Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Få frågor hafva under riksdags förhandlingarne icke blott sä tilldragit sig uppmärksamhet, utan äfven väckt passionerna till lif, som bevillningsfrågorna, oaktadt dessa, som hvila på silTror, borde för en hvar ligga klara. Det är dock icke underligt att känslorna uppröras, då det skydd, som af många anses för näringarnes framtida bestånd nödvändigt, vidröres. Lyckligtvis hafva vi nu 25 års erfarenhet till stöd för att den beträdda banan är rigtig, och att vi med lugn kunna framgå på densamma. För att fatta hvad verkan den afslutade traktaten medför, har jag till en början sökt göra för mig klart, om de förmåner, som deraf uppstå, äro så obetydliga, som man velat påstå. Jag är sjelf industri-idkare, och jag ber derför om ursäkt, om jag i detta ämne kommer att bli något vidlyftig. Hvad först beträffar den vinst, skeppsfarten fått, har man sagt att den är obetydlig för oss, emedan vi hafva mindre sjöfart än Norge och Frankrike. Det har emellertid visat sig, att antalet Svenska fartyg år 1865 steg med 36,79 proc., då antalet Norska fartyg endast ökats med 29,90 proc. och Franska med 11,75 proc. Detta är tydligen en fördelaktig verkan af traktaten. Att de Svenska handelsfartygen legat under i täflan med de Fransyska, har vållats af de höga lästetals-afgilterne i Frankrike, ett missförhållande, som genom den senast afslutade traktaten lyckligtvis är afhjelpt. De Norska fartygen åter lasta jemförelsevis mera än de Svenska, af flere skäl, ibland dem det, att Norska skeppare och besättningar fordra mindre beqvämlighet och utrymme om bord än de Svenska, hvarigenom ett större utrymme för lasten vinnes, och de kunna gå för billigare frakt. Då detta åter endast beror på våra skeppares större be - 340 Den 7 Februari I. m. hof af beqvämlighet, en sak som kan öfvervinnas, så torde äfven detta för vår sjöfart menliga lörliållande kunna afhjelpas. Rörande trävaror, har man sagt att nedsättningen af tull derå icke är stor. Detta är dock icke förhållandet.
Riksdags-ordningen, sig icke böra tillstyrka Talmannen att framställa proposition om bifall till detta förslag, hvaremot, på grund af 56 § Riksdags-ordningen, hinder icke syntes möta att bevilja remiss af Riksdagsfullmägtigen Rundbäcks motion till Expeditions-Utskottet, för grundlagsenlig behandling. Sedan derefter Riksdagsfulimägtigen Mengel förklarat sig frånträda sitt förslag, enär ändamålet äfven kunde vinnas genom deri väckta motionen, mot hvars remitterande till Expeditions-Utskottet betänklighet icke mött; men flere Ståndets ledamöter likväl yrkat på föreläggande för Expeditions-Utskottet att till Ståndet inkomma med en afskrift af de ifrågavarande protokollen, hade Talmannen tillkännagifvit, att, ehuru han icke delade alla de betänkligheter, dem Sekreteraren KonsMulions-Liskotlets Memorial N:o IS. O O anfort, han likväl i allt hufvudsakligt vore med honom ense samt på sådan grund ansåge sig icke kunna medgifva proposition på bifall till det af Riksdagsfullmägtigen Mengel framställda förslag, och då Ståndet icke med Talmannen häri instämt, utan fortsatt yrkandet om proposition, hade Talmannen förklarat öfverläggningen hvilande, med tiilkännagifvande, att, jemlikt 55 § Riksdags-ordningen, målet komine att förvisas till Konstitutions-Utskottet, som hade att, inom tio dagar efter erhållen del af Ståndets i ämnet förda protokoll, inkomma med sådant utlåtande, som nämnda grundlagsparagraf föreskrifver, hvarefter den af Riksdagsfullinägtigen Rundbäck väckta motion blifvit remitterad till Expeditions-Utskottet och beslut fattadt om dess kommunicerande med de öfriga Riks-Stånden.
