Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hufvudrollerna i stycket, den berömda målarinnan Melanie Dahlberg o c h den ännu i början oberömde docenten i historia Max Weiprecht — mot styckets slut berömd professor — ulföras förtjenstfullt af fru Fahhnan och hr Personnc. Särskildt förtjenar den förstnämda beröm för ett naturligt och lagom modereradt spelsätt med vackert och tydligt uttal af dialogen. Hr Personne är ock som sagdt allt erkännande värd, ehuruväl Max ' roll ej alldeles torde ligga för denne skådespelares naturell. Hr Thegerström hade i medicinalrådet Liebenaus roll — styckets moraliserande personlighet, dess deus ex machina — fått en tacksam uppgift, och han löste den samma på sitt kända samvetsgranna och sympatiska sätt. Bland de öfriga uppträdande, hvilka samtliga oklanderligt utförda sina roller, framstod i all synnerhet hr Fredrikson, hvilken af en föga tacksam uppgift säkerligen gjorde betydligt mera, än de flesta andra skulle lyckats gåra. För den synnerligen goda iscensättningen förtjenar hr Personne allt beröm. En kyrkokonsert till förmon för Katarina församlings skollofskoloni gifves i Katarina kyrka nästkommande lördag. Bland de biträdande märkas grefvinnan Mathilda Taube o c h fröken Z. Wellander. Det behjertansvärda ändamålet i förening med det goda programmet torde komma att locka fullt hus. Studentkonserter gifvas i Katarina kyrka nästkommande onsdag och torsdag — en glädjande nyhet för alla älskare af den ständigt friska studentsången — o c h hvem är ej det? Någon vidare rekommendation behöfves ej. Studentsången drager alltid fullt hus. Behållningen af den första konserten är anslagen till insamlingen för aflidne professor P. Wikners efterlefvande familj samt af den andra till insamlingen för » Upsala universitets orkesterfond ». Båda således för behjertansvärda ändamål. Tvänne soaréer gifvas å Vasateatern på tisdag o c h onsdag nästa vecka af kassören vid nämda teater hr Gustaf Carlson, bekant för publiken sedan f. d. Nya teatern, på hvars tiljor han bland annat debuterade som Gustaf Vasa i Strindbergs skådespel » Mäster Olof ».
N:o 11, i anledn. af väckta förslag dels om indragning af sedlar å 1 Rdr Rmt, dels om utlemnande i rörelsen af sedlar å 2 Rdr Bko eller 3 Rdr Rmt, och dels om skyldighet för Banken att alltid i vexling tillhandahålla hela Specier. 244 Den 1 Feb r n ar i. 2:dra punkten, deri Utsk. afstyrkt bifall till viickt förslag om utlemnande i rörelsen af sedlar å 2 Rdr Bko eller 3 Rdr Itmt. Denna hemställan blef af lt. o Ad. bifallen, s 3:dje punkten, innehållande förslag till en § i det blifvande Danl;oReglementet, motsvarande den 96:te i det nu gällande. Hr Ehrenhoff, Gustaf Herman: Jag anhåller vördsam mast om propos. på afslag å denna punkt. Om det har varit BankoUtsk:s mening att låta införa i Banko Reglementet ett stadgande för Fullmäktige att ständigt hafva silfver i förråd för allmänhetens beqvämlighet, så har BankoUtsk:t, efter min öfvertygelse, ålagt Fullmäktige en omöjlighet, ty som f. n. myntadt. silfver är den begärligaste exportartikel, tror jag att nuv:de myntverk och måhända icke ett myntverk till, skulle vara tillräckligt att mata de reqvisitioner å spccier, hvilka i sådant läll ständigt o. fortfarande skulle komma att ega rum. Har åter BaukoUtsk:t uti detta afs:de endast velat gifva Hrr Fullmäktige en allmän föreskrift, så' anser jag att denna varit öfverflödig, ty den finnes redan i BankoRegleraentet. Jag tror dessutom att tidpunkten är högst otjenlig att införa en så beskaffad förändring, då jag har mig bekant, att det lärer i Hamburg existera ett bolag, som genom kontrakt åtagit sig att skaffa myntadt silfver till Osterriska Staten, samt att nämnde bolag ligger i negociation med andra exportbolag här i Stockholm. Jag fruktar, att om detta stadgande skulle inkomma uti BankoReglementet, så skulle Bankens silfverförråd, hastigare än man anar, medtagas.
