Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— • utgifterna under Andra Hufvud-titeln, omfattande anslagen för Justitie-departemeritet, enligt tabellen vid Stats-Utskottets Utlåtande N:o 67, saint Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:o 253 (Usta voteringen) och Stats-Utskottets Memorial N:o 271, 1,190,360: — utgifterna under Tredje Hufvud-titeln, anslagen för Utrikes Departementet, enligt tabellen vid Stats-Utskottets Utlåtande N:o 68, 225,650: — utgifterna under Fjerde Hufvud-titeln, anslagen för Landtförsvars-departementet, enligt den Stats-Utskottets Utlåtande N:o 69 bifogade tabell samt Utlåtandet N:o 178 och Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:o 253 (2:a voteringen), 4,376,340: — utgifterna under Femte Ilufvud-liteln, anslagen för Sjöförsvars-departcmentet, enligt den Stats-Utskottets Utlåtande N:o 70 bifogade tabell, 1,590,520: — utgifterna under Sjette Hufvud-titeln, anslagen för Civil-departementet, enligt tabellen vid Stats-Utskottets Utlåtande N:o 71 samt Förstärkta StatsUtskottets Memorialer N:ris 253 (4de voteringen) och 254, 994,140: — utgifterna under Sjunde Hufvud-titeln, anslagen Kr Finans-departementet, enligt tabellen vid Stats-Utskottets Utfåtande N:o 72 och Förstärkta Stats Transport 9,157,850: — 3 - 14,358,300: 14,358,300: Stals-UtskoUets Memorial, N:o 371.
Uti lagen af 4827 § 25 är stadgadt, att saker angående olaglig bränvinsbränning skola i brist af godvilligt afgörande, behandlas inför Politirätten, men uti lagen af den 4 Aug 4845 är den förändring gjord, att gröfre förbrytelser skola behandlas enligt de allmänna stadganden, sorn finnas för verkställande af åtal af förbrytelser, men intet tillfälle lemnäs till sådant uppgörande. Med den stora betydenhet, som bränvinsbränningen får, när endast lagliga fabriksbrännerier få existera, blifva redskapen också af så mycket större betydenhet, der frågan uppstår om deras konfiskering, hvarföre kommissionen tror sig böra föreslå, att äfven sådana saker, som angå bränvinsbränning, böra betraktas som justistiesaker i allmänhet, så mycket mera, som konfiskation är förenad med böter, eller kroppsstraff; eller ersättningar, som kunna blifva ganska höga. Det återstår således endast dylika saker, der böter eller mindre ersättningar kunna komma i fråga, hvilka hädanefter kunna behandlas på sätt bestämdt är i lagen af den 4 Aug. 4845. Stadganderna härom äro upptagne i g 40. De öfriga stadganderna i lagutkastet äro gjorda i enlighet med lagen af den 4 Aug. 4827 gg 22 och 24, lagen af den 4 Aug. 4845 g 45, samt den Kongl. Prop. den 45 Febr. 4845, hvarjemte får märkas, att den termin, sorti är bestämd för att lagen skall träda i kraft, är utsatt till den 4 Jan. 4849, hufvudsakligen derföre att lagen af den 4 Aug. 4845 g 2 bestämer denna termin, såsom den, då mindre pannor icke lagligen få begagnas. Slutligen har kommissionen såsom ett föremål för lagstiftningen fästat sin uppmärksamhet vid tvenne frågor, nemligen: a) Om det, på samma sätt, som i Svenska bränvinslagstiftningen är bestämdt, skall öfverlåtas åt Konungen, att, när omständigheterna så fordra, förbjuda bränvinsbränningen under den tid, då den,eljest är tillåten, — samt b) Om ej åt producent bör erkännas en viss premie för utförsel af Norskt bränvin, såsom förhållandet är i Danmark och Preussen.
