Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tillstyrker alltså vördsammeligen, att Ridderskapet och Adeln måtle bifalla den framställning Grefve af Wetterstedt gjort, men med det tillägg, som Herr Cederschjöld yrkat, att nemligen Ridderskapet och Adeln måtte anse alla de §§ i detaljerne, hvilka angå Tryckfrihetsmåls behandling vid Domstol, såsom förkastade. Om Ståndet behagade på förhand fatta detta beslut, vore man på en gång ifrån en mängd §§. Jag ser ej heller alt Ståndet derigenom inskränkt sin beslutanderätt, ty det måtte väl följa af sig sjelf, att detaljerne skola öfverensstämma med hufvudgrunderna. Friherre Åkerhjelm: Utan att intagas hvarken af oro öfver utgången af den nyss skedde voteringen, eller af glädje, eller låta någon af dessa känslor verka på min öfvertygelse, tror jag här endast vara fråga om 5g H. 9 i3o Den 27 Januari i e. in. att Grundlagsenligt behandla Memorialet. Då ännu intet beslut är tagit, ty blott ~ af lagstiftningen har afslagit frågan, men det är oss obekant, huru utgången blir, böra vi ej släppa af det återstående. Jag nämner, ej såsom efterdöme lill ledning för Ridderskapet och Adeln, ty Ridderskapet och Adeln har fullkomlig rättighet och upplysning att besluta, men endast såsom ett factum, att Presteoch BorgareStånden satt sig i samma tillstånd, och hafva yttrat sig, för den möjliga händelsen af Juryns borttagande, öfver publiciteten vid Domstolarne, och TryckfrihetsComitéens hörande. Derföre, instämmande i Herr Grefvens och LandtMarskalkens åsigt, tror jag, att vi borde skrida till pröfniug af dessa punkter, och denna pröfning vore redan gjord, om vi ej debatterat örn formerna. För min del skall jag låta dessa frågor passera utan anmärkning, och om alla gjorde det, hade Ridd. och Adeln dervid låtit bero. Att förbehålla sig beslutanderätt, om Juryn qvarstår, finner jag vara orimligt, ty om den qvarstår blir det ej fråga om dessa punkter.
Halfylleväftiader, (sidan 69); samt 1, 6, 7, m) 14, i5 och 18 §§. i un ferrä't herna; Q.-o Yidblef Ridderskapet och Adeln sina beslut, angående Blyerspennor; Fikon; Fläsk; Fernbock; Indigo; Sumack; Glas andia slag, hvita eller färgade, ej specificerade; Jern, smidt eller valsadt, andare, kellingar; Jern stång (utförsel-tullen); Plåtar öfver 6 Lisp;s vigt stycket; Kläder, tillhörige sjöfarande eller resande, när de äro synbart brukade, eller pröUas icke öfverstiga egarens behof; Ljus, vax-; Nålar, kiasoch bröst-, af oäkta metall; Oljor; Ost; Pennor; Pen lar; Plommon; Plymer; Saltsyra; Silke; Skedvatten; Strumpor, andra slag; Träd varor, knider och plankor, sågade, bb) af alm, bok oc h ek etc. Väfnader, Helsiden, alngi ds alla andra slag ej *] ecificerade; Väfnader, halfsiden, alngods, alla slag; Väfnader, halfsiden , Schawlar, Schawletter och andra dukar af 10 R:drs värde och deröfver: \ 3i2 Prot Ut dr. d 5 April l 8 4 * • stycket, Väfnader, bomulls-, alngods, hvita, alla ej specificerade: genom sjelfva väfnadssättet fasonerade, Schawlar, Schawletter och andra dukar:
