Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o 22 förut meddeldte Betänkande, angående åtskilliga förändringar i de med Skogshushållningen gemenskap ägande Lagar och Författningar. XXXVI. B. 3oa. XXXIX. 23o. XLI. A. 120. XLVLB. 1x7. XLVII. A. 194. LXI. E. 166. ->» i anledning af väckt fråga om skyldighet för Landtboer, Arrendatorer, Torpare, Inhysesoch Tjenstehjon, att till Hemmansägare eller Husbonde betala sin skuld, innan de från orten få afflytta. XXXVII. B. i58. XXXVIII. A. 245. — i anledning af väckt fråga om straffbestämmelser för dem, som genom fylleri och en oordentlig lefnad förorsaka, att deras hustrur och barn falla allmän fattigvård till last. XXXVII. B. i5g. XXXVIII. A. 245. LXI. U. 362. A. 3ö2. — i anledning af väckt fråga om förbud mot lysning till äktenskap för tjenstehjon och löst folk, derest de ej kunna styrka sig äga utvägar att berga sig och barn, m. m. XXXVII. B. i5o. XXXVIII. A. 246. — rörande den så kallade Gårdfarihandeln. XXXVII. B. i5g. XXXVIII. 246. XXXIX. A. 77. 329 Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkanden, Memorialer - och Utlåtanden i anledning af väckte frågor om ändringar och rättelser eller tillägg så väl uti Kongl. Majrts Nådiga Legostadga för husbönder och tjenstehjon den r5
Vid de å Svenska sidan för en del Glasarbeten föreslagna och af de Franske komissarierne biträdda förändrade tullbestämmelser, genom hvilka afgifterna å sådana slag, som icke eller föga tillverkas i landet, blifvit något mera, och för dem som utgöra föremål för en betydligare inhemsk fabrikation i mindre “mån nedsatta, samt å optiska glas, hvilka till stor del äro för vetenskapliga ändamål behöfliga, alldeles borttagne, hafva komiterade, enär i öfrigt enahanda från de nu varande afgifternas höga belopp och varans dryga transportkostnad hemtade grunder, som förekommit i afseende å porslin, kunna för åtgärderne åberopas, icke funnit något vara att erinra, hvadan dervid torde få bero. 43 Då artikeln Papper utgör och länge utgjort föremål för en ganska betydande inhemsk tillverkning, hvilken, efter hvad idkarne af denna industrigren förmält, skall äfven med nu gällande tullsatser under flera af de sednare åren hedrifvits med ringa eller ingen behållning, och således ännu mindre skulle kunna bestå i täflan med utlandet, om tullsatserna ytterligare nedsattes, hafva komiterade egnat all sorgfällighet åt undersökning af de förhållanden, som vid bedömande af nu ifrågasatta förändringar i tullbestämmelserna böra afses. Utom de i allmänhet åberopade grunder för den Svenska industriens underlägsenhet, såsom högre räntefot, större förlagsbehof, sämre kreditväsende och mindre goda komunikations-anstalter, än i flera andra länder, skola i synnerhet dyrbarare bränsle samt framförallt mindre tillgång på råämnet lump, för de bättre pappersslagen och den olika lagstiftningen härstädes och i utlandet, angående vilkoren för utförsel af detta råämne, vara de svårigheter, med hvilka den inhemska pappersfabrikationen har att kämpa, och hvilka göra ett högre tullskydd oumbärligt. Af Comerce-Collegii berättelse, för år 1862, angående Sveriges utrikes handel och sjöfart finner man emellertid, att hvarken ineller utförseln af lumpor under de sista 10 åren varit af någon betydenhet, men att utförseln dock öfverstigit införseln, hvilket ådagalägger, att tillgången på lumpor inom landet hittills varit fullt tillräcklig för papperstillverkningens behof.