Betänkande JVS 4, i anledning af väckt motion om förändrad lagstiftning i fråga om forntida minnesmärkens fredande; och Utlåtande JVs 5, i fråga om anläggande af en undervaltens-telegrafledning emellan Skåne och Preussiska kusten. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utskottats Utlåtande, JVs 23, öfver väckta motioner orri förhöjd försträckning Irån Riksbanken till Örebro läns filialbank samt filialbankerna i Carlshamn, Wisby och Borås. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets Betänkande!)! JVS 20, i anledning af väckt motion om ett tillägg, rörande inbördes testamente, till i6 Kapitlet 3 § Ärfda-Balken. Bifölls. JVs 21, i anledning af väckt motion om ett tillägg till lagstiftningen, angående äktenskapsskilnad. Återremitterades. JVS 22, i anledning af väckt motion om införande af civil-äktenskapet. Bifölls. JVS 23, i anledning af väckt motion om ändring i lagens sladganden, angående morgongålva. Bifölls; och JVS 27, i anledning af väckta motioner om förändring i föreskrifterna, angående nattvardens begående. Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande!) : JVS 63, i anledning af väckt motion om förbud för faUigvårdsslyre'serna att utackordera fattiga barn genom entreprenadauktion. Bifölls. JVs 66, i anledning af väckta motioner, angående ändringar och tillägg i nu gällande sladganden om fattigvården i riket. Bifölls. JVs 70. i anledning af väckt motion i fråga om utfärdande af en förlattning, angående försäljning af maltdrycker, kaffe och ilie samt andra icke sprithaltiga drycker. Af slogs; och 230 Prot.-Utdrag den 14 Februari 1863. JVs 71, i anledning af väckta motioner i fråga om förändrade bestämmelser rörande mått och vigter samt justering deraf, m. m. Härvid förekommo: Första yttrandet, sid. 20.
S. D. Föredrogos anjo följande Constilutions-Utskoltels bordlagda Memorialer: N:o 53, med utlåtande öfver Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående upphörande af Konungens tvänne röster i Högsta Domstolen. Med bifall till detta Memorial, afslog Ståndet Kongl. Majlis förutnämnda Nådiga Proposition. N:ö 54, med utlåtande öfver Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående upphäfvande af hvad nu stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen. Ståndet beslöt, att, hvad uti detta Memorial föreslås, kommer att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. Trot. Utdr. d. ij. IVov. 184.0. 781' och N:o 55, angående ändring af Regerings-Formens 16 §., införande af en ny 17 samt ändrad ordnings-numer å nuvarande 17 oell 18 §§. Antogs lill grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. Från Hö glo fl. Ridderskapet och Adeln. Sr D. f. 111. Vid förnyad föredragning af Slats-Ulskottets förliden gårdag på bordet Jagde Memorial N:o 361, med förslag till sammanjemkning eller votering, i följd af skiljagtiga beslut, i anledning af Utlåtandet N:o 265, fann Ridderskapet och Adeln för godt att godkänna den föreslagna voteringsproposi lionen. S. D. Då nu ånyo föredrogs Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens, den 7 och 14 sistl. Oclober på bordet lagde Memorial N:o 6, i anledning af återremiss utaf förenade Utskottens Betänkande N:o 3, angående ersättning till Krono-Länsmännen för resor, som af dem anställas till försegling af bränvins-redskap, fann Ridderskapet och Adeln det icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handiingarne.
Utskottet meddelade uppgifter skulle bifall till det ifrågaställa förslaget, i den af Riksdagsfullmägtigen Uhr deråt gifna utsträckning, föranleda för nästa statsregleringsperiod en 62 StatsUtskottets Utlåtande N:o 139. årlig utgift af 6,000 R:dr samt för åren 186 1, 1862 och 1863 ett sammanlagdt belopp af 15,500 R:dr. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte medgifva, att de lärare, som under längre tid än fem år före verkställigheten af den vid 1856—1858 årens riksdag beslutade reglering af rikets elementarläroverk varit anställde såsom vikarier, vare sig i lektors-, adjunktseller kollega-belallning oell hvilkas tjenstgöring blifvit väl vitsordad, må berättigas att från och med år 1861, såsom grund för högre lönetur, beräkna sig till godo jemväl det antal af slutade läseår öfver fem, som de på sådant sätt tjenstgjort; samt att. för detta ändamål mätte anvisas dels ett årligt belopp af 6,000 R:dr alt lärnverksanslaget tilläggas och dels ett anslag för en gång å 15,500 R:dr alt från ltiksgälds-kontoret utgå. 57:o.