Af mat och dryck skall du ha fullt upp, detta rör i taket skaffar dig vädervexling och litet frisk luft ... med ett ord, intet skall saknas, som kan göra ditt lif komfortabelt ... jag har dessutom en tjenstvillig tjenare, som benäget åtagit sig att betjena dig med allt det nödtorftiga. Till ett ständigt tecken af din fångenskap skall du dock vara fästad vid denna jernked, som nog håller emot en qvinnas ansträngningar. Förstår du nu min hämnd. – Ja, jag förstår, att du är en djefvul. Men på den sista dagen skall Gud icke se till dig i nåd; då skola dina kedjor blifva fastare och värre, än mina nu. Det skall bränna. – Vi vilja icke tala i dessa ämnen nu. Jag vill att du först skall samla litet mera krafter; sedan skola vi förnöja oss dermed, om icke med något annat. Gonatt. Men hvad skall jag påminna mig hans förhatliga ord. Nog af; han höll sitt löfte och hans hämnd var utsökt och fin. Han nekade icke mig värme och ljus, mat och dryck, endast för att jag måtte skänka honom en lång och mättande hämnd ... icke banditens, hvilken åtnöjer sig med ett dolkstyng och sedan är belåten ... nej, de dolkstygn han gaf mig voro så många som sandkornen äro i hafvet. Jernkeden är såsom du ser af den längd, att jag kunde promenera af och an i det fem steg långa rummet ... ty äfven motion skulle jag ha, för att icke tvina bort och bli sjuk ... men denna ked går äfven an att viras Nej jag vill icke säga mera Tänk efter och välj, ibland illgerningar emot nästan, dem som äro de svartaste och nedrigaste alla dem har han begått emot mig. Denne man, som sitter här bredvid mig nu, var hans handtlangare och dessutom min ödmjuke tjenare ... i allt, som icke hade samband med min befrielse. Dock hade han ett menskligt hjerta och ofta, då han ensam var här, hade jag en på sätt och vis glad och treflig stund. Baronen hade en verklig njutning vid att för mig omberätta alla de nidingsdåd han begått.
3 Momentet i högstberörde Stadga må förändras, och erhålla följande lydelse: ’’P« inställelsedagen varde Gäldenärs ansök”ning uppläst, och håfve Borgenär erne dd, innan ’ den dagen tilländagdr, att uppte och lagligen helvisa sina fordringar samt dem besvärja, som förut - Den 3 Juli. ”ut sagdt är, så ock ridare skriftligen eller munt’’ligen andraga allt, hrad de emot Gulden ören eller ”hvarandra i Rättegången eller hufvudsaien finna, ”sig befogade, till; så att Rättegången vid första. ’’Tinget må, om görligt är, varda sluten och med Dorn afhulpen. Kan det ej dä ske, oell infaller ”ej Laga Ting i Häradet inom frenne (^:ne';måé ”noder derefter, vare Domaren pligtig, att vid Tili”get tillfråga Borgenärerne om de för sakens full”följande äska Urtima Ting, och stumme dit i ”sådana full på darus bekostnad inom nämnde tid, ”utan att derom i IJof-Rätten eller hos Konun”gens Befallningshafvande behöfva förut anmäla ”dock gifve lian sådant tillkänna. A detta Urtima * Ting varde saken ofelbart utförd och slutligen '”afgjord.; vilja Borgenärerne ej bekosta Urtima ”Ting, blifve den till nasta Ting uppskuten, då 5’ock Dom ovägerligen skäll afkunnas. Underläter ’’Domaren något häraf, vare Lag , som här ofvan ”/ q. §. 3 Momentet orri Rådstufvu-Rätt är sagdt. ’’Borgenärerne ege ock vid första Tinget att utJ ’’välja sina Syssloman, och förfaren i öfrigt, sorn ”förut är föreskrifva.” Och slutligen förekommer den fråga, sorn blifvit vackt, angående svårare ansvar för Cessions sökande Gäldenärer.
