Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet, som i Memorialet N:o 42 förbehållit sig att afgifva yttrande, angående förvaltnings-kostnaderne för Låne-kontoret i Wisby, får, med anledning deraf nu gifva tillkänna, att, enär det till berörde kostnader allt hittills anvisade årliga belopp, 3,000 Kalr Banko, varit för ändamålet tillräckligt, så all besparing på anslaget för hvarje år uppkommit, Utskottet ansell nämnda belopp böra äfven för kommande tiden bibehållas, och Reglementets 91 §, endast med summornas förvandling till Riksmynt, förblifva vid sitt nuvarande innehåll: 13:o Förvaltnings-kostnaderne för Låne-kontoret i Wisby få, i ett för allt, icke öfverstiga 4,500 R.-dr Riksmynt. Af denna summa anslås till hvardera af de fyra, utom Banko-ombudet, i Direktionen deltagande ledamöter, arfvode, i ett för allt 375 R:dr Genom 92 § i Reglementet äro Fullmäktige så väl som vederbörande Diskontdirektioner förbjudne att meddela någon tillökning uti de för tjenslemännen och vaktbeljeningen vid Banko-diskont-verket och Låne-kontoren i §§ 89 och 90 upptagna lönebelopp. Då § 167 mom. 4 af gällande Reglemente bemyndigar Fullmäktige, att anvisa oundvikligen nödiga arfvoden för det ökade tjenstemanna-bilräde, som i och för verkställigheten af’ beslutet om medels emottagande på uppoch afskrifnings-räkning kunde erfordras; men detta moment, vid uppgörandet af förslag till föreskriflerne i 6 Artikeln af Reglementet blifvit derifrån uteslutet, för att i 4:de Artikeln införas; och då Direktionen öfver Banko-diskont-verket, i fråga om den af Rikets Ständer numera beslutade öfverflyttning af jern-låne-rörelsen från Låne-afdelningen till nämnda verk, förklarat, att som ökade göromål icke kunde Diskont-verkets nuvarande Ijenstemanna-personal åläggas, blefve, i följd af berörde öfverflyttning, ytterligare anslag af nöden, hvilket
Dianses jemväl hafva inneburit förpligtelse om förtigande af enskilda persoSbeträffande ners förhållanden till Banko-Diskonten, som Banko-Utskottets Ledamöter, ulan åliggandet vidare edgång, granska detta Verks räkenskaper och förvaltning; så hafva tysthetsed Diskoiit-Revisorerne, då den uti Instruktionen för Banko-Utskott och Revisorer intagna tysthetsed ej innebär någon inskränkning till tid, och det, med en rätt uppfattning af edens vigt och värde, icke bör ifrågakomma att mer än en gång aflägga ed å samma sak, velat fästa nästsammanträdande Banko-Utskotts uppmärksamhet derå, att Instruktionen för Revisorerne öfver Banko-Diskont-Verket erfordrar det förtydligande, eller tillägg, att föreskriften om ifrågavarande eds afläggande afser endast dem ibland Revisorerne, hvilka icke tillförene nämnde eller ock den för Ledamöter af Banko-Utskott eller Revisioner öfver Banko-Verket föreskrifna tysthetsed aflagt; Och få undertecknade, med instämmande uti Diskont-Revisorernes 11 sålunda gjorda framställning, densamma till Rikets Ständers pröfning härmed öfverlemna. §• 14. Revisorerne af Banko-Diskontens räkenskaper och förvaltning för år /tngående Q6SI(HYld 0,1*0 1851 hafva, till undvikande för framtiden af obehaget för Revisorerne „föreskrifter, sjelfve att pröfva beloppet af den ersättning, som må tillkomma den hos ! a{^ittin dem anställda kanslioch vakt-betjening, ansett bestämdare föreskrifter \ gen till den afseende å berörde arfvoden, än som innefattas uti den för Revisorerne Kanslioek öfver Diskont-Verket utfärdade instruktion, vara al bebofvet påkallade oell, „i„g\ sorn på grund deraf, beslutat bos Rikets Ständers näst sammanträdande Reviamtäiies^ sorer öfver Banko-Verket hemställa, det blifvande Banko-LJtskotts uppneviSOrer märksainhet må å detta förhållande fästas. öfver Banko
