Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mynt är en inrättning, sorn alltförmycket sammanhänger med möjligheten för mensklighetens bildning och förkofran, för att af något folk länge kunna umbäras, I sammanhang med hvad jag här ofvan yttrat, bör jag tillägga, att jag tror Utskotten borde tillstyrka Rikets Ständer, att för Bankens halfva bancovinst skulle allt framgent inköpas Silfver, sedan vexlingen tagit sin början. Sådant medförer de vigtigaste fördelar. Jag yågar nemligen utbedja mig Utskottens synnerliga uppmärksamhet å nödvändigheten, att Utskotten söka utreda och framställa för Rikets Ständer fördelarne af att låta förvalta B anken ^ i alla delarj efter samma grunderj som en enskilt Bank förvaltas. Då inses ock lätt nyttan af den omnämde upphandlingsåtgärden. Om Banken till ev. hvarje år uppköper silfver för 3oo,ooo R:dr af sin vinst, har den efter 5 år, en ökad silfvertillgålig af if Million, och icke Den g Ju Ii i f. m. 75 större sedelstock ute. Om nu erfarenheten visar, att half fond är mer än tillräcklig för Banken, kunde den således då öka sin sedelstock med 3 millioner. Om dessa derefter användas till ändamålsenlig lånerörelse, och silfveruppköp ytterligare fortsattes, kan man lätteligen inse, huru stora fördelar deraf hemtades; ja till och med möjligher ten, att underlätta ska (terne. Likväl vare detta ej sagdt, för att inblanda Staten och Banken åter.
Lån mot pant af fast egendom, i å landet.. 7,495,694 i 3 ] V i städerna 1,180.25278 23,553 19 8,767,500 . och återbetaln. i silfver, approxim. 68,000 1 till TTilinl-hflnlrpn i /i ort nnn 1 — /lOH AATi Borås fin nnn'— nn nnn y* yy yy Calmar ... ’435!000 _ 435,000 Carlshamn onn nnn!— 200,000 yy yy yy yy Christianstad 500,000;— 500.000 Gefle nnn ooo nnn nnn yy yy yy yy Helsingborg 250.000 _ OUU,UUU 250.000 ■ ■ yy yy Lund 500,000 500,(XX) — yy yy Nyköping . 170,000 30,000 200,000 — yy yy Skaraborgs län 450,000 450,000 — Sund civjill koo i no «<nn \ nn yy yy uuiiuo v ali • Uddevalla Ovvjl-vv 60,000 nn nnn yy yy yy yy U UUC < OUft •
Ion, 400 R:br, font, till lifbet meb ^mab en-Officerare of fäintrta gtab mib konungen! Sget 2Bdtfmabe Regemente innehaft, blifvit honom bemtlfab, bmilfen etfdffning fdrflag!mi! uppföre! till 4,700 R;bt. *9 7:0. S>e (Sfab!*utfFplbet (Staben ^pfdping, på gtunb af Ätongl. 3)?af:t! Råbiga fFrifmelfer till &ongl. tyiaj:t$ 33efallning!bafmanbe, af ben 26 Sftajl 18r8 och ben 12 (September 1822, anfett! ^ofroa rättighet att, iftån åt 18it till åt 1824, af bronan uppbara, af ben till Reftbence^uS fot Safib!* bdfbingen berfldbe! mfdpta (Stab!egenbom, ^n>i{fen erfattning, dfmenlebe! outrebb, båt fdrfl«g!n)i! upptage! till R:bt 4°°‘ (Sluteligen bofme 3Öi på Rif!gdlb!;£ontoiret anmifat/ att utgå fegen* jFap af Srebitio: 1:0. Stt fdrfFoff till ben blifmanbe allmdnna 2lccorb!*£of?an! fdrfdfran* be om ndbige mebel fdt öe§ beflånb, bocf ej utdfmer en fumtna af 100,000 Ribt, emot återbetalning!*jFplbigbet, i ben mån några mebel till Safan inflyta. 2:0.