Enhvar som enkelt betraktar frågan skall erkänna, att anslaget är beviljadt af 4 Stånd för en jernväg från Götheborg genom Westergöthland och af 3 Stånd till Götha kanal. Huru man vill räsonnera derom, tror jag att det icke kan bestridas, att hos alla Stånden den meningen varit gällande att anslaget är beviljadt till den väg som skall ledas till Örebro. Hr Gr. o. Landtm:s yttrande ang:de upställningen af voter:spropos:ne erkänner jag kan hafva ganska mycket för sig. Då likväl Stånden fattat särskilda beslut i dessa frågor, hvilket de obestridligen gjort, enär de beslutat anslag särskildt till en väg eller stambana emellan Stockholm Dan 1 Augusti f. m. 38 Stockholm och Katrineholm och särskilt till en bana genom Westergöthland, tror jag att vid votering i Förstärkt StatsUtsk. dessa beslut, men icke de ursprungligen i StatsUtskrs Utlåt. N:o 62 upställda, böra läggas till grund. Således är det dessa särskilda beslut om hvilka skall röstas, men alldeles icke i klump, utan hvart och ett för sig. Då ett Stånd antingen på talmannens eiler någon ledamots framställning beslutar att ett ärende, t. ex. det som innehålles i StatsUtskrs Betänk. N:o 62, skall punktvis föredragas, har Ståndet antagit, att de särskilda morntr, öfver hvilka beslut skola fattas, böra vara fristående, så att det ena kan antagas och det andra afslås, och dessa Ståndens särskilda beslut böra lända Förstärkta StatsUtsk. lill efterrättelse vid dess voteringar. Jag kan således icke finna mig öfvertygad om nödvändigheten af en så beskaffad upstäIlning som IIr Gr. o. Landtm, ansett vara den rätta, och jag önskar att under discussionen få höra något vidare yttrande öfver mitt förslag, innan jag, i fråga om dess vidblifvande eller icke, afgifver mitt eget slutliga yttrande. Gr. Frölich: Innan jag yttrar mig öfver den af den siste talaren framställda speciella frågan, anser jag nödigt att få rättadt ett möjligt missförstånd af Hr Hjärne.
I Preste-Ståndet hafva ledamöter yrkat, att för fullbordandet af Gråda Canal mätte, oberoende af de öfrige i sammanhang dermed ställde frågor om canalanläggningar, beviljas det erforderliga anslaget, helst detta företag icke allenast vore beredt genom alla erforderliga föregående undersökningar, utan äfven påbörjadt och en betydlig kostnad deruppå nedlagd, hvilken skulle vara alldeles bortkastad om arbetet inställdes, emedan de redan verkställde gräfningar och uppdämningar kommo att förfalla och anskaffade materialier onödigtvis förfaras. Inom Borgcire-Ständet har blifvit anfördt: alt Dalfolkets kända fallenhet för slöjd och industri endast beliöfde uppmuntras, för att i afseende på ortens välmåga medföra de lyckligaste resultat; att provincen äfven i de öfre de larne icke saknade tillgång på bruksoch skogs-effecter, men att ingen capitalist vågade nedlägga kostnader på deras förarbetande, af farhåga för de dyra transporterne, och att då således behofvet af lättade communicationer bär vore stort och obestridligt, alla förberedande undersökningar blifvit verkställde samt nödiga medel under nuvarande förhållanden icke saknades, Ulskottet borde föreslå Rikets Ständer att bevilja de för anläggandet af så väl Gråda, som Barkens och Siljans Canaler erforderliga anslag 28 Stals-Utskottets Utlåtandex N'.o 435., Litt, C, I sammanhang härmed har lill Utskottet från Borgare-Ståndet blifvit remitleradt ett af Herr Westlinger till Ståndets protocoll den g sistlidne Januari afgifvet anförande, deruti, efter en föregången utredning af de fördelar, som den föreslagne Gråda Canalen skulle komma att medföra för Dalorten, blifvit yrkadt, att för fullbordandet af denna redan påbörjade Canal mätte anslås en summa af 66,666 R:dr 3a sk. Banco, med vilkor, att ett bolag, som inom viss föreskrifven tid formeras, öfvertager skyldigheten att färdigbygga canalen och den upplåta till allmänt begagnande, emot den taxa, som af Kongl. Maj:t fastställes.
