Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lag-utskottet har erkänt och rättat det fel i fråga om ofvannämnda grundprincip för strafflagen, som stannar dess författare till last, i det Utskottet ganska riktigt angifvit förnuftets och rättvisans fordringar såsom straffrättens grund; men Utskottet har, med ogillande af den princip, hvarpå hela förslaget hvilar, det oaktadt, trott sig kunna, med några förändringar, bibehålla och förorda förslaget. Att enhet och system derigenom komma att saknas, visar sig likväl uppenbart. Den princip, som ligger till grund för en lag, röjer sig i tillämpningen på dess särskilta momenter. Om nu denna princip vore oriktig; hvilka svårigheter skola icke möta vid den förändring, som förr eller senare skall blifva nödvändig? Huru mycket lättare vore det icke, och vore man icke mindre blottställd för misstag, om man beslöte sig till, att systematiskt utbilda de principer i straffrätten, med hvilka nationen och domarena äro hemmastadde, än om man lättsinnigt antager ett nytt system, bygdt på theorier, som i de länder, der de blifvit antagna, visat sig så opraktiska. Jag kan icke underlåta att anmärka, att de försök i lagstiftningsväg, som i senare tider hos oss blifvit gjorda, icke vittna förmånligt om vår tids fallenhet för lagstiftning och synas böra afråda oss från ett mera omfattande försök i denna syftning. Det 3:dje af de angifna momenterna i brottmålslagstiftning eller straffsystemet och är hos oss otvifelaktigt i behof of reform, då, med stigande civilisation, de förr brukliga straffen icke motsvara tidens fordringar; men en ändring i berörde hänseende innebär icke ovilkorligt nödvändigheten af en så fullkomlig omskapning i rättsystemet, som lagförslaget innefattar. I fråga om valet af straffarter har Utskottet lika med Lagberedningen tillstyrkt utsträckning af frihetsstraffen. Dessa straff förordas isynnerhet af förhättrings-theoriernas anhängare, såsom bidragande till förbrytarens förbättring. Men månne erfarenheten gifvit stöd åt en sådan förhoppning? månne icke den visat motsatsen? och blir det under sådana förhållanden väl beräknadt att utvidga fängelsestraffen?
Men jag har tyckt, att Utsk. besvarat dessa motioner med allt, hvad sorn svaras kan, nemi. med citation af de reglementen och författningar, hvilka finnas såsom correctiv emot de omnämnda missbruken. Utsk. har således, efter min tanka, icke kunnat göra annat, än upplysa motionärerna derom, att hvad de begärt skulle stadgas, redan förut finnes stadgadt. För öfrigt är jag af samma tanka med Hr Gunther i afseende pä hans första anmärkning, hvad det militäriska angår; men jag kan icke undgå att förundra mig öfver, att då Hr Gunther så ifrigt yrkar, att man skall iakttaga det rent militäriska i afseende på arme'ens utredning, han icke tillika fästat sig vid de stora och blanka tchacotplåtarna, som nyttjas vid våra jägarereg:ter. Jag skall icke ingå i någon vidlyftig öfverläggning i detta ämne; men jag skall icke bestrida återremiss, om It. o. Ad. så behagar besluta. Gr. Horn: Jag skulle önska, att R. o. Ad. icke behagade återremittera detta betänk., och det på andra skäl än deni, som Hr Hjärne uppgifvit. Jag tror nemi., att en återremiss från R. o. Ad. alltid kommer att fördröja målets behandling inom Utsk.; ty jag har inom Oecon.Utsk. erfarit, att återremisser från R. o. Ad. komma flera veckor efter återremisserna från de öfriga Stånden, och jag har såsom ordförande ofta haft det obehaget att få påminnelser om målens afgörande, hvilket icke kunnat ske i brist på återreroissen från R. o. Ad. och hvilket måste blifva en naturlig följd af de långa discussioner, som här äga rum i jemnförelse med de öfriga Stånden. Men jag får dessutom fästa uppmärksamheten derpå, att Oecon.Utsk. icke kan komma att behandla en fråga om verkställandet af redan gifna för - Den September. fattningar, emedan det i grundlagen är R. St. förbjudet att annorlunda, än i anmärkningsväg, taga befattning med sådana ämnen. Således måste en önskan, att K.