Item har i vårt lagverk inkommit åtskilligt Tyskt, som nu är i Tyskland längesedan bortlagdt, medan vi i dessa afseenden qvarstå, der Tyskarna voro anno i6i5. Samme talare, Hr W. Tham, hvars anförande jag i allt öfrigt vore beredd alt underskrifva, Lar yttrat sig emot ministerstyrelse. Särdeles förbindliga förhållanden emellan mig och en annonym författare, som nyligen tillstyrkt della styrelsesystem, ålägga mig svaromål. Ilan hade hoppats åt sina ide'er det insteg inom Ståndet, att andra uppstigit att dem förfäkta. Enär detta icke inträffat, förväntar han rättvisligen försvar af mig. "Rlinisterstyrelse: en innovation?’' Nej! organisatörerna af 1809 äro i detta afseende novatörerna. Förut styrdes Sverige ministerielt af Gustaf Hirs Statssecreterare, och före 1720 styrdes det likaså afhåra Riksembe.len, med hvilka praesidia i Rikets CoIIegier voro förenade. "Ministerstyrejse för dyr för vårt land?’ Dea fordrar högst åtta ministrar; närvarande inrättning al önar 16 rådgifvare. — ”Vi vilja icke,” sades vidare, ”re grande Ministrar och en paraderande Kung.” — Högst 1 k t ig t. Sven - 100 Den i Juli e. m. sten vill styras af sin Konung, äfven jag stalie förkasta all styrelseform, sorn icke uppfyllde detta oaflåtliga vilkor. Men ministrar efter Engelsk patron hafva aldrig blifvit här föreslagna. Se har min författares definition på den mini stermagt, han yrkar: ”Ingen magt i nya mål; men i alla ”mål, der lagen eller Kungens constitutionelt uttryckta vil”ja talat, magt att i eget namn controllera och befordra ”efterlefnad och verkställighet. Således rent och afgjordt "förmanskap öfver och oeftergiflig lydnad af alla embetsverk och personer, som under departementet höra.” Så utrustade organer bchöfver en Konung för att kunna kraftigt styra. ”Smeden behöfver tänger” säger ordspråket; utan verktyg förmår ingen verkmästare verka.
Örn man vill hämta en sådan grund derifrån, att Husbehofs-Mjöl« qvarnar, sorn tillvarit då skattläggning öfvergått Hemman, å hvilkas ägor de äro belägne, vid slika tillfällen tagits i beräkning till bestämmande af Hemmans-skatten , förekommer lik väl den omständighet, att, enligtSkattläggnings Methoderne, egentliga grunden för Hemmantalets och deraf utgående årliga räntans uträknande är den öppna åkerjorden , samt att afseende å qvarn-lägenheten icke annorledes kunnat sättas i fråga än i likhet med de öfrige förmåndr i Äng , Skog , Fiske och Mulbete med mera, sorn Hemma netinBihang till Rikt-St, Brot. I§17—1S18 10'.dt Sami, N:r l5, 26" *94 Underdåniga S krifvelser. nehaft ; oclx synes för öfrigt en sederinia i Hemmanets egor på behörigt sätt anlagd Husbehofs-Mjölqvarn lika litet böra förorsaka någon förhöjning af Heminans-Skatten, som sådan förhöjning kan ega rum för de förbättringar och utvidgningar uti inegor af åker och äng, som Hemmanen sedermera genom skedde uppodlingar å den dertill hörande Mark vunnit. Hos E. X. M. få alltså Riksens Ständer i underdånighet föreslå den författning, att hädanefter någon Skattläggning å Husbehofs-Mjölqvarnar ej ma ega rum, samt att egare af de så beskaffade Qvarnar, å hvilka vid skedde skattläggningar årlig ränta redan blifvit laggd, må från en sådan tunga varda befriade, så länge de blott till förmälning af egftens egen Spannemål begagnas. Riksens Ständer framhärda &c. N:r g2. Uppl. oehgodk, hos Samt!. Riks-St, den 18 April 1818. Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse an* gående vägning af Ränte-halm.
