Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mig -synes, att den så kallade husbehofsbränningen beredt sig tillfälle, att kunna begagna sina pannor fern, kanske sex, veckor, då den icke skattar för mer än en månad.” Uti denna reservation bär Herr Balling instämt. af Herr vice Talman Halling, vid 13 och 28 §§: ”Ehuru olycksbringande, är dock bränvinsbränningen en näringsgren, sorn ty värr! nu mera intagit eli vigtigt ruin inom allmänna hushållningen i landet. Så länge det är möjligt för uppfinningsförmågan, att i denna riktning fortfarande framkalla rikedom och anseende, skall tillverkningen icke minskas, och intill dess näringen frigifves och derefter beskattas på annat sätt, än att tvisterna derom, såsom hittills, omfatta endast ett eller annat runstycke mera eller mindre för tillverkad kanna bränvin, synes det icke vara nyttigt, utan tvertom skadligt, att vid hvarje riksdag förnöta tiden med sönderbråkande af bränvinsbrännings-förfatlningen. Således har jag ansett bäst vara, att bibehålla den hufvudsakligen i dess nuvarande skick; men sedan inom de sammansatta Utskotten en allmännare benägenhet för motsatsen, så vidt beskattningen angår, låtit sig förmärka, hufvudsakligen med afseende derå, att tredje klassens redskap påstås draga för låg afgift, då den drifves med ånga, har jag, såsom en medelväg, derigenom idkarne af näringen kunde undgå allt för stark frestelse att låta omarbeta redskapen, hvilket svårligen, utan tillfällig förlust, kan låta sig göra, om icke bränningen skulle afbrytas midt i vintern, enär den nya författning, som är att emotse, näppeligen kan hinna allmänt kungöras, mera än några få veckor innan bränningen i höst vidtager, förgäfves föreslagit, alt stadna dervid, att höja beskattningen, då ånga begagnas vid3:dje klassens redskap, med 25 procent af nu derföre gällande tarif.
Anli. till Exp.-Utsk. d. 14 Juli 1851, kl. 12 midd* Utlåtande, i anledning af väckt motion om årligt arfvode åt Expeditionssekreteraren och Riddaren J. G. Richert. V. A.) Uti en, med stöd af 56 § Riksdägs-ordningen inom Välloliiga Borgareståndet väckt och till Stats-utskoltet remitterad motion, har Herr f. d. vice Talman Brinck anfört, att hvarje nation gör sig en> heder af att belöna utmärkta förtjenster. Till de folk, hvilkas nationaltiligångar lemna ett rikare tillfälle för sådana belöningar, kunde icke vårt fädernesland räknas; men att åtminstone i någon män erkänna fosterländska mödor och vetenskapliga forskningar, hvilka hedra fäderneslandet, dertill saknade icke något folk medel. Det vore tvärtom en pligt som är kär i samma mån, som det föremål, för hvilket en ringa erkänsla begäres, ’ bör vara nationen dyrbart och ega betydelse icke blott för samtiden utan för historien. De män, 'som längst lefva i häfderna, voro de, hvilka såsom snillrika och oför - Stats Utskottets Utlåtande, N:o 255. 15 trutna arbetare i elen vingård, der den högsta och bästa frukten af folkets civilisation, lägger frö, uppspirar och mognar, egna sitt lif åt förbättringen och fullkomnandet af landets lagar. Dessa män hade blifvit hedrade i alla tider och hos alla folk, der civilisationen slagit rot. Utan tvifvel skulle icke heller Sveriges folk neka att åt dem gifva en, åtminstone anspråkslös, hyllning. En af dessa män är Herr Expeditionssekreteraren och Riddaren Johan Gabriel Richert, — enligt motionärens utsago — den förnämste ledaren under 30 år af först lagkommittéens och nu sednast lagberedningens arbeten för en af nationen så länge insedd och fordrad reform af vårt lagväsende. Redan för 20 år sedan framlade Herr Richert, biträdd af andra utmärkte män, sitt arbete för allmänheten, och åtskilliga frukter deraf hafva äfven sedan tillfallit svenska folket, genom flera ur detta arbete hemtade partiella lagförbättringar. Men tiden växte och idéerna med den.