Den allmänna upmärksamheten, som i sednare tid egnats åt ett rationelare både skogshushållsningssätt och landtbruk, jemte de Den 30 November e. m. upoflringar och omsorger, Staten för dessa vigtiga föremåls förkofran fortfarande nedlägger, föranleder mig att begära R. St:rs öfvervägande af ett för handen varande förhållande, sorn i hög grad motverkar detta önskvärda mål och utöfvar ett i många afseenden menligt inflytande för de provinser, der detta förhållande får ega rum. Jag syftar härmed på det isynnerhet för de norra länen skadliga s. k. mulbetet. Upkomsten deraf bärleder sig från den liknöjdhet, hvarmed i förra tider Kronans skogar betraktades, i det att vissa byalag tillåtits att på dessa skogar, utan inskränkning och kontroll, få beta sin boskap. Sedan likväl samma skogar, medelst skatteköp, öfvergått till enskilda personer, för det mesta egare af jernbruk eller andra industriella inrättningar, qvarstår dock för dessa byalag en lika obegränsad rätt till begagnandet af skogen för afbetning, hvilken rätt för det mesta ej grundar sig på annat än s. k. häfd, hvilket bland rättsgrunder måste medgifvas vara en af de svagaste. Deraf upstå emellertid för landet i allmänhet, så väl som för den enskildte riitle egaren af skogen, de största olägenheter, it hy att l:o På den skog, sorn af en mängd kreatur a/betas, är någon återvext icke möjlig, emedan de upkommande späda plantorna blifva dels förtärda, dels förtrampade af boskapen. 2:o Tillätes den rätta egaren af skogen icke att på densamma upodla och afstänga den ringaste del, hvilket i de orter, som måste köpa största delen af sitt spänmålsbehof, nr särdeles olyckligt. 3:o De fruktansvärda vådeldar, som hvarje sommar under betestiden förhärja våra skogar, upkomma merendels af vallhjonens vårdslöshet. 4:o Enl. skogsförfattningarne skall den trakt af skogen, som afverkas, stängas och besås med frö till ny skog; men detta står ej tillsammans med den fria mulbetsrätten, som ej medgifver någon inhägnad.
Irr.nssumb af Frotocollet, hållet uti Hilt-, sens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs* och EhonomiUtskotb den 5 April 1823, S. D. Herr Professor Bexell anförde: ”Jag har uppmärksamt genomläst Friherre Ankarsvärds ifrågavarande Memorial. För min fattning framstår det såsom en ifrån början till slut fortsatt anmärltning öfver hristen i allmänna hushållningen. Jag anser det i följd häraf constitutionelt tillhöra FkonomiUtskottets behandling, och reser - Besv. och EliQiu UtsJc. Betänkanden. &o\ vevar jag mig för beslutet af dess remiss till annat Utskott. Herr af Robson hemställde, om icke Friherre Ankarsvärds Memorial, enär det samma vore af sä stor omfattning, samt till detta Utskotterhållitremiss, borde till någon af Utskottets afdelningar öfverlemnas, för ererhållande af förberedande granskning, innan frågan om målets upptagande eller återremitterande in pleno förekommer, och förmodade, att sådant inom förskrifven tid skulle kunna medhinnas. Uti detta yttrande förenade sig Herr Prosten Hallström, Herr Huldberg och He» derv. BopdeStåndets samtlige Ledamöter. Ex Protocollo. A. Fryxell «%»»» ■W» N:r 50. Ankom deu 11 April 1823- Vördsamt Memorial. Sedan Riksens Högloft: Ständer nu behagat utvälja ett särskildt Utskott och till dess ät - fio2 Besv. och Ekon, Utsk« Betänkanden. gärd öfverlemna! de yttranden och förslag, af i Nåder förordnade Committerade blifvit afgifne till styrelseverkens förändrade organisation, så har Allmänna Besvärs* och Ekonomiutskottet trott sig böra vördsamt fästa Vällofl.
Af nu anförda skäl får jag derföre vördsammast anhålla att Rikets Ständer måtte besluta: att ställa en summa af 200,000 R:dr R:mt till Kongl. Maj:ts förfogande för inköp af tomt inom hufvudstaden, att derpå uppföra en byggnad med 608 Motioner hos Ridderskapet och Adeln iS62. N:o 244. full inredning för en skola af 500 lärjungar efter nya elementarskolans undervisningssätt och hvilken summa finge af denna skolas Direktion lyftas i mån, som kostnadsförslag blefve för en sådan byggnad upprättadt och ritning af Kongl. Maj:t fastställd samt plan för inredningen af densamma uppgjord. Stockholm den 30 November 1862. Henning A. Taube. Af Grefve Taube, Henning; Adoif, angående anvisande af medel förskottsvis för åtskilliga jernvägs-arbeten. Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets nu församlade Ständer angående Statens jernvägsbyggnader gifver vid handen, att, förutom återstoden af anslaget till Statens jernvägsbyggnader för år 1863, 1,900,000 R:dr, äfven nu för samma år äskade anslag af 3,8 S 5,000 R:dr Runt skulle uteslutande användas för södra stambanans behof, och att således för öfriga statsbanor ej något anslag skulle vara att tillgå före början af år 1864. För hvartdera af åren 1864 och 1865 är i samma nådiga Proposition äskadt att förskottsvis utöfver anslaget få användas högst 500,000 R:dr, att afräknas på 1866 års anslag.