Om t. ex. för Soldatens behof af skor, Garfvaren beredde de hudar Kronan af hemmanen tager i skatt, samt Skomakaren af dessa beredda hudar tillverkade skor, så vore all penningeutgift för detta behof umbärlig. Genomvandrar man sålunda alla Den 16 Maj. Handtverkerier och Fabriker, skall man komnia till det resultat, att Kronan i det närmaste sl afl blifva oberoende af penninge. väsendet samt Varu-värdet, och detta, såsom mest ländande till Statsverkets bestånd samt det Allmänna bästa, bör vara hufvud.' sakliga föremålet, särdeles som det en gång skall bidraga att göra Bevillningar och flera för Landet tryckande extra utskylder um« bärliga. Att ingå i defaillerna för verkställighet ten af denna grundprincip, dertill fordras en nogare kännedom af förra Uppbördssättet och Redovisningen med allt hvad dertill hörer, än den jag äger. Sådant skulle ock nu blifva för vidlöftigt, samt utan ändamål förr än grunden är antagen. Må ej min välmening blifva misskänd, om ock mitt förslag icke skulle antagas. Jag finner sjelf att deremot kan mycket an. markas, och vet ganska väl att många svårigheter för verkställigheten skola framkastas; men jag är öfvertygad att förr eller sednare skall det vinna framgång. Begärdes på Bordet. Herr af Sillén, Carl Wilhelm, uppläste följande : Då flera Memorialer här blifvit upp» 616 Maj. läste med välgrundade förslager om medlen till det i långliga tider och i alla hänseenden så vanlottade Svenska Jordbrukets upphjelpande, torde det vara öfverflödigt af mig, att derom något orda. Allmänt erkändt lärer det vara, att säkraste utvägen, och för Staten mindst kostsamma, till detta stora ändamåls vinnande; är ett totalt förbud emot införsel af all slags utländsk Säd och Bränvin. Ett sådant förbud skall säkerligen mycket fortare verka till Jordbrukets förkofran , än alla ÅkerbruksAcademiens Annaler och Redskapsmodeller, samt HushållsSällskapers Skrifter, dem Allmänheten hvarken är i tillfälle att läsa eller se.
Majus Befallningshafvande, och emot er - i6o D # n g J a n u a r i i. hållande qvitto, RiksStåndens i Landsorterne bosatte, och dit åter afreste, Ledamöter, i ett Exemplar för hvardera, efter från hvarje Stånd till RiksgäldsContoiret afgifvande Förteckning, tillställas; Ridderskapet och xideln nu jemväl ansåg nödigt, att desse förordnanden borde genom StatsUtskottet varda RiksgäldsContoiret till kännedom och iakttagande meddelade. Herr Hjerta, Gustafa uppläste följande: Sedan numera alla motioner äro till Utskott remitterade; sedan Utskotten derigenom äro iståndsatte, att classificera dem och dymedelst skyndsamt behandla de vigtigaste ämnena, samt företrädesvis de Kongl. Propositionerne; sedan en hvar Riksdagsman nu är i stånd att bedömma den krets, inom hvilken vi vid denna Riksdag hafva att handla; synes det vara af stor vigt att söka utreda och bestämma den ordning, hvari Rikets Ständer böra afgöra och besluta ärenderne. Grundlagens föreskrift i 109 §. RegeringsFörmen gifver åt denna lätt fattliga sats en ökad vigt. Det torde icke behöfva erinras Rikets Ständer, att, oaktadt vid sistlidne Riksdag förhöjde beräkningar af InkomstTitlarne, gifver den år 1828 af Riksens Ständer fastställde Bevillning numera ett årligt öfverskott af omkring 1,000,000 R:dr, samt att dessa öfverskott onekligen åter fal - Den 9 J a n u a r i i. falla lnngt pä ilen skattdragande, oell lemna icke otydliga anledningar till mindre omtanka med Statsmedlen och lättgjorda beräkningar på ökade anslag. Och det vore likväl denna Bevillning, som skulle, enligt nämnde §., fortfara, om Rikets Ständer icke innan den i4 Mars reglerat Staten och ny Bevillning till bestämdt belopp sig åtagit, i händelse Konungen då skulle Rikets Ständer åtskilja.
