfverlemna Förslag till Lag för Banken. Emedlertid har Kongl. Maj:t ansett Sig ej böra uppskjuta att fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å den väsendtliga omständigheten: att de för Bankens räkning, under de senare åren, verkställda silfverköp haft menligt inflytande på sedelmyntets värde; att de sålunda motverkat det med Myntbestämnings-Lagen af den i:sta Mars i83o åsyftade ändamål, samt att, under närvarande förhållanden, ytterligare uppköp af silfver för. Bankens; räkning: icke kunde aflöpa utan förlust för det Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse N:o 3. 3 allmänna och för enskilde personer.
Eller, hvad nytta tillskyndar det väl Svenska folket, om Ridderskapets och Adelns Protocoller underkastas menighetens domsrätt, innan de ännu upphunnit den form, som vår allmänna lag endast godkänner den nemligen — att vara vederbörligen justerade? Van, att icke betvifla möjligheter, der jag sjelf ingen kunnat inse, tror jag visserligen, att dessa frågor skola omfattas med skiljaktiga conclusioner; men oberoende af dem alla, kan jag icke dölja m:n enskilta förundran öfver tidehvarfvets rikedom på nya förslagsmedel att för bättra folkens sällhet Jag nämnde den Svenska tryckfriheten; och nämner den vidare sådan den af Herr Cederschjöld blifvit motiverad i en skyndsammare tillämpning uppå tryckningen afRidderskapets och Adelns handlingar — Om sådant icke mötes af skäliga hinder i Verkställigheten, så torde en hvar inse, att ingen tidsutdrägt kan betaga interesset för Protocollernes läs ning genom trycket. Och då medborgaren Den 2; Januarii. 6 3 »ålunda blifver deltagtig å ena sidan af dess i tagarne grundade rätt, och å den andra, af en oförfalskad redogörelse, tror jag också för min del, målet vara uppnått, hvaröfver man, icke utan vådan af menniskans gränslösa begär, må sträcka sina syftningar. Under det tankan irrar emellan önskningarne och svårigheten, att kunna förena offentlighet å detta rum, med nationens sannskyldiga behof, erbjuda sig deremot frivilligt åtskilliga hinder, sorn sakens egen natur innebär. Hvar finns borgen derföre, ait öfrige Stånden af national-representatio en, finna åhörare hos sig vara af allmän nytta och nödvändighet: och med hvad impression på sinnena, skulle väl ett olika förhållande i denna del Stånden emellan, kunna äga rum?
Utskottets tillstjrkande, att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Majit t underdånighet anhålla, att de å denna Hufviul-Titel anvisade medel ef niA användas till nybyggnad, förbyggnad eller svårare reparation af linieskepp i vidsträcktare nion, än att de redan under byggnad eller reparation varande skepp fullbordas, blef af Ridderskapet och Adeln afslaget; usta, 2klra och 3:dje /xmkterna lades lill handlingarne; 4:de punkten, Litt. a), blef, med förklarande, att Ridderskapet och Adeln lät dervid bero, lagd till handlingarne; Litt. b) och c), lades till handlingarne; Litt. di) och e), samt Utskottets yttrande, i anledning af Herr Durietz’ Bih. till R. December iS44- V. G., motion om reglering af inc/uarterings-ersättningen till Flottans Befäl och Under-befäl samt öfriga Corp er, blefvo, med förklarande, att Ridderskapet och Adeln lät dervid bero, lagde till handlingarne; Utskottets härefter följande yttranden, rörande anslags öf nerflyttande, såväl inom de serskilda Af deli un gar ne af denna Hufvud-Titel, sorn derifrån till Riks-Statens Andra Hufvad-Titel, äfvensom 5ne punkten, lädes till handlingarne; 6:te punkten, bifölls, med den förändring, att dispositionen at det ifrågavarande anslaget lill Flottans underhåll och nybyggnad öfverlemnas till Kongl. Mapis