Ex Protocollo At G. Silverstolpe, S. D. F öredrogos å nyo och biföl lös Stats Utskottets förlidna gårdag på hordet lagda Betänkanden, af den ig dennes:, i:o Angående Riddarhus*Cassans ersättning för förskjutna Expense-medel till RiddarhusCantzliets behof. 2:0 Rörande Stånds - Canzliemas aflöning. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. Utdrag af Frotocollet, hållet hos Högv, Fre stStåndet den 21 Juli 1815- S. D. Ffter ytterligare föredragning af Bevilliiings-Utskottets yttrande öfver de inom RiksStånden gjorda anmärkningar vid Utskottets Project till Bevillnings-Stadga, blef berörde Project, med de af Utskottet nu föreslagna rättelser, af Prest-Ståndet gilladt och godkändt, endast med den af Prest-Ståndet enhälligt såsom nödig ansedda ändring, att Fonder till fromma Stiftelser må varda befriade ifrån Bevillnings-afdrag för deras utlänta Capitaler. uå lien 21 Juli. 5035 Da dessa Fonder uppkommit genom välgörande rnenniskors sammanskott eller Testamen. tariska dispositioner, hvilka innehålla att årliga rentan skall oafkortad användas till fattiges underhåll eller andra fromma och allmänt nyttiga Inrättningar, samt enär Eevillnings - Utskottet tillstyrkt icke allenast att Riksgälds-Contoirets utlåningar skola från Bevillnings-äfdrag af rentan vara frikallade, utan ock att Författare af Dagblad och Månadsskrifter , sOm sprida allmänt nyttiga kunskaper eller hvaraf inkomsten är ad pios usus anslagen , må vara ifrån Bevillning frikallade , hvilken befrielse äfven för Artnéens och Amiralitets Pensions-Cassorna, såsom genom enskilta Personers sammanskott tillkomna , blifvit medgifven, så tillförsel" sig PrestStåndet af sina Resp. Med-Ständers upplysta och Välgörande tänkesätt att de om berörde ändring benäget 'täcktes sig med Prest-Ståndet förena.
Barnhus-fonden, allmänna » 182—183. Barthelemys, kolonien S:t, räkenskaper » 219—220. Behållningar, reserverade å hufvudtitlarne » 9. Bergs-skolan i Fahlun 5) 205—206. Berättelser, emottagna af Revisorerne » 3-4. Besparingar, stats-verkets, å förslagsanslagen » 6, 8, 11. Besök, anställda af Revisorerne, Beväringsmanskapets vapenöfningar, anslaget till » 103, 132, 220. » 66. Bibliotheket, Kongl Blesserade officerares pensions-fond » 179-180. Blindas och döfstummas institut » 217—219. Boställs-hassan, Militiey> 81-82. 241—242. Brandväsendet och yttre lyshållningen å Stockholms slott » 164-165. Brister i stats-anslagen » 7—8. — i stats-verkets inkomster, bilagan litt. D. vid » 5. Byggnader och reparationer, anslagen till » 57—59. Byggnadsmcdel, Stockholms slotts » 163—164. Bötes-medel, General-landtmäteri-kontorets » 33. Carlbergs Krigs-akademi » 94—95. — 281 — Carlshamns Navigations-skola Bilagan litt. K. vid Cellfängelse-byggnader Civilstatens pensions-inrättning Bilagan litt. Dalby kungsgård och stuteri Danviks hospital Depositions-r åkningar, Ofverståthållare embetets Kanslis Depot, Flottans, i Götheborg Drottningholms och Svartsjö slotts räkenskaper Elev-skola, Svenska Trädgårds-föreningens Enkeoch pupill-fonden, Allmänna och Enskilda Bilagan litt. L. vid Bilagan litt. I. vid slats-reglcrings-fonden för år 1856 Bilagan litt.