N:o is4. »e; de af Schol-Lärarnes behof af förbättrade lönevilkor, ansåge sig böra fästa uppmärksamheten på en del Gymnasii-Lärares lika , om icke större, behof af förhöjd aflöning; hvarjemte Herr Dom-Prosten anmärkt, hurusom, uti beräkningen af Collegernes inom Wexiö Stift förut innehafde löningsförmåner, orätt upptagas så väl inkomsten af en serskild Donation , som en från ålder dem til-s? lagd andel af Stiftets så kallade Djeknepenningar; 8:0 Professoren m.m.Herr Magister Gravander, att han önskade, det Lärarne vid de högre Lärdoms-Scholorne måtte förhjelpas till löneförbättring, och serdeles alt Rectorer och Con-Rectorer återsätlas i åtnjutande af deras förra årliga löner; hörandes, i Herr Professorens tanka, sådane Legater, som Lärare åtnjuta genom enskilde personers Stiftelser, alldrig ingå i beräkningen af den lön, som blifvit anslagen på Stat; samt 9:0 Prosten m. m. Herr Magister Anjou, med hvilken Herr Contracts-Prosten Agrell sig förenat, att han upprigtigt önskade all möjlig förbättring i de svagt lönte Scholr Tjenstemännens vilkor, men trodde,att man, yid klagan öfver det ännu bristande, icke 20 Allm. Besv. o. Otc. Utsk. Uti. N:0 124. borde förgäta erkänslan för hvad i denna vigtiga angelägenhet redan tillgjordt blifvit.
9 Direktionen öfver Veterinär-inrättningen i Skara har anfört: att fordringarna på kunskaper hos de ynglingar, som söka inträde vid veterinär-läroverken borde ökas till likhet med fordringarne för student-examen; att veterinärläkarnes löner vid de på stat uppförda tjenstebefattningar borde ökas till likhet med hvad mosvarande andra tjenstemän innehafva; att deras ställning och anseende i samhället borde höjas derigenom att åtskilliga af dem erhölle rang åtminstone lika med underlöjtnant; att medel borde anvisas till resestipendier åt veterinärläkare eller elever, som utmärkte sig för studier och praktisk duglighet; att de begge veterinär-inrättningarne borde åtskiljas såsom tvänne särskilda läroverk med lika åliggande att i fullständiga kurser meddela undervisning i alla till veterinärläkarebildningen hörande läroämnen, och med lika rättigheter för de utexaminerade eleverna; att genom utvidgande af veterinär-inrättningens i Skara verksamhet borde beredas ökad tillgång på veterinärläkare; samt att desses skyldigheter och rättigheter borde genom ny instruktion, lämpad efter nuvarande tidsförhållanden, närmare bestämmas. Öfver dessa förslag har Sundhets-kollegium afgifvit underdånigt .utlåtande och för sin del ansett begge de nuvarande läroverken böra upprätthållas, lärarnes antal, likasom fordringarne på inträdande elevers förkunskaper böra ökas, samt tillfälle beredas de sednare att vid mejeri eller holländeri genomgå en viss kurs i husdjursskötsel^ derest icke vid veterinär-inrättningen i Stockholm kunde för sådant ändamål anläggas en större ladugård. Derjemte har Kollegium vitsordat, att det af Staten aflönade antal civile djurläkare är alltför ringa, och jemväl åt dem tillstyrkt förhöjd aflöning. Veterinärväsendets ställande under en särskild chef har Kollegium deremot afstyrkt.