» Medlemmarne i allmänhet äro emot alla arbetsinställelser », yttrar Allan, maskinbyggarnes generalsekreterare, » och det faktum, att vi hafva en stor förmögenhet, stärker denna motvilja ... Vi äro ytterst angelägna om att icke förslösa hvad vi äga, och vi anse alla arbetsinställelser som ett fullkomligt slöseri med pengar. » Har pass lättsinnigt en förening inlåter sig på en strejk, visas bäst af dess förfaringssätt, oir fråga uppstår om att söka genomdrifva förbättring i något arbetsvilkor. Förloppet härvid blir dä ungefär följande: Rörelsen uppkommer vanligen bland arbetame hos ndgon särskild firma. Förslag om hemställan till arbetsgifvaren göres då till den lokala grenen eller logen af den förening de ifrågavarande ar * beUrne tillhöra. Vinner det här efter en grundlig diskussion majoritet, sändes det till föreningens högsta myndighet, det exekutiva utskottet, med fullständiga upplysningar beträffande såväl den sökta förbättringen som industrins tillstånd i distriktet och i landet i öfrigt, det antal arbetsgifvare, som sannolikt kommaatt af tvisten beröras, antalet arbetare, medlemmar och ioke-medlemmar af föreningen, möjligheten för, att de senare skalle vilja intaga de strejkandes platser, röstetalet i grenen för och emot samt möjligheten af framgång, i händelse adspråket fram-Btälles. Förslaget diskuteras nu i exekutiva utskottet. Om det här vinner bifall — något som man kan vara förvissad om, att ett löneanspråk icke gör, om icke industrins konjunkturer befinna sig i uppåtgående — sändes det, jämte redan lemnade och, om så aktas nödigt, ytterligare upplysningar, till de öfriga grenarne, af hvilka det likaledes diskuteras och göres till föremål för omröstning. Rösterna för och emot i alla grenarne sammanräknas, och föreningens beslut kommer till stånd i enlighet med voteringens resultat och bör som sådant lända till efterrättelse. Motsatsen kan naturligtvis stundom inträffa, men stadgarne söka också förekomma denna möjlighet. Först och främst tar föreningen ingen befattning med en af arbetarne egenmäktigt företagen strejk. Och hvad vigtigare är: de strejkande få intet understöd af föreningen.
Län och i6| M:tal 1 Finland;' äfvensom ränforne af 77- M:tal i Elfsborgs och Skaraborgs Län ; hvarförutan genom Kongl. Resolutionen af år 1684 Krigsmanshuset blifvit tillagdt Reneficii - hemmans ränforne vid åtskillige indeldte Regementer, tillsammans utgörande, sedan Finland förlorades, 941 T:r 23 Kp r Spannmål. — Dessutom ingå till Kngsinanshus-Cassan följande afgifter: Centonal, eller en Procent af alla löner. Befordririgsafgift, 2 Procent af löner i allmänhet vid deras tillträdande* Fem Procents afgift för gåfvor och Pensioner samt förmånlige Resolutioner. Afgift för Diplomer, å Grefligt, Friherrligt samt Anlligr Stånd och väldighet. Rusthålls afgift, en procent af Köpesumman, och dessutom af Köparen 1 R:dr efter helt Rusthåll räknadt. Inshrifnings • och Af skeds-pennin gar af Corporaier och Soldater m. fl. å 1 Daler Sunf. Årmbösse-medel, vid Sjö- och Landt - Tullarne Bötesmedel för fel vid Rusttjensten m. rrU Fyrationde-Spanmäl i åtskil lige Län, utgörande tillsammans 873 T r 285 K:pr. Landtgille af 18 Tunland Stadsjord vid Linköping. -■ 2\å procents afgift, för alla Lönförhöjnin* gar, Stats-TJtskottets Betankandenl i?6V Af hvilke alla Inkomster, äfvensom af ärliga räntan uppå utlånade Gapitaler, sådane de samme voro 1781, Arméens Pensions Gassa åtnjuter Adelar. Varande sedermera utaf Riksens Ständer likmätigt Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 23 Januarii ltiu ytterligare anslagne och bevilljade följande intrader till Krigsmanshus-' Cassans förstärkande, nemligen:
