Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid öfverlemnandet af förestående ansökning hafva fullmäktige y^ttrat, att då den förlägenhet, deruti meranämnde pensions-kassa för närvarande sig befunne, ensamt vore föranledd genom åliggandet att pensionera enkor och barn efter tjenstemännen och vaktbetjeningen vid f. d. general-assistanskontoret samt innehafvarne af de många i sednare tider indragna tjenstebefattningar vid riksgälds-kontoret; och då kassans ofördelaktiga ställning följaktligen komme att förbättras i den mån utbetalningarne af dessa pensioner upphörde, ansågo fullmäktige hvarken behöttigt eller lämpligt att tillstyrka någon ytterligare tillökning af kassans nu egande kapitalfond, helst densammas belopp i förhållande till den framgent fortfarande pensionerings-skyldigheten, vore ganska betydligt. Fullmäktige kunde således icke understödja kassa-förvaltarnes framställning om ofvan-uppgifne skuldposters och försäljningsmedels anslående till kassan. Dock som det nuvarande kapitalet, i saknad af något bidrag af allmänna medel, skulle fortfarande komma att mer och mer förminskas och i en framtid blifva otillräckligt för uppfyllandet af kassans åligganden samt det med dess inrättande afsedda nyttiga ändamål, så och enär delegarnes årliga afgifter icke kunde höjas öfver det ansenliga Stals-Utslcollets Utlåtande, N:o 181. 3 belopp, desamma redan utgjorde, syntes det, till betryggande af kassans bestånd och till förekommande af fondens ytterligare nedsjunkande, oundgängligen nödvändigt, att det vid sednaste riksdag beviljade vilkorliga understöd af 600 r:dr årligen ej allenast linge än vidare fortfara, utan äfven för innevarande och påföljande år intill nästa riksdags slut utgå med ett tili högst 1000 r:dr ökadt årligt belopp; hvilket fullmäktige alltså tillstyrkte.
Af bilagde Protocolls-TJtdrag för den 3 December nästlidet år, läcktes Eders Kongl. Majit i Nåder finna, att den Slals-Contorets Ledamot, sorn, till följd af Eders Kongl. Majlis förordnande, haft uppdrag — 197 - att tillhandagå Revisorerne med erforderlige upplysningar, icke uraktlåtit att meddela Revisorerne, huru med ifrågavarande Centonal-bevillning sig förhållit; hvadan och då deraf inhämtats, att Centonalen väl blifvit i åtskillige Läns Räkenskaper med den öfriga Bevillningen sammanblandad, men icke från Debitering uteslutits, att vid Riksbokslutens upprättande, uppgifter, till utredande af detta förhållande, blifvit, genom Riks-Boksluts-Contorets försorg, från vederbörande Lands-Contor införskaffade, äfvensom att, med ledning deraf, Centonalen finnes, till sine verkliga belopp upptagen uti Riks-Hufvud-Boken för 1835 till R:dr 38,325: 44. 7. „ 1836 „ „ 43,138: 3. 9. „ 1837 „ . Och som enahanda förhållande kommer att äga rum uti 1838 års under arbete varande Riksbokslut, synas några vidare åtgärder till vinnande af ett ändamål, som sålunda genom meddelte erindringar redan ernåtts, icke vara af behofvet påkallade; varande de uppgifter om Centonalens belopp, hvilka erfordras till ledning för Rikets-Ständers bestämmande af den Summa, som bland Stats-anslaget å 6:te Hufvud-Titeln, må kunna uppföras såsom ersättning för Centonalen, intagne uti den af Stats-Contoret den 18 December nästlidet år till Eders Kongl Maj:t afgifne och Rikets-Ständers Stats-Utskott ineddeldle underdåniga Berättelse om StatsVerkels tillstånd och behof. Vid granskningen af Chartae-Sigillatae-Verkels Räkenskaper, hafva Revisorerne funnit, att uppburne medel för försåldt Stämpladt Papper icke blifvit af försäljningsman uti en del
Utskottet, som tagit förslaget i öfvervägande och instämmer i de åsigter, Motionairen yttrat, får, på grund deraf, vördsamt tillstyrka, att of vananförde stadganden måtte hädanefter till ali kraft och verkan upphöra. Dock yarder detta Betänkande till Rikets Höglofl. Ständers närmare om* pröfvaude hemställd t» Stockholm den r April i834* 'Jng-Vrskottet! Bet. Ankom 1 afskrift till Exp. Utsk. den 7 April kl. 3 e m. Betänkande, öfver Riksdags-Fullnuigtige Peter Pehrssons frän Palmar Län samt Johannes Johansso?!s från Bohus Län motioner , om upphörande af Domares rätt till andel i sakören. Uti tvänne serskilde memorial, som Hedervärda Bonde-Ståndet den 12 oell 24 sisll. Februarii till Lag-Utskottet remitterat, liar blifvit anfördt, 1:0 af Riksdags-Fullmägtigen från Calmar Län Peter Pehrsson-: att då, enligt 3a Cap. Rättegångs-Balken och Kongl.