Riksdags-Ordningen i allmänhet bestämmer, till en början ytterligare antaga en Notarie och en Canzlist; och får alltså Utskottet, med stöd af Riksdags-Ordningens villkorliga medgifvande i samma moment, vördsamt anhålla, att äfven för desse sistnämnde tjenstemän må anslås vanliga arfvoden, beräknade från anlagningsdagen. Slockholm den 6 Augusti 1844. På Högloft. Ridderskapets och Adelns vägnar: A. G. Gyldenstolpe. På Vällofl. Borgare-Ståndets vägnar: A. M. Brinck. J. F. Fåhreeus. På Högvördig» Preste-Ståndets vägnar: M. O. Holmström. På Hedervärda Bondeståndets vägnar: Nils Persson. Ank. till Exp. Utsk. d. 12 Aug. 1844, kl. 1 e. m. Memorial till Riksens Ständer, med uppgift å hvilande grundlagsförslag, i afseende pä National-representationens ombildning. Vid betraktande deraf, att, jemnlikt 81 § i Riksdagsbeslutet af den 16 Juni 1841, de tili nuvarande Riksdag hvilande förslagen angående narn till R.
På detta sätt äro andra rikens nya Banque-infättningar formerade, med den olikhet likväl att der icke finnas 2:ne classer Actie-egare, såsom bär, Staten och de enskilde, utan ensamt -de sednare, livilke bland sig utvälja Directeurer. §. 8. Denna Banque skulle ensamt hafva Privilegium såsom Biks-Bank och provincial Läne-Banquer icke få inrättas: men associationer kunde, lika såväl sorn enskilda hittills, assignera på RiksBanquen, så vidt de der placerat sina fonder. Riks-Banquen skulle deremot kunna inrätta liqvidations-afdelningar uti södra och vestra delarne af Riket eller annorotädes, om sådant för handelns och näringarnes lättnad ansåges erforderligt. §• 9- Riks-Banquen skulle icke få emot ränta upptaga enskildes medel, för att dermed utvidga sine Låne-operationer, såsom exempelvis de förra Disconterna å 3 procent. Rättigheten att i utomordentligt fall, derest sedlarnes inlösen skulle det fordra, upptaga metalliskt lån, mot garäntie uti gamla Banquens fordringar, måste lik» Betänkande om Rikets Penninge-Verk. 399 väl var reserverad; på det att intet hinder i något fall skulle kunna möta det egentliga hufvud-ändamålets framgång, nemligen myntbestämningen. Till dessa hufvudsakliga momenter anses utvecklingen af frågan, om enskildas intagande uti Banquen vid detta tillfälle böra inskränkas. Sk ulle förslaget derom vinna afseende, blifver det en nödvändig följd deraf, att detaillerne erhålla den fullständigaste utarbetning. Sammanhanget emellan förenämnde reglering af Bancooch Riksgälds-Verken genom en myntbestämning och de öfrige delarne af Rikets finance-väsende, kunna i allmän öfversigt anses utfalla på följande sätt. 1:0. Då alla Riksgälds-sedlarne blefve öfvertagne i den nya Banque-inrättningen, ankomme pa Ständernas pröfning derefter , om äfven Riksgälds-Contoirets skuld på löpande räkning till Banquen skulle afskrifvas eller ej.