För Medicinal-staien liar Kongl. Majit äskat en tillökning af 3,437 Ridr 50 öre; hvarjemte Kongl. Majit begärt, att, i hufvudsaklig likhet med hvad redan vore Balaljons-läkarne vid arméen beviljadt, jemväl åt flottans Bataljonsläkare, hvilkendera graden de än innehafva, i stället för dem nu, efter 8 års tjenstgöring, tillkommande 50 procent löneförhöjning, måtte medgifvas förmånen att, efter 6 års oafbruten och berömlig tjenst i nämnde egeuskap, kunna, uppå vederbörlig anmälan hos Kongl. Majit, från Allmänna Indragnings-stalen erhålla årlig förhöjning af 200 Ridr å innehafvande lön och efter vidare i 4 år fortsatt enahanda tjenstgöring, ytterligare en lönelillökning af 100 Ridr, allt Riksmynt. 1 afseende å denna fråga kommer Utskottet att särskildt yttra sig i sammanhang med förslaget om ökade löneförmåner för armcens läkare. 18:o. Enär för bestridande af de utgifter, som erfordras för aflöning åt don vid flottans sjöfästningar å Kungsholmen och Drottningskär anställda personal, för hvilken, Siats-Utskottets Utlåtande Jfå 72, 17 hvilken, enligt hvad i Departements-chefens betänkande omförmäles, särskild stat blifvit fastställd, annan tillgång icke funnes än aflönings-besparingarne å 3ite Hufvud-titeln, men denna tillgång vore oviss, har Kongl. Majit, med hänvisande till den vid berörda betänkande fogade tabell Litt. R., begärt, alt elt nytt anslag å 6,378 R:dr 28 öre nu måtte för sagde ändamål af Rikets Ständer beviljas. Då emellertid
M:s förslag än de nu framställda, så lyckönskar jag ttegeringen till eli så godt förslag. Om nu den erfarenhet man baft, att del nuvande arbetssättet säger att tjenslemännen på kanslisidan, eller Notarierne icke kunna förvärfva sig praktisk duglighet och man genom anskaffande af ökade löner och ett större antal Notarier ville bereda en möjlighet för dem att icke allenast såsom nu är fallet blott föra protokollet, utan derjemte biträda Ledamöterna-vid målens beredniug, och såmedelst underlätta deras arbeten hvarigenom Notarierne tillika komme i tillfälle alt med Ledamöterna samtala om målen, samt sålunda förvärfva skicklighet, hvilket just är grundtanken i den af K. M. gillade reorganisationsplauen, så frågar jag, är icke denna plan rigtig? bör den icke bidraga just lill den tjenstemännens lyftning och utbildning lill större skicklighet, som anses böra beredas tjenslemännen på kansli-sidan? Då HofRmas nuvande organisation just verkat derhän, att högst få tjenstemän på kansli-sidan kunnat befordras till ledamöter, så mäste vid sådant förhållande den nu faslstälda reorganisationsplanen just i min värde motståndares intresse, vara att föredraga? Jag öfvergår nu lill frågan, huruvida någon tillökning i lönerna utöfver hvad K. M. föreslagit skulle kunna beviljas dessa tjenstemän, och, jag uprepar det, jag gör della icke derför, att jag icke är tacksam för Regeringens förslag, utan derför, alt jag, af det betydliga antal reservationer emot Utsk:s Betänk, tyckt mig finna, att statsverkets tillgångar kunna medgifva någon tillökning. Det torde alltså tillåtas mig att få framställa de skäl, i följd hvaraf Svea HofRätt ansell sig icke böra begära mera, än hvad HofRtn föreslagit.
M. uttrycka den önskan , att i och för verkställigheten af tull-lagarna, de lagar, som Konung och Ständer besluta, Konungen ville vidtaga nödiga åtgärder, hvarvid rättigheten till undersökning efter försnilladt eller lurendrejadt gods borde utsträckas tillden omfattning, sorn den haft af gammalt. Jag får nemi., sedan samtliga RiksSttn numera fattat deras beslut i afseende på tulibevillningen och dermed gemenskap ägande tull-systeme, samt emot K. M:s i nåder meddelade åsigter förbud i många afseenden blifvit bibehållet, med anleda, af samma beslut och på grund af 56 §:n Riksd.Ordn. vördsamt föreslå: ”att, med upphäfvande af de inskränkningar i rättigheten till visitationers anställande efter lurendrejadl eller tullförsniIladt gods, hvilka genom K. förordningen emot oloflig ineller utförsel af varor af den 23 Juni 1825 infördes och sorn icke i sednare stadgande!) blifvit åter upphäfda, denna rättighet måtte blifva återställd i det skick, som varit föreskrifvet i K. förordningen af den 12 Februari 1820.” Såsom stöd för denna motion får jag anföra, att ehuru nu bibehållna prohibitiv-systeme, med dess större retelser till iagarnes öfverträdelse, gör behofvet af ökade controller nödvändigare, så kunna de dock, under hvad tull-lagstiftning sorn helst, icke umbäras, såvida man icke vill gynna lagbrytarens bemödanden att, till förfång för den laglydige näringsidkaren, öfverträda Rjkets i laga ordning tillkomna gällande stadgar. Att de inskränkningar i andra rättigheter, som härigenom blifva en följd, icke böra anses slå i strid med fordringarna på borgerlig frihet, loide utom efterdömet af vårt egel land, der under längre tid en sträng visila t ion srä 11 varit tillåten, äfven intygas af förhållandena i England och Förenta Staterna af Amerika, der man i allmänhet anses mycket nogräknad i afseende på allt hvad borgerlig frihet heter, och lagstiftningen i detta hänseende likväl är fullt ut så sträng som 1820 års författning.