Härtill fordras tid och en öfvergångsperiod, under hvilken vi tillvinna oss först en fast grund för en vidare utveckling, i den form vi redan någorlunda känna, och i den scala, att vi förmå uppfatta än damålet med en sådan styrelse, utan att hisna för omfånget eller behöfva å ena sidan rädas för vådorna eller å den andra sidan, alltför obeiedda, frukta för de besvärligheter och de enskilda uppoffringar dylika styrelseformer oundvikligen kräfva, 0111 de skola i verkligheten gagna. Dylika institutioner få ovillkorligen ställas i enlighet med öfriga förhållanden, beroende of menigheternas uppfattningsförmåga, folkbildning och folklynne, locala omständigheter, den anda som i allmänhet är rådande att vilja verksamt deltaga i de ombestyr, som åtfölja dylika inrättningar. Jag betviflar möjligheten af att ännu kunna tillvägabringa en sådan styrelse som Hr Grefven, i den scala sorn är nämnd, synes åsyfta. Vi böra, efter mitt förmenande, nu och lill en början inskränka oss lill det som Utsktn föreslagit och försl då, sedan tiden deraf gjort en af behofvet stadgad sedvana, och en allmännare förmåga och vilja att handhafva communaia bestyr är alt påräkna, söka utbilda oss lill något vidsträcktare i samma syftning, ifall vi då inse behofvet och nyttan af denna utsträckning. Jag tillstyrker derföre att Utsktns förslag i denna del antages och att communal styrelsens verksamhet tills vidare inskränkes inom sockoarne eller pastoraterne, såvida ej särskildta fall påkalla, att den socken, som det vill, kan förena sig med någon närgränsande. 4*4 Den ag Augusti f. ra. Sedan jag yttrat mig rör:de de allin, grunder, på hvilka jag anser det vara nyttigast uppställa en lag för sockenstämmor och sockennämnder, vill jag öfvergå lill de §§ i förslaget, vid hvilka jag, för alt tillämpa ofvananförda grundsatser, anser mig bora göra några anmärkntr. irsta Ca p ille t, § >• Bör efter mill förmenande så förändras, att den innehåller en definition uppå hvad sorn förslås med sockenstämma och ändamålet dermed.
Arrende-afgiften för Bränvins-bränningsBihang till Riki-St, Fröt. 1317-1818' loUe Sami. N:r go, gi. 634 '« Underdåniga Skrifvelserl rättigheten i Carlskrona Stad anse Riksens Ständer böra till Magazins-Fonden ingå och de ytterligare åtgärder vidtagas, hvarigenom för ifrågavarande rättighets utofvande inom sjelfva Staden , någon inkomst blifver att påräkna. jo. Upphandlings-sättet af Inhemsk Span» inål, då tillräcklig mängd till undsättningar och andra behof icke kan erhållas genom sådana uppköp , sorn hafva för afsigt att upprätthålla Spanmålsprisen, finna Riksens Ständer böra bero på Magazins-Dirsktionens pröfning och, med beräkning af den största möjliga förmån, lämpas efter omständigheterne, likväl med alla d« Kontroller som verificera förhållandet och sålunda, att Direktionen i dess Protokoll ovilkorligen och till undvikande af ansvar omständligen intager alla de skä,l, hvilka föranledt och grundat Besluten om sättet att med dylike Upphandlingar till väga gå. 11. I afseende på Forselskyldigheten af Kronans Afradsoch Tionde-Spanmål, få Riksens Ständer hos Eder Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att de i detta ämne utkomne Författningar måtte förklaras lika gällande för den RänteSäd , hvilken är Kronan behållen, som för den, hvilken till Indelningshafvare och andra behof blifvit anslagen, och att alltså ^lagasins Direktionen, sorn eger disponera och redovisa förstnämnde del af Sädesskatten, måtte i afseende på Forslings-skvldigheten i Nåder anbefallas ej vidare utsträcka rättigheten till Afradsoch Tionde-Spanmålens infordrande från Räntegifvare, an Kongl. Kungörelsen den 20 September 1815 stadgar och förmår; I sammanhang hvarmed Riksens Ständer våga framföra sin lika underdåniga begäran om Un derdd ni ga Shrifvehér. <»35 förnyad