Derimalsystemet, om tillämpning vid landsvägarnes indelning och uppmätning al — 8 26 — b. 4 Febr. b. 8 Febr. g. 5 Febr.' g.V,4 Febr. Deijefors, om ytterligare Statsbidrag — till eller ändrad plan för kanaloch slussanläggning vid, m. m. lil . 4 1 120 45 b. 27 Juni b. 27 Juni b.27.30Juni b. 27 Juni 168 Deputerade till Gustaf Wasa Minnesvårdens af täckande, se Gustaf Wasa. » vid Deras Majestäters kröning i Norrige, om bestämmandet af resekostnadsersättning åt Rikets Ständers, se Kröning. Designationsbevis i Stockholm, se Tomt. Diligensförbindelse mellan Stockholm och Carlskrona, om inrättande af • — 4 2 18 1 b. 30 Juni b. 30 Juni b. 30 Juni b. 30 Juni Diskontlån, om afskrifning af, se Afskrifning. Diskont-Verken, om lönförhöjning ät tjenstemännen i, se Banken. » om Revisorers utväljande för granskning af, se Revisorer. - Dissenterlag, se Religionsutöfning. Djurfång, om ändring i gällande förordningar om, se lagt. Djursjukdomar, om fördelning af bö- ter för öfverträdelser af Kongl. Kungörelsen den 23 Jan. 1828 om hvad iakttagas bör vid smittosamma, se Böter. Domar och Utslag, meddelade af Dansk domstol, om verkställighet i Sverige af 117 7 1 61 b. 16 Okt. b. 13 Okt. b. 17 Okt. g. 15 Okt. 178 67 Domare, om skyldighet för, att kostnadsfritt utgifva Expeditioner, se Expeditioner. Domareoch Tingstolk-näster, om upphörande af de inom Norroch Vesterbottens Läns lapp' marker utgående så kallade . 7 4 1 49 4,5 Se Andra HufvudTiteln. 17 — w »g ce •" 2.? t» » 3 > Si CD g B £■ 2 ga a 5? »> Riks-Ståndens Beslut. C/D Cj a !
Denna Komité hade således 2:ne Den 6 December f. m. 429 utmärktheter, hvar och en inom sitt fack, till ständige ledamöter, och jag hoppas, att Hrrme göra mig den rättvisan att medgifva, det äfven jag under de mera än tio år, jag egnat mig ål jernvägs-angelägenheterna, sökt att komma sanningen så nära som möjligt på spåren, samt att jag ansträngt min yttersta verksamhet för utredande af dithörande frågor. För omkring 2 månader sedan afgaf Komitén till K. M. sitt underd. betänkande, hvilket var affattadt i nästan fullkomlig öfverensstämmelse med den plan, som General Akrell år 1854 upgjort, och på hvilken, såsom jag förutnämnt, den K. Proposm vid förra Riksdagen var fotad. Man skulle då hafva trott, att detta utlåt, skulle röna Nåd. bifall. Man skulle åtminstone hafva trott, att den man, hvars plan i stället nu blifvit af K. M. antagen, och som ända till icke längesedan qvarstod som ledamot af Komitén, skulle hafva ägt anledning att visa sina kamrater deri det förtroendet att med dem discutera saken, så att den kunnat komma mera helgjuten till R. St:r; hvilket varit så mycket önskligare, som derigenom möjligen undvikits, att man måste upträda på detta rum för att sönderslita en K. Propos, för så vidt sådant i detta fall kan ske, ty sjelfva riglningen af jernbanorne, vete vi, att det tillhör K. M. att bestämma, men medlen till utförandet kunna af oss beviljas eller afslås. Jag skulle också hafva tvekat att höja min röst mot en så utmärkt ingeniör som Öfverste Ericsson, om det icke varit en känd sak, både för mig och, såsom jag tror, större delen af Eder mine Hrr, att Öfverste Ericsson från första stunden var emot jernbanors anläggande här i Sverige och påstod, att endast kanaler passade för vårt land; i hvilken åsigt han fortfor, lemnande jernvägsfrågan åt sitt öde, till dess, efter det jag vid 2:ne