Ty liksom dessa, uppfattande de för det ögonblickliga intresset mäst begär^ liga ämnen, kunna sätta hela den läsande ali; män - f)en 21 Maji J. m. 24* mäoheteB i samband med tiden och tiden9 hän.' delser, och sålunda kraftigt bidraga till Tryckfrihetens välgörande verkningar ho" ett fritt folk, Nationalandans och upplysningens framsteg, så äga de äfven förmåga att undergräfva hela samhällsbyggnaden, om lagarne skulle sakna all tillbakahållande kraft Hos oss, der utgången af hvarje till Domstol öfverlemnadt Tryckfrihetsmål är godtycklig och detta godtycke ofta är den anklagades eget, der måste emot de möjliga följderne häraf finnas något motvägande, och det enda nu lagliga är HofCanzlerens i 4 §, 8 Mom. Tryckfrihetsförordningen stadgade Indragningsrätt. Således så länge Rättegångsordningen i Tryckfrihetsmål befinner sig i sitt närvarande skick, kan ej nämnde Moment utgå , utan att borttaga det enda befintliga stöd mot sjelfsvåldet, ehuru jag gerna medgifver oriktigheten af principen för dess stadgande och lättheten att eludera detta. Ehuru det ej står i omedelbart sammanhang med mitt ämne tror mig likväl böra omnämna hvilka missbruk af allmänna Tidningar och periodiska Skrifter, jag anser vara störande allmänna lugnet, och således hufvudsakligen påkalla lagarnes hämmande maktBland dessa räknar lag ej framställandet af hvilken ej samhällsordningen störande sakåsigt sorn helst, och i hvilka uttryck som helst, blott dessa senare ej öfvergå täll personliga smädelser. Bland en större samling af tänkande menniskor må - Bil. till Ridd. 0. Ad. Pr. IV Band. 16 242 Ben 21 Maji f. m. ste otvifvelaktigt under mångfalldigt olika synpunkter de vigtigaste saker framställa sig; och således en mängd af olika åsigter uppkomma, och då man med innerlig öfvertygelse är fästad vid sin åsigt, så insmyger sig så lätt vid bedömandet af motsatta, en klädsel af uttrycken, sorn det lugnare bepröfvandet aldrig kan gilla, som förvånar den ovane Läsaren och som måste smärta dess föremål.
Herr Hjerta: Jag medger, att denna punkt är så ofullständigt redigerad, att den icke kan bifallas, och jag förenar mig alltså med dem, hvilka önska afslag derå; men jag finnér icke destomindre, att Ständerna ganska väl kunnat till Kongl. Maj:t frambära en viss opinion rörande hushållningen med Statsmedlen på denna HufvudTitel, derest Utskottet icke så oformligt redigerat sitt tillstyrkande, att det börjat med att för45 H. i4* 212 Den 14 Octo ber f. m. klara medlen otillräckliga, och sedan hemställt om ytterligare inskränkningar. Jag förenar mig alltså äfven i anhållan om proposition till afslag å denna punkt. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln biföll Utskottets i denna punkt framställde yttrande, att Kongl. Maj:t torde i nåder vara betänkt på sådane inskränkningar och besparingar i utgifterne för Sjöförsvaret, som, med iakttaget beredande af Rikets säkerhet, öfverensstämde med nationens förmåga att utgifterne åstadkomma, i hvilket afseende Utskottet tillstyrkt, att Rikets Ständer borde hos Kongl. Maj:t göra underdånig framställning. Ropades Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln afslog Utskottets berörde tillstyrkande. Ropades Ja. Höglollige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Upplästes till justering Ridderskapets och Adelns ProtocollsUtdrag förden 13 dennes, af innehåll, att Ridderskapet och Adeln funnit godt inbjuda de öfrige RiksStånden att instämma i Ridderskapets och Adelns, i afseende å 25 punkten af StatsUtskottets Utlåtande N:o 23g, fattade beslut, angående anslaget till försvarsverkets materiel.