Då i det föregående blifvit tillstyrkt, att alla till Indelta Arméens aflöning anvisade tillgångar uti räntor och tionde samt arrendemedel för boställen måtte till Statsverket indragas, emot anvisande af contanta anslag, hafva Comiterade icke förbisett, att vid sednaste löneregleringen till lönefyllnad för Underofficerare, GevärsHandtverkare och Musikens underhållande jemväl anvisades inkomsten af åtskilige rotar; men, enär dels vissa rotar icke äro för sådant ändamål indragne, dels afgiften ej erlägges efter de för Vacanceafgifter bestämda grunder, utan allt detta beror på de frivilliga contracter, som vid Regementerne med vederbörande Rustoch Rote-hållare afslutas, hafva Comiterade icke för närvarande trott sig böra härutinnan föreslå någon förändring. Enligt här ofvan i underdånighet åberopade Summariska Uppgift å anordningar af Ordinarie Ränta och Kronotionde, skulle dé personella löningsanslag, med hvilka efter Comiterades här förut utvecklade åsigtef borde förfaras, jemlikt de i 1844 års Räkenskaper förekommande förhållanden, kunna calculeras utgöra: 88 i Tionde i Hemmansräntor 315,296: 2. 11 716,926: 19. 5. tillhopa 1,032,222: 22. 4. Härifrån böra likväl afgå de för Tiondeprofvare beräknade anslag, enär de försvinna, i händelse tiondesättning tillvägabringas, der sådan ännu saknas, och lösen för denna spanmål i contant kommer att utgå 578: 2 2. 2. Äfvensom, derest med Boställsräntorna förfares på sätt, Comiterade här ofvan föreslagit, och då, hvad serskildt angår räntorna af BåtsmansCompagniChefs Bohemman, dessa hemman redan äro indragne, ersättning icke ifrågakommer för Boställsräntorna tillsammans 173,244: 10. i. då återstoden, hvarför ersättning genom contanta, qvartalsvis utgående anslag borde utgifvas, blefve 858,399: 3 8. 1.
Och bifollos' nedan* skrifne ifrån Utskotten inkamne och på bordet hvilande Betänkanden, nemligen; ifrån Stats-ZJtskottet, angående a:o Sättet att controllera de till RiksgäldsContoiret från Länen inkommande Summariska, Redogörelser, för allmänna Bevillningen celi öfriga Riksgälds-Contoirets Fonder. a:o Kl - JDen 7 Juli. 711 5:0 Några begärdta nya Lone-anslag för ’ Sundhets-Collegii Stat. 3:0 Eöne-förbättring för Eands-Stats-Betje» ningen. 4:0 Yrkad ersättning för Bohus , Carlstads och Elfsborgs Eäns Invånares besvär och lidande under sista fälttåget. ifrån Banco-Utskottet: Om begärdta Eåne-biträden af Banken för Uddevalla och Götheborg m. fl. Städer. ifrån Särskildta Utskottet, rörande 1:0 Det Förslag att, intilldess Vexel-coursen hunnit falla till alpari, och Rikets importer och exporter blifvit återställde i jemnvigt, all Sjöhandel må upphöra. 2:0 Fri utförsel af Skånes naturoch konstalster. ifrån Constitutions-Utskottet: I anledning af Herr Spaldencreutz^ Förslag att Riksens Ständers Justitiae Ombudsman må uppdragas någon controll deröfver att Riksens Ständers Beslut uti emanerande Författningar må blifva riktigt uttryckte, m. m. Ut supra. Ex Protocollo J. U. Almqvist. S. D. Efter öfverläggning om Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottets den 3 nasti.
