Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
L-d., fortgick Tidskrift för hemmet, upptagande, så vidt utrymmet det inedgn.f? alla tidens nya fr&amp;gor, som varit af djupare betydelse föi. k~innitn, och medverkande i sin mån till deras lösning samt sarskildt arbetande p&amp; a t t bereda kvinnan för ett ratt b d af de nya rättigheter, som tillerlrändes henne %. Såsom redan blifvit nämndt, lyckades iiet redaktriserna a t t bibehålla sin anonymitet under föruta och delvis äfven imder andra årgången af Tidskrift för hemmet, hvilka bada litkommo på redaktionens eget förlag. Det var first i den a n c h Brgången, uppsatserna blefvo signerade, men för att mystifiera " Se hlrom vidare 8: de arg. T. f. H. alhänheten varierades signaturerna. Sophie begagnade sig, utom af pseudonymerna Essetde, h '. L-d, A, S. ' äfven af Reader och. t Småningom tillkommo dock flere verkliga och framstående medarbetare, bland dem Fredrika Bremer, Emnnd G a m a l, Tekla G ö s, L. Dietrichson, Fredrika Runeberg m. fl. Åtskilligit andra. insända bidrag härrörande från frinntimmerspennor, tarfvade likväl betydlig omarbetning, hvilbet vanligen kom på min lott att verkställa. Till den 3: dje arg. erbjöd sig herr Adolf Bonnier att öfvertap förlaget, men då de ekonomiska fördelarne ej visade sig motsvara förväntningen, öfverlät han det med den 4: de utan svårighet till d: r Esaias Edqvist i Upsala, dit tryckningen då förlades under de %ra år, han kvarstod såsom. tidskriftens förläggare. Vi arbetade b&amp;da under denna tid troget och mången, gång rätt sträfsamt för att motsvara tidsliriftens syfte, ' men redaktionsarbetet försvårades betydligt däraf. att redaktriserna 1 7 0 ~ 0 så l %ngt åtskilda, särdeles under en tid, då järnvagskommnnikation äiinu ej existerade mellan hnfvndoch universitetsstaden. Detta blef &amp; n kännbarare, il&amp; meningsskilj aktigheter iippstodo., hvillcs.
Byggninga-Balken uttryckligen föreffref, det de, som i Staden hus eller grund äga, eller der Borgclig Näring idka, skola hus och gard för Prest bygga och förbättra, kunde någon hemställan icke ske, att Städernes Presterskap malte päbördas en skyldighet, som församlingarne sä vlwifwelagtigt fäkt sig älagde. L.lt suprs. Lx krotocollo, (liss ^rveclson. Utdrag af protscollet, hället hos HägwZrd^ Vrest-Ständet, wid Urtima Riksdagen i Orebro den i8 2lug. 1812. S. D. ^ui Wälloflige Borgare - Ständer genom inkommit Protocolls - Utdrag af nästledne gärdag meddelte beslut, att anmoda Expeditions - Utskottet, att i den underdäniga skrifwelsen, angäends Bewillnings - Förfatkningarne tillägga den underdäniga önstan det Kongl. Maj.t i Näder täcktes widtaga den i Bcwillnings, Stadgans 4 Artikel föreftagne Författning cm controll i afseende pä asgifterne för Kork, samt jemwäl lära utarbeta tariff öfwer Bränwins brän - L7l2 Den »8 Augusti. brännings-afgiftcrnc, för att i sammanhang med För - fattningen till Ctanket. I-lt suxrs. gyckel befordraö; instämde Prestkx protocollo. Codkönd hos samtclige 3tikS-Ständcn d. 18 Aug. l8i2. Riksens Ständers Förordning om Bränwinsbränningen. r Mom. ^n fri Husbehofsbränning stall emot en bestämd Bewillning wara tilläten, att under 8 mannder om äret. nemligen Ianuarii, Februarii, Mars, April, Mai, Octobcr, November och December v, behindradt ucöswas, sa wida Kongl. Maj:t af förekommande wiatioe stäl icke finner nödigt och för Landets wal nyttigt, att pa längre eller kortare tid förbjuda Bränwins - tillwerkningen.