Hård; 22:dra punkten, dito af sökt pension för Herr Heilborn; a3:dje punkten, med tillstyrkan af pension för Secreteraren Frigell; 2$:de :, Stats-Utskottets Memorial, N.-o 3oi. 61 2/pde punkten, med afslyrkan af föreslagen pension för f. d. Hofmäslaren Meunier; a5:te punkten, med afstyrkande af motion om pension för f. d. ConsulatSecreteraren Thulstrup; 2Cr.le punkten, med tillstyrkan, alt a flön ingen för Magazins-Con torels tjenstemän fortfarande må utgå af Itidragnings-staten; 32:dia punkten, med afslyrkan af pension för Excellensen Adlersparres enka; är genom alla eller 3:ne Riks-Stånds sammanstämmande beslut afgjordt. De punkter, som icke äro omförmälde, innefatta endast anmälanden, som icke till serskild åtgärd föranledt. Slutligen har Utskottet, som anser hvarje uti förestående Memorial under olika Nummer upptagen punkt innefatta ett serskildt förslag, fastän de alla blifvit i ett Memorial sammanförde, funnit sig böra till Rikets Ständer hemställa, att, vid första föredragningen, hvarje punkt må blifva föremål lör serskild pröfning, så att, i händelse återremisS af någon punkt skulle komma alt ega rum, de öfriga ändock kunna varda afgjorde. Stockholm den 27 Augusti 18-jo. jBih. till R. St. Stats-U[slottets Memorial, N:o 5 o 2. i N:o 802. Ank, till Exp. Utsk. den i September, kl, 6 e. m.
Jag lemnar detta skäl i sitt värde, men jag tror icke, att, om man vill hälla sig till det vanliga området för raisonnementet öfver allmänna vägar, man kan betrakta dessa båda linjer såsom en linea. Det blir alltid mera skål att betrakta vägen från Stockholm till Götheborg såsom en, och den från Jönköping (ill Malmö såsom en annan linea. Enl. min åsigt kan detta skäl icke hafva något afgörande företräde framför de vanliga skälen, eller dem, hvilka, såsom talaren medgaf, under vanliga förhållanden ärö gällande. Ett annat skäl, som blifvit anfördt, år, att man, i fråga om jernvägar, bör handla med den största möjliga kraft, emedan det gifvas tillfällen, då det är ett stort fel att underlåta att handla; men, oaktadt jag såsom en moralisk regel eller en regel i allmänhet vill medgifva, alt sådana fall kunna finnas, har likväl den talare, som yttrat delta, icke gjort någon tillämpning deraf eller angifvit meningen med delta yttrande. Han har endast sagt, att jernvägs^ nlägg n ingar hade ett högre mål, än att utgöra en spekulation. Meningen med dem vore att höja landets industri. Jag hemställer till Herrarne, om, såvida afsiglen är att vinna detta mål genom jernvägar, icke rättasie sättet är att, så fort möjligt är, göra dem färdiga emellan 2:ne ändpunkter. Jag tror således, alt det åberopade skälet om industriens höjande, långt ifrån att vara gällande, tvertom talar mera derför, att man först skall göra en väg färdig innan raan börjar en annan. Jag har ansett det vara skäl att framhålla dessa anmärkmr derföre, att jag tror, alt denna fråga, den må nu betraktas såsom en spekulation ä Statens sida eller såsom en speku lation i högre mening i och för utveckling af Statens krafter i framtiden, är underkastad sådana reglor, som gälla inför allmänna raisonnementet, och att man har all anledn. att icke förhasta sig, ty här är fråga, icke blott om man skall använda 1 mill. R:dr åt ena eller andra hållet, utan äfven alt så snart som möjligt vinna ett resultat, hvarvid man kan trygga sig, sedan man en gång beslutat att lemna dertill nödiga anslag.