Såsom Ledamot uti Borgare-Ständer kan jag icke frångå der beslut, som detta Srand fatrar, och wagar hysa den lankan, at derest Bewillningen efter de upgjorde 1abellerne icke skulle inbringa 2- Millioner R:d., bristen torde kunna paräknas dels genom »plågande af sadaneLan, hwarom Riksens Högloft. Ständer redan stadgar, dels ock genom besparingar a de anordnade Hufwud-Tirlarne, och särdeles ä anftaget til Förswars-Werket. Om äfwen kZaognco skulle komma ak sakna något af dctz bestämda afbetalning för äret, är jag nog djerf, ar hyst den vfwertygelsen , at dctz bestånd derigenom icke äfwentyras. Skulle äcer aila desse utwägar anses ocilrackelige, at fylla de trängande bchofwen, får jag för enskildt del förklara, ar jag, häldre an ar frånträda Regerings-Formens stadgande i dest ;? rilstyrker, atlunLroe nu genast erforderligen höjas. Här - IIS Dm 22 Mars» Härmed förenade sig Herr prokelkoren voKor ?gxe, Herr Ofwer-Jntendenren och Riddaren Ikam» Herr Lapitaine kittin^doik och Herr Kammar-Skrift waren LenZerlem i sa matto, som de anfago betänkeligt, ät Fullmägtige uti kanguen och Riksgälds-Lontoiree uplaca en sadan rättighet, som .Ucjkottet nu föreslagit, men i stället tilstyrkce, at iLl-itwl-E genast sa ökas, at den fastställde Bewillnings» Summan ma til fulla belopper utgå. vt supra. vx krotocollo V. 6. Ingman. Lades pä bordek. Grefwe ve la 6arclie anhöll, at detta mål sä fort ffe kunde och om möjligt wore i morgon matte företagas, pä det at Bewillningö-UtskottetS arbete mätte kunna fortskyndas.
Skulle R. o. Ad. fatta ett sådant beslut, att R. o. Ad. skulle anses berättigad att inom Ståndet per capita deltaga i öfverläggningar och beslut, så borde väl de öfriga Stånden på samma sätt och med samma skäl jemväl hafva sitt större antal ledamöter, för att uti öfverläggningarne och be - Den 31 Maj f. m. 377 sluten inora hvartdera Stånden deltaga. Gr. Björnstjernas förslag leder således i konserjvenserne till orimligheler, och jag kan icke inse, huru detsamma annorledes skall kunna verkställas, än alt man ensamt uteslutande tillerkände R. o. Ad. denna rättighet och i och med detsamma nedsätter man de delegerades inflytande i Riksförsamlingen. Skulle likväl sådant kunna verkställas, hvad blefve väl följden? Jo den, att när Ståndsöfverläggningarne skulle försiggå, komme endast de i hufvudsladen eller trakten deromkring bosatte ledamöter af R. o. Ad. att, jemte de 60, deltaga i dessa öfverläggningar och desse 60 blefve då öfverröstade. Jag hemställer, huruvida nämnde 60 ledamöter skulle finna sin belägenhet särdeles angenäm, om det berodde på Stockholms Adel att tillintetgöra deras beslut. Det vore en åtgärd, hvilken i grund skulle tillintetgöra de delegerades anseende och inflytande, hvarföre, om R. o. Ad. skulle vara sinnad antaga Gr. Björnstjernas förslag, jag heldre önskar, att R. o. Ad. måtte helt och hållet förkasta det af Const.Utsk. framlagda. På grund af dessa skäl, och då Gr. Björnstjernas förslag ovilkorligen förstör al! verkan af Const.Ulsk:s förslag, anhåller jag, att R. o. Ad. ville afstå den af Gr:n föreslagna gemensamma tanken. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Gr. Björnstjernas förslag öfverensslämmer i vissa delar med det förslag, jag tagit mig friheten att för det Högh Ståndet framställa.