Statens rätt att bortskänka hvad redogöraren ådömdl blifvit; men så länge tvisten pågår, hafva båda parterna lika rätt lill summan. Först då, såsom jag nämnt, domen fallit, har Staten blifvit egare lill medlen, och då är det fullkomligt likgiltigt om medlen finnas i kassan A eller kassan B eller uti tredje mans hand. Delta är i sak fullkomligt likgiltigt. Den värde talaren har, till stöd för sina åsigter, åberopat hvad en Konungens Rådgifvare anfört, då fråga förevarit i StatsRädet om aktoratsarfvoden. Jag får likväl härvid erinra, att denne Konungens Rådgifvare här icke uplräder i denna sin egenskap, nian såsom adelsman, och jag förstår icke, huru denne talare med sin takt i politisk discussion kunnat framkomma med eli dylikt argument. Vi hafva dessutom hört denne Konungens Rådgifvare vara af olika tanke med sina Hrr kolleger, och i alla fall, örn man å ena sidan 140 Ren 14 Juni. har eli yttrande af en Konungens Rådgifvare atl åberopa, kan man å den andra sidan åberopa motsatts af andra Rådgifvare såsom t. ex. häromdagen vid behandlingen af tullbevilloingen. Jag anser alt en dylik hänvisning lill ett StatsRäds yttrande på detta rum är fullkomligt orikligt; men då likväl nu så sketl, har jag icke ansett mig böra med tystnad förbigå densamma. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Här äro Irenne föremål att betrakta: l:o hvad är lätta meningen med KammarR:ns instruktion? 2:o i hvad mån rör frågan Advokatflskals-embetets nuvande innehafvare? och 3:o hvad är klokt att göra för framtiden? Till en början får jag förklara, att jag anser denna fråga icke röra embetets nuvar:de innehafvare. Derföre hoppas jag att R. o. Ad. icke må tro, det jag motsätter mig Utsk:s förslag, med afseende på personens utan endast för Statens bästa. För att ådagalägga inslrukl:ns mening, vill jag upläsa hennes 23 §, der det beier: ”och vill K
En annan såväl för statens tjenst som för tjenstemännen sjelfva högst menlig följd uppkommer i öfrigt af cancellisportlernas bibehållande, hvilken StatsUtsk. alldeles förbigått att vidröra, den nemi., att då dessa sportler utgöra icke långt ifrån hälften af hela aflöningen, och tjenstemännen således skulle vid en reglering, grundad på sportlernas ingående till en gemensam cassa, undfå ena hälften af sin aflöning i sportler och andra hälften i lön på stat, så erhölle de vid afskedstagande, likasom hittills, blott lönerna på stat i pension, dermed de ingalunda kunna vara belåtna, utan derföre måste, såsom nu sker, antingen till sin död qvarstå i tjenst, vani. efter 65 års ålder alldeles otjenstbara, eller ock afgå med försäkran om orubbadt bibehållande af sportellotten för deras öfriga lifstid. I Civilstatens Pensionsinrättning erhölle de icke heller sin aflöning i pension, så att förhållandet är, äfven i detta hänseende, näi-a enahanda. Men jag bör icke uppehålla mig vid någon vidare vederläggning af de grunder, StatsUtskrs pluralitet mot ifrågavar. förslag anfört; de finnas upptagna i en afUtsk:s ledamöters, Hr Gr. Hamiltons betänkrt bifogade, af flera Utsk:s ledamöter understödda reservation, hvilken jag ber alt jemväl härvid få åberopa; äfvensom jag i öfrigt till StatsUtsk. ber att få framställa den anhållan, det StatsUtsk. vid besvarande af den återremiss af förevar, utlåt., som förmodl. kommer att äga rum, ville låta trycka, för att återremissen åtfölja , Committerades för Cancelliets reglering till K. M. afgifna betänk, i denna del, så att RiksSt. vid den slutliga pröfningen må kunna taga fullständig kännedom af saken, den der icke i StatsUtskrs nu afgifna utlåt, finnes i hela dess sammanhang och till alla dess grunder framlagd och utredd. I afseende på lönebeloppen för tjenstemännen inom K. Mrs Cancelli har StatsUtsk. icke obetydligt nedsatt dc af K.