Hvad mig sjelf beträffar, får jag tillkännagifva, att jag aldrig ansett mig behöfva taga kännedom om mer än de 2 sista orlofssedlarne. Om dessa varit goda och jag egt visshet om deras riktighet, så har jag, för fattandet af mitt beslut i frågan, icke ansett det vara af -någon vigt, om den ifrågav:de personen möjligen vid 15 eller 20 års ålder kan hafva varit stursk eller mindre nykter. Ett ytterligare skäl för min anhållan om afslag är, att jag icke funnit sjelfva motiverna för denna förändring eller sättet att begära densamma lämpligt. Jag utgår härvid ifrån den åsigt att, om ock en förändring uti ett eller annat hänseende kan vara nyttig, så bör den dock icke genomföras, så vidt icke något bestämdt behof deraf sig företer. Frih. Creutz, Steffan: Jag tillhör deras antal, som anse, att de ifrågav:de tjenstehjons-böckerua skulle medföra ganska stor nytta för landet. Mitt hufvudsakliga skäl derför är, att icke, efter husagans afskaffande, något slags surrogat för nämnde korrektiv finnes. Hiyaf har ock följden blifvit, att ofta på landet ett ganska svårt, nästan laglöshets-förhållande uppstår mellan husbonde och tjenare. Så länge nemligen icke lagstiftningen gifver husbonde bestämdt vitsord, — ett förhållande, hvilket jag dock icke vill förorda, — finnes verkligen icke något, sorn kan gitva den af behofvet påkallade skärpa och efterföljd åt husbondens tillsägelser och befallningar. Det beter visserligen i lagen att husbonden eger rättighet att klaga. Har man rätt och får man rätt, så afdrager man under vissa omständigheter en del af tjenarens lön; men allt detta är förenadt med en sådan mängd svårigheter och obehag, att heldre lider man en tjenare, han må vara huru svår och upstudsig som helst, och låter saken passera. Följden deraf har dock, åtminstone bland allmogen, blifvit, att ben 28 J ni i. man hör ett dayligt kif mellan husbönder och tjenare. Det upkommer på så satt, att tjenaren, sorn man säger, oupphörligt »mukkar» mot husbonden.
— De litet skogödande och varaktige stiektaken vinna allt mer och mer förtroende; och då byggnadssättet bland allmogen i så målto ädven vunnit förbättring, att flere boningsoch förvarings-rum inneslutas under ett tak, samt att väggar, tak och golf uppföras och inläggas med mera jioggranhet än förr, är äfven derigenom en ej ringa skogs-besparing åstadkommen. — Gärdes-gårdarne uppföras efter gammal sed af stör och sönderlufven mindre skog, äfvensom så kallade rishagar nyttjas. Efter verkställd stenbrytning uppföras jemväl gärdesgårdar af sten. Be betydliga krono-skogarne, hvilkas areala innehåll, i anseende till deras oafslutade affallning, uti,tabellen icke annorlunda än provisionel kunnat upptagas, äro dels ännu odisponerade, dels upplåtne under recognition för jernbrukens behof af ved och byggnadsvirke, dels ock till fällande af ett bestämt antal sågträd årligen för vissa sågverk emot stubbören. Andre åter äro, emot årlig afradsskatt i smör, upplåtne till mulbetes nypning, med förbehåll af Kronans fria disposition. Be bergverken underlydande skogar äro antingen radan skattlagde eller under skattläggnings beredning. Under de sist förflutne fem åren eller från och med år 1828 till och med år i834 hafva tillsammans 387,881 tunnland i3 kappland kronomark blifvit afmätte och afvittrade. Med detta för orten vigtiga och angelägna göromål fortgår nu, i följd af Eder Kongl. Maj:ts Nådiga föreskrift, efter en förändrad och förbättrad plan, hvilken redan visat sig så ändamålsenlig, att, för innevarande år, nära dubbel mätning, mot ett föregående, kunnat af lika tjenste-personal åstadkommas. Under förenämnde tid äro jemväl fyratio nybygges-anläggningar beviljade och många ansökningar derom lill Länsstyrelsen ingifna, öfver hvilka, såsom till vederbörande afvittrings-förrättningar hänskjutne, ännu icke kunnat slutligen resolveras. Bergsrörelse:
Och om nu TullStyrelsen skulle af uttagne för passningar tiiläfventyi s inbunta, att Bih. till RStfröt. 1640 oen 1841. i SorniS -tfel 7 Béftct. 2 Bil. till Bevilln-} Lagsamt Allm. Besv.-Utshns Betänkande, N:o 8. förpassning uttagits å varor till större qvanliteler, an Tullspecialerne upplysa halva under äret inkommit, hvilket likväl är omöjligt erfara, enär å de qvanliteter, som i minut försäljas, förpassning ej behöfver lagas, hvad vore väl dermed vunnet, heldst Tull-Styrelsen i alla fall saknar kännedom derom, huru stora lager af ifrågavarande varan kunde vara upplagda från föregående år? Jag vågar påstå, att dessa stadg,anden höra lili den categori af controllör, sorn icke medföra den ringaste trygghet emot oloflig handels bedrifvande eller olofligt inkomna varors kringspridande, utan endast tjena till att genera varuomsättningen samt rikta en onödig tullpersonal med passlösen, discretioner och bötesandelar. Jag har ännu mindre kunnat röna någon nylla deraf i städerne inuti landet; ty der lärer val ingen med skäl kunna misstänkas att hafva olofligen insmuglat de varor, sorn försäljas ål kringliggande landsorter. Emedlertid är afsändare!) lika skyldig att taga förpassning i uppgifne fall. Jag trotsar hvilken som helst, att kunna uppgifva något förnuftigt skäl till ett dylikt betungande.