N:o 3^6 i anledning af väckt fråga om anslag af Allmänna medel till Södertelje Canal-Verk, yttrade Herr Prof essoren m. m, Doctor Franzén i Jag instämmer med glädje i den allmänna röst, som böjt sig till understöd för Södertelje Canals förbättring, dock med det förbehåll , att vid dess fullkomnande begagnas, så mycket numera möjligt är, de genom en sednare erfarenhet vunna och vid Götha Canal använda och pröfvade förkofringar i konsten och arhets-methoden, hvarigenom utan tvifvel i en framtid kan besparas det nu nödige bidraget af Staten till en inrättning, sorn redan bevist sill möjliga förmåga, att, då den väl fulländas och rätt styres och vårdas, underhåller sig sjelf, och lika mycket gagnar sorn hedrar Fäderneslandet, Herr Pergs^Mechanicus af Uhr, I anledning af Herr Doctor Franzéns anförande anser jag mig böra anmäla, att under de egentelige Byggnads-åren för Södertelje Canal, hade jag äfven den (önskan, att de arbets-methoder sorn blifvit antagne vid Götha, äfven måtte användas vid Södertelje Betänkanden. 4i3 Canal, ehuru jag ganska väl visste, att delocala olägenheter, söm försvårade arbetet på sednare stället, voro dels af den egna beskaffenhet, dels så ansenlige, att de vid Götha Canal använde methoder visst icke kunde afhjelpa desse; men de stora massorne af gräfning och muddring, hade åtminstone derigenom något lindrigare kunnat verkställas. De vid Södertelje Gapal nu återstående arbeten äro likväl så föga betydande, att det visst icke för deras skull lönar mödan, att förändra Arbets-methoderne, Och skulle, efter derom nu tillika gjord begäran, desse yttranden det afgående Betänkandet till Rikets Ständer åtfölja. Ut Supra. Ex Protocollo 1. M. Spens, Ankom den iq Augusti 180S, N:o 377, Riksens Höglofl. Ständers Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts Utlåtande öfver Herr Lagerhjelms motion, rörande grunderne för inrättande af Rikets försvars styrka.
Ue.sv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, Nio /. 27 liar egaren, eller, i lians frånvaro, deri, sorn i lians ställe satt är, inom två dagar efter erhållen kunskap att brytning skett, derom gjort anmälan lus den, som öfver förseglingen tillsyn eger; vare egaren ock i t hy fall från ansvar fri; betale dock kostnaden för redskapens försegling ä nyo. Mom. 3. Varder annan öfvertygad ali, utan egarens vetskap och samtycke, hafva förseglingen brutit, böle han, som sagdt är, och gulde redskapens värde, så ock kostnaden för dess törnyade försegling. § 71. I fråga om oloflig tillverkning eller destillering af bränvin, vare husbonde ansvarig för sitt husfolks åtgärder, der ej förbrytelsen sker i hans frånvaro och det i sådant fall ej visas kan, alt den olofliga tillverkningen eller deslilleringen på husbondens föranstaltande eller med hans vetskap och samtycke egt rum. Finnes husbonde, efter thy nu sagdt är, utan skuld, slånde den ansvaret, som förbrytelsen verkställt eller verkställa låtit, och gälde lian redskapens värde i de fall, den skulle förverkad vara. § 72. Finnes någon, som anmält sig till branvinstillverkning endast under en viss del af året, verkställa bränvinsbränning å annan tid, då tillverkningen tillåten är, pröfve domaren, efter förekommande omständigheter, om sådant må antagas hafva härrört af misstag i afseende på den till bränvinsbränning uppgifne Lid, utan uppsåt att bryta mot denna förordning, eller om gerningen bör medföra de påföljder, som för oloflig bränvinsbränning äro stadgade. Dömes ej lill sådane påföljder, skall Kongl. Maj:ts befallningshafvande, sorn genom domarens försorg bör af beslutet undfå del, låta påföra den tilltalade dubbel bränvinsbrännings-afgift för den termin eller månad, under hvilken den åtalade tillverkningen skett. Föreskrifter i afseende på förordningens verkställighet. Kongl.