Vidare hafva Utskotten ansett sig ega anledning till erinran vid Författningens Stadgande, ”att värdet af Vattenverk, som utrifvas eller lösas skall, eller af den del, som genom försämring bortgsr, likasom af den jord, hvilken tillika med Verket bör inlösas, skall i penningar mätas efter hvad Egendomar af samma slag inom de sist* förflutne tjugu åren i Orten gäldt, då de i högsta pris varit.” — Denna vårderingsgrund, ehuru med syftemål att stånga vägen för godtycket, eger likväl det dubbla fei, att hvarken vara alitia användbar, eller alltid rättvis; och för att öfvertyga sig om rigtigheten af denna anmärkning, lärer man endast behöfva besinna: att det sällan torde vara möjeligt, att inom en och samma Ort finna tvänne eller flere Vattenverk af fullkomlig likhet i godhet och förmåner: att, äfven derest detta inträffar, tilläfventyrs icke något sådant Verk varit linder en tidrymd af tjugu år i köp bortsluta cl t: att, i följd af de förändringar myntvärdet under en så lång tid kan vara underkastadt, jemnförelsen emellan fastighetsvärden under en förfluten och närvarande tid kan utfalla med större eller mindre skiljagtighet, allt efter som den sednare mer eller mindre afiägsnar sig från den förra: 5oo LngViskotléts Betånhtindeti. samt att, särdeles vid handel emellan anförvandter, köpeskillingens belopp icke alltid är råttadfc och bestämdt efter den försålda egendomens verkliga värde.
Hvad den med Kongl. Fullmagt försedde Embetsman^ nens entledigande beträffar, så, i händelse hans rått blifvit för nära trådd, år det en sak, som efter Lag kan åtalas, och följakteligen icke hör till anmälande efter 107 §. Sedan jag således genomgått de särskilta frågor, till hvilka jag icke trott 107 vara enligt ConstitutionsUfskottets framställning, låmpelig, anhåller jag att få yttra mig öfver dem, till hvilka jag anser denna §. verkeligen vara det. Om man, enligt hvad jag förut yttrat, efterforskar den anda, som öfver hufvud varitr ådande i styrelsen, äfven då dess åtgärder icke varit Lagstridiga, så synas mig tvånne anmärkningsvärda caracterer hafva yttrat sig hos Konungens Rådgifvare sedan sista Riksdag, och endast dessa följakteligen hafva bordt föranleda ConstitutionsUtskottet till anmälanden efter 107 §. Den ena caracteren år ett alltför ofta framskjutande begår, att inskränka yttrande-rätten; den andra, att inkräkta på Domarernagtens område. Da Ridd. 0. Ad. Prof. YL Band, 26. Den 10 julli e, m, menliga följderna, att Författares tilltalande och Tidningars indragning, som Utskottet, således efter mitt begrepp, riktigt hån fört under 107 §., åro likväl förekomna, dels genom Jury-inrättningen för andra skrifter ån Tidningar, dels genom illusion af de stränga Författningarna om deras indragning för alltid. Då Svenska Folket således, oaktadt de i vågen lagda hinder, fått tillgodonjuta sin yttrande rått, så mycket som skäligen kunnat begäras: så tror jag Rikets vål icke kräfva, att Riksens Ständer för den skuld anhålla om någon rådgifvares skiljande vid Embetet, en Htvåg, som ej utan verkeligt behof synes böra begagnas. Den andra händelsen eller inkråktningen på Domare-magtens område, har af Utskottet blifvit anmärkt i tvenne vigtiga fall nemligen, det Ebersteinska målet och det emellan Bagge och KrigsCollegiutn.