Man har yrkat återremiss af denna punkt, men för undvikande af en sådan återremiss tillåter jag mig meddela uplysning deiom, att BorgareStit redan bifallit Utskits förslag på det sätt, att det ifrågav:de låne-understödet beviljats på enahanda vilkor, som blifvit bestämda för lånet till jernvägsanläggningen mellan Borås och vestra stambanan; hemställandes jag att jemväl R. o. Ad. för dess del måtte fatta enahanda beslut. Hr Bildt: Sied ani af den siste talarens yttrande och för att icke föranleda någon tidsutdrägt, anser jag mig böra frånträda mitt förra yrkande på återremiss. Sedan öfverläggningen nu ansetts fullbordad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att, beträffande den förev:de 4:de punkten och PresteSt:ts derom gjorda inbjudning, hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag på det sätt, att de,t ifrågavide låneunderstödet skulle beviljas under enahanda vilkor, som blifvit bestämda för lånot till jernvägsanläggningen emellan Borås och vestra stambanan, samt dels att punkten måtte till Utsk:t återremitteras. Härvid anmälte sig, hvar efter annan, Gr:ne Lagerbjelke och Sparre samt förklarade, att da afstodo från yrkandet om punktens återremitterande; hvarefter R. o. Ad., uppå framställd propos., Den 5 September é. tu. biföll Utsk:ts förslag med ofvanomförmälde förändring; och lades Preste-St:ts inbjudning ronde den nu afgjorda punkten till handlingarne. Föredrogs StatsUtsk:ts den 29 sisth Augusti och 1 dennes bordlagde Uthde N:o 169, i ani. af väckt fråga om beviljande af anslag till Magister M. Wiberg, såsom honorarium för en af honom upfunnen räkne-machin. Gr. Lagerbjelke: Fiågan om förev:de belöning har till en början genomgått alla vederbörliga stadier.
Detta vare sagdt i förbigående, men det som man, vid betraktande af hvad i Norrige i detta fall är stadgadt, egentligen torde böra upmärksamma, är, att om den gamla arfsprincipen derstädes befunnits hafva medfört för sedligheten förderfliga följder och varit för samhällets bestånd skadlig: så skulle väl ej hvarken landets representation bibehållit denna princip i den omarbetade lagen eller landets Konung sanktionerat samma lag. Då tiden redan är långt framskriden, skall jag icke länge uppehålla R. o. Ad. Jag ville blott erinra Hr Tham, som uprullat en så förskräcklig tafla öfver det stora sedeförderf, ifrågav:de lagförslag skulle medföra, att just PresteSt. var ett af de 3 Stånd, som vid förra Riksdagen biföll ett förslag i samma syftning som detta. Det är lyckligt för Pir Tham, att han är den enda medlem af Presterskapet, som deltager i R. o. Ad:s nu pågående öfverläggning, ty i annat fall torde hans här uttalade åsigt, för så vidt densamma skall representera Kyrkans målsmäns tanke i saken, hafva mött ganska allvarsamma protester. Gr. Ben 11 Mars f. m. 193 Gr. Liljencrantz har omnämnt, att den föreslagna lagen skulle leda derhän, att qvinnan, genom tvånget att erkänna ett oäkta barn, skulle förlora all blygsamhetskänsla. Jag för min del tror, att den qvinliga blygsamheten redan blifvit temHgen aflagd eller förglömd, då qvinnan utom äktenskapet låter lägra sig, och kan för ingen del såsom berömvärdt erkänna den falska och emot naturens röst stridande blygsel, som hindrar en sådan qvinna att erkänna sitt eget barn. För öfrigt hyser jag fortfarande den öfvertygelse, att den nya lagen skall motverka ingåendet af lättsinniga och olagliga förbindelser könen emellan, och om än Gr. Sparre behagat göra sig lustig öfver denna min åsigt, påstår jag dock fortfarande, att de obehagliga följder, som upkomma af en förseelse, rätt ofta afhålla från dess begående.