Skrifvelse, N:o lid. 9 "I Rådstufvu-Rätt böra parlerne vid middagstimma dagen förut stämmas genom anslag å rättens dörr att dom å tid iöresatt afhöra; dock må Rådstufvurätt genast och utan anslag dom muntligen eller skriftligen kungöra, der saken af ringa värde är"; har, med åberopande dels deraf, att nyssnämnda föreskrifter om stämning å parter genom anslag för att afhöra dom ganska ofta ledde lill onödigt dröjsmål med rättegångs afgörande, och dels af den besparing af eljest illa använd tid, som vunnes, om parterne undginge att efterse anslag å rättens dörr, Rikets Ständers Justilie-Ombudsman uti sin till innevarande riksdag algifna embetsberättelse (sidan 108) föreslagit, att nämnda sladganden borde ändras till likhet med dem, som gällde för underdomstolarne på landet, och att derjemte mätte föreskrifvas, att i Rådstufvurätt icke finge med doms utgilvande dröja längre än tre, högst sex veckor ifrån den dag, parterne öfverlemna! saken lill afgörande. Härförutan har hos Rikets Ständer särskildt blifvit yrkad den ändring i anförda lagrum, att stadsdomslolarne skulle vara skyldige, när mål öfverlemnades till afgörande, för parlerne uppgifva bestämd dag, dä dom komnif alt afkunnas, samt att såsom längsta tiden härtill måtte stadgas tre månader, så vida ej hufvudsakligt beslut genast afkunnades.
Om Bewillnings - afgift t progressivt förhastande för större förmögenhet. Bifölls att hwar och en, hwars Bewillning uppgär till so R:dr stall, till bestämmande af hans progressiva afgift, för Berednings-Colnmitteen i det Distrikt, der han är stattstrifwen, till pröfning as Taxerings.Colmnittäm och med rättighet till afdrag af skulder, uppgiswa hela sin behallna inkomst, ware sig af Fastighet, Rörelse eller Capitaler. Den progressiva afgiften stall endast ä en sadan behållen inkomst beräknas. Embelsoch Tjenstemän stola derwid stna Lön, inkomster med sin e> skilda förmögenhets behållning sammanräkna. Skulle härigenom brist uppkomma i den af den progressiva afgiften paräknade. Summan, ansäg Ridderstapet och Adeln ersättning ä andra Artiklar deremot wara att påräkna. 4 Ar - »5Z8 Den io Augustk. Om Bewillnings-afgift för wika OfwerflödsArtiklars bruk och nyttjande. Bifölls Utskottets sivar pä Anmärkningarne. 5 Arrikeln: Om Mantalsssrifningar, Commitlierna, och Besivär öfwer deras argarder. l, 2 och z §.§:rne biföllos. 4 §- Beslöts att Taxeringsmännen i Staderna skulle utses kill ett lika antal Ledamöter,. bland skattjkyldige af alla Ständ, i fall tillgäng dertill finnes. 5 §. i mombifölls enligt Utskottets sivar pä Anmärkningarna. 2 mom. Att för Committöerna i Stockholm lamma proportion i antalet af olika Sränds Ledamöter iaqttagas, som för andra större Städer, z mom. BiföllS Ulssottets sivar pä Anmärkningarne 6 Arrikeln: Om uppbörd, afkortningar och redogörelse 1 §. Bifölls Utskottets sivar pa Anmärkn. 2 §. Likaledes z §. Bifölls Utskottets sivar pä Anmärkningarna, samt Borgare - Ståndets till denna § tillstyrkta tillägg.