Fullkomligt! Kom till mig i eftermiddag! VIKTOR. Tack, tack! (Går.) Nu är jag öfverflödig. (Går ut i tamburen, vän ANNA (som dragit Karl ned i nom). Hvad lofvade du? KARL. med Viktor! Att hjälpa honom nu igen. Det är för ledsamt ANNA. nöjen Ja, Karl han måste bort härifrån. Alla dessa soffan, sätter sig bredvid ho 20 KARL. skap är ej det bästa. igen! Förstöra honom, ja, naturligtvis, och Ahls' sällHan får taga fatt på studierna ANNA. studiebana? Tror du, Viktor har kraft att genomgå en lång KARL. Viktor har ett godt hufvud. Kraft? En fattig yngling måste utveckla sin kraft. ANNA. hade din kraft, så (Hon lägger sitt hufvud mot hans axel.) KARL (leende). genom nödvändigheten att hjälpa mig själf. ANNA. Din mor var ju en kraftig kvinna inte sant? KARL. Anna; hon var en ovanlig kvinna, så högsinnad och ädel, vacker och ståtlig! Hvad jag älskade och beundrade henne! Ja, hon var. (Varmt.) Du skulle känt henne, Min kraft, ja hvar har jag fått den ifrån? Jo Och ännu bättre hjärta; men (Ömt.) Om han ANNA (ser upp till honom; sakta). Ja, jag förstår, att hon måtte varit ädel, då du 21 KARL (utan att synnerligen lyssna på henne). Jag mins så väl, hur hon vande mig vid strängt arbete, omutlig sanningskärlek, och ingaf mig redan som barn en stark hederskänsla. Hon hade inte mycket att lefva af men vi hade det alltid fint, ANNA. det jämna kamratskapet med Ahls, så KARL. vid honom därom. Ja, det är alldeles nödvändigt! Jag vill tala ANNA. Tack, älskade, tack! KARL (glädtigt). sysslan. (Varmt.) Hvad jag längtar efter den dagen, då du blir min! Måtte jag kunna göra dig så lycklig, söm jag ville ANNA. dela ju hvarje tanke med hvarandra! KARL. föra dig i mitt eget hem! Ja, min älskade. Måtte jag nu bara snart få Du har redan gjort mig så lycklig, Karl! Vi Och nu, Anna, om oss.
Ständer besluta anslag på Stat får denna betydliga utgift, tillgång derigenom tilläfventyrs antingen kunde komma att saknas till fyllande af andre nödige behof, eller ock en åkning i Allmänna Bevillningen deraf blifva en följd. tj;de Sami. 5 5 8G6 StatsUl sko t tets Betänk anden. Hvad åter angår de ifrågavarande 5CO R:dr, som blifvit Advocat-Fiscalen i Kongl. Gotha Hof-Rått i nåder tillagde, såsom ersättning för förlorade inkomster genom Vermelands, Skånes och Blekinges skiljande från sistnämnde Hof-Råtts Domsområde; så har Kongl. Maj:t i anledning af bemålde Advocat-Fiscals, Herr Lagmannen Hcdenstjernas, anmälde ansökning om ersättning för förlorade sportler, uti nådigt Bref af d, 27 October 1820, förklarat sig val hafva funnit honom någon bestämd rättighet dertill icke ega, men dock i anseende till förekomne särskilde omständigheter, tillagt honom, så långe han berörde Advocat-Fiscals-tjenst innehar, en årlig Gratification af 500 R:dr B:co, räknadt ifrån samma tid den nya Hof-Råtten kommer i verksamhet; och enär denna förminskning af Kongl. Götha Hof-Råtts Jurisdiction tillskyndar dess Advocat-Fiskal en förlust i de inkomster han, vid tjensten, påräknat, och hvilka blifvit honom försäkrade genom den Fullmagt han derå erhållit, synes det ock med rättvisa och billighet förenligt, att han derföre njuter ersättning, på grund hvaraf Stats-Utskottet anser sig böra tillstyrka, att, så framt den nya Hof-Råtten öfver Skåne och Blekinge kommer Stats-Utskottets Betänkanden. 867 att fortfara, den Lagmannen Hedenstjerna i nåder beviljade Gratification af 500 R:dr årligen må få uppforas på allmänna Indragnings-Staten, att af honom uppbäras så långe han af Advocat-Fiscalstjensten å Kongl. Gotha Hof-Rått år innehafvare. Detta allt hemstålles vördsammeligen till Riksens Högloft.