Preste-Ståndet, som, under den 4 December sisth, med afslag af Statsutskottets Utlåtanden N:ris 197 och 366, beviljat Iiofmarskalken Leijonmarck^ i betrugtande af hans nedlagda möda och vunna utmärkta förtjenster af^Svenska labell-verket, såsom Secreterare hos Kongl. Tabell-Commissionen, en gratification af Tvåtusen R:dr Banco, samt inbjudit de respective Med-Stånden att om delta beslut sig förena, ansåg sig nu höra detta beslut vidblifva, och var sålunda förhindradt att den af llöglofl. Ridderskapet och Adeln gjorda inbjudningen antaga. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Statsoch Lag-Utskottens följande Belänkanden: N:o 113, i anledning af väckte motioner om ändring och tillägg uti Ansvarighets-lagarne för Rikets Ständers Fullmägtige i Banken och RiksgäldsContoiret, i afseende på lyftningen af det så kallade Stora Creditivet. N:o 114, i fråga om inrättande af ett Juridiskt Institut. N:o 115, i anledning af väckt motion om skyldighet för häktad person, som sakfälles, att ersätta sitt fång-underhåll. N:o 116, i fråga om pracscriptions-tiden för utsökande af fordringar hos Stats-Verket. N:o 117, i anledning af väckt motion om belöningar af allmänna medel för krono-betjenter, sorn visa nit för tjufveriers hämmande. 43 Prat. Utdr. d. 23 Jan. i§4l. N:o 118, i anledning af väckt motion om tillökning i aflöningen för värfvad soldat, som utöfver en viss tid varit i tjensten anställd. JV:o 119, i fråga om inköp för allmänna medel af register till förslaget till allmän Civil-lag. N:o 120, i anledning af väckt motion om inrättande af nya Hof-Rätter och en förändrad indelning af Hof-Rätternas jurisdictioner. N:o 121, i anledning af väckt motion om organiserande af en Advocatcorps på stat.
Instämmande i öfrigt med Herr Bråkenhjelm och Herr Friherre Adlerbeth, om Militair - Lärares anställande , har Herr Grefve Cronhjelm, ehuru Grefvens Motion om dessa Lärares anställande, för närvarande blifvit af Stats-Utskottet och sedan af Rikets Ständer afslagen, hemstält, om icke samma Motion kunde, såsom en modifikation få åtfölja Herr Montgomerys Motion, och sedan komma under Ekonomi-Utskottets pröfning; öfver hvilken begäran dock Ilöglofl. Ridderskapet och Adeln icke sig yttrat, äfvensom Ekonomi-Utskottet ifrån början icke baft någon del af Herr Grefvens Memorial i förenämnde ämne. Ekonomi-Utskottet, som först handlagt detta ärende, liar med större utförlighet framstält detsamma, på det, om än Riksens Ilöglofl. Ständer icke skulle finna sig för närvarande i tillfälle att antaga någon hufvudsaklig åtgärd, uppmärksamheten dock till denna angelägenhet må blifva kallad, och omdömena efter hand förena sig. Utskottet bör nu utsäga sitt: ehuru det är ovilkorligt sannt, att menniskan, såsom sådan, först bör uppfostras, innan dess särskildta läge i det'yttre lifvet får påtänkas och förberedas , är det ock med detsamma afgjordt, att den första undervis - Stats-Utskottets ningen Lör, utan biafsigter, vara rent mensklig; å ena sidan, väcka så väl de theoretiska, som practiska själskrafteriies utveckling; a andra sidan, lära det positiva, sorn är mensklighetens gemensamma angelägenhet. Detta är grundadt inom sig sjelft, men det har ock en yttre bevisning deraf, att ingell särskild undervisning, för tidigt och utbrutet meddelad, blir grundlig, emedan den icke bar något rotfäste i en förberedd altmann själs-odling. Det ar ock mindre det materiella sorn inhemtas, än det formella sorn bildar, hvilket i den första åldern fortjenar afseende.