Härförutan är uti Januarii och Februarii ••Månader innevarande år 1S17 enahanda controll och jemförelse verkstäld emellan afföringarne uti Förvaltningen af SjöArenderne Räkenskaper för 1810 samt Flottornes serskilt» ExpeditionsRäkenskaper , och sådan jemförelse blifver äfven nödig för följande åren. De anmärkningsvärde omständigheter, sora. härstädes blifvit befunne under så väl den i ofvanberörde måtto anställda Generella forskning å KrigsFondsMedlen, som den hos Deputerade förehafde speciella' EfterRevision, hafva, likmä* tigt Instructionens 7 §., blifvit remitterade till talans anställande i laga ordning af RevisionsContoiren , sorn äfven till en del är vevkstäldt, men till en del ankommer på närmare undersökning i KrigsR-äkenrkapei ne. I öfrigt, och likmätigt 7 §:n af Instructio» nen torde följande förtjena att till Riksens Höglofl. Ständers öfvervägande framställas. 1 §. 8 Mom. af Kongl. AfskrifningsRegle* mentet under dea II Augusti 18I2 innehåjler igo Riks. St. Revisoren Berättelser. ibland annat: ”Skulle Uppbördsmannens Redogörelse utfalla med öfverskott., som af vederbörande OeconomieAdministration godkännas och fastställas, inlåsas de till Kongl. JMr.j-.t och Kronan ejter medelpriset af ttpphandlingarne.
Uti särskildt allålen nådig Proposition af den 12 Maj näst lidna år har E. K. M:t, jemte förklarande, alt Konlrakts-proslen i Norrköpings kontrakt vore berättigad all, från och med år 1857, för hvardera af Simonstorps och Krokeks socknar uppbära en prosle-lunna af kronans der disponibla tionde-spanmäl, föreslagit, att della kronotion■nslag matte varda å stat uppfördl, hvilket nådiga förslag Rikets Ständer bifallil. 10:o. Då göromålen vid Konsistoriernas expeditioner i sednare, tider betydligt ökats och Konsislorir-Amanuenserues biträde i följd deraf mäst mera anlitas, samt billigheten jemväl fordrar, att. desse tjenstemän, i anseende till den ökade Klnadskoslnaden, få, likasom andre tjenstemän, någon förhöjning i deras nu innehafvatide knappa löner, hafva Rikets Ständer rnedgifvit, alt de för Konsistorie-Amanuenserne i rikets 12 Still nu utgåenda löner af 180 R:dr B:ko, eller 270 R:dr R:mt, hvardera, må höjas lill 400 R:dr sistnämnde mynt och Klereci-slatens anslag för sådant ändamål ökas med 1,560 R:dr R:mt. ll:o. Expe dillohsU Iskotte ts Förslug till underd. Rikets Strinder hafva jemväl funnit Amanuensen vid Stockholms Stads Konsistorium, lor hvilken någon lön hittills icke varit å stal uppförd, höra af en sådan förmän komma i åtnjutande; men dä amanuensgöromålen vid ifrågavarande Konsistorium torde vara mindre trägna än vid Stifls-konsistorierna; har för Amanuensen vid Stockholms Stads Konsistorium lön å stat blifvit uppförd med 270 R:dr R:ml årligen. 12:o.