Ingen sedel må såsom gällande anlagas, som innehåller flere eller färre namn, un det antal, som valjas stall, eller namnet af icke valbar person, eller något så beskaffad t, att osäkerhet om deri valde kan ega runi. Vald är den, som, enligt godkände sedlar, fleste röslerne erhållit. Hafva två eller flere erhållit lika röster, och är valet derigenom oafgjordt, anställes genast lottning. Anm. Ofvanstående Sju §§:er ii —17, äfvensom den efterföljande §. 19, föreslås alternativt, att antingen införas i Landskapstings och Riksdags-Ordningen, eller ock i Landskapens Val-stadgar, som vidare definieras i §. it\. Detta senare ar, efter min tanka, lämpligast, helst local-Iöi hållanden härvid kunna gifva anledning till mer eller mindre olika stadganden för serskilda Län. Jag har egentligen upptagit förestående §§., för att förklara, hvad sorn i reservationen är sagdt angående valsättet, och huru det, i motsatts med Utskottets förslag, skulle kunna anordnas. I Val-stadgarne bör proceduren ytterligare detailleras. §. 18. Lika med Utskottets förslags §. 16. §. 19. När Riksdagsman eller Landskapstings-Ledamot af laga förfall hindrad är, eller på de i §. 8 upptagne grunder sig förtroendet afsagt, eller i det fall, hvarom förestående §. handlar, kallelsen icke antager, utlyse valförrättare!! ny valförrättning, så fort sig göra låter. Vid livar och en sådan, galle de fullmagter, hvilka vid förra valet inlemnade blifvit, så framt ej utgifvaren sjelf sig inställer, eller annan senare fullmagt varder företedd. Såsom Sockne-ombud ege alltid desamme, som vid förra valen , alt rösta. §' o*i } med Utskottets förslags §§. 3t och 3a. §. 22.
större andligt fattigdomsbevis för en ung stening nedåt i samhällslagren, och att man Man har förebrått mig för det jag ej qvinna, än att hon skulle neka gifva en i dessa senare har full klarhet öfver motiville teckna mig vare sig bland inbjudaskärf till en olycklig like under andra vilven till festen, medan man der uppe kanrinnorna eller deltagarinnorna i den dramakor, än att hon i ersättning finge uppträda ske låter någon dam eller herre deklamera tiska soaré, åtföljd af dans, som skulle på en bal eller väcka beundran i en tablå, tillfällighetsvers om den sanna menniskohållas till förmon för enkan och barnen och blotta misstanken, att någon bildad kärleken. Och dock skulle ju denna först efter den vid eldsvådan innebrände torpaqvinna företrädesvis skulle välja en sådan och främst slå en brygga emellan fattig och ren samt för det jag nekade bidrag till den form för välgörenhet, håller jag för en skymf rik, emellan kunnig och okunnig, så att ljus och kärlek skulle följa med gåfvorna in i förening, som har till uppgift att genom mot oss alla. bibelläsning och bönestunder af hålla tjenstEtt oskyldigt sällskapsnöje är ej något, sorgens och fattigdomens boningar. Gåffolk från dansnöjen och verldsliga förströ- som behöfver förklädas; det må framträda vor, som flyta från grumliga källor, kunna elser. i sin egen gestalt till glädje och förströelse visserligen afhjelpa en tillfällig nöd eller De två förebrående frågorna ha naturför unga och gamla. Men der ett rent brist, men jag tycker mig ha märkt, att de ligtvis framstälts från olika håll, och då menskligt behof af en stunds omvexling aldrig bli till riktig välsignelse och förkofman blott begärt att få höra min egen från hvardagslifvets arbete vill gifva sig ran för emottagarne. De yttre skälen dertill äro temligen lätta ståndpunkt i dessa frågor, vill jag redogöra sken af att vara något högre, der sudlar för den samma, utan att derför uttala nå- det oskyldiga nöjet sina vingar med hyckleri. att påvisa.