H. Ex. hemställde vidare, om R. o. Ad. bifölle förevarande afdelning af Utsk:s utlåt, med den af Frih. von Kraemer föreslagna förändring. Ropades ja och nej. Hr Mannerskantz; Jag hemställer lill Frih. von Kramer och Gr. Lagerbjelke, om de icke skulle vilja förena sig om den redaclion, som af Frih. Palmstjerna är föreslagen. Gr. Lagerbjelke och Frih. von Kraemer tillkännagåfvo, att de instämde i det förslag lill tillägg i lista morn., som Frih. Palmstjerna afgifvit. Hr Rosenblad: Jag anhåller vördsamt, alt Hr Gr. o. Landtm, täcktes tillkännagifva huruvida dess propus, på återremiss blifvit af R. o. Ad. afslagen. Jag ville icke framställa mitt åsigt i form af ett amendement, af det skäl, att jag icke hade del sjelfförtroende, alt kunna få ett för mig fullt tillfredsställande sätt redigera eu sä vigtig författning. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han i allmänhet gerna ville undvika alt förklara, huru R. o. Ad. besvarat framställde propos:r, då han ej kunnat finna att de bestämdt blifvit med öfvervägande ja besvarade, emedan han, om ett sådant förklarande meddelades, lätteligen kunde föranleda dertill, alt sedermera icke något med majoritetens önskan öfverensstämmande beslut kunde fattas; men vid detta tillfälle droge II. Ex. icke i betänkande att efterkomma Hr Rosenblads begäran, helst så mångå' andra proposir ännu återslodo lill besvarande, och finge II. Ex. således tillkännagifva, att, efter hans uppfattning af svaren, hade propos. å återremiss blifvit af R. o. Ad. afslagen. Sedermera yttrade H. Ex., att lian, då nu Frih. von Kramer och Gr. Lagerbjelke förenat sig med Frih. Palmstjerna! finge hemställa, om R. o. Ad. behagade bifalla sednare afdelningen af före - 155 Den 7 April. varande utlåt, med de af nyssnämnde ledamöter föreslagna förändringar.
Län, för Nämndemän och Gästgifvare, sorn, genom den så kallade Extra Grufvehjelpens upphörande, förlorat sina Lönings-anslag 115: 4°- h) kostnad för transport och Ga» makarelön af Stats Verkels koppar och jern 5,ooo.‘ —- c) ersättning för Hingsthållning till Rusthållare i Elfsborgs och Skaraborgs Län, som årligen utgått med 53^ Tunnor spanmål in natura, a 5 R:dr, , 262: 34* 5378* j6. io:o Sedan Rikets Ständer vid sednaste Riksdag å 8:de HufvudTiteln anvisade elt contant anslag af 8,000 R:dr lill ersättning för jordförluster genom Canalanläggningar, får Utskottet föreslå, att de, å cjrde HufvudTiteln ännu qvarstående, för samma ändamål bestämde Indelningar, nu måtte tilt 8:de HufvudTiTiteln få öfverflyLtas med Indelta räntor i Kionovärde 210 R:dr, a 5 i,o5o: — och Indelt spanmål 220 T.*r, ä 5 Rdr 1,273: — 2 30rp 11:0 I anslaget till Städers friheter inbegripes en lörslagssumma af i3,ooo R:dr, utgörande den så kallade Källai friheten för Stockholms stad; och då beloppet af denna utgift är beroende af tullen på viner samt, enligt nu gällande Tulltaxa, utgår med 8,880 R:dr årligen, har Utskottet, under förutsättning af samma Taxas oförändrade bibehållande i denna del, ansett detta anslag med omkring 4>000 R:dr kunna nedsättas; blifvande, lill följd af denna nedsättning, anslaget för Städers friheter, förut upptaget till. ÅTTONDE IIUFVUD-TITELN. Allmänna och Extra Utgifter.' Penningar enfigt l83o ars Riksstat. Stats-Utskottets förslag. Förhöjning • Minskning.