Enär indragningen af de tre Seminarier, dem Kongl. Majit anser kunna undvaras, icke lärer böra annorlunda verkställas än i den mån, der redan anställde lärare antingen till andra tjenster afgå eller kunna erhålla anvisning på lärarebefattningar vid andra Seminarier, blifva medel behöfliga för upprätthållandet under den närmaste framtiden af alla nuvarande Seminarier; men då, derest de af Kongl. Majit omförmälda vilkor för åtnjutandet af de förhöjda lönerna blifva fastställda, ännu någon tid måste förflyta, innan desamma komma att till Seminarii-fÖreståndarne utgå, samt i öfrigt de för biträdande lärare ifrågasatta arfvoden icke synas till fulla beloppet kunna tagas i anspråk, innan ännu genom ett eller flere Seminariers upphörda verksamhet elevernas antal vid de öfriga i märkbarare mån förökats, kan för de till indragning afsedda Seminarier särskildt anslag icke vara erforderligt, utan anser Kongl. Majit för upprätthållandet under nästa Statsregleringsperiod af Folkskolelärare-seminarierna, hvilka, när deras organisation framdeles varder fullt stadgad, lära böra på ordinarie stat uppföras, vara tillräckligt sörjdt, derest till Kongl. Majits disposition varder stäldt ett belopp af 65,000 Ridr årligen. Kungl, Maj:ts Nåd. Proposition J\i 43. Det till understöd för Seniinarii-elever nu anvisade anslag, 20,000 R:dr, kommer efter all sannolikhet att för innevarande Statsreglerings-period åtminstone i det närmaste motsvara hvad som, enligt de uti 5 § 5 mom. i gällande Folkskolestadga bestämda glinder, för omförmfilda ändamål kan blifva erforderligt. Emellertid hafva de i nyssberörde mom. fastställda belopp af dels 75 och dels 50 R:dr R:mt, för år räknadt, flerastädes ansetts allt för låga, och Kongl. Maj:t har redan medgifvit, att för de Seminarii-elever inom Hernösands stift, hvilkas hemvist äro från stifts-staden längst aflägsna, årliga stipendiibeloppet må kunna höjas till 150 R:dr.
I fråga åter örn Skolan, så förekomme att, som den förmån af förhöjd tjenstårsberäkning, hvilken varit tillagd lärarne vid Garnisons-Regementenas nuvarande tre Skolor och utgjort en icke oväsendtlig fyllnad i lärarnes inskränkta kontanta aflöning, blifvit genom Kongl. Brefvet den 6 Oktober 1852 a Iska flad, hade sådant haft och komme att framgent hafva lill följd, att sökande med erforderlig skicklighet vid lärare-ledigheter saknades, så länge nämnda förlorade förmån ej blefve med ökad penningelön ersatt; att, med anledning häraf, förslag blifvit uppgjordt att förena de nuvarande Regementsskolorua till en enda, fördelad i två klasser med två lärare, hvilkas aflöning, jemte öfriga för Skolans underhåll nödiga kostnader, skulle bestridas genom de medel, som för nuvarande lärares aflönande och Skole-kostnader vore att tillgå; men att hinder för verkställigheten af förslaget uppstått genom brist på ändamålsenlig lokal, samt att, då en hos Stockholms stads nämnd gjord framställning om bidrag från hufvudstadens folkskole-medel för bristens afhjelpande blifvit afslagen, statens mellankomst ansetts såsom enda återstående utvägen för genomförande af den anlvdda organisations-planen, som skulle på en gång för framtiden betrygga ifrågavarande gagneiiga Garnisons-skolors bestånd och medföra den fördel att, medelst sammanslående af de åt spridda håll använde tillgåugarne, en utvidgad och ändamålsenligare Skol-inrättning kunde åstadkommas. Efter öfvervägande af dessa ämnen, och med afseende å vigteu deraf, att tjenliga lokaler må vara att tillgå så väl för Gudstjensts hållande med Garnisons-församlingarne i hufvudstaden, som för gemensam skol-undervisning för dessa församlingars barn, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. M:t läcktes låta närmare undersöka förhållandet, till utredande deraf, huru ifrågavarande behof må, vare sig med begagnande af redan befintliga lokaler eller annorledes, kunna lämpligen afhjelpas, samt derefter uti Nådig Proposition till Rikets Ständer göra den framställning, som tilläfventyrs kan derför blifva af nöden.