— N':o 29. med Utlåtande i anledning af återremiss frän 3:ne Stånd å Memorialet iN:o 21, innehållande förslag till ändringar och tiilägg i 56 och 81 §§ Regerings-formen m. m. VII. B. 215, 250. A. 375. VIII. U. 55. A. 122. U. 230. A. 234. — N:o 30. med voteringsproposition, i anledning af ett Stånds vägran att förena sig med de öfrige Stånden om antagande af de förslag, Conslitotions-Utskoltet i Memorialen Ntris 24, 25 och 26 framlagt. VII. B. 215, 251. A. 377. VIII. U. 230. A. 234. — N:o 31. med Utlåtande i anledning af Talmannens i BorgareStåndet vägran att meddela proposition uti en om införselförbud uppkommen fråga. VII. B. 321. VIII. A. 125. — N:o 32. med förslag till voteringsproposilioner, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut i afseende å Constilutions-Utskottets i Memorialet N:o 29 framlagda sammanjemkningsförslag till ändringar och tillägg uti 56 och 81 §§ Regerings-formen ra. ra. rörande grundlagsfrågors behandling. VIII. B. 55. A. 122. U. 230. A. 234. — N:o 33. angående förloppet af verkställda omröstningar inom Förstärkta Constitutions-Utskottet. — N:o 34. med förslag lill eli tillägg i 75 § Riksdags-Ordningen, angående huru förfaras må, då Riks-Stånden stanna i olika beslut om hänskjutande af frågor till omröstning i Förstärkt Utskott.
Inrättandet af Brandstods-bolag inom Länen fordrar i allt fall, i anseende till de nödvändiga förberedande åtgärderne, så lång tid, att vederbörande hafva mera än tillräckligt rådrum att sig betänka, om de i föreningen vilja ingå eller icke, och någon okunnighet om frågans väckande kaa ej eller ega rum, då första åtgärden naturligtvis alltid varit och blifver att Konungens Befallningshafvande genom allmän kungörelse sammankallar Länets invånare för att öfver frågan höras. I öfrigt förekommer, att det af Utskotten tillagde stadgande skulle ega tillämpning endast i de Län, der Brandstods-bolag redan äro inrättade eller under loppet af sex månader efter Författningens kungörande inrättas, men att i alla andra Län den af Utskotten befarade olägenhet af den Kongl. Propositionens antagande skulle i viss moln) qvarstå. På alla dessa skäl får jag för min del tillstyrka bifall till den Kongl. Propositionen, hvars ändamålsenlighet och billighet, så vidt sjelfva saken rörer, blifvit allmänt insedd.” Härs ti .9 jLag-, samt Alhn. Bese. och Ekon V tskottens Betänkande, N:o 6. Häruti instämde: Herr Prosten Carl under} Herr Prosten Gahne och Herr BUlström samt Johan August Zetterberg från Stockholms Län, Nils Nilsson från Wermlands Län, Carl Ersson från Westerås Lön och Matts Pehrsson från Stockholms Län. Ank. till Exp.-Utsk. d. 23 Oetkl. 4 e. in. Betänkande, l anledning af väckt fråga om skyldighet för Häradsskrifvare och Kronofogdar alt debitera, uppbära och redovisa bran dslodsmedel. Uti en hos Hederv,.