Enär likväl det gagn, som genom vattendränkta trakters utdikning och sjösänkningars verkställande beredes, hufvudsakligen konnner egarne af de förbättrade eller i odlingsbart skick försatta jordvidder, som derigenom vinnas, tillgodo, har det synts Utskottet skäligen kunna och böra åläggas dem, som, antingen i anseende till saknade tillgångar oller den längre tid, sorn åtgår innan full ersättning för nodlagde kostnader kan påräknas, erhålla understöd af allmänna medel till dylika företags utförande, att till Statsverket återgälda do meddelade bidragen till hela sitt belopp. Utom det att Statens uppoffring härigenom minskades, har Utskottet ansett sig kunna antaga det omsorgen hos intressenterne uti ifrågaställda odlingsföretag, att med tillförlitlighet utröna huruvida utförandet skulle komma att medföra förespeglad nytta, borde väntas blifva större än någon gång visat sig vara händelsen, i fall att understöd för dessa företag kunde endast i egenskap af lån erhållas, äfvensom derigenom arbetets verkställande på det mest ändamålsenliga och minst kostsamma sätt otvifvelaktigt betryggades. Någon olägenhet af den föreslagna förändringen i det hänseendet, att den hos enskilde vaknade hågen att genom vattenaftappningar förbättra och vidga sina jordområden skulle komma att aftaga, har Utskottet icke ansett numera vara att befara, sedan de fördelaktiga resultaterna och det välgörande inflytandet af redan fullbordade odlingsarbeten hunnit visa sig och blifva allmänt kända. I fråga om beloppet af de medel, som böra af Rikets nu församlade
Tunnor Tionde Korn, löst mål, utan Kappar^ hvarföre betalas - Räntan af ett Skattehemman - Arrende af 21 st. åkrar Interesse af fruktbärande Capitaler - Inskrifningsoch IntagningsPenningar - För försålde Persedlar - 33 D:r 24 38: 2 8. 26: 8. 122." 17* 60: — 10: 1. Tillsammans 291 D:r 14 ör. 32:0 Halmstads Hospital. Ifrån första Reformations-tidén och år 15 2S skall härstädes hafva varit ett Fattighus inrättadt, och det af private Personers samman,koff.’ Tvenne i Staden dåvarande Klosterhus och Utjordar blefvo af Konung FRIEDRIC I i Dannemark dertill gifne, och år 1597 undfick äfven Hospitalet af då varande Danska Regeringen Krono-Tionde Spannemål af tvänne Socknar. Jemväl skall detta Hospital blifvit tillagdt Räntan af en inhägnad på Stadens Utmark. Efter ett ingifvit och af Tands-Gontoiret verificeradt Förslag för år 1754, bestå Hospitalets inkomster i följande: Räntan af Jordarne 6 D:r 26 ör.’ Krono-Tionde Spannemål i Penningar «j 5: 21. Interesse-Penningar 164: 7. Pung - penningar, Sakören och Extra Utgifter ... f)1: 7> Summa 327 D.r 9 ör. Silfvermynt —. — Stats-Utskottets Betiinkandeni 1^59 Calmare Stift. 34:0 Calmare Hospital. Om detta Hospitals ålder och första inrättning skall ingen underrättelse kunna gifvas; men att det likväl hade ägt Krono - Tionde uti Kunevalds Härad i Cronobergs Län, då Drottning CHRISTINA år 1646 den 7 Februari densamma derstädes indrog och i det stället förlänje Hospitalet Krono-Tionde Spannemål uti detta Län af Socknar nära intill Hospitalet belägne.