Men hvad i all verlden skall han välja, det är frågan det, och det är icke så lätt att afgöra, när så mycket står en till buds. Skall han köpa omnibusen med sina påselade blanka miniatyrhingstar, gubben, som kan fläcka ut armar och ben, när man drar på en tråd eller kanske sotarpojken, som med en stege på axeln på en skorstenskant sitter försänkt i djupa tankespekulationer. Han vet icke, jemför och tänker, tänker och jemför, men vet ändock icke. Mindre lyckligt lottad är hans granne till höger, en sjuårig pys i sliten blus med en stor, terpentinluktande ylleklut kring halsen. Hela vintern har han suttit instängd i ett fuktigt, ständigt halfskumt gårdsrum i en gränd i »staden», och hostat har han gjort, så man haft anledning att befara, att hans klena bröst skulle sprängas, men nu har han dock sluppit ut tack vare det blida vädret, och tio öre har han betlat i hop att köpa för. Hans gamla mor, en framhukad, krokig gumma med rynkor i pannan och gröpta kinder håller honom i hand, och man kan se på hennes smärtsamt slutna läppar, att det går henne till sinnes, att hon ej kan gifva sin lilla pilt något. Men hvad skall hon göra? Hon sliter en hund sju dagar i veckan, men det förslår icke långt, der medicin behöfs, ty piller och mixturer kosta pengar, stora pengar. Vid ståndet bredvid står en fjorton-års flicka med ett traktande, afbidande urtryck öfver det bleka, brådmogna anletet och håller idkeligen på att pruta med en tandlös, knarrig käring i väderhufva, som säljer ljusstakar af papp, medan hennes lilla syster bredvid med öppen mun och vidtöppna ögon beskådar en mängd bjerta små oljetryck, hvilka hänga under ståndets segelduk. Öfver hela marknadslifvet höjer sig en blå vinterhimmel, gnistrande, klar och stjerneströdd, lyktorna tindra, och skuggorna af de förbigående växa och förminskas på de gamla husgaflarne vid torget.
Lön ”och Boställen anslagne, jemväl ock lill ”Hemmanens uppkomst, så väl de gamle ”sorn senare nödige fundne förmedlingår ”afdragne och förbättrade, hvarefter Offi”cerarne nu och framgent deras fulla Lön ”och underhåll så uti Hemmansränta som ”KyrkoliondeSpannemål utan vidare förmed”ling hafva att uppbära och åtnjuta.” Uti en Kongl. Förordning utaf år 1684 angående Indelningsverket läses ock följande, §. 7: ”Kongl. Maj:t liar ock funnit ”rådeligt, till förekommande afall tvist och ”tvifvelsmål om den enes fordring och den ”andras skuld, att låta utur LandsContoi”ret gifva hvar Bonde några ark papper ”sammanbundne, hvaruti skall på första ”bladet inskrifvas hela räntan, som Bonden ”årligen bör betala, och uti samma hela ”Pappersbok bör antingen Officeraren sjelf, ”eller dess Fullmäktige, som uppbär och ”tar emot Räntan, anteckna dag och da”tura, när och huru mycket hvar gång be”talas, ” och så vidare. Den del af lönen som består i AfradsSpanmål lämnas också blott vid Indelningshafvarens Boställe. Ett säkert bevis att den en gång för alla är Indelningshafvare!! tilldelad. 8o Den 22 December f. m. Vid den tid Indelningsverket inrättades, bestämdes alla Löner i penningar för att vid allas jämförande äga en rättelse. Jag får äfven erinra derom, alt vid denna tid och ännu 70 till 80 år senare, räknade äfven den enskilte Possessionaten sine besittningars värde efter beloppet af den ränta deras hemman voro belagde med, uti dalertal uppförd. Häraf finnér jag, som mig tyckes, tydligt, att nu varande sätt att disponera de till Armeens löning anslagne Räntor, är uti Indelningsverket bestämdt. Detta är visserligen ej ett hinder för Rikets Ständer att samtycka till den af Kongl. Maj:t gjorde Nådiga Proposition; men jag tror vigliga skäl lala i andra afseenden högt deremot.