Sker dråp å maka, stjufeller svärföräldrar, fosterföräldrar, förmyndare, husbonde eller annan, under hvars lydnad man slår; varde den omständighet såsom synnerligen försvårande ansedd”. Utskottets hemställanden, till Presteoch Borgare-Stånden rörande § 38, samt till Presteoch Bonde-Stånden angående § 41, lades lill handlingarna. Ridderskapet och Adeln vidblef sitt förra beslut angående lydelsen af §§ 51, 52 oell 53, lista mom.; uteslöt 2:dra mom. i sistnämnde § och antog en 54 § af följande lydelse: ”Låter någon bruka sig till biträde vid uppgörande af aftal om envig eller till vittne vid sådan strid; varde straffad med fängelse från och med två till och med sex månader”. Utskottets till de öfriga Riks-Stånden gjorda hemställanden, angående §§57 och 73 samt Ingressen till Förfallnings-lörslaget, lades lill handlingarna. Härförutan beslöt Ridderskapel och Adeln vänligen inbjuda Borgare och BondeStånden alt instämma uti Ridderskapet och Adelns beslut rörande lydelsen af §§ 1, 2, 3, 4, 5, 20 och 30. S. D. Föredrogos Konslitulions-Utskoltets nedannämnde den den 14 och 17 denues bordlagda Memorial, nemligen: N:o 46, i anledning af Riks-Ståndens beslut rörande det uti Konstitutionsutskottets Memorial N:o 33 framställda förslag lill ändring i 14 § Usla mom. Riksdags-Ordningem Utskottets inbjudning afslogs och den föreslagna voterings-propositionen godkändes. Prot-Utdrag den 18 Juti 1860. 535 Nio 47, i anledning af Riks-Ståttdens beslut rörande det uti Konstitutionsutskottets Memorial N:o 34 framställda förslag lill tillägg uti 73 § Riksdagsordningen. Ridderskapet oell Adeln vid biel' sitt förut i frågan fattade beslut och godbonde Utskottets förslag till votefihgs-proposition.
Man; Och torde den fordringen ej anses obillig, at Bonde-Ständet wib Riksdags början finge wälja Tre af Ståndet, bland hwilka tre Konungen förordnade en till Taleman. I 77 § är ej nämnt om Reeognitionsffogar, hwilka äfwen böra uti stadgandet der inbegripas, Slutmeningen i 80 Z synes böra utelemnas, hälst den kan anses lägga et olämpeligt band pä en rotering, som framdeles kan finnas bäde nödig och billig, Afhandlingen som börjar med 96 § om en Riksens Ständers Justitiä-Ombudsman synes ej lämpelig. En Justitiä-Ombudsman eller Justitiä-Cantzler tyckes göra tilfyllest til förekommande af blandning och Collision i gö. romälen — om denne ende pä detta sätt förordnas, at Ständerna wälja twä, hwaraf Konungen utser den först blifwande, och wid dennes bortgäng, den andre walde intager hans plats, torde Jnnewänares rätt blifwa pä det nogaste wärdad, samt Staten undgä at belastas med dryg aflöning til en öfwerfiödig Ämbetsman. Om nägon af Högsta Domstolens Ledamöter pä det i ioz H nämnde sätt afffedas, utan at wara öfwertygad om något tjenstefel, borde Konungen med Stats-Rädets tilstyrkan, wäl 12 Den Z Julli. tväl äga at lemna honom Pension; men likwäl endast i händelse hans wilkor och omständigheter det oundwikligen tarfwade. Den i 108 § förestagne Censur tyckes kunna lika wäl^ förrättas af nägon här pä stället warande Ämbetsiuan, som af den nämnde Commilen, bwilken derföre säsom öfwerflödig, icke synes böra äga rum, och minst komma Statswerket til last. 11» § bifalles, med pästäende at tilläggas mätte, at om nägon efter Riksdagen i och för
Desse Motioner, som blifvit remitterade dels till Statsoch BevillningsUtskottens, dels endast till Statsoch EkonomiUtskottens behandling, haf" va forst blifvit handhtgde af Ekonomi-Utskottet, sorn dervid låtit sig föreläsas^ ej mindre Kongl. Kungörelsen af den 4 April 1783, innefattande de förmåner, hvilka blifvit nybyggare å kronojord i allmänhet bevilljade, än Kongl, Brefvet af den 13 Maj 1817 till Kongl. Kammar-Gollegium, oin understöd för Nybyggare inom Vester-obh Norrbottens Län. Deraf har Utskottet inhemtat, att då Nybyggare å kronans jord i allmänhet, utom frihetsår de arne första åren, af kronan undfå-två tunnor god och stridig råg, njuta befrielse i 15 års tid ifrån alla utskylder och besvär, af hvad namn de vara må, så till Kronan som till Presterskapej och andre, men med undantag af den allmänna Bevillningen, och der någon eger mer ärr. 4 barn, alla unner 15 irs ålder, uppbär han för hvardera öfver det antalet, en half tunna strid sä'. till dess det yngsta hunnit uppfylla sex års ålder, så har deremot hvar och en, som i Vesteroch N orrbottens Län åstundar å kronans jord upptaga Nybyggen, att påräkna, jemte nu nämnde förmåner i öfrigt, i stället för 4 tunnor råg, 6 tunnor korn, hvilka på en tid af högst 3 år utdelas på det sätt, att öfter det åboen ställt vederhäftig borgen för fullgörandet af byggnadsoell odlingsskyldigheter, som vid utsyningen böra föreskrifva», eger han att utbekomma 3 tunnor och sedan ulröndt blifvit, at. han samma skyldigheter för Stats-Utskottets Betänkanden. 359 forsta uret fullgjord!, han ytterligare får s:ne turrttinnor samt likaledes 3:dje året, de återstående 2:ne tunnorne.