Om biträde av Bataljonsläkare och medhjälpare § 22 Den 16 december 1817 beslöts att alla regementen skall vara försedda med legitimerade bataljonsläkare. De skall vara stationerade i landsorten och då de inte är beordrade till tjänstgöring vid regementena, bistå allmänheten som på så sätt får tillgång till bekvämare sjukvård samt att provinsialläkaren får biträde i sina tjänstebefattningar. Om farsot yppas, som fordrar snar åtgärd skall bataljonsläkaren i närmaste distrikt på anmodan av prästerskapet kunna lämna biträde. Dessa bataljonsläkare skall vara kirurgie magistrar. Resekostnader och ersättningar för förrättningar av alla slag § 23 Vid alla resor provinsialläkaren företar i tjänsten erhåller han skjuts och dagtraktamente enligt sjunde klassen i Kongl Resereglementet. Räkningar med intyg från landshövdingeämbetet att miltalen stämmer inlämnas till Sundhets Kollegium och betalas av Medicinfonden. När han av landshövdingen blivit beordrad att göra besiktningar erhåller han utom skjuts och dagtraktamente 1 riksdaler för besiktning av levande person och 3 riksdaler för besiktning av död person. Då kemisk undersökning behövs för att utröna förgiftningar betalas apotekaren av den brottslige om medel finns. Det är domstolen dit besiktningsrapporten blivit insänd, som beslutar. Är den åklagade utan skuld betalar det allmänna. För att provinsialläkaren inte skall riskera att gå miste om sin ersättning lämnar han ett exemplar till domstolen och ett till landshövdingen. Om en tjänsteman, som genom berömlig uppmärksamhet, oförtrutenhet och ett noga uppfyllande av sina ämbetsskyldigheter och isynnerhet genom att vårda fattiga, utmärker sig vill Vi alltid se honom med välbehag. Stockholm den 13 juni 1822 CARL JOHAN Kungörelse angående förändring i vissa delar av hittills gällande föreskrifter om förpassning av varor vid transporter inrikes orter emellan. Stockholm den 14 juni 1822 Vi är betänkta på att utfärda en ny författning om inrikes bevakning och förpassning. Vi vill dock inte fördröja de förmåner, som genom ökad lätthet vid varutransporter inom riket kan vara för handel och näringar, därför ändras endast viss delar.
Denna Hr JustitieOmbudsmannens uppgift är icke med -verkliga förhållandet enlig; ty högstberörde Kongl. Kungörelse utlofvar i 5:te punkten af de ett blifvande nytt bolag erbjudna förmåner ”att från och med det år, då arbetet börjas, årligen al handels och sjöfartsfonden erhålla ett bidrag af 5o,ooo Riksdaler Banko, som kommer att fortfara intilldess allt hvad bolaget inom ett maximum af en million Riksdaler jör jöretaget successive tillskjutit eller upplånat utöfver 700,000 Riksdaler och de tillgångar, som öfverskott å inkomsten lemnade, blifvit till kapital och med 5 procents ränta till fullo återbetaldt. — Anslaget af 50,000 Riksdaler är således icke beviljadt för bestämda 25 år, såsom Hr Justitieombudsmannen i anmärkningsmemorialet Lit. F. anfört, utan för den obestämda tiden, under hvilken en för ändamålet upplånad eller tillskjuten summa blifvit återbetald med 5 procents ränta. Uti ett sednare afgifvet memorial har Hr Justitieombudsmannen sökt utveckla, att den i memorialet Lit. F framställda anmärkning om skiljaktighet emellan innehållet af Kongl. Kungörelsen den 9 December 1836 och Handelshuset Schöns & C:s anbud grundade sig på den förutsättning, att 145 den i Kungörelsen till upplåning raedgifna summan af högst en million Riksdaler hade kunnat med belöpande räntor till fullo återgäldas på 25 års tidj hvilket berodde på liden, då tillskott gjordes eller lån upptoges, samt på vilkoren för deras återgäldande; hvarförutan det hade kunnat inträffa, att hela det påräknade beloppet icke för arbetets utförande blifvit af nöden, samt att sålunda, då enligt Schöns & C:s anbud ett bidrag af 60,000 R:dr årligen i 25 år erfordrades, en eventuel skillnad uti beloppet af Statens bidrag i förra fallet emot det sednare kunnat uppstå. Det kan ej annat än förekomma oväntadt, alt Herr Justitieombudsmannen grundat en bestämd tillvitelse emot Konungens Rådgifvare på så obestämda förutsättningarhvilka kunnat inträffa eller icke inträffa, och på åtskilliga sätt mångfaldigas.