Nådiga fastställelse af Förslaget; Presle-Ståndets beslut. böra utgå. bör utgå. bör utgå. böra utgå. bör utgå. bör utgå. XI Borsare-Ståndets beslut. Ö Bonde-Ståndets beslut. bifallne. bifallne. lika med Ridderskapet och Adeln. bifallen. bifallen. bifallen. bifallne, bifallne. bifallen. bifallen. lika med Ridderskapet och Adeln. bifallen. bifallen. bifallen. XII Utskottets förslag, enligt Betänkandet N:o 29. 2:0 om Administrations-stadga försläderne. Ridderskapets och Adelns beslut. bifallen. Preste-Ståndets beslut. Serskildt beslut om en ny som vid slutet införes, så lydande: Hvad genom denna Författning således blifvit för Socknestämmor och Sockne-nämnd föreskrifvet, kommer dock icke att medföra någon förändring uti de för vissa församlingar eller delar deraf utfärdade Privilegier eller serskildta Kongl. Bref och Resolutioner. Borgare-Ståndets beslut. Bonde-Ståndets beslut. förändrad lydelse, sålunda: Att hvarje stads-samhälle må, genom utsedde Deputerade, utarbeta förslag till stadens administration, skiljd från dess Domaremagt samt att sådant förslag tinder ställes Kongl. Maj is Nådiga pröfning. bifallen. Lagsamt Allm. Ank. till Exp.-Utsk. den 26 April 1841, kl. 1 e, m.
Man får icke på något sätt, icke en gång genom advokatyr förringa Sabbathens betydelse. I öfrigt, exempelvis att tala, skulle man rätta sig icke efter detta behof, utan efter hvad jag skulle vilja kalla olika smak och tycke, så skulle följden blifva, att en menniska vid månget tillfälle skulle anse öfverflödigt att efterlefva sedelagen. Gjorde man månne rätt att underordna sedelagen under denna vanskliga smak och ännu mer skiftande tycke? Ar icke sedelagen oberoende af hvad vi vilja eller icke vilja, af hvad vi tycka eller icke tycka? Och som den är förmer än vårt tycke och icke rättar sig efter oss, utan vi måste rälta oss efter den; så är det ock med Sabbathsdagen. Den sanningen måste blifva gällande, att Sabbathen skall hållas i helgd hvad värde, eller rättare, hvad intet värde vi vilja gifva åt densamma. Yi få icke pruta på Guds befallningar eller söka binda Hans vilja, eller förringa Hans fordringar. Att så göra är rationalismens sätt att gå tillväga, — det är frukterne af en finare eller hemligare olro. Jag kan aldrig derföre fatta, att någon kan göra rätt, då han antingen sjelf gifver en ringare betydelse åt denna dag än hvad Gud gifvit eller tillåter andra göra det. Slutligen hade jag från den plats der jag nu står, yrkat antingen någon annan ny straffbestämmelse eller att de redan gifna skulle skärpas, så hade det i sanning icke förundrat mig, att jag snart sagt stått ensam, men jag har icke yrkat detta, utan endast, att det sorn K. M. kan finna mest praktiskt och lämpligt af hvad som nu finnes i våra lagar skulle bibehållas och uplifvas till dess K. M. hunnit förelägga R. St:r ett förslag till en ny sabbathslag, om hvars utarbetande R. St:r borde bos K. M. i Nåder anhålla. Jag har således begärt mindre än hvad jag kunnat göra; ty jag hade kunnat begära en fullkomlig efterlefnad af den lag som ännu icke är upbäfd utan hetes äga gällande kraft.