Hr Tersmeden, Nils: Jag upträder icke till försvar för Ulsk:s betänk., emedan jag icke har bilrädl detsamma i mer än en punkt, och i afseende på densamma har jag icke något vidare att tillägga till hvad redan framstäldt blifvit. Jag upträder endast för att yttra mig i afseende å den formella delen af frågan. Man har här yrkat återremiss af betänk., och jag vill icke påslå att grundlagen det förbjuder, men påslår att en återremiss är oförenlig. Alla andra beläuk:n, som äro föremål för Slåndernes diskusion, grunda sig på motioner, vare sig från Konungen, eller från enskild riksdagsman, men så är icke förhållandet med delta betänk. ty Disk. är här motionär. Utsk. har sig ålagdl att granska de i Stats-Uådet förda prol., detta är nu verksläldt, oell det enda beslut som kan fattas, det har Utsk. satt Sländerna i tillfälle att göra, om de del så behaga, nemi. alt kunna anmäla rådgifvarne till entledigande. Då man i andra frågor yrkar återremiss, är det derföre alt man icke varit nöjd med det resultat hvartill ett Ulsk, kommit, och man begär att på grund af de uplysningar, som meddelats i Stånden, Utsk. skall aflemna ett derefter föräudradt förslag, men så är här icke förhållandet, ty det är omöjligt, åtminstone orimligt alt begära det Const.Utsk. skulle omläsa Slals-Rädsprotm. Man kan icke heller begära att Utsk. skall komma lill ett annat resultat, ty Utsk. eger icke alt fästa sig vid andra uplysningar än dem, som äro hämtade ur Slalsråds-prot.m. Jag anser således återremiss vara olämplig, och hoppas att propos. derpå icke måtte ifrågakomma. Vidare hafva vissa talare yrkat att man skulle ogilla Consl.Utsk:s förevarande betänk, i en eller annan punkt. Samma skäl, som tala mot återremiss, lala äfven mot förklarandet af ett ogillande. Något annat ogillande linner jag icke lämpligt än det som innefattas i alt lägga betänk, lill handlingarne.
Skulle likväl minsta sken af sannolikhet förefinnas uti Canalvännernes taflor om den fullbordade Canalens fördelar, ehuru Bolaget, (märkvärdigt nog) oaktadt Statens 6 millioner ej återfordras, likväl ej sjelf vill komma i njutning af dessa åberopade härliga Den 3o Mars f. m. 197 inkomster, utan i stället helt beqvämligen vill taga ränta af sina medborgare på Actierne; nå väl, må då Staten sjelf öfvertaga Canalen, ty enär BolagsContractet å Actieägarnes sida så rysligt är brutit, måste de antingen tacka för hvad de fått, och som hedersman sluta sitt storverk sjelfve, samt aldrig mer låta höra af sina trottsiga anspråk, eller ock skämmas att neka Staten få fullända Miraklet, men notabene Actieägarne då ej vänta sig en enda skilling, förr än Staten sjelf genom Canalens inkomster blifvit betald. Föredrogs å nyo Friherre Wrangels, Henning, den 5 dennes f. m. på bordet lagde Motion, innefattande hemställan, dels att, till befordrande af skyndsamhet i tryckningen af RiksStåndens Protocoll och Handlingar, en Cylindrisk Boktryckarpräss måtte från England till nästa Riksdag anskaffas; dels ock att de å Riddarhusets tomt åt sjösidan befintlige byggnader måtte, vid inträffande lägligt tillfälle, åt någon väl känd Boktryckare uthyras. Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade remittera denna motion till Statssamt RiddarhusUlskotten. Herr Riben, Carl Wilhelm: Jag vågar underställa Herr Grefven och LandtMar - ig8 Den 3o Mars f. m. svalken samt Högloflige Ridderskapet och Adela, huruvida en remiss till Statssamt RiddarhusUtskolten kan förenas. RiddarhusUtskottet är ej något Rikets Ständers Utskott, och jag bekänner, att jag ej har mig bekant, att det någonsin stått i beröring med något annat Utskott.