1 anledning häraf har Styrelsen i den underdåniga förklaringen, bland annat, anfört, all ehuru byggnadsoch reparalions-koslnadernc för länsoch krono-häklena redovisas i Styrelsens hufvudböcker å samma konto, hvari enahanda kostnader för de öfriga Expeditions-Utskottets Forsing lill undmi. Skrifvelse JV:o 64. 125 fängelserna i riket äro upptagna, särskilda summor dock fini nos för hvardera af dessa slags fängelser utförda, hvadan kostnaden för länsoch krono-fängelsernas i landsorten underhäll kunde i del närmaste lika läll inhemlas, sorn om eli särskildt konto härför upptagits, äfvensom att. ifrågavarande anslag alltifrån 1843 icke något år befunnits för ändamålet tillräckligt, hvadan ej heller några reservationer derå kunnat uppkomma; men då de för Revisorernes framställning anförda skäl, della oaktadt, svnas ega ful! giltighet, få, i öfverensstämmelse dermed, Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. M:t täcktes meddela vederbörande Nådig föreskrift derom, att de medel, som för länsoch krono-häkleuas underhåll årligen lill Fångvårds-styrelsen utbetalas, hädanefter höra till särskild redovisning i räkenskaperna upplagas. L lin ens Lnn ds b ii eker.
» Vill du vara så god och upphöra med den där fasliga musiken! » Herr Gösta hörde ej, eller i alla händelser tycktes han ej höra något annat ljud i rummet än den ohyggliga vals, som han hamrade på rutan. Och han vände sig ej en gång om, då han hörde en snyftande röst bakom sig försäkra, att dess ägarinna hade ett hem, hvarifrån hon aldrig bort fara, men dit hon — himlen vare tack och pris — kunde återvända i ömma föräldrars armar. Så hördes fraset af en klädning och därefter från sängkammaren bullret af lådor, som drogos ut och slogos igen, samt prasslandet kläder, som kastades ut öfver stolar och golf. Men hvisslande » Glädjens blomster i jordens mull » vandrade herr gemålen med stormsteg i förmaket med håret på ända och händerna i byxfickorna. Så hördes ett kväfdt utrop från lilla frun. » Gösta! » Han morrade något till svar, inom sig fylld af den omätligaste glädje öfver att första steget ändtligen var taget. » Vet du, hvarför våra gäster inte kommit? » » Neej, » sade han nyfiket. » Joo, » svarade hon och visade sig i dörren, svängande med ett par hvita pappersark, » joo du, jag har — glömt att sända af brefven! » En suck af lättnad höjde hans bröst, men han hann inte svara, förrän kokerskans röst hördes i matsalsdörren: » Tänker herrskapet någonsin äta middag i dag? » » Ja, » svarade herrn i huset, och det festmiddag ändå. » » Och försoningsmiddag, » tillade hans lilla hustru och räckte fram sina läppar till en förlåtande kyss. På förekommen anledning och för våra ärade annonsörer vilja vi här meddela de officiela siffrorna för tidningarna » Idun » och » Svensk Damtidning », hämtade för ur k. postverkets beställningsböcker den 4 innevarande november: Idun: Sv. Damtidning: 21,736 ex. 3,167 ex. Häraf komma ensamt på Stockholm för Idun: Sv. Damtidning: 11,162 ex. Dessa rorna, 538 ex. äro som sagdt de officiella postsiffsom af en hvar kunna kontrolleras.
Handtverks-societelen skulle utan betalning utfärda gesällbref till alla, som visade sig ega den dertill nödiga färdighet i handtverket, äfvensom alt meddela rättighet till idkande af handtverk ett eller flere gemensamt, mot uppfyllande af vissa allmänhetens säkerhet åsyftande vilkor. Denna säkerhet kunde vinnas genom inrättande inom hvarje district af en under societetens tillsyn ställd så kallad handlverkssal, dit tillverkningsprof skulle inleranas af alla idkare, som ville begagna skylt. Dessa prof borde ej anses i likhet med nuvarande raästerprof såsom bevis för idkarens egen konstfärdighet, utan såsom bevis på tillverkningens egen beskaffenhet, och sålunda icke hindra hvilken sora helst att såsom förläggare idka handtverk, sedan cn viss bestämd afgift till handtverkscassan på en gång blifvit ertagd. Gesäll borde, efter visad ordentlighet och arbetsflit under vissa år, erhålla en sådan rättighet utan afgift. Till handtverkscassan, som skulile vårdas af societeten, borde en årlig afgift betalas af hvarje idkare och gesäll till salens utgifter, samt till aflöning ål Ordföranden och till en så kallad Ombudsman, hvilken skulle vara societetens Secreterare och Räkenskapsförare. Varandes vid motionen fogade två af Herr G. Holm och Herr C. Hessle hos Valloflige Borgare-Ståndet väckta samt till Ståndets enskilda Besvärs-Utskott remitterade motioner angående näringsfriheten.