Det vet ni förut, fru Stjernfelt. EMMY. Jag vet det. Vi ha talat om det förut. BARON. Säg hvad ni vill, men ni är också ärlig, fru Stjernfelt! Det är därför jag alltid tyckt om er. Jag visste ju att ni inte skulle slå omkring er med fraser om kvinnosjälens mystik. EMMY. Nej, jag tycker inte om det med er. Ni genomskådar mig ändå. BARON. Ni är ändå bra rask, fru Stjernfelt, – tack ska ni ha! (kysser hennes händer). GENERALEN. (har kommit in i jaktdrägt, ser baron kyssa Emmys hand och blir stående framför dem. Baron tager Emmys arm och leder henne till dörren) BARON. Nu är det alt försiktigast ni kilar i väg, fru Stjernfelt! (Emmy går) Seså, farbror! Nu är det klart altihop. GENERALEN. (har häftigt slagit upp sin byråklaff, söker fram ett papper och räcker det till baron). Läs det! BARON. Det är ju mitt fideikomissbref. GENERALEN. Det är så. BARON. (väger det i handen) Tänk, – det käns alsinte så viktigt ...! GENERALEN. (befallande) Rif sönder det! BARON. Hvarför det? Det blir ju bråk att göra om det! GENERALEN. (häftigt) Rif sönder det, säger jag. BARON. Får jag förklara farbror ...? GENERALEN. Inte ett knyst! BARON. Men ... GENERALEN. (vill rycka papperet till sig). BARON. (leende) Nej, kära farbror, – nog kan jag rifva det själf, om det gäller! – (rifver arket i stycken och kastar dem framför kakelugnen Men jag förstår inte hvarför farbror inte låter mig tala först ... GENERALEN. Nå, nu är det gjordt! Gå nu och tag emot jaktsällskapet! Det är redan i tamburen. BARON. Det var en dyr handkyss! Men nu får jag väl förklara åtminstone ... GENERALEN. Det är onödigt. Du ser att mitt tålamod svikit. (går). BARON.
Hon böjde nu ej längre hufvudet, som otn det askfargade, bångstyriga håret varit af bly, utan höll det käckt tillbakalutadt på den kraftiga, korta halsen. Åh, hvilken präktig mor hon skulle bli för hans pojke! En far är nog bra att ha, men en mor tusenfaldt bättre. Han grep om hennes handoch skulle just fråga, om hon ville bli en mor för Gunnar, då Kerstis rost väckte honom ur hans drömmerier. — Borgmästaren! Han spratt till och sporde häftigt. — Hvad står på? — Gunnar skriker så fasligt, och jag törs inte lemna gröten. Borgmästaren sprang in i barnkammaren, hvartill gröna kabinettet blifvit döpt. Pojken hade sparkat af sig täcket och låg, med benen i vädret och händerna krampaktigt knutna, gallskrikande, som om han varit besatt. — Se så lugna dig, min lille gris, sade borgmästaren och höljde täcket öfver honom. Pojken upphörde med ens att skrika och drog den lilla munnen till ett bredt leende. Borgmästaren böjde sig ner öfver sängen och tryckte en lång kyss på barnets fuktiga läppar. När han lyfte upp hufvudet, såg Gunnar på honom med stora, strålande ögon och lallade ba — ba. Borgmästaren blef underlig till mods, nästan förskräckt. Med återhållen andedrägt och halföppen mun lyssnade han efter, i fall underverket skulle upprepas, och si — för andra gången ljöd det ba — b *. Då gaf han upp ett glädjeskri och störtade ut i köket. — * Kersti, jublade han, nu kan pojken tala — han sager pappa. Och han släpade Kersti med sig, och när de väl kommit in om dörren till barnkammaren, upphof Gunnar sin röst och sade ånvo ett ljudligt ba — ba. Nu fann Kersti tillfallet lämpligt att tala om sirf son. Han var knapt årsgammal, då han kunde säga en mängd med ord, och när han var ett år, kunde han peka ut både sol och måne, och innan han fylt två år, kunde han säga nästan hvad som helst och hade reda på, hvad kungen hette och drottningen och hufvudstaden. Medan Kersti höll på med att lofsjunga sitt barn, sveddes födelsegröten.