Ehrenborgh: Jag är förekommen af Gr. Horn. Det synes, som alla vore af den tankan, att från Representationen ett yttrande i detta ämne bör ingå, oell förhållandet är i sjelfva verket sådant, alt om Konungen endast ville följa sin egen redan uttalade öfvertygelse och lagens gifna hud, hade långt för detta inga spärrningar ägt rum; men Regeringen har här gifvit vika för en missledd opinion och har ej velat gå i förväg för en annan opinion af Representationen. Det är således af vigt, att Regeringen så hastigt som möjligt kommer på den ståndpunkt, der Regeringen önskar att befinna sig i detta afseende, och jag vägar altså till Frih. Boye framställa den önskan, att han ej måtte lagga hinder för oss att komma till målet. Jag liar redan förut yttrat min öfvertygelse om nödvändigheten att remittera adressen till Exped Utsk. för alt der redigeras. Må den således ju förr ju hellre komma dit, på det vi blott må fä en skrifvelse. Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, må stalla den frågan lill Frih. Boye, otn han ej skulle vilja åtnöja sig med en reservation och utan votering tillåta remiss till Exped.Utsk. Frih. Boye: De tvenne sista talarne hafva erinrat cm vigten af skyndsamhet med detta ärende. Jag förutsåg på f. m., att det skulle förekomma först frampå natten, och jag yrkade derföre dess afgörande vid pleni början; men detta bifölls ej, och jag rår således ej för hvad sorn handt. Jag skall emedlertid ej motsätta mig justering af beslutet ännu i dag. Men jag har begärt ordet för att erinra om skillnaden i min och mina motståndares ställning. Det är lätt för dem, som bo der smittan redan utbrutit, att drifva mina motståndares satser; men jag bor i en stad, som skyddat sig genom gemensamma bevakningsomsorger, och jag vill icke blottställa mig för förebråelsen att hafva eftergifva der ras rätt för personligt lycksökeri af popularitet inom hufvudstaden. Hvad begär jag?
Deremot ansåg sig Utskottet icke behöfva nedsätta minimi-värdet så lågt, att rösträtt skulle medgifvas äfven för sådana hemmansdelarj hvilka omöjligen, hvar för sig_, utan endast i förening med annan jord, kunna gifva en man så ringa öfverskott öfver arbetslönen, som den af Utskottet ofvan nämnda ränta. Utskottet erkänner emedlertid, att de i Memorialet, N:o 38, föreslagna bestämmelser, äfven med den tillämpning, som Utskottet förutsatt, någon gång torde möjligen kunna föranleda dertill, att en person, som, enligt nu gällande Val-Lagar, skulle egt rösträtt, derifrån kunde komma att uteslutas; och Utskottet anser en rättelse härutinnan nödig. Dock anser Utskottet sådant kunna ske, utan att tillerkänna hvarje egare af hemman under 5oo R:drs värde, eller innehafvare af ständig besitlnings-rätt till sådant, en fjerdedels röst. Utskottet har i Memorialet, N:o 38, föreslagit, att ingen vid samma val får beräkna flera röster, än sex; och detta förslag innebär en betydlig nedsättning af den större förmögenhetens inflytelse på valen. Bonde-Ståndet har yrkat en skärpning af denna regel, sorn ännu ytterligare skall nedsalta nämnda inflytelse; och Utskottet har äfven ansett sig böra biträda denna Bonde-Ståndets tanka. Men, skulle den af Bonde-Ståndet nu föreslagna höjning af rösträtt för egare af, eller innehafvare af ständig besittningsrätt å, de minsta hemmansdelar, äfvensom för egare af de minsta andelar i stads-fastighet, antagas på samma gång, sorn ofvannämnda nedsättning i de förmögnares rösträtt, så kunde det icke vara något tvifvel nnderkastadt, det makten att tillsätta folkets representanter i många landsorter skulle, hel och hållen, falla i nämnde egares eller innehafvares händei'. En sådan orättvisa, icke blott emot förmögnare jordegare, utan äfven emot många andra medborgare-classer, kan hvarken ligga i Bonde-Ståndets afsigt eller af Utskottet tillstyrkas.