M. har i Stats-Råd denna dag förklarat, att, ehuru det årliga anslag till K. M:s hofhållning, som af R. St:r vid 1823 års riksdag bestämdes, efter en tidrymd af fyratio år, då nästan alla utgifter ansenligen stegrats, ej vidare kan vara tillräckligt att fylla de behof, för hvilka detsamma nämnda tid varit beräknadt. K. M. likväl af grannlagenhet hittills ej velat ifrågasätta förhöjning häruti, och att det ännu vid inriev:de riksdags början var K. M:s afsigt att låta frågan derom till nästa riksmöte anstå. Men då utgifterna för den K. hofhållningen under sistlidet år, enligt nyligen afslutade räkenskaper, befunnits hafva i ännu betydligare mån än under de nästföregående åren öfverskridit det härför anvisade anslag; samt då ‘de omkostnader, som af hoflorvaltningen måste bestridas, vore till största delen oundgängliga och för öfrigt i allmänhet sådana, som ej lämpligen kunde indragas; har K. M. funnit sig ej längre böra uppskjuta att öppet meddela folkombuden dessa förhållanden, och redan vid innev:de riksdag äska en nödig förhöjning i den å riks-statens första hufvudtitel anvisade summan för K. M:s hofhållning. K. M. har fördenskull uppdragit åt Chefen för FinansDep:tet att, efter infordrade upplysningar från Riksmarskalks - 236 Den 28 Januari. embetet och K. hofförvaltningen, uppgöra samt K. M:s pröfning i Stats-Rådet underställa förslag om aflåtande till R. St:r af Propos. ang:de erforderlig förhöjning af ofvannämnda anslag. Med anledning häraf får jag, enligt K. M:s Nåd. befallning, om detta K. M:s beslut äran lemna Hr Landtm, underrättelse, för att meddelas Höglofl. R. o. Ad., på det att föredragningen och pröfningen af första hufvudtiteln må, derest Ståndet så finner lämpligt, kunna uppskjutas intill dess berörda K. Propos. hunnit till R.
Den som vill, att kontra-proposition vid den blifvande hufvud-voteringen skall i öfverensstämmelse med Preste-Ståndets beslut innehålla, att ersättning för det aktoratsarfvode, som enligt 23 §. af Kongl. Kammar-Rättens instruktion skolat dess AdvokatsFiskal tillfalla, derest den Kansli-Rådet Valerius i lifstiden ådömda ansvarighetsskyldighet lör den efter aflidne Tullförvaltaren Finér yppade balans ej blifvit efterskänkt, må af Riksgälds-kontorets medel Advokat-Fiskalen Printzensköld godtgöras med 212 R:dr 37 sk. 5 rst., röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages till kontra-proposition Ridderskapets och Adelns beslut, att ersättning för omförmälda aktorats-arfvode må af Riksgälds-kontorets medel AdvokatFiskalen Printzensköld godtgöras med 12 procent å det belopp, hvilket ännu är oguldet al den del i kassörs-balansen, hvarför ansvarighet blifvit Kansli-Rådet Valerius ådömd. För votering i hufvudsaken föreslås en så lydande proposition: Den, som i enlighet med Utskottets af Borgare-Ståndet godkända yttrande vill, att å det af Advokat-Fiskalen Printzensköld framställda anspråk på aktorats-arfvode på det Kansli-Rådet Valerius ådömda ansvarighets-beloppet, något afseende icke må af Rikets Ständer fästas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages (Usta alternativet) Preste-Ståndets beslut. (2:dra alternativet) Ridderskapet och Adelns beslut. Stockholm den 18 September 1854. Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Sept. 1884, kl. 9 f. m.