Det fordras efter min öfvertygelse oeftergiflig!; och om jag skulle tveka emellan 2:ne ytterligheter, så går jag snarare in på att göra för mycket än för litet, ty pä den punkt vi nu stå kunna vi icke stadna. Om således betänk, blir återremitterad!, så skulle jag för min del önska, att den mening jag framställt, som jag ej utgifvit för min utan såsom deras, hvilka i ämnet hafva mera insigt och mera omdöme än jag, mätte tagas i öfvervägande inom StatsUtsk. Ilr Gripenstedt, Joli. Au g.: En värd talare har börjat sitt yttrande med åtskilliga anmärkmr, ang:de det formella af denna frågas behandling. Samma anmärkn-.r gjordes redan här på detta rum, när frågan remitterades till StatsUtsk. och besvarades då, pä ett i min tanka nöjaktigt sätt. Jag anser mig derföre nu kunna förbigå desamma, sä mycket heldre som, i fall de skulle föranleda tlil något resultat, sä ginge detta ut på något helt annat, än hvad som nu kan blifva föremål för beslut, nemi. en anmälan i anmärkningsväg enligt den vanliga val kända formeln. Så vidt deremot dessa anmärkmr nu skulle kunna utöfva något inflytande på R. o. Ad:s närvarande öfverläggning så mäste det vara pä den grund, att frågan enl. den värde talarens mening vore allt för litet utredd. Anmärkmne öfverginge derigenom egentligen på Ulsk., och han har också ganska riktigt begagnat tillfället, att klandra StatsUtsk., derföre att detta, som vid andra tillfällen afslyrkt förslager på grund af, deras outredda skick, likväl nu ansett sig oförhindradt att pröfva frågan, och afgöra densamma i hufvudsaklig öfverensstämmelse med komiterades förslag. Jag hemställer likväl, om ett ämnes votering blott och bart beror på mängden af de akter, som äro bifogade, eller på antalet af de personer som yttrat sig, och om icke alla behöfliga, och t. o. m. alla möjliga, upplysningar ang:de ett ämne kunna finnas på ett ställe lika så väl som på många.
Summa Riksdaler 191,950; dock att då härifrån borde afgå påräknade inkomster genom försäljning af arrendedjur R:dr 9,900. återstående anslagsbehofvet blefve R:dr 182,050, eller på tre år fördeladt 60,683 R:dr 33 öre årligen; hemställande Styrelsen, att då berörda summa vore hvad som erfordrades derest stamholländerierna skulle, till så väl beskaffenhet som antal, så utbildas, att de kunde utöfva ett verksamt och välgörande inflytande på förädlingen af landets boskap, och då beloppet, om än betydligt, likväl, i förhållande till boskapens antal här i landet, ej vore större än hvad i andra länder blifvit med den lyckligaste påföljd för samma ändamål användt, Kongl. Maj:t måtte täckas i nåder föreslå Rikets Ständer beviljandet i sådant hänseende af ett anslag under åren 1864, 1865 och 1866 af, i rundt tal, 60,000 riksdaler uligen. d) Styrelsens för Svenska Trädgårdsföreningen, genom Landtbruks-Akademien till Kongl. Maj:t insända, och med Akademiens förord beledsagade underdåniga ansökning, det Kongl. Maj:t täcktes bos Rikets Ständer göra nådig framställning derom, att Föreningen finge, under enahanda vilkor som hittills, tillgodonjuta ej mindre det Föreningen för underhåll af dess elevskola, tillagda och å ordinarie stat uppförda belopp af 4,000 riksdaler, utan ock det årliga anslag af 4,500 riksdaler, som för innevarande statsreglerings-period blifvit beviljadt för att användas till elevskolans utbildning och trädgårdsskötselns befrämjande; varande i denna ansökning, bland annat, 46 Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd.