Deraö embete erfotberliga (lämplaDe pappet; åligganbe bet JpäraDés ©fcifwave, ellet Den Siantaléjltifningen förrättat, att mib nämnDa tillfälle, unDet famma reDoroténingö(fplbigf)et od) rättigheter forn anDre Sfjattse^igilla* taj^ötfäljningömän, mata fötfeDDe meD flämplaDt pappet till etforöecligt bel)of. 3 ©tocfl)olm äger ^ongl. Siaj:t$ od) Sufetö ©tatö*£ontot att beffämma betjofroet af ocf> förotDna om ett ellet flere S^attas^igiHatae^ötfäljningé^ontor, pmitfa alla föcftteDagat böta mata öppna från flocfan 9?io fötmiDDagen till flocfan £tt eftetmiDDagen ocf) »ibäre från flodan §pra till ©ep eftetmiDDagen. 3 alla öfrige ©taber antaga ifongl. 2Dlaj:tö 33efaUningöl)afmanbe nöDige 'görfäljningömän meD enafjanba fötbinDelfe. ivongl. 5Jlaj:té 33efallningél)afroanbe, ellet Den i hanö (fälle närroaranbe roib ali* männa tapetingen, bör, innan Comtnitteen åtffiljeö, efter föregången pröfning af bepofmet, utfe od) förorDna erfotDetlige ^ötfäljningömän i hmarje taperingöDifl rict, hroilfa fötfäljningömän, roib De inom Diffrictet befintlige §ingé
Ånyo föredrogs Coust.Ulsk:s den 2 dennes på bordet lagda meni. N:o 1 16, med förslag till ändring af Riksd.Ordnts § 22. R. o. Ad. antog det framställda grundlagsändringsförslaget till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Vid förnyad föredragning lades lill handlingarna förstärkta StatsUtskts den 2 dennes på bordet lagda mern. Wto lJ c i> 5 Ju n i. 47 564, anglie verkställd omröstning i nnledn, af RiksSt:ns skiljaktiga beslut rör:de ett ifrågastäldt anslag för uppbyggande af ett strafF-fängelse efter Pensyl\an:a-metoder. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s don 2 dennes på bordet lagda mein. ]V:o 544, med förslag lill ytterligare föreskrifter alt inlagas i reglementet för Riksg.cont:s framlida förvaltning. Frih. Cederström, Jacob: Jag vet icke om någon punktvis föredragning af detta betänk, kan vara egentligen af behofvet påkallad; men vid 4 Får jag göra en anmärka. ehuru denna § i det närmaste öfverensslämmer ined det gamla reglementet, ty det är alldeles på sidan om hvad som ske kan, att det blifvit A lagd t landträntmästarne, i händelse de icke ställa sig till efterrättelse de för Piiksg.con!:s styrelse meddelade föreskrifter, alt icke få beräkna något remisslage, enär Riksg.cont:s styrelse icke kan meddela några föreskrifter för landträntmästarne. Ställa desse sig icke till efterrättelse föreskrifter, sorn vederbörligen blifvit dem meddelade, eller, om de för Riksg.cont;s styrelse lemnade nya föreskrifter varda af styrelsen godkända, så måste sådant genom landshöfdingarna meddelas lill landträntmäslarnes förständigande. Det är slutmeningen, eller orden — '"eller vid hvilkas redovisning och leverering de af Riksg.conlts styrelse landträntmästarne härom meddelade föreskrifter icke blifvit iakttagna,” — sorn jag skulle tro borde förfalla.