Också en läkarfråga af Helmy Rinders Vanan; rovell af Thore Blanche 27, Huru en piga hade det för 60 är sedan; af Fanny Chrysander 27, Figurer ur skissboken; af Rajael I — VI 29, » É- 60, 65, 79, Flyttningsdag; skiss af Sara Schwartz ... 30- Violer; skiss af Amy Palm En saga; af prinsessan Karadja T r o; skiss af Trio 34, Vårblommor; af — x Holt Ryde på Vallo berättar; skiss af Mari Mihi 36, Från undangömd dal; af A " * * Den hvita hvalen; en saga från hafvet af Gustaf Uddgren Bagateller; skiss af Mial 38, Kardborrar; af Eva Wigström Ett uppvaknande: af Mimi Tdh Tvänne mödrar; skiss af Sojia Linge 41, Från en stilla vrå. Mamsell Brun; af Else Terwelen Stridiga viljor; af Ernst Högman 42- » Sköldmön »; en skärgårdsbild af Sven Ljung Ett bref » Mellan drabbningarne; af Mial Kassörskan; skiss af Thore Blanche » Kuggad »; skiss af M. R Midsommarnatt; af Laura Fitinghoff Vår och höst; skiss af Hjördis Akta skogen; af S — m .. En seger; skiss af Hjördis » Skepp, som mötas i natten »; af — k — En idyll; af Sten Jung Mot målet; skiss af Elisabeth Kuylenstiema 52- » Det »; skiss af Mimi T — dh Ett barndomsminne; af Amanda Kerfstedt ... En hägring; af Elisabeth Kuylenstiema Missförstånd; skiss af Sibylla Mor och dotter; ur kvinnans värld af Bien ... På perrongen; skiss af Fridulf » Syster » Eva; skiss af Sojie Linge 58- Lina Blombergs bröllop; pennteckning a !Ring Under väntan; skiss af Sylva 60- En eld, som ej slockhnar; skiss af Dagmar B — m Det kan ju h ä n d a.
Ulskoilen anse, på grund häraf, att, ehvad anmärkniugar med eller utan skäl må göras emot hemmantalet, såsom grund för väghållningen, någon annan mera lämplig, mera enkel, rättvis och billig, ieke står att utfinna; att följaktligen en fördelning af väghållningen elter andra, än nu gällande grunder, hvarken kan lämpligen åstadkommas, eller skulle medföra den åsyftade fördelen. Då hemmantalet dessutom, såsom vägdelningsgrund,. har den dubbla förfjensten af uråldrig häfd icb oföränderlighet, hvilket icke är någon ringa fördel, enär rubbning i bestående förhållanden sällan undgår att medföra menliga följder, kunna Utskotten icke annat än tillstyrka ett ©vilkorligt bibehållande af denna grund. Härigenom hafva Utskotten hufvudsakligen besvarat de om förändring i väghållningsskyldighelen gjorde framställningar. I afseende på det af Herr Doctor Morén framställda förslag, som innefattar en förmedling af de här ofvan granskade alternativ, åsyftande att bibehålla väghållningsskyldigheten vid jorden, men bereda lättnad deri genom vissa ersättningsbelopp af allmänna medel, få Utskotten, utöfver hvad redan blifvit yltradt, anmärka, att veiks'älligheten af de åtgärder, motio~ 16 Lag~ samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens 'Betänkande, N;o *3. närén ifrågaställa möter nästan oöfvervinnerljga svårigheter. För alt Rikets lagstiftning skulle kunna fullgöra det åliggande, motionären ansett den ega, ”att gifva den allmänna anordningen, bestämma vägarnes gradering och ersättningen för hvarje grad, samt anslå en måttlig summa till understöd för ”de Län, hvilka möjligen voro eller blefve betungade öfver sin förmåga”, är det klart, att det erfordrades en föregående, hela Riket omfattande, undersökning af dessa förhållanden. Huru vidlyftig en sådan undersökning måste blifva, är lätt att fatta; och nästan med visshet kan förutses, att, med de otaliga skiljaktigheterna, sorn måste förekomma ifrån Enontäkis lill yttersta udden, af Skåne., och med omöjligheten att komma till rälta med en gradering af alla vägarne i system, denna undersökning aldrig skulle kunna bringas till slut.