\\ nads-materialier, remtyg, utredningsoch tä!tlags—tross-efTekter finge uttagas utur det för krigs-behof bildade reserv-förråd för samma manskap, samt till förstärkning af berörde reserv-förråd å Riksgäldskontoret anvisat ett årligt anslag af 26,666 r:dr 32 sk., att utgå under hvardera af åren 1848, 1849 och 1850, får Utskottet, enär upplyst är att ifrågava rande behof att förstärka förrådet ännu fortvarar, tillstyrka Rikets Ständer att bifalla det af Kongl. Majit i förevarande hänseende äskade anslag, 80.000 r:dr, att med ^:del årligen under åren 1851, 1852 och 1853, från Riksgäldskontoret utbetalas. 13:o Uti ofvannämnde af Herr Stjernsvärd afgifne och utaf Riksdagsfullmäktige!) Per Nilsson såsom egen motion upptagne yttrande, förekommer äfven, bland annat, det yrkande, att de af Kongl. Majit, till äldre gevärs förändring till slagkruts-antändning samt till kompletterande af reservförrådet för beväringsmanskapet, äskade serskilde anslag å tillsammans 130,000 ridr måtte sammanföras till ett anslag och förökas till 150,000 ridr för 3:ne år, eller 50,000 ridr årligen, med anvisning att detsamma oafkortadt blefve användt till bildande af ett, uteslutande för krigsbehof, afsedt, reserv-förråd af vapen, beklädnad, utredning och tross för krigs-reserven, hvilket i fredstid, medelst erforderlig omsättning, ständigt borde underhållas i fullgodt och komplett skick.
Uti hvilken Reservation RiksdagsfuIImägtigen Börje Borjesson i så måtto instämt, som han, på de af LagUtskottet, vid 1823 års Riksdag, rörande detta ämne anförde skäl, och med då föreslagne,utiRiketsStänders här ofvan införda underdåniga Skrifvelse upptagna, tillägg till Lagens stadgande om Förmyndares förordnande, yrkat bibehållande af den förmonsrätt omyndig, enligt nu gällande Lag,’ eger för hvad han af pupills egendom har otn händer. Äfvensom Herr Borgmästaren Alund, som vid ifrågavarande ämnens afgörande, varit af dess arbeten i Rikets Höglofl. Stän-> ders Bevillningsutskott hindrad att i LagUtskottet tillstädesvara, vid Betänkandets justering förenat sig i Herr Borgmästaren Län« degrens Reservation. 30 LagUtskottets Betänkande Nia 56. Antom till Kxped. Betänkande öfver Herr Biskoppen Doctor Carl Fredr, af Wingårds Motion om stadgande, att Consistorii-Notarie skall, för den uppbörd, som till dess tjenst hörer, stå i lika ansvar, som Kronans Uppbördsman för Krono-Uppbörd, samt Domcapitel ega förmånsrätt, framför enskilde fordringsegare , till ersättning af ConsistoriiNotaries tillgångar för Uppbördsmedel, som af honom förskingras, derest DomCapitlet icke åsidosatt den tillsyn, som detsamma åligger.
Äfven jag anser mig förbunden att instämma uti Hr von Hartmans, dorlfs yttrande, då de talare, som här yrkat återremiss, huf - igö Ben 19 Maj f. m. vudsakligen grundat sig på de upplysningar, hvilka i BorgareSt. skola blifvit meddelade. Desse talare hafva dock varit skiljaktige rör:de din frågan, huruvida upplysningarne skulle vara af en juridisk bevisning eller endast afse de ömmande omständigheter, sorn här kunna äga rum. Att nu här återremittera ett på rättsgrunder bygdt förslag, utan något annat skäl, än att det säges, att inom Presteoch BorgareStm upplysningar blifvit meddelade, hvilka föranJedt betänkts återremitterande, det synes mig vara en alltför löslig grund för ett RiksSt. vid behandlingen af denna fråga. Jag finner mig således urståndsatt att på de skäl, som blifvit framställda för återremiss, kunna förena mig om ett sådant beslut, och tillstyrker bifall till Utsk:s betänkande. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, örn R. o. Ad. behagade bifalla StatsUlsk:s uilåt. iN:o 5 14* Ropades starka ja, blandade med nej. Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej, begärde Hr af Dalström votering. Upplästes till justering och godkändes följande votertsproposition: Den som bifaller StatsUtskts utlåt. N:o 5i4, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R o. Ad. de vid ofvannämnda utlåt. N:o 514 gjorda anmärkntr föranleda dess återremitterande. Efter voteringens slut, befunnos rösterue hafva utfallit, som följer: Ja — 31. Nej — i 2. Till pröfning företogs StatsUtskrs den 12 och i5 dennes på bordet lagda utlåt. iN:o 523, i anledn. af återremiss och meddelta beslut å meni. N:o 483, ang:de handelsoch sjöfartsfonden. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o.