Menniskor, beröfvade förmågan, att ge - Del) 12 October f. m. 37 norn sina yttre sinnen göra de inre verksamma, förtjena framför andra vårt behjertande. StatsUtskottet har afslagit de 2000 E:dr, hvilka genom motion i BondeStåndet blifvit yrkade för denna inrättning. Jag vill ogerna begära någon tillökning i anslag, då jag vet, hurn svårt det är att rubba den beräkning af tillgångarna, som StatsUtskottet med sakkännedom uppgjort; men då summan är så liten, och icke mer än en person från hvarje Stift nu kan inkomma, under det 18 eller 20 finnas på listan af de sökande, så tycker jag väl, att någon utväg måtte finnas för dessa 2000 R:dr. Och det synes mig båldt, om ett Stånd, som bifallit förhöjningar i nästan alla öfriga punkter, der de blifvit yrkade utöfver StatsUtskottets beräkning, icke jemväl härutinnan skulle vilja gå menskligheten till mötes. Jag anhåller derföre vördsamt om proposition derpå, att Ridderskapet och Adelil måtte bifalla dessa 2000 R:dr. Herr RothliebAxelj förenade sig med Herr Sparre. Herr Rothlich^ Carl Fredrika uppläste Ibland de Inrättningar, som bedra vårt tidehvarf och serskilt hafva till föremål ■—■ mildring i mensklighetens lidande, intager Institutet för Blinda och Döfstumma utan tvifvel det första rummet. Det är öfverflödigt, att inför denna upplysta samling upp - 38 Den 12 October f, m. repa de välgörande följder, som denna Inrättning medfört för bildandet af de mäst vanlottade menniskor till nyttiga samhällsmedlemmar. Det är öfverflödigt att omnämna, huru många af dessa olyckliga varelser blifvit undanryckte ett lidande och overksamt lif, och derigenom undgått att ligga det allmänna till last. Regering och Ständer hafva också, allt ifrån den tid vårt nya Statsskick inträdde, med öm vårdnad omfattat denna, om man så må säga, af menskligheten påkallade och af Försynen välsignade Inrättning.
Lactarius eolemus, Mild Brötling. Ehuru den ej är allmän, anföres den dock för sin godhets skull. Polyporus ooinus, Fårticka; hos de späda fickorna äro både hud o c h fröredning ätbara. Sparassis crispa, Bfomkålssvamp; intet behöfver borttagas. För öfrigt hänvisas till de populära afhandlingar o m svampar, som äro utgifna af I. W. Smitt, Arrhenius, Andersson, Lagergren m. fl. Äfven många svamparter, som visserligen äro oskadliga, men i sitt råa tillstånd skarpa, blifva genast efter behandling med peppar, salt och ättika milda till smaken o c h lemna en förträfflig sallad, liksom all svampsallad är af närande beskaffenhet. Hit höra flere mjölkskiflingar, främst Lactarius deliciosus, läckra riskan. Cantarellus cibarius, ätliga kantarellen och Ilydnum repandum, bleka taggsvampen som i rått tillstånd hafva en smak af peppar och tvål. Svamparne böra insamlas i klart o c h torrt vä- der, sedan daggen gått af marken. De böra afskäras med knif o c h icke uppryckas, emedan då vanligen lös jord medföljer och orenar, och man dessutom härigenom förstör en mängd små svampar, som eljes ofta följande dagen äro utväxta. Man behöfver på svampar i allmänhet endast borttaga smuts, skräp och maskangripna delar (och skölja dem), ej huden o c h fröredningen. Endast rörsoppar och andra med slemmig öfverhud försedda bör man befria från denna. Från gamla champignoner bör man borttaga fröskifvorna. Vissa ätliga svampar smaka bäst i form af sallad, så- som oxtungsvampen — äfven god som rökt — och fingersvamparna, hvilka senare blifva sega genom kokning. Salladstillredning-är visserligen allmänt bekant, men några få anmärkningar torde dock tillåtas, i synnerhet som man så ofta får dåligt lagad sallad. Sallad lagas af fina blad, rötter, stänglar, frukter eller andra delar af olika växter — för att icke tala om sallad af kött, fisk, hummer, kräftor, krabbor m. m.
Herr Rothlieb t Axeli Både med anledning af egen kännedom, såsom boende > den ort der Smålands Infante* rieBataillon, till följd af indelningsverket är förlagd, och äfven genom de upplysningar jag hämtat »f samtal i ämnet med Riksdagsmän från Calmar, Kronobergs och Jönköpings Län, kan jag icke medgifva, att en uppgifning, af Smålands InfanterieBataillon, till Cavallerie, skulle, för närvarande tillskynda de rustande någon båtnad, helst öfverklagade penningeförlägenheten, är i nämnde ort, så stor, om ej större än i någon annan i Riket, och jag vet sannerligen ej, hvar medel skulle kunna fin - Den 7 Martil, 637 nas till uppsättande af häst med mundering äfvensom ny beklädnad för karl. Jag tror för min del att den af Herr Friherre Sparre projecterade uppsittningen ej för närvarande vöre för Rusthållarne förmånlig utan snarare en motsatts deraf, men jag tror derjemte, att då contracter blifvit slutade emellan Kongl. Maj:t och Kronan och de rustande, och då de sednare säkrast sjelfve kunnat bedömma hvad för dem kan vara fördelagtigt eller menligt, och då tiden icke är tilländalupen då nämnde Batalion åter bör remontera, utan contracterne ännu äro gällande, så förmodar jag det vara en serskildt sak Kongl. Maj:t och Kronan och de rustande emellan , låta contracterne äga bestånd eller ock genom ny afhandling förändra eller upphäfva dem. N:0 7* Herr von Heijne, Georg: Då flere värda ledamöter trodt, att bland de åtgärder som kunde lätta landets bördor, och Konungens bekymmer för beredandet af försvarsanstallter utan nya anslag för detta beredande , vore någon indragning af indelta Arméens nummertal under fredstid, och då Herr Haij, Friherre Sparre, jemte flere afRidderskapets och Adelns ledamöter häröfver yttrat sina tankar, torde det tillåtas mig att äfven framställa mina åsigter i denna fråga.