Redaktionsförändringen i slutet af 11 § är en konseqvens af 14 §:ns förändring. 12 § samt 1 morn. af 13 § i Kongl. Majis förslag har Utskottet ansett sig 30 Lag-Utskottets Betänkande N:o 21. böra sammanföra till en enda § och göra redaktionen mera bestämd. Ty enligt Kongl. Majits förslag skulle måhända tvekan kunna uppslå derom, huruvida t. ex. likstol, efter afliden främmande trosbekännare borde utgöras till Svenska presterskapet, derest detta ej verkställt begrafningsakten. Att så likväl bör ske, derom torde skiljaktiga meningar ej uppstå; ty denna afgift är ej af samma natur som afgifterna t. ex. för barndop eller vigsel och hvilka endast tillkomma den prest, som verkställt förrättningen. Att Utskottet för öfrigt uteslutit stadgandet om dissenters likställighet med Svenska kyrkans medlemmar i allmänt medborgerliga rättigheter, härleder sig ingalunda deraf att Utskottet velat beröfva dem dessa rättigheter eller någon enda af dem, utan helt enkelt deraf att sådant ändock ligger i sakens natur och att det bör vara en orubblig regel för lagstiftaren att ej i en lag säga mer än som oundgängligen behöfves, minst deruti uppställa allmänna satser. Grunden för den hufvudsakligaste förändringen i 14 § är redan ofvan af Utskottet angifven. De föreslagna stadgandena hafva synts Utskottet oundgängligen nödiga för att förhindra den lättsinnige eller tillfälligt missnöjde att i dag utträda ur Statskyrkan för att kanske i morgon åter söka inträde deri. Men för detta ändamål synas nämnde stadganden ock tillfyllestgörande. Varning af själasörjaren, derefter en månads betänketid, och slutligen en varning inför Dom-kapitlet böra väl anses såsom tillräckliga band på lättsinnet. Och en ytterligare garanti torde väl ligga i den ingalunda angenäma ställningen att vara isolerad i kyrkligt hänseende och i den uppsigt, som måhända i viss mån blir nödig frän Statens sida öfver de dissenters, som ej sluta sig till någon tilläten församling.
Förklaringsgrunden hvarför den blifvit en iilslclingsboJc för hvarje svensk ligger |li den » hjertats poesi », den varma (känsla för rätt och sanning, som / utgör bokens kärna.) Detta snilleverk utgifves nu, [försedt med öfver 300 teckningar af i Carl Larsson i en godtköps-) upplaga, som fördelas på 48 häf-! ten, af hvilka 40 utlösas med 25 / öre och de 8 sista lemnas gratis.) Priset för hela arbetet blir följaktligen 25 för häfte om 48 sidor kostar &gt; B E R Ä T T E L S E R, endast E n u n g flicka f r å n S t o c k - tde-rh o l m ö:.skar plats i aktad familj som sällosap oeh biträde i hushållet. Hon y — har genomgått praktisk kurs i matBO lagning och eger vana vid husliga SO ~ göromål samt är musikalisk. Svar till w - » 19 år » torde sändas till Fru Medin, Hudiksvall. [294] •d B CO CD H Innehållsförteckning: B S M I T T. sociala Sofia Ekman fy C:o G-odtköpsupplaga En bättre, stadgad flicka med fördelaktigt yttre och godt sätt jemte flerårig vana vid handel, önskar ju för dess hellre plats — helst som kassörska — på kontor eller i mindre affär. Goda rekommendationer kunna presteras äfvensom kunskapsbetyg för önskad plats. Fotografi och stilprof till reSekterandes påseende å » Iduns » redaktionsbyrå. Svar till » Små pretentioner », pöste restante, Upsala. [284] nutidens; C. A l l m. t e l. Fruntimmerssjukdomar, Förlossningar. [207], E n i samhäl et. N å g r a. (G 1867x1) En bildad, musikalisk flicka med goda rekommendationer önskar plats såsom sällskap och biträde hos någon aktningsvärd familj. Svar till » Maria 1888 », Norrköping, pöste restante. Smålands gatan 18. PLATSER.