Åtminstone finnes det några arbeterskor, som icke under arbetsdagen erhålla någon stunds ledighet eller hvila, egentligen derför, att hvarken de sjelfva eller någon annan tänkt på, att de behöfva någon arbetshvila. Det är sömmersskorna, de som » gå » bort och sy, som det heter. Vanligen börja de sitt arbete klockan åtta på morgonen och sluta det vid samma tid på aftonen. Under hela denna tid arbeta de vanligen ytterst llitigt och ifrigt, utan att unna sig någon hvila. Deltaga de i familjens måltider, lägga de bort nålen först vid ordet: » matbud », och återtaga den ögonblickligen, så fort de rest sig från bordet. Måhända tycker mången, att detta stillasittande arbete, om man så får uttrycka sig, icke kan jemföras med männens tunga göromål och följaktligen icke fordrar några raster. Må så vara. Men detta trägna arbete med nålen eller vid symaskinen angriper bestämdt och tröttar lika mycket, som det, hvartill häftigare rörelser erfordras, och är helt säkert för helsan ganska ofördelaktigt. Och då sömmerskans dagspenning vanligen ej är den drygaste, vågar man med tillförsigt till dem, som använda hennes arbetskraft, ställa den uppmaning att sömmerskan erhåller en timmes ledighet strax före (eller strax efter) middagen för att hemta frisk luft och en liten förströelse från det trägna arbetet. o Jag skulle kunna anföra många flera exempel, men jag vill ej uttrötta mina måhända då blifvande onådiga damer, dock kan jag ej underlåta en varning mot för stark tro till alla de spådomar, som man nyårsafton och andra bemärkelseaftnar förmodar sig finna uti smält bly, brinnande blånor, ägghvitor och andra vederhäftiga och ofta anlitade spådomsmaterialer. Och till sist, mina nådiga damer. I, som följen med intresse dagens brännande frågor, I, som svärmen så högt för emancipation och som fördomen ännu högre » det hemNågra hvilostunder under dessa arbetsdagar skola ska slafveri », under hvars tunga ok vi stackars helt säkert icke missunnas de flitiga arbeterskorna, qvinnor suckat sedan sekel tillbaka, tycken I, | och att det ej för längesedan blifvit ett bruk att 12 hålles ett nummer I veckan under hela qvartalet.
Äro Taxerings-komitéernas ledamöter af R. o. Ad. och ståndspersons-klassen ovilkorligen der såsom Statens representanter, för att tillse att de verkliga taxerings-värdena blifva äsatte, eller kan man icke säga att dessa Taxerings-komitéer äro uteslutande sammansatte af ledamöter, som tillhöra jordbruks-inlresset, och att Slaten der icke har några andra representanter till bevakande af sin rätt än de kronans embetsmän som der äro närvar:de, nemi. Kronofogden och Häradsskrifvaren? Att nu vilja i städerna införa ett så olika förhållande som att det hufvudsakliga intresset skulle vara underkastadt beskattning af de öfriga intressena, anser jag icke vara öfverensstämmande hvarken med den för landet antagna grundsats eller med billighetens fordringar. Gr. Sparre har sagt, alt på landet skulle en annan sammansättning af Taxerings-komitéerna vara overkställbar, men jag tror att förhållandet i städerna är alldeles enahanda. Jag vet en siad, der man för att fylla ståndspersons-klassen skickade till ett bruk i granskapet och tog en Bruksbokhållare derifrån. Jag skulle 382 Den 27 Maj f. ra. vilja veta huruvida denna person skulle kunna känna de förhållanden, öfver hvilka han skulle uttala sin tanke. Jag tror visserligen alt Taxerings-komitéen förfor onätt då den antog en sådan person, men den gjorde det af nöd. Med undantag af första och måhända äfven andra klassens städer, är jag öfvertygad om, att man i allmänhet omöjligen kan erhålla eli tillräckligt antal ledamöter af H. o. Ad. och ståndspersoner, för att fylla det lika antalet. För att möta ett annat inkast, anhåller jag alt få fästa upmärksamheten derpå, alt antalet taxeringsman redan nu icke är så stort, att någon betydlig nedsättningderaf kan medgifvas om de skola kunna, utan allt för stor upoffring, medhinna sina arbeten. Då för öfrigt förhållandet emellan städerna och landet, åtminstone i afseende å Statens intresse, synes mig lemligen adsequat, anser jag det icke vara billigt att i fråga om städerna, frångå den grundsats, sorn för landet blifvit anlagen, och dymedelst lägga det betydligt öfvervägande intresset i städerna under de andra klassernas godtycklighet.