Östgötha Hypotheksförenings 5 procents dito å dito 15,900: 186 st. samma Hypotheksförenings 4| procents dito å dito „ 186,000: S:a 247 st. obligationer å ett kapitalbelopp af R:dr 205,900: Utaf de i 1845 års Revisionsberättelse, sid. 41—42, såsom Riksgälds-Kontoret då tillhöriga, uppräknade räntebärande obligationer, jemte sedermera ytterligare uppköpta enahanda papper, hafva under sistlidet års lopp blifvit till Rikets Ständers Bank försålda: 1,148 st. Armeens Ackords-amorteriiigsfonds 4 procents obligationer å ett sammaniagdt kapital af , R;dr 570,400: Tpt 1,148 st. Transport: 570,400: samt, efter verkställda uppsägningar, dels å Riksgälds-Kontorets och dels å obligations-utgifvarnes sida, under sistlidet och innevarande år infriade: 96 st. Bruksägares Hypothekskassas på Ty ska språket utfärdade 4 procents obligationer å tillsammans 168,000 Mark Hamb. Banko, motsvarande i Svenskt mynt „ 149,333: 16. — 120 st. samma Hypothekskassas Svenska obligationer med 4 procents ränta å ett kapitalbelopp af 600,000: 57 st. Skånska Hypotheksföreningens 5 procents obligationer å dito „ 51,000: 100 st. Nya Trollhätte Kanal-Bolags 4 procents dito å dito 100,000: och 35 st. samma Bolags 5 procents dito å dito „ 17,500: Tilis:s 1,556 st. försålda eller inlösta obligationer å ett kapitalbelopp af — För närvarande äger Riksgcilds-Kontoret följande, till förrän tande af dess kontanta behållning uppköpta obligationer, nemligen: 868 st.
Denna Utskottets talk»ning får dessutom ett vidunderligt utseende, då, såsom kändt är, Konstitutions»Utskottet ansett rådgifvaren i kommandomål hafva handlat i detta afseende i »strid med Rikets Sländers beslut.» »Hvad angår rättigheten för beväringsynglingarne att få välja vid inskrifningen, huruvida de vilja tjena till lands eller sjös, så ansågs detta såsom ett af Allm. Besv. o. Ekon.-Dtskollets Betänkande, M 57. »hufvudvilkoren för beslutet om allmänna beväringsmanskapets inrättande, och Ut»skottets skäl deremot är ej antagligt, d5 man af mönsterrullorna vet, hvilken »styrka som kan päräknas för landtoch sjöförsvaret. Det torde vara tid att »fästa både Riks-Sländens och hela nationens uppmärksamhet uppå ett förhållande, »som både regering och ständer tyckas förgäta, men som för bibehållande af fol»kets rätt samt allmänt lugn och säkerhet måste framdragas. Det är nemligen, »att, enligt hvad riksdagsbeslutet år 1812 § 3 utvisar, Rikets Ständer ansett »den vigtiga frågan om nationens allmänna värnepligt vara af den ömtåliga natur, »att de offentligt förklarade sig halva enhälligt fattat beslutet derom. Detta, »i förening med Rikets Ständers yttrade äsigter om försvarsangeliigenheterna »1809—10, gör det till en pligt för oss, att ständigt anse denna angelägenhet »såsom en nationens vällardssak, hvilken bör erfordra endrägt och ^förening utaf »alla samhällsklasser. Det är då sorgligt att finna, huru ringa afseende de andre. »Riks-Stånden synas egna åt Bonde-Ståndets eniga önskningar om rättelse i det »sista året följda, icke endast synbart otjeniiga, utan, såsom nämdt är, emot Rik»sens Ständers 1848 fattade beslut, stridande system för manskapets uttagande till »vapenöfning samt öfningarnes verkstallighetssätt.» »Det är väl ändock allmogen, som saken hufvudsakligen gäller.