Då obilligheten förnämligast drabbar medlemmar af detta Stånd, anhåller jag altså, att Utsk:s tillstyrkande måtte af R. o. Ad. ogillas. Gr. von Fersen, Hans: Jag begärde ordet i anledn. af Hr v. Hartmansdorflfs begäran om ogillande af betänk. Äfven jag ogillar den ifrågavar. beskallningsprincipen; men Den 4 December e. m. 73 jag får upplysa, att det är förstärkta StatsUtsk., sorn beslutat, det en sådan beskattning skall äga rum, och endast verkställigheten deraf har ålegat Bevilln.Ulsk. Nu är altså frågan, om Utsk. i detta afseende tillfredsställande förfarit; men ogilla betänk, kan man icke, utan ett annat verkställighetsförslag mäste sättas i stället, såvida R. St:s beslut i förstärkta StatsUtsk. ej skulle komma att annulleras. Man bade hoppats, att de, som beslutat beskattn., jemväl skulle inkomma till verkställighet; men då sådant icke skett, har Utsk. varit försatt i den hårda nödvändigheten att bereda Verkställighet åt ett förslag, som Utsk. i början af riksdagen förklarade o Ve r ks t ä 11 ba rt. Jag hoppas, att hela saken vid en kommande riksdag skall förkastas; men nu mäste man bifalla den föreslagna verkställighetsmethoden, såsom den enda möjliga. Hr af Billbergh, Joli. Peter: Både första och andra belänk:na i denna fråga visa Utskts ovilja för sjelfva saken, ty annars hade Utsk. säkerligen icke meddelat så tvetydiga föreskrifter. Jag har gjort anmärkntr, som af Utsk. icke blifvit vederlagda, men å hvilka Utsk. likväl icke fästat afseende; och då jag inser, att principen numera måste godkännas, vill jag söka bringa föreskrifterna om tillämpningen deraf uti så tydligt skick som möjligt. Jag skall såsom exempel anvisa en uppenbar tvetydighet i Utsk:s förslag, om hvilken jag rådfrågat flera, som förstått den helt och hållet annorlunda, än Utsk. menat.
Vid de fleste Regementerne hafva sedermera Rotehållarne blifvit hörde och ingått deruti, att , i stället för skyldigheten att till större eller mindre del gifva soldaten Släpklädespersedlar, erlägga viss betalning till BeklädnadsDirectionen , som dermed jemte slitnings - penningarne anskaffar och vidmagthåller beklädnaden på sätt 1812 års Kongl, Förordning utstakar, hvarvid i allmänhet 3 års förbruknings-tid för hvarje mondering tagits till beräknings-grund , så att en tredjedel af beklädnadens värde örn året gemenligen erlägges, hvarförutan de mindre monderingseller så kallade små-persedlarne af skor, strumpor och skjortor, lära bekostas af Rotehållarne eller Soldaterne sjelfve. Men vid någre Regementer, der Rotehållarnes åtaganden i Kneckte-Contracterne, att bidraga till Släpkläderne, varit ringare, skola sådane öfverenskommelser icke vara träffade utan monderingarnes anskaffande på föreskrifvit sätt ankomma på Soldaten, som uti motsvarande bättre vilkor vid dess antagning bereder sig tillfälle att detta åliggande fullgöra, hvarvid, såsom Ledamöter af Bonde-Ståndet uti deras ofvanberörde Memorialer anfört och ådagalagt, det blifvit anbefaldt, att, så vidt författningarne det medgifva, Recruter ej måge approberas till inskrifning så framt de ej i Lego-Contractet med Rotehållarne för - Stats-Utskottets Betänkamlen. 83 5 beliallit sig pä visse är beklädnad, hälst Soldaten, som med de bestådde siitnings-penningarne, icke kunde bekläda sig, skulle i annat fall inom kort tid blifva otjenstbar. Det indelte Infanteriet som, när Kronan bestod