Emot hufvudgrunderne för Utskottets i denna punkt framställde förslag är vordet erinradl: att det icke skulle blifva möjligt för de skattskyldige alt med contant afbörda .sine krono-utskylder, enär, serdeles vid goda skördar, svårighet torde möta ali få afsätta den spanmål, som under närvä i ande fö» hålbanden kan till Statsverket eller ränletagarne levereras; af hvilken orsak en ledamot af Ridderskapet och Adela ansett iänlegifvarne fortfarande böra berat i gös att få in natura leverera ränteoch tipnde-rspanmålen, sorn borde på a ,ct 011 för äljas lill emottagande vid fast - StatsUt skottets Utlåtandej I\r:o 326. ställda levereringstiden, den 35 Februari; hvaremot en annan ledamot af samma Stånd ansett det böra stadgas, alt åtminstone en del af berörde span mål må under 5 år få lemnäs in natura, emot det att för dess värde afdrag njutes vid krono-ulskyldernes likviderande; samt att en så beskaffad lörändring, som TJtskottet föreslagit, efter en talares förmenande, vore stridande emot allmänna lagens stadgande om afradsdag, hvilket förutsatte leverering in natura. Att Utskottet ingalunda förbisett den vigtiga frågan om möjligheten för de skattskyldige att framgent utgöra sina krono-utskylder ensamt i eontant, visar Utskottets förra Utlåtande, der de i detta hänseende företomne betänkligheter blifvit omnämnde och besvarade. Det kan visserligen icke bestridas, att det för den skattskyldige måste vara förmonligare att ega fritt val, antingen han vill utgöra sine spanmålsräntor in natura, elier lösa dem med penningar; men härvid förekomma emedlertid flera andra osnständigheler, som måste tagas i betraktande. Då de skattskyldige önska att befrias från åliggandet att till löntagare med flere utgöra sådane räntor och tionde-spanmål, som nn äro anordnade, för att derigenom undvika de olägenheter oeh ofta känbara uppoffringar, detta för deni medfört, samt
Smink och Sminkflor Fria. *Sutör 1 centner. 3 — Snickare-arbeten $ se Trävaror, arbetade, ej specificerade. SllUS; se Tobak. Suiickor; se Naturalier. Snören; SC Gulddragareoch Snörmakare-arbeten. tarm-, se Strängar, andra slag. | Snörmakare-arbeten, såsom fransar, galoner, gramaner, aiguilletter, snodder, snören, m. fl., ej specificerade: 1 af heloch halfsiden2) 1 skålp. 2 — andra slag3) 1 skålp. l — Socker: raffineradt, alla slag, såsom topp-, kandioch kak-, samt krossadt eller pulveriseradt socker 1 skålp. — 12 ') Enligt Traktaten nedsättes tullafgiften från och med år 1868 till 10 procent. Socker: Förslag till Tulltaxa. Qvantitet för tullberäkningen. Införsels tull. Riksmynt. Soeker: oraffineradt: a) till färgen icke mörkare än N:o 18 af den i verldshandel gällande Holländska standard, hvarä normalprof genom General-tullstyrelsens försorg hållas vederbörande tullkammare tillhanda b) till färgen mörkare än nämnda slandardnummer, äfven om varan inkommer i upplöst eller flytande tillstånd .Anin. Derest ett och samma colly innehåller särskilda sockerslag, underkastade olika lullafgifler, tillämpas den högre tullsatsen för” hela innehållet. Soda, eller kolsyradt Natron, äfven kaustik Soja och Såser Solf j edrar Solfjiidcrspappcr; hänföres till Papper, andra slag. Spadar; hänföras till Verktyg. #SpanmåI: omalen: Hvete Råg andra slag malen: Mjöl: hveterågandra slag Gryn, alla slag Spanska Angor; hänföras under Apotheksvaror. Spanskgröna; hänföres till Färger och Färgningsämnen, ej specificerade. Speglar och Lainpetter Speldosor; se Instrumenter, musikaliska. Spermaceti; se Hvalraf. Bih. till fl. St. R:dr ore. A skålp.