Det är klart, att hvar och en, som har utväg att följa hans efterdöme, äfven skall göra det, för att rädda sin egendom. Frågan om verkställigheten har i närvarande ögonblick kommit på sin rätta Den 17 Mars e. m. 343 punkt. Antingen skall man börja med hufvudsaken: utvexlingen , och låta biomständigheterna: lånerörelsen, deraf bero? Eller skall man göra tvärtom, och börja med lånerörelsens bestämmande, samt låta det komma derpå an, huruvida realisationen kunde äga rum? Vidtager man den sednare utvägen, så befarar jag, att hufvudsaken blefve så bunden af hvarjehanda olika förbehåll och vilkor, att den slutligen skulle befinnas overkställbar, eller icke nog betryggad. Jag afstyrker således detta behandlingssätt. Deremot begär jag icke heller, att de, som anse lånerörelsen för hufvudsaken, skulle, utan någon säkerhet för sig, öfverlemna åt realisatörerna att först få utvexlingen afgjord, utan jag föreslår den medelvägen, att man, under vilkor att låta lånerörelsen förblifva sådan hon är, bestämmer utvexlingens början till den utsatta dagen d. 1 Juli i834- Då vet hvar och en, hvad han har att påräkna, och ingen farhåga bör äga rum hvarken på den ena eller andra sidan. Om jag ej misstagit mig om Gr. Cronbjelms mening, åsyftar han detsamma. Mig synes då den lämpligaste utvägen vara att återremittera meraor. till BancoUtsk., med föreläggande att ofördröjligen till Stånden afgifva utlåt., huruvida, med lånerörelsens bibehållande i hennes närvarande skick, utvexlingen kan börjas å den af K. M. föreslagna tiden, oaktadt den brist, som ännu förefinnes i det bestämda förhållandet af 5 till 8 mellan silfver och sedlar. Gr. Löwenhjelm, Gust.: Jag förenar mig uti hvad Frih. af Nordin yttrat; åtminstone är jag ganska benägen dertill, emedan min ringa insigt i Bankens förhållanden icke tillåter mig att i detta vigtiga ämne uttala någon bestämd opinion. Föremålet för detta anförande är att protestera mot det argumentationssätt, sorn här ägt rum. En värd talare började sitt anförande sålunda:
CD ^ Fedrogs Bewillnings-Utskottets genom Protocolis-Utdrag denna dag giorde hemställning, otc Riksens StanderS widkagne Besiut, vm dek blifwan. de peligc att i BewillningS-Stadgan inforas, matte öfwcrlämnas till Statsoch Banco-Utskotten, akt wid Instructionens utfärdande för Fullmägrige i Banke ! och Riksgälds, Lontoirek behörigen iagttaga; Och som Bonde, Ståndet fann skäligt härtill lämna visa'!, sa stulle bemältc Utstött anmodas, att werkstalla hwad Förstärkta Stats, Ucstottet i denna omständighet afgjordt. Ot sugra. V Lx ?rotocoIIo, 6. l^rinkniLN. Uppläst hos Riddcrst. och Adcln d. is Äng Prcst-Etändcl den 16 » - Borgare-Ständet d. 16 - Bonde-Standct deners Stsrmägtigste 2ll!ernädigste Ronungl edan Riksens Stander genom StatsRegleringen utrönt till hwad belopp Stats - Werkets och Nstsgäles-ConkoiMS behof bordt genom tillstött af Bc - Den r6 Augusti. 266; Bewillnkng fyllas, haswa de, i enlighet med hwad de redan genom underdånig strifwelse tiilkännagifwit, funnit, att enär de sarstilde Stats-Werkrr t-llsiagne Bewillnings-artiklar bidchölloS wid dems förra beräkning, derutöfwer en summa erfordrades af Tre Millioner Twahundrade Tus nde Riksdaler. Att med hela denna summa belasta den Allmänna Bewillningen, hafwa Riksens Stander ei ansett werksiallbarc, i följe hwaraf de delat densamma melian förhöjningar a Sjö-Tulls-afgisten, Charle Sigillateafgiften, Husdehofs Bränwinsdrännings-afgiften, och den Allmänna Bewillningen. Riksens