»Eko, som vill vinna tillstånd alt utöfva något af de i § 3 »fdtt. b. uppräknade handtverk. skall derom till magistraten i den stad, der »bandiverket skall idkas, ingifva skriftlig ansökning, åtföljd af vitsord tcgärde bevis, att sökanden eger de i ofvannämnda § föreskrifne egenska»pcr. samt. dessutom inför stadens handtverks-förening i här nedan stad»gad ordning, aflägga mästare-prof. Magistraten lemne, genom handtin»garncs delgifvande, handtverks-föreningen tillfälle att deröfver sig yttra; »hvilket yttrande bör, jemte handlingarnas återställande, afgifvas så snart •sökanden sitt mästare-prof a fogt eller uraktlåtit fullgöra.» §g| Mom. 2. »Till mästare-prof erfordras, att sökanden, under tillsyn »af Ivänne sakkunnige och trovärdige personer, deraf handtverks-föreninxgm, utsei' din ena och sökanden den andra, förfärdigar, inom viss af 16 Allm. Bese.- och Ekon -UIskof tels Betänkande, N:o 128. •»sökanden sjelf utsatt lid. något arbete af sadan beskaffenhet, alt omdöme rom hans skicklighet derå kan grundas. Della prof sedan det varit till •»beskådande å uppgifvet ställe tillgängligt i ätta dagars lid, skall, tillika nned dervid tilläfventyrs cgjorda anmärkningar, genast utaf handtverks»föreningen bedömas. Atnöjes ej sökanden med föreningens utlåtande, reger han, inom åtta dagar efter derom erhållen underrättelse, hos förer ning en begära ny besigtning å pro/vet, hvilken i sådant fall skall verket st allas af fern rättskaffens och sakkunnige män, deraf handtverks-föreninrgen nämner tvänne och sökanden tvänne, samt dessa fyra den femte, -/arder profvet gilladt, skall handtverks-föreningen utan uppskof för sörkanden, emot lösen af 2 r:dr utfärda mästare-bref eller, enligt § .5, ålit enas t skicklighets-bevis. t. Mom.
Att dessa hinder för Bergshandteringens flor genom en enda åtgärd kunna i det närmaste afhjelpas, är hvad jag önskade kunna i det följande i korthet bevisa. Öfver mängden af det tackjern, som årligen transporteras från Philipstad till Christinehamn, har jag ej haft någre ordentlige specialer att tillgå; men efter en på goda grunder fotad beräkning skulle det - a 66 Den i5 December e. m. samma utgöra minst 20,000 skeppund. Det slångoch manufacturjern, som dels tillverkas inom denna Bergslag, dels dit ankommer ifrån Dalarne, för att vidare föras till Christinehamn, utgör omkring 5ooo skeppund; summan af det jern, som således utföres på samma väg, kan med temlig visshet antagas utgöra 25,000 skeppund. En delaf samma väg måste äfven den malm passera, hvilken föres ifrån Finnshyltebergs och Persbergs Grufvor till Carlskoga Bergslag, för att der afverkas, och jag uppskattar derföre totalbeloppet af de från Philipstad och dess omgifning söderut gående varorne till omkring4o,oooskeppund; jag är åtminstone säker, att detta blifver dess belopp, om transporten underlättas. Att återfragterne af spannmål, salt, sill, tobak och köpmannavaror skola vara ganska betydliga, är naturligt för hvar och en, som känner hvad en Bergslagsort kan af spannmål producera, och dess stora behof af de öfrige nämde varorne. Hitintills har all transport varit verkställd med hästar, dels sommardels vintervägen; men de i sednare lider ofta infallande barvintrar hafva gjort sommartransporterne mera nödvändige, och jag vill derföre i synnerhet fästa mig vid dem. Dessa hafva till största delen varit verkställde först sjöledes från Philipstad till Asphyttan, så landväg £ mil till Bjurbäcken, och derifrån åter Den i5 December e. m. sjöledes genom Öjvettern, Hyttsjön och Bergsjön till Sjöändans lastlageplats, hvarifrån är en mil landväg till Christinehamn.