Maj:t godkända och pag. 9 i återremitterade betänkandet af Utskotta omförmälda förslag till ränteförenkling —- måtte i ett mindre antal persedlar, helst spanmål, smör och dagsverken, för hvarje hemman utbytas, och att den sålunda uträknade och förvandlade grundräntan årligen skulle med penningar, efter gällande myntfot, losas till ett medelprisj som bestämmes for 5 år i sender, på grund af den under de 10 nästförutgående åren stadgade markegång, på sätt ock om kroootionden i 28:de punkten är föreslaget, så att b) enahanda grund för lösen ej mindre af kronan behållna grundräntor och tionde_, än af indelta räntor och kronotionde blefve antagen och likhet för prisbestämningarne i alla dessa afseenden således vunnen Slals-Utikotlets Utlåtande, N.o 3n. 41 vunnen. Genom denna hvart 5:te år återkommande nya beräkning af lösningspriset å räntor och liouden under nya 5 följande år, till hvars uppgörande så föga håde tid och möda erfordras, vore ock, efter min öfvertygelse, ali fara förebyggd för ett i tidernas längd fallande silfvervärde emot sedelvärdet, eller ett försämradt sedelmynt, hvilket allt, enligt erfarenhetens vitnesbörd, eljest blefve den sannolika följden af ett nu, en gång lör alla, ehuru mindre väl betänkt, fixeradt räutepris for all framtid.
Vid underdånig föredragning af detta ärende hade likväl, enligt hvad Statsråds-protokollet gifver vid handen, enär från Rikets Ständers sida en likartad begäran blifvit till Kongl. Maj:t framställd med hänseende till arméens pensionering, i anledning hvaraf dess krigsbefäl varit sammankalladt och rörande ämnet afgifvit underdånigt förslag, hvilket komme att Rikets Ständer föreläggas, samt de för flottans embetsoch tjenstemän för närvarande gällande pensioneringsgrunder stöde med de hittills vid arméen följda i närmaste likhet, Kongl. Majit ansett det för den af Rikets Ständer åsyftade lösning af frågan om tillvägabringande af enahanda pensioneringsgrunder för alla Statens embetsoch tjenstemän vara tjenligare, att Rikets Ständers beslut öfver omförmälda, från arméens målsmän utgångna, förslag afvaktades, då deraf kunde hemtas ledning vid frågans behandling hos Amiralitetsstaterna, än att derförinnan från dessa framkalla ett förslag i ämnet, som kunde förväntas, utan en sådan ledning, blifva af beskaffenhet att icke föra till det mål, som afsågs; och hade, under sådana omständigheter, föreskrift om Amiralitetsstaternas hörande i frågan icke blifvit gifven, dertill ett annat skäl dessutom förefunnes uti de väsendtliga förändringar i organisationerna af flottans personal, hvilka dels redan vore beslutade, och dels förestode, samt äfven måste komma att inverka på pensioneringen. Då således det begärda pensioneringsförslaget nu icke kunde för Rikets Ständer framläggas och i hvarje fall en lösning af pensionsfrågan i den vidsträckta omfattning, Rikets Ständer åsyftat, icke kunde så snart emotses, att derigenom de för pensioneringen af flottans embetsoch tjenstemän hittills anvisade tillgångar skulle under den närmaste framtiden blifva öfverflödiga, har Kongl.