Län varit tjenstgörande, utgå af de i Landt-Ränteriet influtne eller inflytande Bevillnings-rnedel, samt att för år 1821 och följande år, så länge de uti 181S års Beviilnings-förotdning för utgörande af Taxerings-kostnaderne faststälde grunder äro gällande, ett lika belopp af Bevillningsmedlen må i gamma ändamål disponeras. Hvilket beslut Riksens Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Riksens Ständer framhärda etc.. Nio 38- Uppl. o. godkänd hos Ridd. o. Ad. d. j Maji 1823I Preste-Ståndet d. 7 Borgare-Stånd ;t d. 7 — •—- Ronde-Ståndet d. 12 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående beviljadt bidrag af Stats-medlen^ till bestridande af kostnaden för Fångvården i Götheborg. S. A. K. H os Riksens Ständer hafva Riksdags-fullmägtige för Götheborgs Stad vid innevarande Riksdag anfört, att, sedan hos E, K. M. Riksens Ständer, under den 27 April 1813, dels i un - Underdåniga Skrifvelszr. loj derd:t hemställt, huruvida Police-inrättningen i Götheborg, hvilken, genom Kongl.
Transport och nedläggning af sliper och räler samt uppköp af sliper Bangårdar med husbyggnader Stängsel, grindar och bommar l örliga materielens första uppsättning Sjukvården Expropriations-omkostnader Diverse utgifter Afskrifning (slitning å förrådet) Förvandling (slopning af effekter) Öfverstyrelsen (förvaltningskostnad) Tillgångar 4:o Södra stambanan från Falköping. Debet. Balans till år 1863: Kredit. Balans från år 1861: Skulder - 203,668: 81. Utgifter'. Kulvertar och afloppstrunnnor 56,033: 11. Viadukter och broar 4,091: 27. Vägauläggningar i banan 12,644: 15. Transport och nedläggning af sliper och räler samt upphandling af sliper 30,195: 9. Bangårdar med husbyggnader 91,903: 31. Stängsel, grindar och bommar 5,679: 4. Förvandling (effekters stöpning) 1,914: 69. Afskrifning (slitning å förrådet) 24.475: 46. Balans till år 1863: Materialier och inventarier 186,334: 4. Provisionella husbyggader 2,917: — Fasta, från banan oskiljaktiga, inventarier och byggnader 445,244: 6. Anmärkning: Balans från år 1861: Tillgångar: enligt 1861 års räkenskap för Westra stambanan från Stockholm 652,707: 5. dito dito » Göteborg 1,503,265: 98. Uppbörd: Passageraretrafiken : Öfvervigt å bagage 24,404: 85. Åkdon, hästar och hundar 18,123: 5. Godstrafiken: Krigsmateriel och Kronans effekter 7: 93. Extra trafikinkomster: Vagnsoch magasinshyror 5,589: 12. Egna vagnars begagnande på främmande jernvägar 477: 64. Försäljningsmedel för materialier och effekter 8: 30. 108 — Transport: Balans till år 1863: Skulder Summa Kredit.
Nådiga afsigter öfverensstämmande, att delaktighet af räkenskaper och öfrige handlingar i ämnet, i vidsträcktare nion, än som redan egt rum, lemnades Utskottet och Bikels Ständer, har, till svar å derom gjord förfrågan från Herr t. f. Stats-Ministern, i skrifvelse af den r7 sistlidne Mars, erhållit det besked: ”att de af Stats-Ut”skottet begärda diplomatiska räkenskaper och handlingar äro dels af den, ”i alla Stater erkända, hemliga beskaffenhet, att de i intet land, i ingen ”tidpunkt, under inga förhållanden torde hafva varit föremål för en vidsträcktare granskning, dels ock af den i politiskt afseende grannlaga e”genskap, att de, om äfven egnade åt ett begränsadt meddelande, dock ”aldrig blifvit öfverlemnade åt offentligheten. Då Stats-Utskottet likväl ”ansett sig böra utsätta detta senare villkor för emottagande af alla de ”äskade handlingarne, äfvensom för begagnandet af de redan delgifne rä"kenskaps-sammandragen, har Utskottet sjelft förorsakat det hinder, som 'nu deremot uppstår.” Rikets Ständer torde häraf finna, att Utskottet, intill tidpunkten af närvarande Utlåtande, icke egt några ytterligare facta eller uppgifter att åberopa, än dem, som förut af Rikets Ständer äro kände, eller som af enskilde ledamöters yttranden inom Riks-Stånden kunnat uppbemlas; och Utskottet har på delta förhållande grundat sin förmodan, att det skulle vara både otjenligt och ändamålslöst att specifikt upptaga till besvarande en och annan eller flere af de inom Riks-Stånden gjorde anmärkningarne, enär Utskottet icke anser sig ega rätt att afgöra, hvilka deribland som ega anspråk, företrädesvis framför de öfrige, på sådan serskild uppmärksamhet. I dess ställe har