För beredande således af möjligheten att genom tillräckligt och skickligt Underbefäl framgent kunna uppehålla den samma befäl åliggande trägna och nu mera jemväl ökade tjenstgöring, samt med erinran tillika derom, att Svea och Andra Lif-gardes-regementena iiro de enda i Arméen, som under de sednare åren fått åtnöjas med tvä Under-officerare pä kompaniet, då deremot vid indelta Infanteriet, hvars tjenstgöring ingalunda i trägenhet kan jemföras med Garnisons-regementenas, finnas i allmänhet fem sådana, samt för öfrigt alla så väl Kavallerisom Artilleriregementen äro försedde vanligen med fem pä hvarje Sqvadron eller Batteri, finner jag mig föranlåten i underdånighet hemställa, det Eders Kongl. Maj:t i Nåder täcktes föreslå Rikets Ständer, att ätta Sergeants-löner, å 300 R:dr Riksmynt, måtte anvisas för hvartdera af ifrågavarande Gardes-regementen, hvaremot de äldre Sergeantslöner, som ännu inuehafvas af Sergeanter före år 1841, och hvilka vid Svea Lifgarde utgöra Irenne och vid Andra Lil—gardet en, torde kunna till Statsverket indragas. Vid Artilleri-regementena, i fråga om hvilkas aflöning General-lälttygmästnre embetet för öfrigt, på sätt jag redan haft nåden anmäla, inkommit med förslag, dock överskjutande hvad jag här ofvan ansett, mig böra i underdånighet till styrka, förekomma dessutom åtskilliga arfvoden för göromål eller befattningar, derför lön på stat icke finnes anvisad, nemligen: för Regements-adjutants-befattningen; » undervisning i ridning; » dito i gymnastik; » informations-befäl. Hvad först beträffar Regements-adjutants-görornålen, som till följd af tjenslgörmgssättet inom Artilleriet äro ganska trägna, föreslår jag i underdånighet, att. 14 Bil. M 5 till Kongl. Maj.ts Råd.
Uti afgifven berättelse, angående verkställd granskning af Filial-Bankens i Wisby förvaltning och räkenskaper för tiden från Bankens öppnande, den 1 Augusti 1859, till räkenskapsårets utgång, den 31 Juli 1860, är vordet anmärkt, att åtskilliga delegare i Filial-Banken emot af dem utfärdade förbindelser, derför hvarken borgen eller annan säkerhet blifvit ställd, undfått lån till belopp, motsvarande de af en hvar ibland dem till Filial-Banken kontant inbetalda 10 procent af teckningssunnnan. Då Fullmäktige, utan afseende å den af Filial-Bankens Direktion till förklarande häraf anförda omständighet, att bemälde låntagare varit af Direktionen kände såsom fullt veder häftige för de upptagna lånebeloppen, funnit Direktionens åtgärd att utlemna lån endast mot lånsökades förbindelse utan någon derför ställd säkerhet vara stridande mot föreskrifterne i 14 § af Filial-Bankens Reglemente, hafva Fullmäktige, den 8 November nästlidne år, förelagt Direktionen att, så vida sådant icke redan skett, ofördröjligen vidtaga rättelse i ofvan anmärkta förhållande, vid äfventyr att, i annat fall, eller om Direktionen hädanefter skulle låta komma sig till last enahanda förfaringssätt vid utlåning af Filial-Bankens medel, stadgandet i 173 § 1 mom. litt. 1 af 1858 års Banko-Reglemente korinne af Fullmäktige att mot Filial-Banken tillämpas.