Öfver-Intendents-Embetets räkenskaper; N:o 33g, om verkställd granskning af redogörelsen för anslaget tili Stockholms Stora Barnhus; ,N:o 34o, angående verkställd revision af Stuteri-Öfver-StyreFsens räkenskaper för år 1831 ; N:o 34t, om verkställd granskning af redogörelsen öfver Finska ersällnings-medlen; A':o 34^. om verkställd granskning af Lnppnuirks-Ecclesiaslik-Vei kels fond för år iS3i; N:o 3{3, angående verkställd granskning af Kongl. Styrelsen öfver fängelsena och arbets-inrättningarnes i Riket redogörelse för år i83i. S. D. Föredrogos å nyo Lagoch Oeconomie-Utskottens Betänkanden; ®:o a5, öfver vackt fråga, om rättighet att, utan föregående syn på stället, få anlägga husbehofs-mjölqvarnar, bifölls; N:o 26, i anledning af väckta frågor, om förändring i skyldigheten alt hygga och underhålla broar och vägar, bifölls; N;o 27, öfver väckta motioner, om skyldighet för Säteri-egare och vissa bosta lls-in neli afva re att deltaga i Byggnad af Tingshus och 11 ä ra ds-fä rigel se, afsl.ogs; N:o 28, i anledning af väckt fråga, om Sigtuna stads förläggande under Erlinghundra HäradsRätt, bifölls; N«o 29, öfver vackt motion, örn rättighet för invånarne i Kinds Härad af Vestergötland att få handla med glasvaror, bifölls. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Bancooch Lag-Utskottens Betänkande N:o r, öfver Iiiksdags-Fullmägi igen Peter Perssons ifrån Calmar Län motion, om åläggande för Rikets Ständers Bank, att till vederbörande Domare årligen aflemna förteckning på intecknade fordringar. Frun Vallo fl. Borgare-StJnbet. S D.
Maj:ts hofhållning upptagne medel, — åt Stats-Rådet öfverlemna att, efter tagen kännedom om förhållandena, uppgöra förslag till den framställning i ämnet, som Stats-Rådet kunde finna lämplig, samt att icke deruti påyrka någon förändring, — denna grannlagenhet kan af något hvar lätteligen fattas, men lika lätt vill det icke förefalla mig att utgrunda de orsaker, som kunna hafva föranledt Stats-Rådets ledamöter, att, oaktadt de icke allenast inom sig stadgat, utan äfven offentligen uttalat den öfvertygelsen, att det är utom allt tvifvel att för framtiden en lämplig förhöjning i det ordinarie anslaget till Kongl. Maj:ts hof hållning är af omständigheterna påkallad, likväl inskränka sig till föreslående endast af den halfmesyr, som innefattas i den Kongl. Propositionen. En antydan om en af anledningarne till detta förfarande torde tilläfventyrs ligga uti den af Departementschefen i hans yttrande med afseende på behofvet af en permanent tillökning i hofbållningsanslaget inskjutna mellanmening, att härvid också något bidrag från Norriges sida lärer böra tagas i beräkning; men då jag ej kan föreställa mig annat, än att det nuvarande Stats-Rådet, hvaraf flertalet redan visat sig med så mycken vaksamhet, kraft och framgång hafva gjort Sveriges rättmätiga talan i förhållande till Norrige gällande, ej heller underlåtit att vid detta tillfälle påfordra det Norrige skall i behörigt förhållande deltaga uti det för innevarande och nästföljande tre år behöfliga tillskott till hofhållningsanslaget, och den underhandling, som sannolikt i detta hänseende egt rum med Norska regeringen, troligen kunnat utan särdeles ökad svårighet omfatta jemväl frågan om en fortfarands tillökning i förrberörda anslag, vill det synas mig att omförmälda antydan icke gifver anvisning på något tillfyllestgörande skäl för frågans undanskjutande, och någon annan orsak härtill har det ej varit mig möjligt alt i Herr Departements-chefens yttrande upptäcka. Gissningar äro merändels alltid osäkra och misstankar missleda ofta. Jag lemnar derföre desto heldre all vidare forskning i detta ämne, som densamma, enligt min uppfattning af den föreliggande frågan, är för densammas bedömande öfverflödig.