! iij iiäbihiti Ifto-ii'-— -i-, i'} ‘t l>:/i : W I-.,;.- ■ -;Ir '••••{•>•?- '.a jl) •-bii /.iii Hjlin ,:iabi ftiuni, :-j: iUl,hi'wij:;n; ii> •: "i 1/iB ifKM , - fl** -ni b-.ij ,l(KJiJ!i: : jailil JfilClW/ 'jfi glliliyl 5‘i vjlij Lims j ubvUl ■-JiÄiiB. 3-1 ji lli/it '<> ' -.i..'!' *jl>( •!'jiäirf lii : .fil‘.18 llj" JJ.-; <! iikj <; j;i ;■ <.j/. -J c i' t) (t jjii J 8 .Sr8i TJiifnsvo/* SS 113I ,)io!8 d:-. srnldR r*i u uk\ /råd j <i T AB Eli Ii Ilir Eandct inom Hallands Län för åren 1848 nied 1850. Hemmantal. Diverse Lägenheter, Verk och Tnrättrun&ar. Utsäde a f ■ Medela fkastnintr. sedan utsädet är afdraset. — S t, ;i n (1 i " a Räntor. Klereci-Statens underhåll. cn O cc >—< q Efter 2:dra Artikeln. Arrende Kostnad för Rotering och Rustning. FolkskoleFattigför Skiuts. Väshållnins. Diverse afgifter, onera Summa i» © —i O 3 O © —t O O o o O sr* p O? i 0 Q. 99 © 3 © ©’ CD d C5 © 93 93: a © © qq 93 Cl © © cn 93 93 qr a> 3 0 Efter lista Artikeln. Efter 3:djc Artikeln.
N;o 467 endast om en del af Bankens behållna vinst, hvars föreslagna afsättande såsom fond för större Creditivet deruti af Utskottet afstyrktes, på den grund, att, enligt Rikets Ständers beslut, i fråga om Banco-vinstens disponerande samt Utskottets dermed öfverensstämmande förslag, rörande densammas användande, någon andel deraf icke skulle finnas att för berörde ändamål vidare disponera, hvilket förhållande likväl, hvad öfverskotlen å Riksgälds-Contorets tillgångar beträffar, numera är förändradt, sedan åtskilliga af Utskottet föreslagna utgifter blifvit af Rikets Ständer dels helt och hållet ogillade, dels till beloppet betydligt nedsatta. I anseende till de i ofvanåberopade §. af Regerings-formen stadgade Crediliv-summors skiljagtiga föremål och de olika förhållanden, hvarunder de äro afsedde att begagnas, har Utskottet, oansedt deras sammanställning af förrbemälde motionär, funnit sig, vid afgifvandet af sitt yttrande i ämnet, böra serskildt för hvartdera Creditivet behandla frågan om det framställde förslagets fördelagtighet och ändamålsenlighet. Beträffande således först den, för oundvikliga försvars-anstaller eller andra högst vigtiga och angelägna föremål, afsedda och i allmänhet mindre Sluts-Ulsl-iettCts Utlåtande, N:o 5 a 4- 3 Creditivet benämnda summa, så hafva de andelar, som, viel serskilda tillfallen, deraf lyflåts, vanligtvis icke på en gång blifvit till bela beloppet uttagna. I anledning häraf liar Riksgälds-Contoret också merendels med begagnande af sine innestående medel, kunnat fullgöra härå emotlagna reqvisitioner, utan att derföre behöfva serskildt anlita sin upplånings-rättighet. Att samma förhållande äfven hädanefter och serdeles under mellantiden till nästa Riksdag skall fortfara, tror Utskottet sig med säkerhet kunna antaga.