Härutaf befinnes alltså, att Lotteri-försäljningsmedlen, år 1826, utgjort R:dr 270,789: 43. II. Betänkande!), N:o 338. 12S återstår alltså öfverskott 110,712: 3i. 5. men när från sistberörde summa afdrages beloppet af utgifterne och deribland anslaget till K. Lazarettet 5oo R:dr 47,002: 37. 8. blir verkliga behållningen 63,70g: g. eller 3,709 R:dr 41 sk. 9- r. utöfver det i RiksStaten påräknade belopp af 60,000 R:dr; dock får härvid anmärkas: i:o att uti det vid Nummer-Lotteriets BokslutsContoir upprättade Sammandrag öfver 1826 års Räkenskaper upptages behållningen till R:dr 64,209: 4i* 9- eller 5oo R:dr mera, än här ofvan utsättes; hvilken skiljaktighet härrörer derifrån, att det till K. Lazarettet utbetaldte årliga Anslaget af 5oo R:dr icke är uti Sammandraget upptaget ibland årets utgifter, utan endast affördt under lefvereringstitel, på lika sätt, som den till RänteKammaren atlemnade summa af R:dr 64,971: 42> 5. 2:0 att, uti RiksHufvudboken upptagas, såsom RiksStaten behållne utaf 1826 års Lotteri-medel, R:d. 110,86g: 25. g. men, på sätt ofvan ntredt är, bär återstoden af Lottförsäljningsmedlen, efter afdrag af vinsterne, endast utgjort R:dr 110,712: 3i. 5; och således uti RiksHufvudboken R:dr i56: 42- 4- roera, än LotteriRäkenskaperne utvisa, ehuru dessa räkenskaper befunnits både ordentliga och behörigen verificerade.
April II, i2i, 335, 353. Barnekow, Christian, Grefve Hofmarskalk, introducerad, April I. 314- Barnhus, Stockholms Stora, angående KronoTionde Spannemålens utgörande till, Mars II. 246, 281. April I. 164, 169. Junii II. 489, 511; se Upsala Stad. St. Barthelemy, om intraderne från samt försäljning af Kolonien, Maji I. 422. Junii IL 52i, 56'o. Exp. Julii 145* Begrafning, om kostnaderne för Konung Carl XIII:s; se Konungen. — örn dito för EnkeDrottningens; se EnkeDrottningen. Beklädnad för InfanteriRegementerne, om ändring i Kongl. Förordningen den 4 Fehr. 1812 rörande, Dec. 4^3, 566. Junii I. 144* Exp. 536. Konungens Svar, Julii 36g. — om en förhöjd Beklädnadshjelp för Under - " 51 Officerare vid Örlogsoell Armeens flottor, Dec. 570. Beklädnad, angående Södermanlands Regementes Soldats-, Junii I. 144» 539• Beneficieoch Benådningssamt allmänna IndragningsStaterne, om tryckning af Författningarne derom; se tryckning. Beredning, allmänna ärenders, om lönetillökning för deras Ledamöter; se Löneförbättring. Bergencreutz, Lars Alger, yttrande, Jan. I. 264. Bergenskiöld, Eric Johan, yttranden, Jan. I. 421. April II. 235. Junii II. 422. Bergenstråhle, Clas Cahr.,' yttrande, Dec. 71. Bergenstråhle, Johan, yttrande, Dec. 471 - Berghman, Ambrosius Magnus, yttranden, Nov. 8, 24. April II. 232. Maji I. 106. Junii I. m, 569, 655.