Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 11 Aug. 1860. Preste-Ståndet den 11 Borgare-Ståndet den 11 Bonde-Ståndet den 11 Rikets Stånders underdåniga Skrifvelse, angående förändrad organisation af Krigsskolan på Carlberg. (Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 90.) S. A. K. Sedan tillförene flera gänger såväl hos E. K. Älaj:t, som hos Rikets Ständer, fråga förevarit om indragning eller förändrad organisation af Krigs-akademien på Carlberg, hafva, i sammanhang med väckta förslag om ordnande i allmänhet af militärundervisningen i riket, framställningar i förutnämnde syftning blifvit äfven vid innevarande riksdag hos Rikets Ständer gjorda; och har, i afseende på detta ämne, bland annat, förekommit: att Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 19 December ExpeditionsUIs holte la Förslog till underd.
Sedan Kammar-kollegium häröfver infordradt underdånigt utlåtande afgifvit, har Kongl. Majit under den 18 September 1863 detta ärende sig föredragas låtit och dervid funnit godt att i nåder gilla Rikets Ständers sålunda anmälda beslut, hvarom Kammar-kollegium erhållit förständigande till egen och vederbörandes efterrättelse. 158:o af den 25 Juli 1863, i anledning af beslutadt upphörande af Riksbankens fastighets-lånerörelse. (113.) Rikets Ständers i berörda hänsseende fattade beslut, hvarigenom de för sin del bemyndigat allmänna Hypoteksbanken att med Rikets Ständers Bank sluta aftal om öfvertagande på vissa vilkor af sistnämnda banks fordringar mot pant af inteckning i fastighet å landet, har Kongl. Majit under den 7 Augusti 1863 i nåder bifallit, dock under förbehåll att det aftal, som i berörda hänseende komme att emellan de begge bankerna afslutas, skulle, för att blifva gällande, underställas Kongl. Majits nådiga pröfning och stadfästelse, hvarom nådig Bil. till R. St. Just.-Ombudsmans Embets-Berättelse år 1865. v — 34 — kungörelse af sistnämnda dag blifvit utfärdad; och har, sedan derefter Styrelsen för Allmänna Hypotheksbanken till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning öfverlemnat det emellan bemälda Styrelse och Fullmäktige i Rikets Ständers bank träffade skriftliga aftal angående ifrågavarande lånerörelses öfvertagande af förstnämnda bank, Kongl. Maj:t under den 2 December 1864 funnit godt samma aftal i Nåder fastställa. 159:0 af den 19 Augusti 1863, i anledning af Kongl. Majds nådiga Proposition, angående bestridandet af begrafningsoch öfriga kostnader till följd af Hennes Maj:t Enke-Drottning Desiderias dödliga frånfälle. (116.)
Då förändring med delegarne i Bolaget inträffar, skall uppgift derom, efter hvarje Bolagsstämma, aflemnas till Rådstufvu-Rätten, för att i dess lntecknings-Protocoll intagas samt i allmänna Tidningarne införas; äfvensom, enär någon förändring sker med de personer, som underskrifva Bankens creditsedlar, sådan genast skall hos Konungens Befallningshafvande anmälas och genom allmänna Tidningarne kungöras. 8 §• Utom invisningar på Rikets Ständers Bank, i enlighet med derom gällande föreskrifter, [må ej af enskild Bank utfärdas andre tryckte eller 14 Bancooch Lag-Utskottens Ut låtande, N.o 2. graverade förbindelser, än creditsedlar, ställde till innehafvaren att vid anfordran, utan ränta, inlösas, och hvilka ej må lyda å mindre belopp än Sex Riksdaler 32 skillingar Banco, motsvarande Två Riksdaler 24 skillingar silfver. Bankafdelning ege ej rätt att utgifva andra egne förbindelser, än till viss man ställde invisningar å hufvudcontoret. 9 §• Ej må enskild Bank utgifva creditsedlar och invisningar å Rikets Ständers Bank till större sammanlagdt belopp, än som motsvaras af: 1:0 behållningen i dess egna cassör af Rikets gångbara mynt i silfver eller sedlar; 2:0 återstoden af depositionen i Rikets Ständers Bank; 3:o sådane Bolagets odisponerade tillgångar i guld och silfver samt hypothek, som i 6 §. nämnas; Bankens egna lånehandlingar sålunda härvid icke inberäknade, och 4:o innehafvande säkerhetshandlingar för lemnade cassa-creditiv, i den nion dessa anlitats, likväl aldrig till större belopp än Tjugofem procent af teckningssumman. Derest, genom vexling eller annan orsak, det sålunda bestämda förhållandet emellan Bankens tillgångar, samt beloppet af dess credit-sedlar och invisningar skulle komma att rubbas, åligge det Banken att inskränka sin utlåningsrörelse och inom en månad hafva återställt det rubbade förhållandet. 10 §.
Den 29 Januarii, föreslå tryckningsbestyrets uppdragande åt hvarje Utskott serskildt, och jag skulle kanske blottställa mig lör tillvitelse» att för mycket inblanda mig uti hvad på Utskottets godtfinnande endast må bero, om jag föresloge, att Utskottetts möda med uppsigten öfver tryckningen skulle i någon mon kunna minskas der. igenom att Utskottet bland sina Ledamöter utsage ett ringa antal till utgörande af en Pub• blicitetsBeredning.. Jag anhåller om Remiss af detta anförande till ÉxpeditionsUtskottet. Bilagor till PleniProtocollet för den 1 Februarii. Herr von Hartmansdorff, Hugu fl: Få Landers, och må hända icke något lands representationssätt torde, ehuru sällan Riksdagarne hos oss inträffa, vara så kostsamt som vårt, i anseende till Riksdagsmännens mängd, deras fördelning i 4 Stånd och deraf följande omgång, vidlyftighet och långsamhet i målens meddelande och afgörande. Kostnaderne för sisdidne Riksmöte, som varade ungefär 8* månad., uppgingo till omkring 184*00° Riks, Den I Februarii. 8r Riksdaler, oberäknadt Riksdagsmännens underhåll denna långa tid och oagtadt Talmänstafflarnes indragning under de 3:ne sista månaderna. Denna åtgärd till besparing var visserligen den första, som borde vidtagas, men ännu en annan synes mig återstå, och den skall blifva föremålet för denna vördsamma framställning. Då alla protocollsUtdrag och Betänkanden m. m. skola femfaldigt utskrifvas, så fordras dertill en talrik Canzlibetjening; men den sy* nes vara talrikare än som behöfves och frikostigare aflönt äo som vederborde. Det förra bevises deraf, att personer, utom deras ordi-i narie tjenst kunnat på en gång innehafva be^ fattningar i ett eller flere Utskott, eller der och i StåndsCanzlierne.
Biar. hampoch linrria Bläck, skrifäfvensom Bläckpulver, eller Bläcksubstans, flaskornas eller krusens vigt inberäknad 1 skålp. — 3 Bobinen hänföras till Maskinerier, Redskap och Verktyg, ej specificerade. Bokbindarecloth, eller klistrad och pressad bomullsväfnad; se Väfnader, bomulls-. Bokguld; se Guld. Boksilfver; se Silfver. Bokstafsstämplar samt Boktryck och Stilar 1 skålp. — 5 förslitna och obrukbara eller s. k. Stilskrot Fria Bokoch Koppartrycksvärta 1 skålp. ■— 3 Bolus, hvit och röd, samt Terra Sigillata Fri Bomull Fri Boinullstrassel . Fritt Borax, äfvensom Boraxsyradt Natron eller Tinkal Fria Borst; hänföres till Hår. Borstbindarearbetcn: 1 med infattning af opoleradt eller måladt trä eller iern 1 skålp. 1 skålp. — 10 5| j * med infattning af poleradt eller lackeradt trä — 20 : 10i med infattning af ben, horn eller andra ämnen 1 skålp. — 40 20 murareoch målareborstar; hänföras till Maskinerier, Redskap och Verktyg, ej specificerade. Fr Bouillon dc poche i Brefkuverter och Papperspåsar 1 skålp. 12 10 ; Bresilja; hänföres under Färger och Färgningsämnen, andra slag, ej specificerade. 39 Qvantitet för 1867. 1868. Tullberäk InförselsInförselsningen. tull. tull. Riksmynt. Riksmynt. Britanniametall; hänföres under Metaller, sammansatta. R:dr. öre. R:dr. öre. Broderade arbeten, draga lika tull med det tyg, hvarå broderiet är anbragt, med tillägg af 20 procent. Brodcrduk, Marle och Stramalj: af silke 1 skålp. 2 i 50 af silke med tillsats af annat material 1 skålp. 1 75 åf papper 1 skålp.
Och traktens folk har strömmat till för att få se en skymt af incan. Löpare och tjänare ila fram och åter, bringa bud eller tillföra konungens bord läckerheter från när och fjärran. Hela karavaner af lamadjur, peruanernas enda lastdragare, äro uppställda i sina bås; de ha fraktat den kungliga packningen. Slottet är afsedt att hysa incan, då han är stadd på rundresa i landet, där han å hvarje ort tager del af och sätter sig in i allt som rör dess välstånd. Det är den nu regerande konungen som låtit uppföra såväl slott som fästning. Vid hans död förseglas hela byggnadsverket, och allt hvad som dit hörer står sedan obegagnadt. Denna vördnad för den dödes kvarlåtenskap grundas på tron, att själen en gång efter döden skall vända tillbaka från solen för att åter ta sina jordiska ägodelar i besittning. Slottets inre är lika praktfullt som det yttre. Genom förstugor och korridorer får man inblick i talrika gemak, som alla erhålla sitt ljus från den inre gården. Salarnes golf äro lagda i mosaik, väggarne äro klädda med cicelerade guldoch silfverplattor med växtmotiv i klar metall en skimrande skörd, som växer upp från golfvet och sträcker sina fina stänglar ända till de utsökta väfnader af vicuñaull med mönster i guldoch silfvertråd, hvarmed taken till hela sin längd äro behängda. Bänkar, stolar och bord äro omsorgsfullt utarbetade i dyrbara träslag och klädda med värdefulla täcken eller ädel metall. Öfver allt en rikedom, hvars prakt efterlämnar ett oförgätligt intryck. I dessa gemak bida incans närmaste och hans befallningsmän signalen från härolderna, som likt stumma bildstoder hålla vakt vid förhänget till det rum, där konungen nu ger företräde åt sina höfvitsmän och den fångne fursten; den stund är snart inne, då inca skall visa sig för sin segerrika här. Solen stiger högre upp mot zenit. Soldaterna stå uppställda i en stor halfbåge framför lägret med fångarne inom sin krets. Dessa hade i början blickat trotsigt och vildt.
Detta vackert planterade torg prydes midt på af den 1811 aflidne storhertig Karl Fredriks staty och omgifves rundtorn af ståtliga, offentliga byggnader, såsom ministerierna, Konsthallen, Hofteatern m. fl. Själfva slottet är uppbygdt 1754 och har en intressant slottskyrka med präktig utsikt från det s. k. Blytornet. Förtjusande är Slottsparken — som ligger bakom slottet, och från hvilken vi ock meddela en v y — med rik vegetation, speglande dammar, marmorgrupper och talrika springbrunnar. Efter dess skuggiga stigar har vår kronprinsessa som barn och ungmö helt visst lustvandrat otaliga gånger, och äfven nu i midvinterns nakenhet ser hon säkerligen med glädje åter de gamla barndomsvännernas mossbelupna stammar. ETT personlighet, en omtyckt och hjälpsam gammal » farbror » för många studentgenerationer. Hur hans originella öknamn först uppstått är nu mera något omtvistadt; somliga härleda det från den omständigheten, att han så länge gåttoch » blåst » dammet från bibliotekets gamla folianter, som voro hans hjärtas skötebarn. Andra sammanställa det med hans favorituttryck, ett slags onomatopojetiskt flåsljud: Tjop, tjop, tjop, hvarmed han ackompagnerade den lilla aftontoddy, den gamle ungkarlen sällan underlät att inmundiga på sitt » stamlocus ». Det enda kort af Ekholm, som finnes och nu ställts till Iduns förfogande, är taget för fem år sedan för en » nationstafla ». Af den II. OsU fotn. » Blåsis », som — i tidiAMANUENSEN E. U. EKHOLM. gare år en varm entusiast för all slags idrott — på Västmanland — Dala nationssal ledde landsmännens gymnastiköfningar, iklädd röda, tofsprydda stönar, trikåer, blus och rökmössa, ger det visserligen ingen lifligare föreställning, men dess bättre af den ända in i det sista krye och lefnadsfriske åldringen. Hvile nu den gamle bokkarlen i frid! F A L L A EN HUSMODERS G Ö R O M Å L blir intet, så ofta ensidigt förrättadt som just inköpen.
Som R. o. Ad. vid upläsningen nyss hört, år jag motionär i frågan, men då Riksdagen nti lider lill slutet, vill jag icke besvära med en återremiss, utan blott närmare utveckla skälen för min motion. Det förhåller sig nemi. sä, ätt enl. den för Fullm:ge i Riksg:s-kont. utfärdade instruktion, ega Fullm:ge alt genom upköpande af räntebärande obligationer göra fruktbärande de kapitaler, som finnas i dess vård. Detta hafva Fullm:ge visserligen gjort till fördel för det allmänna, men Fullm:ge hafva vid upköpandet fordrat såsom vilkor, att obligationerna skola vara förfallna inom 1 ä 6 månader eller också den serskilda förbindelse afgifvas, att, ehuru obligationerne icke äro enl. sin ordalydelse på en sådan lid förfallne, de likväl skulle kunna inom en dylik liderymd infrias. Men då grunden för Hypotheksförenings-inrätlningarne icke är att söka skaffa sådana lån, som inom en kort tid skola återbetalas, utan lån, som blifva under en längre följd af år stående, måste äfven de ntgifne obligationerna löpa för en längre tid och icke kunoa vid anfordran eller inom en kort tid upsägas. Det är ju derföre klart, att de obligationer, som Hypo - 340 Den 27 September f. m. theks-föreningarne utfärda, icke kunna vara till betalning förfallne en eller sex raänader efter deras ingifvande. Sä vida icke dessa föreningar skola tvingas, att ifrån utlandet hemta sina resurser, är det af vigt, att de kunna få obligationerne löpande inom landet. För ett sådant ändamåls vinnande vore ingenting bättre, än att Riksgtskont. upköpte dessa obligationer i enlighet med deras verkliga lydelse, och hvarigenom med ett ord obligationerna upfyllde de med dem i allmänhet åsyftade ändamål. Detta har äfven jag önskat, samt i min motion jemväl föreslagit att Fullmtge i Riksg:s-Kont. borde inköpa de obligationer, som gå med lägsta kurs, äfven om de voro ställde på utländskt språk.
Ehuru Utskottet fortfarande anser vara. af mycken vigt, att Hypotlreks-Föreningarne ej må komma, att utgifva obligationer af allt för små valeurer, . tror Utskottet dock, att. minimum för desamma torde, kunna, nedsättas till ioo R:dr Silfver-Specie eller 4oo, R:dr Rgs.. Vid 14-de punktent af Herr Holm, sorn framställt den förfrågan, huruvida RiksgäldsCöntoret, i händelse det skulle göras till vårdare af Hypolheks-Föreningarnes: reserv-fond, kunde tvinga, desse Föreningar att förmå sina fordringsegare emottaga större eller mindre afbetalningar å en skuld , hvarför dem. emellan, em förfallotid af't., ex. 38 år blifvit öfverenskommen; samt af en Ledamot inom Ridderskapet och Adeln, och en Ledamot ipom Borgare-Ståndet: att, om 5:te och 6:te punkterna, blifva i enlighet med deras yrkande förändrade, denna, punkt jemväl, måtte till öfverensstämmelse dermed, ändras. Då Utskottet icke kunnat frångå dess uti’ 5:te och 6:.te* punkternål gjorda, tillstyrkanden, samt. någon, ändring i; annor, händelse ej blifvit utf denna punkt yrkad,. får Utskottet i ofvanberörde i^de punkt endast föreslå;en obetydlig redactions-förändring, som erfordras, för att. bringa denna punkt i öfverensstämmelse med; Utskottets förslag i Betänkandet N:o 4 j8. Enär, enligt io;e punkten, de af HypolbeksrFöreningar upptagande lån äro uppsägbara, å Föreningens, men, ej å Långifvarnes sidat, så möter ej i detta, hänseende något hinder för vidtagande af den åtgärd i förenämnde i.4:de punkt finnes föreskrifven; och torde detta, få, tjena, såsom. svar. å dem af Herr Holm, här. ofvan gjorde anmärkning*.
Någon belåning af Tackjern (1835 års Banco-Reglemente §§ 181 och 182) har hvarken under den tid, denna Revision omfattar eller tillförene hos Banken egt rum. Uti 161 § litt. d af nu gällande Banco-Reglemente stadgas: att alla hos Banken eller Låne-Contoret nu befintlige eller framdeles ingifvande Vågattester skola, så vidt de deremot utgifne lån icke under tiden varda inbetalde, inom tolf månader från deras utgifningsdag, på det sätt förnyas, att ett ytterligare, genom låntagarens försorg, anskaffadt bevis af Vågbetjeningen derom, att panten finnes i behåll och att derför ansvaras, tillställes Banken eller Låne-Contoret; hörande således skuldförbindelserne för belåning af dylike elfecter i Stockholm och Götheborg jemväl innefatta åliggandet för låntagaren, att, vid påföljd af lånets utsökning, berörde föreskrift iakttaga. Med anledning deraf, att i början af berörde föreskrift förekommer ordet alla, hafva Baneo-Fullmägtige, hos hvilka tvekan upstått, huruvida de Attester, sorn utfärdas icke allenast från Vågarne i Stockholm och Götheborg, utan äfven från Vågarne i Rikets öfrige Städer, höra, så vida icke de derå uptagna lån varda inbetaide inom Tolf månader från Attesternes utsufninsjsdagar, s> - O O O 7 på föreskrifvet sätt förnyas, — uti ett till Revisorerne, under den 21 nästlidne October, afgifvet Memorial, gjort förfrågan om rätta tolkningen af berörde' stadgande O - 27
Och då så skulle vi börja med detta, som han har läst upp för mig i dag, om barnaåldern och hans läsning för prosten och hans skolemästeri, innan han kom ut att studera, och så hans studeretid där i Göteborg, för det skulle jag allt så gärna vilja se på pränt och läsa, medan jag är i lifvet. Det andra det bryr jag mig inte så mycket om, så det kan en gömma så länge, för eljes blir kanske boken rent för stor och dyr.» Det där var ju förståndigt resoneradt af mor Lena. Och jag åtog mig nu att höra mig för, om det fans någon, som ville kosta tryck på denna skriften. »Ja, men de ska la betala för de få trycka’t, ess de få sälja böckerna!» tyckte hon. »Jag vet, att han skickade in skrifter till tidningarna både i Halmstad och i Göteborg om sådant, som hade händt här i trakterna, och det fick han riktigt bra betalt för ibland. Det, som han har skrifvit om sig själf, måtte la vara bra mycket mera värdt, än det, han skref om Boarpa tupp, som slogs med höken, och det, mins jag då, att han fick fäm riksdaler för ifrån Halmstad.» Jag sökte förklara för hänne, att det i allmänhet lönade sig bättre att skrifva tidningsnotiser än lefvernesbeskrifningar. De, som ge ut tidningar, behöfva ovilkorligen nyheter och därföre måste de också betala något för dem. Men de, som trycka och sälja böcker, de äro inte så angelägna af sig, isynnerhet äro de föga frikostiga med betalningen, när boken är skrifven af en, som inte är känd förut. »Ja, men min son Chronschough, han var känder vidt ikring,» sade gumman med värdighet. »Och,» tillade hon, »jag svarar för det, som jag sade i jåns, att här är öfver fämti personer här i Glimminge och Kröplinge, som gärna skulle vilja köpa boken.» »Ja, om de finge hänne för almanackseller katekespris,» sade jag. »Men denna boken kommer att kosta ett par tre riksdaler och kanske mer.
Det är emellertid af särdeles stor vigt, att kommunalstyrelserne med allvar ingripa i sådana åtgärder, som befordra ordning och skick inom kommunerne, emedan anspråken pä ordningens upprätthållande och skydd för person och egendom icke kunna fyllas af de pä stat ailönade tjenstemännens otillräckliga krafter, om icke desse understödjas af kommunerne sjelfve. Folkundervisningen, ordnad i öfverensstämmelse med nådiga stadgan derom, går framåt. Många af Länets församlingar hafva varit i åtnjutande af statsbidrag för skollärares aflönande. De tillfredsställande resultater, som i senast afgifne berättelsen angåfvos såsom medförde af nya fattigvårds-lagstiftningen, hafva fortfarande visat sig. Det förut vidt utgrenade kringstrykandet har betydligen förminskats. Yäl förekomma ännu esomoftast läll då lösa personer måste upptagas å orter, till hvilka de icke höra, men sådant får icke tillskri Ivas fattigvården, utan hellre dels lynnet hos de personer, som, födde och uppfödde under en tid då deras föräldrar förde ett kringstrykande lif, finna ett slags tvång i stadigvarandet inom en församling, och dels på vissa orter vederbörandes underlåtenhet att med tillbörlig noggrannhet handhafva stadgandet i nådiga kungörelsen den 13 Juli 1853 angående tillsynen öfver försvarslöse personer. Huru kringstrykandet aflagit, visar sig af det förhållande, att då till länsfängelset tid efter annan inkomne, för obehörigt kringstrykande upptagne personers antal utgjorde för åren 1845, 1846 och 1847 efter medeltal 540, har uet under de tre senast förllutne åren endast uppgått till SiOO efter medelberäkning. 1 2 Fattigvården, sådan den nu är ordnad, k ra Iver stora uppoffringar al församlingarne endast för afhjelpande af verkliga behofver, men icke lorly förekomma ofta klagomål öfver dels vägradt och dels för ringa understöd. Halten af dylika klagomål äro endast kommunerne sjelfve i tillfälle att rätt bedöma, mön oltast torde de vara föranledde af lättjefulla personers liknöjdhet att sjelfva skaffa sig uppehälle, i det de trösta sig vid tanken att kommunerne skola skaffa dem antingen arbete eller underhåll.
St. bestämt tiden för deras Revisorers nästa sammanträde, till granskning af ofvannåmnde Verks tillstånd, styrelse och förvaltning, till den 15 September innevarande år; hvilket R. St. härigenom få hos E, K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. *) Se Ståndets ProtocoIlsUtdrsg för samma dag. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Bok tryckeriet, ,83o. 'Exp. Utsi. Förslag till tind. Siri/v. N:o 341. t N:o 34l. Uppl. o, godk. hos Ridd. och Adeln d. i Febr. i83o. Presle-Siåndet d, 3 Borgare -Ståndet d. 5 Bonde-Ståndet d. 5 Rikets Ständers underdåniga Skrif velse, i anledning af K. M:ts Nådiga Remiss å f d. vice Krono-Fogden Dahlgrens underd. ansökning om eftergift af ådörnde balance-inedel. S. A. K. Sedan, genom E. K. M:s och Rikets Svea HofRätts laga kraftvunna Utslag, den a3 October 1823, vice Kröno-Fogdeu
Förklaringen den 23 Mars 1807, dömt Lindström, tillförne icke för stöld straffad, att stånda tjufsrätt och böta tredubbla beloppet med tio R:dr nämnde mynt eller, vid bristande tillgång dertill, straffas med åtta dagars fängelse vid vatten och bröd, samt en söndag undergå 16 uppenbar kyrkoplikt; hvilket kroppstraff, jemte kyrkoplikten, Lindström, efter hvad Landskrona kronolnikles fånglista innehöll, utstått. Emot oraförinälda utslag förekom den hufvudsakliga anmärkning, att, ehuru värdet af det utaf Lindström tillgripna gods uppgått endast till tre R:dr 16 sk. banko eller tio daler silfvermynt, samt Lindström, hvilken, enligt hvad i utslaget uttryckligen förmältes, icke tillförne för ljufuadsbrott lidit straff, följaktligen och derest han icke förut plikiat för första och andra resan snatteri, hvartill åter handlingarne ej gåfvo någon anledning, bort, jemlikt 47 kapitlet Missgerningsbalken, åtalade tillgreppet med snatteribot försona och således umgälla detsamma med en R:dr 32 sk. böter eller, i brist deraf, tre dagars häkte samt enskild skrift, Häradsrätten likväl dömt honom att derför ansvara såsom för första resan stöld. Men utom det uppenbart lagstridiga härutinnan och om än tillämpning af 40 kapitlet 1 § Missgerningsbalken lagligen kunnat äga rum, var i allt fall, vid förvandling af tjufvaböterna till kroppsstraff, det väsentliga misstag af Häradsrätten begånget, att Lindström blifvit ålagdt åtta dagars fängelse vid vatten och bröd i stället, för fyra dagars sådant fängelse, hvilket sistnämnda kroppsstraff, beräknadt efter stöldens värde, i händelse utslaget i öfrigt varit lagenligt, skolat, jemlikt 5 kapitlet 4 § Straffbalken, vid bristande bötestillgång Lindström ådömas; hvadan, genom sistberörda felaktighet i Häradsrättens utslag, den sakfälldes ändock obehöriga lidande blifvit ytterligare ökadt.