Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dör eller afgår Justirias Ombudsman under Riksdag, förrätte Ständerne nytt val. Samma förhållande äge äfven rum , om dess Suppleant afgår. Herr Cederschjöld: Den siste Talaren har såsom stöd för sin opinion anfört , att Riksens Ständer borde hafva fria händer, och icke vara bundne att i Ombudsmanna - Embetet insätta den, som förut blifvit utsedd till Suppleant. Men jag får påminna , att detta bandet på Ständerna endast är en tillämpning af det så visligen vidtagne, allmänna stadgandet, att nemi. ett beslut sj får upprifvås vid samm,a Riksdag , dä det är fattadt. Utom detta skulle all ordning och säkerhet npphöra. Herr Hammarsköld, Lorenzo: Jag förstår ej hvarifrån Friherre Cederström hämtar den fruktan, att Riksens Ständer inom kort tid skuF>. 368 Den 6 December f. m. la förändra sin opinion, då den värde Talaran sjelf med sä mycken ihärdighet fisthänger vid den opinion, som han för ett par månader sedan yttrade. Jag hyser det hopp, att Riksens Ständer ej likna den Veegelsindede Lucretia i Holibergs Comedier, som ombytte opinion vid ny och nedan, vid klart och mulet väder. Det vöre då besynnerligt, om Riksens Ständer, i fall en Jostitiae-Ombudsman straxt efter utnämningen dog , så alldeles kunde förändra sin tanka, att de skulle hysa en annan opinion om den person de nyss valt till Suppleant, än den, att han vore värdig att bekläda Justitiae-Ombudsmans-Embetet. Detta skulle alldeles kullkasta läran om survivancer. Man har flere sådane vid Holvet , och jag tror aldrig, att Kongl. Maj:t, när något sådant embete blifvit ledigt, insatt deruti någon annan än den som haft survivance. Jag kan ej annat än förkasta Friherre Cederströms anmärkning, äfven af det skäl Herr Hjerta anfört , att man då måste ändra Suppleantens benämning i Grundlagen, och jag vet ej hvad man skulle kalla honom, Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Friherre
3,4oo. samt alt ordet ”Pommersk” må ur rubriken till Andra Afdelningen uteslutas och rubriken lyda sålunda; Grob. Lybsk och llolstein sk Courant HulrMen, enär, utom det att högst sällan lärer inträffa, alt vexlar i Sverige dragas i Svenskt Bancomynt å utrikes ort, 6 mom. af ifrågavarande §. föreskrifver, huru vexlar, dragne i Svenskt Banco, skola charteras, samt någon villrådighet vid tillämpningen af hittills gällande stadganden icke försports, anser Utskottet någon ytterligare föreskrift i detta hänseende icke erfordras. 14 Bevillnings-Ulskoltets Utlåtande, iY;o 29. ii, 12, 13, 14 och 15 §.§. Hvad Utskottet, i anledning af Kongl Majrts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer och Kongl. Kammar-Rättens underdåniga utlåtande, angående förändrade conlroll-föreskrifter till betryggande af stämplade pappersafgiftens behöriga erläggande, anfört och föreslagit, hafva Ridderskapet och Adela samt Presteoch Borgare-Stånden, det sistnämnde, utom i fråga om de vid i4 §. af Utskottet föreslagne bötesbestämmelser, återremitterat; hvaremot Bonde-Ståndet beslutat, att dessa §.§. i nu gällande Författning skola oförändrade bibehållas.
Ett krigsfartyg skulle ligga i Calmar, ett i Landskronas och ett i Göteborgs hamn med lämpligt antal befäl och matroser om bord. Till en början skulle kanske endast 20 till 30 ynglingar å hvardera fartyget kunna anvärfvas. Under Juni, Juli och Augusti månader skulle dessa Ynglingar exerceras i artillerioch gevärs-exercis m. m. och på ett fogligt, men allvar ligt sätt vänjas vid lystring, snygghet och ordningarne om bord. Deras aflöning borde utgå med 10 R:dr i månaden och portionen bestås efter 60 öre om dagen, hvarigenom densamma kunde göras riklig och god. Efter 3:ne månaders förlopp skulle ynglingarne hemförlofvas till nästa år vid samma tid, då de borde exereeras ånyo 6 till 8 veckor å samma fartyg. De nyinskrifna rekryterna skulle naturligtvis exerceras som det föregående årets rekryter. Tredje året skulle så stort antal som möjligt af de exercerade rekryterna kommenderas till sjös på de ångkorvetter, som utsändes till handelns skydd. Månadspenningen borde då kanske förhöjas till 15 R:dr. Hemkomne, skulle ynglingarne blifva lejon bland sina likar och skulle icke vilja byta lott med någon i verlden. Efter 25-årig tjenst eller så omkring skulle de afskedstagande tilldelas 100 R:dr i årlig pension. Rätt handhafd skulle det ovilkorligen strömma folk till denna korps och man derigenom vara i tillfälle att utvälja de bästa. Så ungefärligen har författaren till »Vår tid och vårt sjöförsvar» tänkt sig organisationen af Svenska flottans hufvudsakliga stamtrupp. Att hans tanke är rigtig är min fulla och fasta öfvertygelse. Att båtsmans hållet icke behöfver indragas förrän småningom och allt efter som den nya korpsen kommer till stånd, gör denna tanke lätt utförbar och fullt praktisk i sin tillämpning. Detta förslag eger 3:ne fördelar framför mitt att bibehålla 2,000 båtsmansnummer. Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1802.
1 skålp. — 24 — * F ri a. andra slag tullbehandlas så- som lika beskaffade tyger af Bomull allena. Inkommande directe från Ostindien 100 Rd. v. 10 Anm. Sådana Sidenoch Bomulls-väfnader, »om eljest äro till införsel förbjudne, må införa* directe från orter på andra sidan Goda Hopps-Udden mot 10 procent af värdet i tull. 9<o Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelsej N.-o 377. Tullvärde. Qvantitet för Tullber. Inf.-Tull. Utf.-Tull. K:dr s. r. PFäf naclér: Ylle: Alngods: R:dr 3. r. R:dr S. r. 3 Boj (förbudet till införsel) Casimir, hvitt, svart, gult och i skalp. —* 36 — 6 rödt I skålp. 1 24 — 3 — Flanell , . I skålp. 36 — 2 Filtar och Mattor ... 1. skålp. 1 skålp. 24 — 2 24 Fris, Frisad, Doffel och Caltnuck Kläde, Dråp, Halfkläde, Vadmal, Ratin och Corderoy; äfvensom Casimir af andra än nyss uppräknade färger (för— 30 — F ri a. 6 — —1 budet till införsel 1 skålp. 2 5 — . Flaggduk och Qvinette 1 skålp. 1 _ 36 _ Packing eller Prässduk . 1 skålp. — 3 — 2 24 _ alla andra slag 1 skålp. —- 24 — Halfylle, eller af Ull med blandning till minst hälften af Bomull, Lin eller Hampa 1 Alngods: i 3 Flanell (förbudet till införsel) 1 skålp. — 36 — I 2 24 alla andra slag Anm. Halfylleväfnader, som till mer än hälften bestå af Ull, tullbehandlas lika med de Helylleväfnader, hvartill de närmast kunna hänföras.
N:o i5o, i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande, N:o 1 1 3; N;o 151 ^ till Ridderskapet och Adeln, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande, N:o 68; N:o i52, till Borgare-Ståndet, i anledning af återiemiss af Utskottets Betänkande, JN;o 74. angående köpings-priviJegier för Trelleborgs by; N:o 153, till Ridderskapet och Adeln, i anledning af återremiss utaf Betänkandet, N;o 94; JN:> i54> till Bonde-Ståndet, i anledning af återremiss af Betänkandet JX:o tor ; Lades till handlingarne. N:o 155, förslag till sammanjemnkning af Riks-Ståndens shiljagtiga 1 eslut, i anledning af f;le punkten af Betänkandena, N:ris 4* och ito. Ståndet, som vidblef siLt beslut, lade Memorialet till handlingarne. N:o i56, till Borgare-Ståndet, i anledning af återremiss af Betänkandet, N:o 96, i anledning af motioner om inskränkning af Landtmanna-seglationen. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo Atatfs-Utskottels följande Utlåtande och Memorial : N:o 5oo, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet, Nio 435, litt. C„ i hvad det angår ifrågasatt lån lill Linköpings hamnbyggnad. Lades till handlingarne. 4^4 i Prot Utdr. den 10 Maj 18 j I. Nio 5oij i anledning af Friherre Boijes, F., motion, angående pension för aflidne Secreteraren i Kongl. Landlbruks-Academien, Pehr Adolf Granbergs efierlemnade enka. Bifölls.
Likaså då någon säljer sin lös-egendom, men köparen qvarlemnar den hos säljaren, såsom ett depositum, borde sådant ske uti vittnens närvaro, hvilka vid yppande fråga kunde intyga köpets verkelighet, samt när och med hvad vilkor det skett. Jag tror, att sådant skulle i någon mon styrka den allmänna crediten, helst Borgenärer nu ofta blifvit bedragne derigenom, att penningar lemnats åt personer, sorn synts hafva rikt Lösöre-bo, men hvilket vid blifvan-: de utmätning befunnits jemte kreatur, växande gröda m. m. redan åt andra personer vara såldt eller pant-förskrifvet. Till sakkunnigares bepröfvande hemställer jag, om desse mine anmärkningar böra föranleda till återremiss. Friherre Boije, Ludvig: Jemte det jag understödjer Herr Ehrenborgs mening, bör jag tillägga en annan anmärkning. Då Borgenär utfordrat sin rätt till arbete hos Gåldenåren, bör han dock icke äga rått att, efter godtycke, behålla, eller släppa Gåldenåren, för att hans arbete sedermera åter utfordra, hvilket vore én vexation; utan han bör vara förpligtad att arbetet i en fortsättning uttaga, vid påföljd af rättighetens förlust. Grefve Lövenhjelm, Carl Axel: Tilt de grundade anmärkningar Ridderskapet och Adeln hår hört; anhåller jag att få tillägga några. Det främsta af de tvifvel , som hos mig uppstått om nyttan af den föreslagne Lagen ,5år att den icke I 20 f)cn 5 Julli f. m. svnps lika tillåmpelie för alla CIi.sspt af Medborgare, hvilket likväl måtte vara första gtun. den uti all Lag. Denna synes mera specielt riktad emot den lägre, den arbetande Classen. Jag vet ej, om detta tillkommer en lagstiftning. Dernäst linner jag, att den lätt kan leda till vexationer, som ej kunna förekommas, äfvensom till andra missbruk. Någon som vore skyl. dig en större Summa, och derföre fruktade bysåttning , kunde hos en vän ingå en simulerad skuld, för hvilken han blefve tvingad till arbete.
Det är egentligen blott t affeenDe på traftfeit å £rolll)ätte fanal, fåfom eganDc ett Dtreftare fambanD meD uttifeé fyanDeln, forn någon anmärfntngö# wärD min(fntng egt rum unDer De tmänne ftjla åren. fJöiD De på flaten^ befojlnaD i åtta ftäDec inrättaDe od) af ett^^aHone flänDigt öfaDt antal eleoer beföfta naoigation^ffolorna l)ar unDer# rojningen fortgått på ett fatt, forn (einnar all anleDning till Den för# ^öppning, att Det meD nämnDa ffolotö inrättanDe åfpftaDe änDamål, bilDanDet af ett upplpjl od) Dugligt öfmet# od) unDer#befäl åt (Sproen# jfa fyanDelöjlottan, cfterf>anD fFall uppnåö. Uti Det för famma ffolor åt 1841 utfärDaDe reglemente f>ar någon annan föränDring f)ittilé icfe funnitö af befyofmet påfallaD, än att forDringarna i affeenDe på Den tiD eleverna böra, innan De i någonDera af jf olans afDelningar minna inträDe, Ifafrca till&tagt i merflig fjötjenfl, blifroit något öfaDe, i änDamål att fätta eleverna i ftånD att bättre begagna unDermiönin# gen i jfolan. iS^eDelft en af framliDne grojjlfanDlaren 21. 3u)Dberg gjorD betpDlig teflamentariff
Cederströms förslag, vill jag likväl icke motsätta mig detsamma, om det kan lända till någon fördel för räntegifvarne, emedan de så länge lidit på räntetagarne, att det icke vore oskäligt, om de kunde erhålla någon ersättning derför; utan vill jag blott till Frih. Cederström hemställa, om han tänkt sig den händelse, jag nu uppgifvit. Hr af Billbergh, Joli. Peter: Jag hemställer, om icke R. o. Ad. af dea långvariga discussionen möjligen fattat samma begrepp om vigten af lagstiftningen, nemi. att det icke är ett Ögonblicks göra. Af alla talare, som yttrat sig, hafva knappt tvenne sammanstämt. Jag hemställer då, om det är lämpligt att nu nästan genom hugskott antaga det ena eller andra förslaget. Då It. o. Ad. afslagit de föregående mom:n i denna punkt, då Frih. Palmstjerna väckt en motion, som hvilar på R. o. Ad:s bord, och då jag förmodar, att R. o. Ad. äfvenledes lemnar bifall till Gr. v. Forsens förslag, att mom. lit. e må få hvila, till dess Frih. Palmstjernas förslag förekommer, så hemställer jag, örn icke lämpligast vore, att mom. lit. d linge samma öde som lit. e. Skulle R. o. Ad. finna nödigt att remittera Frih. Palmstjernas förslag till StatsUtsk., så blir deraf en naturlig följd, att StatsUtsk. får behandla alla dessa mom. i ett sammanhang och framställa ett enda förslag, som åtminstone skulle utgöra en säkrare ledning för R. o. Ad:s omdöme , än en så tillfällig discussion som denna. Frih. Cederström:
Denna proportion kommer väl i allmänhet äfven att ega rum i afs:de å motionernas antal, helst jag tror att dessa skola blifva lemligen jemt fördelade emellan de 3 riksdagar, som bevistas af samma representanter, då säkerligen många vänta med sina motioner, tills de blifva mera vande vid ärendenas gång, oftast kanske till sista riksdagen, för att vara ihågkomme af kommittenterne, då nya val skola ske. Vidare bör man besinna att det granskningsarbete, som åligger vissa Utsk., såsom Konstitutions-, Baukom. fl., kommer att omfatta blott ett år, i stället för, som nu är fället, 3 år. Jag hoppas äfven att bestämmelsen om viss kort tid för riksdagarnes fortvara skall medföra det goda, att Rikets St:r finna sig tvungna att förändra sitt arbetssätt, och då grundlagen icke innefattar föreskrifter för Utsk-.ns arbetsordning, hafva Rikets St:r frihet att på bästa sätt härom besluta. Uti Utsk.-ts Betänk, finnes åtskilligt i delta afseende antydt, och flera andra förbättringar ligga nära för handen. Att, såsom nu sker, enskilde motionärer framkasta helt knapphändigt vidtomfattande organisationsförslag, hvilka Utskär sedermera i detalj utarbeta, skulle med korta årliga riksdagar, ej kunna ifrågakomma och är väl ej eller särdeles lämpligt. Regeringen skulle under sådane förhållanden icke kunna till representationen öfverlemna vidlyftiga komitéarbeten att af de 4 Stånden formuleras till författningar. Med ett ord, det skulle blifva nödvändigt, att allt hvad som till Ständerne öfverletnnades, vore i detalj utarbetadt, så att endast granskningen deraf för dem återstode. Man hyser stor farhåga för, att statsregleringen ej skulle medhinnas, och man synes föreställa sig att vid årliga riksdagar, liksom nu, allt skall ånyo pröfvas och afgöras. Mig synes det dock klart, helst när man betänker att samma representanter bevista 3 riksdagar, att i allmänhet endast partiela förändringar i den gällande statsregleringen ifrågakomma, och att Kongl. Proposm om statsverkets tillstånd och behof blir i denna form uppställd. 118 0 en 11 An gu s tl f. m.
Men att uppgöra denna Författning på det sätt, att densamma om 20 å 3o år, såsom hittills skett, åter måste omgöras och ny rubbning af fastställde Egoskiften medgifvas, det anser jag högst skadligt och ledande till rättmätiga missnöjen hos Folket. Det har varit detta, man, genom den nya SkiftesStadgan, velat söka undvika, under den öfvertygelse, att det är vida bättre att ett Egoskifte svider för Jordegare en gång, än att de jemnt se sig blottställde för nya ÄgodelningsFörfattningar, och derigenom icke ega något varagtigt hopp om säkerheten i sin besittning, den enda och rätta driffjäder» till jordens uppodling och förbättrande. Herr af Malmborg s Abraham: Uti den hänvisning 5 Cap. 2 §. af 1827 års SkiftesStadga lemnar till rågångslvisters utförande vid behörig Domstol, kan jag väl icke finna någon tvetydighet, då den jemnföres med hvad Allmänna Lagen om sådane tvisters upptagande och pröfning förordnar, men enär flere Landtmätare, sedan Den 6 April e. m. 3a3 berörde Stadga utkom, hos mig, såsom Ordförande i ÄgodelningsRätten, yttrat mycken villrådighet härutinnan, torde det vara nödvändigt och nyttigt, att den alldeles undanrödjes med det af Utskotten föreslagne utbytet af ordet HäraclsRätt i stället för orden behörig Domstol, som äro mindre bestämmande och således efter mine åsigter böra af Lagstiftaren undvikas. I anledning af Herr Carl Liljenstolpes Motion angående yrkad ändring uti det förordnande 16 Cap. 2 §. SkiftesStadgan innehåller om
Om den öfriga delen af det i 1 § bestämda lånebelopp, eller den sorn återstår sedan afdrag skett af ofvannämnda 500,000 Livré Sterling och hvad ytterligare kan, enligt 2 §, på den ovilkorligt öfvertagna låneandeleu belöpa, är aftaladt och faststäldt: !) att det skall vara ofvannämnde låneöfvertagare förbehållet, att före eller på de dagar, som här nedan uppgifvas, sig yttra, huruvida de vilja antingen hela denna återstående låneandel, eller större eller mindre belopp deraf, dock i ingen händelse under 15,000 Livré Sterling, ytterligare öfvertaga; 2) att de om denna sin önskan skola på ändamålsenligt sätt underrätta Fullmäktige i Riksgälds-kontoret sednast den 1 September innevarande år, eller derförinnan, dock efter det de i § 2 omförmälda fjorton dagar tilländagått, eller den 1 nästkommande December, eller derförinnan, eller den 1 Maj 1865, eller derförinnan; 3) att hvad de å någon af de till dessa terminer hörande dagar förklarat sig vilja af den i denna § omförmälda låneandel öfvertaga till inbetalning, oafkortadt skall inbetalas eller ställas till Riksgälds-kontorets disposition, med ett tillägg (Aufgeld) derutöfver, Hiksgälds-kontoret till godo, hvilket tillägg skall a) för hvad som till den 1 September blifvit till öfvertagande anmäldt utgöra en procent af det inbetalda beloppet, b) för hvad som blifvit efter den 1 September till den 1 December till öfvertagande anmäldt, två procent, och c) för hvad som efter den 1 December detta år till den 1
CJlskit, som medgifvit, att denna stämpel afgift icke kan försvaras, anför för sitt afstyrkande af min motion 3me skäl, nemi. dels att samma anmärkning torde gälla om åtskilliga andra slag af dylik afgift, dels att en vid sistlidne riksdag i enahanda syftning gjord framställning blifvit af R. Sfer afslagen, dels slutligen att nedsättning i denna statsinkomst icke nu bör ifrågasättas. Hvad det första skälet beträffar, så kan jag icke godkänna detsamma, ty det finnes icke någon afgift, som synes mig så obillig som den ifrågav:de. Genom dess uttagande behandlar Staten sina tjenare sämre än den enskilde, som då lian ger en tjenare lön eller pension, icke derå gör något afdrag. Skälet att en liknande molion blifvit vid sista riksdag afslagen, är icke heller giltigt; ty det inträffar ganska oftav att motioner, som afslås vid en riksdag, bifallas vid en annan. Återstår då skälet att Staten skulle gå miste om en inkomst; men om afgiften är obillig, såsom Utsk:t medgifver, är detta icke något tillräckligt skäl för dess bibehållande, och dessutom kunde denna förlust ersättas genom att höja afgiften vid bouppteckningar. Att det icke endast är embetsoch tjenstemän, som tänka så, bevisas deraf att äfven en ledamot af Bonde-St. reserverat sig mot Utskrts hemställan. Fastän frågan genom tre Stånds beslut redan är afgjord, anser jag att det vore R. o. Ad. värdigt, att, med afslag å Utskds förslag, bifalla min motion, hvarom jag vördsamt anhåller. Frih. af Ugglas: Beloppet af den karta, hvarmed ett pensionsbref skall förses, är 6 rdr. Då det är onekligt att pen - Den 16 Mars. 363 sionen är en fördel, kan det väl icke vara så orätt att derå taga denna afgift. Dels derför att jag anser så få förändringar sorn möjligt böra göras i denna författning, som sannolikt snart kommer att undergå en genomgripande förändring, och dels med afseende derpå, att icke någon minskning måtte ske i Statens inkomster, anhåller jag om bifall till hvad Utsk:t föreslagit. Hr Fåhraeus:
Bland de åligganden, som under den tiderymd, denna berättelse omfattar, varit förenade med Riksgälds-kontorets förvaltning, har verkställigheten af den under sednaste Riksdag beslutade upplåning af erforderliga medel för krigsrustningshostnadema onekligen utgjort ett af de vigtigaste. De hos Fullmäktige öfver härmed gemenskap ägande ärender förda särskilda protokoller ådagalägga också den synnerliga uppmärksamhet, Fullmäktige egnat åt dessa ärenders behandling, samt den noggrannhet och omtanka, hvarmed Rikets Ständers i besagde hänseende meddelade beslut blifvit af Fullmäktige iakttagna och tillämpade; ägande Revisorerne den tillfredsställelsen att kunna vitsorda Fullmäktiges omsorgsfulla och lyckade bemödanden att, jemte vårdandet och vidmakthållandet af Riksgälds-kontorets kredit, genom do vidtagna upplåningsåtgärderna, emot så förmånliga ränteoch återbetalningsvilkor, som tidsförhållandena medgifva t, anskaffa det betydliga belopp, hvilket Riksgälds-kontoret haft sig ålagdt att vid anfordran tillhandahålla. Till undvikande af den vidlyftighet, som ett fullständigt omförmälande af alla, rörande upplåningens företagande och fortsättning, utaf Fullmäktige vidtagna beslut samt meddelade föreskrifter skulle förorsaka, hafva Revisorerne ansett sig endast böra uppgifva de af Fullmäktige bestämda upplåningsvilkoren, obligationernas beskaffenhet ocn valörer samt de upplånade medlens belopp och derför hittills godtgjorda räntor.