5 kronor till den s. k. Allmiinna stipeudiefondetz, en för hela landet gemensaiii fond, i hvilken bvarje län med hanspi till storleken af sin l~apitalinsats, när denna insats uppgiir till RJNO kronor eller därutöfver, äger a t t af räntan utfå stipendier &amp; t sitt lans döttrar. Insatser hafm l a m a t s fi&amp;n 21 af Sveriges Ian. Allmänna stipendiefonden har äfien en s. k. fri afdelning, uppkommen genom gåfvor, gifha utan villkor att tillfalla n&amp;got visst län eller att användas för af gifvaren bestämdt ändamål. Till denna afdelning har sälmda öfverlämnats frikostiga gåfvor af drottningen, hertiginnan af Dalarne m. fl. Hit hafva äfven följande större gifvor lämnats af D. Carnegie kr. 10,000, af framlidna fru Fredrika Limnell kr. 10,000, af ' ~Oiiäinndw kr. 5,000, dessutom har fröken Ellen Bergman Iiit öfverlämnat kr. t e afdelningen att motse från fröken Bergman 900; d ä ~ j ä ~ n har en större testamentarisk disposition. För att väcka ett lifligare intresse för och pliskynda Allm w a stipendiefondens färdigbildande liar stipendiekomiténs sekreterare inför större och mindre inbjudna kretsar i olika delar af vårt l&amp;d lämnat redogörelse öfver sliväl FredrikaBremer-Förbundets verksamhet i dess helhet, som ock om syftet med dess stipendier. 32 föredrag hafva sålt~ndahåJlits inför ett åhö- rareantal af sammanräknadt omkr. 4,000 personer. Soni en följ d häraf ' h a h a 21 lokalkomitéer bildats med uppgift att arbeta för länsinsatsernas ökande i ~ l l &amp; i n n a stipendiefonden.
Då ett sådant förhållande ådagalade, att inqvarterings-penningarne för corporaler och gemenskapen blifvit bestämde till alltför låga ' belopp, har motionären föreslagit elen förändring uti Inqvarterings-Ordningens förenämnde i4 §•» att inqvarteringspenningarne för Sjunde och Åttonde classerne af inqvarlerings-lagare måtte, inberäknadt servicen, i R:dr 8 sk., bestämmas till io R:dr per man; till hvilken utgift tillgång antingen redan funnes i besparingar å Stats-anslaget lill inqvarterings-kostnader i Iandsorterne, eller kunde beredas genom någon tillökning i detta anslags belopp. Vidare och då, enligt hvad motionären anfört, det skall hafva lyckats en i annan stad boende och mantalsskrifven Regements-Chef att få Malmö stad tillförbunden alt till honom utgifva årlig service, samt äfven befaras kunde, att anspråk mot staden väcktes att vid tillhandahållandet af rum för gemenskapen äfven förse den med service in natura, har 'motionären, lill förekommande af missförstånd och olika tydning, begärt, alt i5 § af Inqvarterings-ordningen måtte erhålla följande redaction: ”Så väl befäl som manskap erhålla af den stad, hvari det tjenstgör, i stället för service in natura, contant ersättning lill det i ofvanstående tariff derför bestämda belopp.”
Någon annan lön för befattning inom Församlingen, än Barnmorskans, är ej i Räkenskaperna upptagen, och denna till samma be27 tappar råg och 27 kappar korn, som redan år 1814 flones Angående Räkenskaperna för Höörs och Munkarps Kyrkor, I anledning af närlagde transumt i vidimerad afskrift, vågar jag hä rmed aflemna följande underdåniga Utlåtande: Beträffande första anmärkningen, Litt. A , öfver Kyrkornas i Riket gemensamma Räkenskaper, har vid dessa, Höörs och Munkarps, Kyrkors Räkenskaper, under min embetstid, från den 1 Maj i33o, det förhållit sig sålunda, att, då någon af dessa Kyrkor innehaft större kapital i kassan, än som Kongl. Instruktion den 12 April 1815 föreskrifver, har detta kapital antingen varit så obetydligt, att det icke kunnat som lån af någon emottagas , ^eller har det innestått till nå^on beviljad nödig k vi koreparation, eller ock, ehuru i allmänna tidningarne utbjudet till utlåning, har ingen låntagare sig dertill anmält. Före den ofvannämde tiden, eller löre år i33o, har det troligen förhållit sig på lika sätt. lopp al påförd. — 440 Hvad åter anmäi kningarne i Litt. B. vidkommer, lärer icke under min embetstid något år saknats vid Hörs och Munkarps Kyrkors Räkenskaper Inuentarieconto, hvilken uppgift jag i underdånighet vågar stödja derpå, att ingen påminnelse blifvit mig derom lemnad i anmärkningsväg af tillförordnade Auktoriteter; men skulle i Räkenskapernas Inventarieförteckningar saknas någon af de böcker, som vid alla Kyrkor böra finnas, hafva sådana förluster träffat mina anförtrodda Församlingars Kyrkor före min hitkomst, antingen genom de eldsvådor, som öfvergått Pastorsbostället, eller om de varit i Kyrkorna förvarade, genom stöld, råttbett eller mögel.