R:dr återbetalas medelst erläggande, före hvarje års slut, af Sex procent å denna summa, hvarvid beräknas Fyra procent årlig ränta å det återstående lånebeloppet samt öfverskottet utgör afbetalning å kapitalet; och skall dessutom, derest den föreskrifna be talnings-sky bligh eton icke inom derför bestämd tid fullgöres, å det till liqvid förfallna beloppet erläggas ränta efter Fem procent årligen intilldess sagde inbetalning verkställes. § 53. Enligt de vid 1840 och 1841 samt 1844 och 1845 års riksdagar bestämda betalningsvilkor för då, i egenskap af lån, anvisade statsbidrag för hamnbyggnaden vid Cimbritshamn, skola å det, vid förstnämnde riksdag beviljade och under år 1843, med Tretiosju tusen femhundra R:dr, utbekomna lånet, Fern procent årligen inbetalas, dervid Tre procent ränta beräknas för återstående kapital-beloppet, samt å det andra, år 1845, med Sju tusen femhundra R:dr utbetalda lånet erläggas Åtta procent årligen under en tid af Fjorton och ett halft år räknad från 1856 års slut; kommande detta lån att efter sagde tids förlopp anses härigenom betaldt till så väl kapital som Två procent årlig ränta, Stats Utskottets Memorial N:o 183. 23 § 54. Det, föi’ hamnanläggningen vid Ahus, staden Christianstad under riksdagen åren 1840 och 1841 beviljade samt år 1848 från Riksgälds-kontoret utbetalda låneunderstöd af Tretio tusen R:dr skall återbetalas med Feni procent årligen å ursprungliga lånesumman, hvarvid Tre procent ränta beräknas för det vid hvarje liqvid återstående kapital-beloppet samt det öfriga utgör afbetalning å detta belopp. Återbetalningen af det nämnde stad vid 1853 och 1854 års riksdag beviljade samt under år 1855 från Riksgälds-kontoret utbekomna lån å likaledes Tretio tusen R:dr, för återstående hamnarbeten vid Ahus samt Hennesta kanals fullbordande, äfvensom för muddringsarbetcn och kajbyggnad vid samma stad, verkställes medelst erläggande, före hvarje års slut, af Sex procent å detta låns ursprungliga belopp, hvarvid såsom ränta beräknas
Ett sådant kyrkans offentliga framträdande eger rum — väl ej i Frankrike, der protestantismen är förtryckt, icke eller i det protestantiska Tyskland, der kyrkans splittring är för stor; men så mycket mer i dessa länders katholska bygder, samt i England och Amerika, der hvarje medlem snart sagdt af de serskilda kyrkorna är verksam för ändamålet, genom det nät af små missionsföreningar, som betäcker landet, och genom de högtidliga gudstjenster, som firas för underhållandet af denna religiösa känsla. Man gore sig mödan att taga en, om ock blott hastig, öfverblick af missionslitteraturen inom dessa länder. Utskottet har klagat öfver det stora antalet af kollekter, som redan upptagas, och snarare borde minskas än ökas, och hvilka trötta välgörenheten. De beständiga kollekterna äro likväl blott 16, och de tillfälliga pläga vara 8 å 9 om året, på dess 62 å 63 helgdagar. Ett christeligt sinnelag kan ej finna detta vara för mycket. Tvärtom, vid hvarje gudstjenst borde församlingen ådagalägga sin allmänna och broderliga menniskokärlek genom lemnade bidrag till fromma ändamål. Ringa blifva i alla fall dessa samlade skärfvar, jemförde med de rika offer, som slösas på fåfängans altare. 20 Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 39. Beträffande den andra motionen, om ett ändamålsenligare användande af kollekterna till ecklesiastikverket i Lappmarken, medelst deras öfverlåtande till Svenska missionssällskapet, har denna motion alls icke blifvit föremål för öfverläggning inom Utskottet, emedan tillfälle till nödiga upplysningars meddelande afskars mig, genom förklarandet att frågan: ”om diskussionen vore slutad,” med ja besvarad, hade omfattat afdelningens hela betänkande, och ej blott motionen om kollekter till missionsverket. Jag måste derföre reservera mig äfven mot detta beslut, och anhåller att få tillägga följande: