Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. inhemtat, att, å ena sidan, tillgångarne funnits i 1826 och 1827 årens Hufvudböcker upptagne tillsammans tili 69,155: — 9. samt utgifterne för dessa åren tillsammans till 81,256: 38: 1., samt att således GarnizonsSjukhusets skuld vid 1827 års slut utgjort en summa af 12,101 R:dr 87 sk. 4 i'st., hvaraf likväl en del likviderats medelst anticipation på 1828 års an - Exp. Utsi. Eorslag till urul. Slrifv, N:o 176* 423 slag med 8,113 R:dr 4 sk. 4 rst,> men återstoden 3,989 R:dr 33 sk., balancerades, vid årets slut, såsom E. K. Maj:ts och Rikets KrigsCollegii hos Inrättningen egande fordran. Om äfven anledningen till denna skuldsättning till någon del torde igenfinnas i den större sjukpersonal, som af tillfälliga orsaker under nämnde år å Sjukhuset intagits, synes likväl hufvudorsaken till det betydliga anslagets befunna otillräcklighet härröra af det kostsamma och öfverflödiga i sjukvården och skötseln, som i vissa delar vid detta Sjukhus eger rum, emot hvad för andra sådana inrättningar bestås. Det har icke undfallit Rikets Ständers uppmärksamhet, att E. K. M. å förhållandet dermed fästat Nådigt afseende, och, under den 5 Junii 1827, i Nåder anbefallt GanizonsSjukhusDirectionen att utreda och uppgifva orsaken till kostnaderncs höga belopp, samt att inkomma med förslag till förändring i den förut fastställda SjukhusStaten, äfvensom att, i anledning häraf, sådana åtgärder i Sjukhusförvaltningens åtskilliga delar blifvit vidtagne, att en besparing af omkring 3ooo R:dr förmodas årligen kunna beredas; hvaremot i Medicinalvården, såsom ett för de fleste af Directionens Ledamöter främmande ämne, någon till utgifternes förminskning ledande åtgärd icke egt rum. Vid granskningen af ifrågavarande Räkenskaper har derjemte funnits, det utgiftstillökningen, sedan de i ofvannämnde
Der stad oell landsförsamling geni en sam t rösta, sker såilant efter hvad för hvarje ort särskildt stadgadt är. Står någon under annans husbondevälde, som är i de villkor att lian bör i de allmänna bidragen deltaga, tillkommer honom dock icke rösträtt. Denna taxering skall inom April månads slut i socknens eller församlingens kyrka kungöras. Om någon dermed är missnöjd, skall han det inom 3o dagar efter berörde kungörande tillkännagifva, å landet hos sockennämndens ordförande, och i stad bos borgmästaren, hvarefter taxeringen, i livad den rörer den sorn klagat, underkastas pröfning af gode män, som utses, tvänne af deri klagande och Ivänue af tnxeringsmännen och en af de sålunda kallade gode männen , och må ingen utan laga förfall sig sådant uppdrag undandraga. K u n n a d e utsedde g o d e 111 ä n nen icke förena sig i valet örn den femte, förord nas han af Konungens Befthrde. Hvad desse gode männen besluta, vare gällande, utan att ändring deruti må sökas.” Antages §:n med de tillägg jag deruti nu gjort, då behöfves i den efterföljande §:n blott en obetydlig förändring i i:a morn., som komme att lyda sålunda: ”Rösträtt i sockenstämma, i f rågö r som röra skolundervisning, helsö- och fattigvård samt be f o r d rande af ordning och s e <1 I i ghet äge en hvar, som, på sätt föregtde 5 § föreskrifver, är taxerad alt bidraga lill fullgörandet af socknens gemensamma åligganden ; och denna taxering utgöre tillika grund för röstberäkningen, så att en hvar äger röster i förhållande till det större eller mindre deltagandet i det allmänna bidraget.” 2 , 3 och 4 montin af denna ti § skulle deremot blifva oförändrade. Det är på sådant »ätt vi, utan rubbning af hufvudredactionen, vinna i sak hvad som bör vinnas, samt tillika nödig enkelhet utan att upprifva liela den grund för rösträtten , som nu ager rum, i stället för alt införa en ny, dertill tiden för riksdagens tillvaro är för långt framskriden.
Ut Supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs BancoUtskottets den 20 sisth Mars afgifne samt den 25 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, N:o 2, i anledning af Riksens Ständers Revisorers, den i5 December 1820 och d. 16 December 1822, till Riksens Ständer aflåtne och till Utskottet remitterade Berättelser, angående BancoVerket, blef samma Betänkande till alla delar af Ridderskapet och Adeln bifallet. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af RiddarhusUtskottets den 8 sistlidne Mars afgifne samt den 21 i samma Månad på bordet lagde Memorial, angående utdelning bland Ridderskapets och Adelns vid denna Riksdag närvarande Ledamöter af Ståndets Protocoll vid 1789, 1810 och Den 4 April e, m. 1812 årens Riksdagar, blef samma Memorial af Ridderskapet och Adeln bifallit. Ut Supra. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klock, half till 10 om aftonen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Måndagen den 7 April. Plenum klockan io förmiddagen. Herr af Klintberg, Carl, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplåstes, så lydande: (Se Bilagan N:o i.) Remitterades till Lag-, samt Allmänna Be; svårsoch OeconomieUtskotten. r Herr af Ekenstam, Israel, hade inlemnat följande, som upplåstes: (Se Bilagan N;o 2.) Remitterades till Lagutskottet. Den 7 April J. m. Föredrrjgos å nyo och gillades StatsUtskottefs ilen 29 sistlidne Mars afgifne, och den 3 denaes på bordet lagde Utlåtanden:
185, 463, A. 463, E. 484. — N:o 10, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslag till ett förlagslån för tillvägabringande inom Riket af tillverkning af 12-decimaltums gjutna jernkanoner: B. I. Maj:ts Nådiga Proposition angående förändring i grunderna för bevärings-inrättningen och om bildande af en landtstorm, hvilken Proposition blifvit från Borgare-Ståndet till Stats-Utskottet remitterad: B. I. 185, 463, 474, A. 474. — N:o 12. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående öfverlåtelse till Westerbottens läns innevånare af gamla länsfängelse-byggnaden i Umeå med tomt: B. 1. 484, 487, A. 487; E. II, 148. s — 179 Stats-Utskottets Memorialer och Utlåtanden: — N:o 13, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående öfverlåtelse till Jemtlands läns innevånare af gamla länsfängelse-byggnaden i Ostersund: B. I. 484, 487, A. 487; E. II. 148. — N:o 14, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående öfverlåtelse till Wester-Norrlands läns innevånare af gamla länsfängelse-bvggnaden i Hernösand med tomt: B. I. 484, 487, A. 487; É. II. 148. — N:o 15, i anledning af Kongl. Majis Nådiga Proposition, angående öfverlåtelse till Wester-Norrlands läns innevånare af gamla kronohäktes-byggnaden vid Sundsvall med tomt: B. I.
Likasom den föreslague författningen i tillämpningen uphäfver sin angifne grundval, ståndsprincipen; så är ock fyrkammarsystemet, åtminstone till gagnet tillintetgjordt icke allenast genom den hos Riksnämnden nedlagda större myndigheten och vidsträcktare verkningskretsen, än hos Stånden, utan ock genom den för dessa nyskapade beståndsdelar beredde möjlighet alt i Riksnämnden bilda en majoritet, som, på sätt jag här ofvan anfört, i framtiden torde komma att utveckla en för ståndselemenlet vådlig verksamhet. Nuvarande Riksd.Ordn:s särdeles utförliga och bestämda föreskrifter i afseende på de särskilda Utsk:ns organisation och verksamhet bevisar den vigt, Grundlagens stiftare fästat vid nödvändigheten att på förhand hafva tydligen utstakat den väg, på hvilken Riksdagsheslyren skola med jemna och säkra steg fortgå mot sitt vigtiga mål. Alt den föreslagna författningen, med åsidosättande af denna välbetänkta försigtighet, velat lemna åt slumpen vid hvarje Riksdag alt bestämma om Utskottens sammansättning och verkningskrets, måste således väcka bekymmer, särdeles då Ståndens föreslagna nybildning ej lemnar tillräcklig garanlie mot vådan att växlande opinioner för dagen skulle utöfva ett afgörande, måhända för hvarje Riksdag motsatt inflytande på allmänna ärendernes gång. De anmärkningar, jag härmed framställt öfver den föreslagna författningens hufvndgrunder, hafva hos mig rotfästat den öfvertygelsen, att denna författning, genom frånträdande af sin utstakade grundidé, vid densammas tillämpning; genom frånvaron af erforderliga bestämmelser ang:de ärendernes beredning lill handläggning såväl i Stånden som Riksnämnden samt slutligen genom sin häraf härflytande brist på plan och sammanhang i dess utförande icke lyckats lösa upgiften ali tillfredsställa anspråken på en ändamålsenlig förändring af representationen; hvarför jag med min röst ogillar förslaget. Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh.: Ifrån motsatta håll har man hört anmärkn:r göras och ogillande omdömen uttalas öfver det hvilande förslaget, icke blott i afseende på dess grunder, utan äfven rörande dess detaljbestämmelser.
Götheborgs Stads län r Riksgälds-Contoiret till nybyggnaders uppförande, om desi förflyttande till Banquen, Sept. 199. 584- 600. — Se Dranwinsbrannings-rättighek, Discont. H. Haga Lust-Slotts inlösande, Iun. 7zi. Apr. 6z8. 728. 8«8- 863.^ falland, om frihet för allmogen derstädes, att tillmer-' ka och försälja linnewäfnaderIan. 544. — Förpantnings-gods derstädes; se Trippiffe färpancningsgodsen. Hsiikpcrevilr, Brukspatron, afl. Borgmästaren Loijors Sterbhus m. fl. om befrielse ifrån dem ädömd ersättning af bristen ä ett pa felaktig Wäg-attest honom bewiljadt Banco-lan, Dec. 1449. Usllimstjc-rn», Regerings - Rådet LuUlll', introducerad Scpt. 990. II» IN lil,!!, Grefwe 6listkls yttranden, Maji 17l. Ian. igo. Hsniilton, Friherre 6-ril, yttranden, Iul. g7F. Hnmmarskolcl, Dorenro, yttranden, Maji 22g. 4486. handels-Grdinantierne, om deras upphäfwande Ian. handtrrerks-Gesoll, som i fredlig tid blifwer anwarfd eller annars till krigstjenst förfallen, om betalande af dest skuld hos Husbonden, Lag-Utskottets Betänkande Vlov. iö88. fe Warfnings-Stadgan. Ilrisellkkimpll, l l<ri!,»>i liiiliie, yttrande. Ha;ardspels tillätande Ian. 867. 87-5.; se Spelklubbar.
Sistnämnde § åter stadgar, att en hvar, som erlägger bevillning, är skyldig att till kommunens i g 5 otnförmälda utgifter bidraga. Följaktligen är ock en hvar, som erlägger bevillning, uti sockenstämmorna berättigad att deltaga. Jemlikt berörde sammanställning skulle alltså hvarje qvinlig tjenare eller jungfru få deltaga i sockenstämmorna. Men detta lärer väl icke rimligen kunna vara meningen! Som §:n nu är redigerad, synes mig intet hinder möta jemväl för en qvinna, som åtnjuter pension, att inställa sig och deltaga i sockenstämmorna. Till förekommande af dylika, antagligen ej förutsedda förhållanden hemställer jag att i §:ns 2:dra mom. måtte efter orden »som myndig är» tilläggas orden »samt för fastighet eller näring och rörelse erlägger bevillning.» Hr Hjärne: Med ani. af den siste värde talarens anmärk ning, tillåter jag mig hänvisa på lydelsen af den utaf R. o. Ad. redan antagne 4:de §:n: »Medlem af kommunalsamhälle är en hvar, som der eger eller »brukar jord eller annan fastighet eller der idkar bergsbruk, »handel, fabriksrörelse, handtverk eller annat allmän bevillning un»derkastadt näringsfång, eller eljest der bor eller, till följd af »gällande författningar, sitt laga bo och hemvist hafva bör.» Gr Sparre: Det svar på min anmärkning, Hr Hjärne lem nat medelst upläsande af 4:de §:n, skulle ega sin riktighet, om allenast den 58:de §:n i någon mån hänvisade på den nämnde § 4; men detta är icke händelsen. Fortfarande måste jag således anhålla om införande af det redan förut af mig begärda tillägg. Gr. Mörner: Då jag förra gången hade ordet, kom jag, hvad sista mom:t beträffar, endast att fästa mig vid komiterades förslag, utan att observera, det ordet »egendom» uti Utsk:ts förslag blifvit uteslutet. Mitt yrkande uti berörde hänseende torde jag alltså få återtaga. Gr. Sparres anmärkning om behofvet af ett tillägg till 2:dra mormt finner jag vara ganska befogad. Nu gällande
Både hennes far och en af hennes bröder voro uppfinnare på industriens område. Då hon var en af tolf syskon och hänvisad till att sjelf förtjena sitt bröd, togs hon ut ur skolan vid 1 4 års ålder och sattes i lära hos en qvinlig juvelerare i Paris. Under loppet af några få år gjorde hon stora framsteg och blef efter hand betraktad som en konstnär inom sitt fack. D e förnämsta juvelerare i Paris anförtrodde henne utförandet af de dyrbaraste guldsmycken, hvilka hon utarbetade med tillhjelp af små sågar af ett hårs tjocklek; man betalade henne, hvad pris hon begärde för sina arbeten. I en ålder af aderton år äktade fröken Goulard en hr Delong och lefde med honom i ett lyckligt äktenskap under ett par år. Men en sjukdom, som mannen ådrog sig, gjorde honom oduglig till arbete, och han dog efter tre års förlopp. Under dessa år måste hon underhålla sin man, sin lille son och sig sjelf. Den beständiga oron, det oupphörliga arbetet nedbröto hennes helsa, och hon blef lam i den högra armen — den arm, som varit familjens enda stöd. Den tjugutreåriga modern och enkan emotsåg ett lif fullt af elände och hennes framtid som konstnär var ödelagd. A r o de samlade a b o n n e n t e r n a f ä r r e än 6, t o r d e prenumeraHon återvann emellertid fullständigt sin själskraft och koncentrerade sin energi på att finna mekaniska medel till att ersätta den förlorade armen. Hittills var det hennes hand, som hade fört och ledt den fina sågen, medan det föremål, hon arbetade på, var fastgjordt; hon försökte nu att vända om processen och studerade den mekaniska operation, vid hviken sågen skulle kunna fästas och röras i en riktning, medan det föremål, på hvilket man arbetar, flyttar sig. Hon sökte använda principen för symaskinerna på guldsmedsarbetet, men många och skiljaktiga svårigheter mötte henne.
Genom Kongl. Brefvet af den 17 Juli 1843, har Chefen för StuteriÖfver-Styrelsen fått sig tillagda 400 R:dr Banko, att, såsom ersättning för hushyra och expenser, från och med Augusti månad 1843, årligen å anslaget "till hustaf rein s förbättrande” utgå; i anledning hvaraf, bland utgifterna för nämnde år upptagits och redovisats ett belopp af 166 R:dr 32 sk, Banko, utgörande den för de Fern sista månaderna af samma år belöpande ersättnijigs-summan, LTtom det att någon anhållan om anslag i och för hushyra vid ofvanberörde tillfälle icke varit af bemälte Chef framställd, hvadan i — 185 Iian således lian anses hafva fått sig heviljadt hvad han då icke begärt, måste Revisorerne anmärka, hurusom särskild ersättning för hushyra här icke bordt ifrågakomma, enär merbemälte Chef, enligt Resereglementet, har sig anslaget, jemte skjuts i embetsärender för 5 hästar, dagtraktamente a 5 R:dr per dag, under hvilken sistnämnde titel måste vara inbegripen ersättning ej blott för vivre, utan jemväl för hushyra. Strömsholms Stuteri. Räkenskaperna, hvilka blifvit i Kongl. Kammar-Rätten granskade för båda revisionsåren med anmärkningar, utvisa: Debet. år 184*. år 1843. Balans från föregående året,: Uppbörd: Från Kongl. Stuteri-Öfverstyrelsen 5,864: 5,864: Aktiedito 15: —■ —■ 15: Balans till påföljande äret: Skulder 793: 21. 2. 1,018: 21. 2. Credit. Balans från föregående året: Pensioner och donationer Underhåll för landtbeskälare i orterna Upphandling af inventarier och förbrukningspersedlar Medikamenter Beklädnad och diverse utgifter . Legodagsverks-medel Afskrifning för misslyckade betäckningar .. Till Upsala Akademi, för underhåll af Stuteriets dervarande hingstar, Balans till påföljande året: Behållningar och fordringar ■ . Summa
Hamiltons förslag, det bär skulle tillstädjas för de båda karnrarne att val skulle få ske utom districten, så att, då R. o. Ad. derigenom uttryckligen förklarat, att det icke var Ståndets mening, efter dess egen pröfning, att medgifva sådana val, det efteråt kunde förklaras genom någon advocalorbk tydning, att Ståndet öfverlemnade åt en annan auetoritet att pröfva hvad Ståndet lagligen förkastat, oell det just åt den auetoritet, hvars hufvudsaklig!! grundsatser i detta vigliga ämne af R. o. Ad. blifvit förkastade. Del får jag reservera mig emot, men tillika får jag nämna, att i händelse vi nu skola komma att aldrig så många gånger votera om igen 0111 samma redan afgjorda sak, så blir min voteringslapp alltid densamma. Jag ei känner, alt när jag kom hit i plenum, så var min tanke att votera till förmån för Frih. Hamiltons framställda sals, men då jag fick höra ett yttrande af Frih. Boye, så ändrades min mening, och om åter något tvifvel hos mig kunnat uppslå att förblifva vid den mening jag då fattade, så skulle det hafva upphört sedan jag hört Hr Dalman försvara den motsatta meningen. 43« Den 3i October e. m. Frih, Boye: Jag är förekommen af den sista talaren. Jag tror lika med honom, ali R. o. Ad. liar afgjol t frågan; meri skulle della icke vara Hr Frih. o. Landtnäs samt Ståndets mening, skola vi, i följd af en annan mening, nu yttra oss i samma sak; så kommer jag att votera ja till Hr von Hartmansdorffs förslag, nota bene blott så vidt det rörer nedre kammaren. Hr Dalman: Jag anhåller att utur prot. erhålla upplysning, huruvida R. o. Ad. fattat något beslut att det skall vara Hr von Hartmansdorff medgifvet att åtskilja dessa begge frågor. Underl. Ridd.Secret. yttrade, att ett sådant beslut vore hvarken nu eller vid föreg:de tillfallen falladt. Hr Dalman:
Man invänder ganska riktigt, att man icke kan bestämma någon stat på denna skola, så länge det icke sker i sammanhang med den öfriga regleringen för läroverken; men jag tror, att behofvet för Upsala cathedralskola är så stort, att det verkligen kan anses tryckande, emedan det är med yttersta svårighet, som undervisningen derstädes de sednare åren kunnat blifva bestridd. Frih. Palmstjerna har sednast upplyst det tänkvärda förhållande, som vid denna skola äger rum, nemi. att lärjungarnes antal snart sagt är dubbelt större än vid de öfrige skolorne i Riket, då deremot denna skola, i förhållande till de andre, blott är i åtnjutande af ett hälften så stort anslag. Jag har ett nytt skäl, hvarföre jag begär det R. o. Ad. mätte vidblifva sitt första beslut i denna fråga, deruti, att jag sednast hört, del 2;ne af skolans skickligaste lärare i rectorsclass nu söka sig derifrån till ett annat gymnasium. Ett sådant förhållande ådagalägger svårigheten att vid denna skola fä behålla de lärare, som så förtjenstfull! uppehålla dess anseende. På dessa och öfrige af Frih. Palmstjerna anförda skäl, hemställer jag, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt förut i denna fråga fattade beslut. Hr Rosenblad: Då R. o. Ad. förra gängen, då frågorna om anslag för Upsala ocb Lunds calhedralskolor voro föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, återremitterade den förstnämnda af dessa frågor, med förklarande, del R. o. Ad. ansåg ett anslag af 22i Den 7 December e. m. 3000 r:dr för Upsala catliedralskola vara af behofvet påkalladt, men deremot biföll den af StatsUtsk., i afseende pä cathedralskolan i Lund, gjorda hemställan, så gick R. o. Ad. i min tanka verkligen alltför styfbroderligt tillväga i afseende på denna sistnämnda läroinrättning. Upsala cch Lunds sift hafva ungefärligen en lika stor folkmängd.
Indelta räntor såsom i 1864 års Riks-stat 900: — Transport Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 59. 19 Indelta Räntor S p a n m å 1 { Indelt på förslag. Oindelt. rennmgar. enligt markegång på förslag. Mått, Yärde å 2 R:dr kubikfoten. Mått, Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Summa. Kub.-f. k. Skrifvelse, N:o 59. Transport Skogsinstitutet, lägre skogsskolor saint öfrige till skogs-staten hörande tjenste mäns aflöning, Reservationsanslag Till belöningar för rofdjurs dödande, Förslagsanslag Lyshållning med flera utgifter för Kronans publika hus i Stockholm, Förslagsanslag Byggnader och reparationer i Stockholm, Reservationsanslag B3rggnader och reparationer i landsorterna, Reservationsanslag Nuvarande beloppet 60,825: — Tillkommer; Förhöjning 9,175: — Städers friheter, Förslagsanslag - ©O Transportkostnader för Statsverkets bergseffekter, Förslagsanslag Observationsoch Uppbörds-procenter m. m., Förslagsanslag Mantalsskrifnings-provision, Förslagsanslag Tionde-profvare Restitutioner, Förslagsanslag Uppköp af ved för Wisby s. k. Krono-kalkugn, Förslagsanslag Reseoch traktameuts-penningar, Förslagsanslag Skrifmaterialier och expenser, ved m. in., Förslagsanslag: Afgå: för jemnande af Hufvudtitelns slutsumma 38: 07. Extra utgifter, Reservationsanslag , Kongl. Theatern Summa Exp editionsU Is kol tets förslag lill underd. Skrifvelse, J\:o 59. 21 Penningar. Indelta Räntor enligt markegång | på förslag. Sp a n m å 1 | Summa. Indelt på förslag. Oindelt. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Mått. Yärde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Skrifvelse. IS: o 5 9. Litt. SS.
Jag har tegat under de mångå onödiga discussioner, som föregått, och icke XÖrt hufvudfrågan. Jag har med uppmärksamhet hort Fullmägtiges Protocoll, och de Talare, som yttrat sig deröfver, men anhåller att få framställa Smnet under ännu en synpunkt, hvarur det icke blifvit batraktadt. Då jag ämnar bevisa, att Full» roägtige icke handlat enligt Dagens anda, och blott till hälften efter bokstafven, får jag på förband förklara, att jag alldeles ogillar det påstående, att Fullmägtige, om de än skulle misstagit sig, derigenom skulle förlorat någons förtroende, minst Rikets Ständers, Jag anhåller få fästa uppmärksamheten derpå, att så väl större delen af de Fullmägtige, hvilka yttrat Big för det fattade Beslutet, som åtskillige Representanter inom deN ta Hus klarligen hafva angifvit den öfvertygel - Ben 3 October f. mt 9 se, att Rikets Ständers Fullmägtige utgöra en permanent Corporation, sorn har sig uppdraget att insätta i JustitiasOmbudsmannens Embete dess Suppleant, och välja en annan i dess ställe. Af detta som mig synes felagtiga omdöme om Grundlagens anda och bokstaf, härfiyter det beslut Fullmägtige vidtagit. Jag anhåller, att Ridderskapet osh Adeln behagade fästa uppmärksamheten derpå, att y8 §. säger : ”Supplea.nten skall ”inträda i JustihseOmbudsmannens Embete, i hän. ”delse denne innan nästföljande Riksdag med dö”den afgår.” Deraf följer, att han icke skall inträda deri genom någon extra Auctoritets åtgärd, i händelse JustitiasOmbudsmannen dör, sedan nästa Riksdag ingått. Ordalydelsen synes vara klart bestämd, att Suppleanten upphört art vara Suppleant, när nästa Riksdag irträdt, emedan han icke kan komma att inträda i Ombudsmans Embetet annorlunda än innan nästa Riksdag. Med den strängaste tydning finnes således ingen Sup. pleant, sedan Riksdag begynt och ingen Auctoritet äger rätt, insätta i Ernbetet någon person, som icke existerar.
Banco-Utskottet har med nogaste sorgfällighet öfvervägat hvad i förenäranda hän« seenden inom hvartdera Eiks-Ståndet blifvit iramstäldt; och då Utskottet öfver allt iunnit bevis på ett gemensamt sträfvande till samma hufvudändamål, hvartill äfvert Utskottet syftat, ehuru inom Stårtden, liksom inom Utskottet, åsigterne om medlen att på bästa sätt detsamma vinna varit skiljaktige; så och för att emellan dessa olika synpuncter må kunna medlas , ulan att i hufvudsaken något blifver förfeladt, samt i den öfvertygelse, att intilldess grunderrte hunnit utstakas för det Banco-Reglemente, sorn intill nästa Riksdag kommer atl, galla, ett blott förlängande inpå nästa år af de föreskrifter sorn nu finnas, är både dert Baneo-XJt skottets Betänkande N:o 6% 19 enklaste och bästa af härtill ledande åtgärder, har Utskottet velat i så måtto modifiera dess förut afgifne Betänkande i ämnet, att Utskottet härigenom vördsamt föreslår : Det Rikets Ständer må besluta: att* föreskriften om Silfvervexling och Silfverköp, i Fjerde Art. irsta Afdelningen, 4» 5, (> och 7 §. §. af i823 års Banco-Reglemente, fortfarande gäller under de Tre första månaderne af år 1829, så till förstående, att livad Contracter angår, detta är contraheringstiden, men att levereringstiden får sträcka sig äfven derutöfver, på sätt att Contracterne slutas om leyerance på första öppet vatten, under vilkor att ej fördröjas utöfver ultimo Junii 1839, oc^1 med det bestämda förbehåll, att En Riksdaler Silfver, i Banken levererad, ej må kosta Banken mera ån högst Ett hundrade tjuguåtta skillingar Banco-Sedlar. Hvilket Rikets Ständers bepröfvande vördsamt underställes. T vänne Ledamöters serskidta yttranden. bifogas, Stockholm den a3 Dee. iSaS. se Bi/.f.