Jag kan således ej återtaga hvad jag förut yttrat utan vidblifver min åsigt, att vi böra stanna vid första punktens afgörande och icke i afton vidare öfverlägga och måhända votera om föredragningssättet, hvilket torde vara vida vigtigare än man föreställer sig. Hr von Troil: Man har här insinuerat, dels att meningen vore att nu taga R. o. Ad. par suprise och dels att en del af R. o. Ad. på förhand öfverenskommit att förändra sättet för föredagningen at' detta Utlåt., och nu vill förmå den öfriga delen af Ståndet att utan vidare besinningstid derpå ingå. Med anledning häraf får jag förklara, att jag icke deltagit i någon föregående öfverläggning ang:de föredragnings-ordningen och icke heller har för afsigt att taga R. o. Ad. par surprise, ehuru jag, med anledning af Gr. Anckarsviirds framställning, att endast lista punkten nu skulle afgöras, tog mig friheten att till Hr Gr. o. Landtm, hemställa, att vi först måtte få afgöra frågan om föredragningssättet och sedermera före - 30 I) en 8 Jun taga den l:sta punkten. Det kunde nemi. icke annat än förvåna mig, att sedan frågan om föredragningssättet redan var gjord till föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, man framkom med det förslag att vi deruti ej i detta plenum skulle fatta något beslut. Mig vill det synas vara ganska lyckligt, om vi kunde derom i afton besluta, så att ej största delen af morgondagens plenum möjligtvis af denna formfråga upptages. På grund häraf måste jag förnya min första framställning att innan vi i qväll åtskiljas, vi måtte få afgöra frågan om föredragningssättet och måhända äfven den l:sta punkten i Utlåt. Gr. Anckarsvärd: Hvad sjelfva frågan om föredragningssättet beträffar, så synes det mig såsom skulle densamma på ett ganska enkelt sätt kunna afgöras.
Utbctalbte ?£ttflag pd Allmänna SemilIttingen: Sill Statébeboftoenö fpllanbe: ®e »ib 1853 ärö flut pd betta ?tn(Tag tnnefldenbe . 3l:br 277,200. 3 afräfning d 1834 dré Stnflag i,5oo,ooo. it777fioo. — - „ görf»arö»erfeté ifldnbfättanbe: 1834 dre Suplag 210,000. — flrliga Släntan tilt £>attö 33iaj:t konungen . 200,000. Sattco. SIfbetatningar pd Sfntbcapitat famt räntor, nemi.: Kapital. Stanta. spä |>ög(lf. fäanö 3JJaj:t honung Kart XIII:é :pemgiftö*Kapital 5,000. ©öffya KanatSotagé uti Slifég:é?Kontoret iitueftäenbc bcpo(Ttioiter entot5proc:é ränta 7,131:32. s. , Söbertctjc KaitaLSotagö uti Slifégätbéc Kontoret inneildcnbe, nteb 5 proc» rätt# ta, töpattbe fttmnta i,5oo. Slferftobett af bett, dr 1832, utaf görfmarés äSerfetö mebel tilt Kontoret*) ctt(lilbta bes t)of begagnabe funtnta, mot ertägganbe af 2 proc:é ränta 25o,ooo. 10,527:37.4. 2,187,200 250,000. Slifetd St:é Suff.C>mbubéman famt bef oct) Xrpcffrit)cté?Komi mitetté Krpebitioner.
Jag tror detta inkast bäst beswaras dermed, at Konungen, som bast känner sit eget upsät, med Sit bifa t beledsagat Hemliga iWottets Betänkande och följakteligen Sjelf anser det såsom swarande emot D si Nädiga afsigt och »väntan. Det andra bctydeliga inkast mot Hemliga IDffoktets Betänkande, bestär i synnerhet i den af flera xttrade oro öfwer et fortfarande ^§io, sä länge twa sorter Mynt i Landet finnas; men dä det icke kan undfalla Högloft. Ridderffapet och Adeln, at detta ^Zio hittils förnämligast härrört af den olika och förskräckande proportion emellan Laméooch RiksgäldsMynt, som i rörelsen funnits, sä at det sednare kanske til ra, 14 a iZ sänger öfwerstigik det förra; sä bör genom et alldeles motsatt förhållande, nu denna farhåga försvinna, dä efter det i fräga-varande LimcucekrojeÄ, twä gänger mera Lanco kommer at finnas i Rörelsen, an hwad Louvain-Sedlarna tilsammans utgöra. Utan all twifwel härleda sig frän samma kalla, nämligen warm kärlek och nit för Fäderneslandet, bade Hemliga Utskottets Betänkande, och Le åtskilliga deremot stridande LrojeökLr til Linaucernas uphjelpande, som här blifvit framlaggda. Olikheten bein emellan kan endast komma frän olikheten af öfvertygelse. Alle äro utmärkte af beredwillighet til upoffiingar; de stillja sig blott uti sättet at göra och anmanda dessa.