Skrifvelse, hvaruti I förmälen att sedan Kommendanten ä Vaxholms föstniog, Öfver-sten och Riddaren af Vår Svärds-Orden J. Panchéen, erhållit Vär Nådiga befallning;, att AsseBSoren Crusenstolpe, under dea tid han å nämde ffestning komme att vistas, icke finge emottagi besök, eller på annat sätt kommunicera med främmande personer, hade Kommendanten ansett enda utvägen till appfyllandt af den honom sålunda gifna föreskrift vara, att ställa eo post vid ingången till de rum, bemälde Assessor bebodde, med io-struktion till posten att åtfölja Assessoren, dä hao begåfve sig ut på fästningen; tnen att cmedlertid, och då Assessoren Crnseii-stolpe gifvit Kommendanten sitt hedersord, att ej afaända eller emottaga något bref eller någon handling, utan att densamma förut blifvit Kommendanten kommunicerad, hade bemälde Kommendant af detta skäl, uti till Eder, såsom General Adjutant för Arméen, atiåten Embets-Skrifvelse af den 25 i denna månad hemställt, huruvida icke denna strängare åtgärd i och för be-vakningen finge upphöra, samt förenämnde post indragas; hrilkea hemställan Kommendanten trott sig s&amp; mycket hellre böra göra, som han af den anledning, att Assessoren Crusenstolpe sedaasin ankomst till fästningen, med undantag af första dagen, icke lemnat sitt mm, förmodade att Crasenstolpe, i händelse ingen lindring uti dess bevakning beviljades, föresatt sig att ioke gå ut, hvilket åter, enligt Kommendantens förmenande, förr eller sednare nödvändigt måste ådraga Crasenstolpe en allvarsam sjukdom; i anledning hvaraf I, som ansett denna fråga icke kunna i Kommandoväg afgöras, funnit Eder böra i underdånighet underställa densamma Vår Nådiga pröfning och afgörande. Detta hafve Wij i Nådigt öfvervägande tagit; Och som ej mindre uti Instruktionen den 1 October 1803, Kongl.
Och professorn uppräknade med stilla hån alla de aflagda böcker, som delinkventen hade att inlära; då emellertid den unge mannen, som genomskådade att det hela gick ut på att förkrossa honom, fick en allt mera humoristiskt uppsluppen min, allt som uppradningen skred fram, kom professorn en smula af sig. Truls tackade tusen gånger för hans myckna möda och rekommenderade sig. Han hade gått ned till Jernvägshotellet, «gardets» gamla stamkrog, för att äta middag. Utanför på gatan sprang en dräng och proflöpte en häst; nere vid ingången stodo intressenterna i klunga och bildade sig omdöme. Truls gick förbi utan att se dem an, då han med ens hörde bakom sig ett muntert: «Se god dag, Truls!» Truls vände sig glad om: det var Pelles röst. Mycket rigtigt: der stod han, midt i klungan, med lorgnetten i sitt solbrända ansigte, i drägt af byskräddarson och i bredsnutade stöflar. Han skakade långvarigt Truls’ hand, tackade för sist, skrattade dertill som ett barn och presenterade de närvarande af hans sex bröder, hvilka samt och synnerligen sågo ut som han sjelf och med hvilka han i dag farit in till staden för att köpa en häst. I detsamma kom drängen springande tillbaka med hästen, ett stort kritiserande uppstod, Pelle gaf sig med kännaremin in i rådslaget, och Truls slant in genom dörren. Efter maten gick han upp i biljardsalen: i ett soffhörn satt tjocka Josua uppkrupen med det ena kolossala benet öfver det andra. Han hade bara en tömd kaffekopp framför sig, och de tvenne stora, blanka brillorna suto i det stora hvita ansigtet på glupsk utkik efter rof. Då han fick syn på Truls, nickade han, så att fläsket under hakan gungade; och inne under brillorna blänkte något af den gamle Josua. Truls satte sig hän till honom och kom dervid att göra åtskilliga ofrivilliga upptäckter: stöflarne trängde till en grundligare reparation, och byxorna voro lappade på ett visst ställe. Det gjorde Truls ondt. «Ska vi inte ha oss ett glas punsch, Josua?» sade han.