Och väl m % vi med henne gladjas öfver, a t t Sveriges barn, sm % och stora, f %tt en så god minnesgifva fr %n den van, hrars varma hjärta afven omfattade barnavarldeii. IEdt, tv6, t ~ e, fyra, Blomstersiffror med rim. Af Ottilia Adelborg. A t t denna lilla förtjusande bilderbok med sina lustiga rim kommer a t t blifva mottagen nied lika mycken gläjde och beundran, soin hennes vackra iildre syster, blomstera alfabetet v, hafra vi, p % grund af hennes syskontycke med .denna, allt skäl a t t hoppas. V i ömka också hjärtligt, att hon ej länge inktte förblifra den yngsta i denna älskliga familj. Hennes syfte är emellertid a t t alltid f % vara en ögonfröjd för både små och stora barn, under det a t t hon på samma @ ng erbjiider sig a t t efter den mest Behagliga metod i~iidesvisa i konsten att räkna till 20. Sniåberättelser af Iizgeborg volt der Lippe Ko~zozu .. ' Öfvers. af M. Gra~zdinson. Illustrerad. De flesta af dessa berdttelser handla om djur samt oni små enkla episoder ur barnens lif. Alla aro skrifna ined värme och ined en \ änslig och fin uppfattning, såväl af naturen som af barnasinnet. Atskilliga verkligt goda natiirskildriugar förekoniina, sisoin t. ex. i » Pjällboi.ken », dar den kloke hästen räddar den 14-årige Jon ur en snöstorm, soin öfverraskar dein på återviigen från fjällen. Skada att berättelserna Bro s i korta, att några blott ar0 soin stainningsbitar, i hvilka inan knappt liiiiner satta sig in, förr an de äro slut. Barn tycka i allmänhet mera om berättelser, dar de kunna följa de personer, soni de en gång gjort bekantskap med. w 1 barnaåren)) torde dock skänka nöje ht 10- A 12- %ringar. EJL resa oinkrii~g jorden. Med rim af J. C. v091 Hofsten. Illustrerad.
Omb. Emb. Ber. <1. 4 Nov. 1828* 3 lande författningar, äfven min enskilda öfvertygelse om det annorlunda , som hädanefter kunde ega rum uti Lagstiftningen , hvars hufvudgrunder, i fräga om rätt, vä! mäste vara oföränderliga , men , fortgående med den vexlande tiden, också mäste uti olika förhållanJ den mellan Staten och enskilda, derefter modifieras. Af Embetspligt har jag, åren 1825 och 1826, deltagit i Revisionen af det Förslag till Allmän Civil-Lag , sorn genom trycket blifvit allmänna granskningen Understäldt. Det har ej ingått i methoden för detta stora arbete, att styckevis föreslå de lagförändringar sora funnits nödiga, hvilket endast med ConcUrSoch Intecknings-Iagarne > såsom undantag, egt rum; och då andra under tiden gjorda partiela Lagförslag merendels mött betänklighet hos Ligstiftande Magten , har jag icke funnit mig tillständigt , att med granskning af allmänna Lagstadganden, vid detta tillfälle underställa Rikets Högloflige Ständer mina omdömen i andra fall, än då erfarenheten under min Émbets örvaltning visat behof af ändring eller förtydligande, och der sådant > utan rubbning i Lag-Comiténs antagna system , kan föreslås. Enahanda varsamhet i framställning har jag ålagt mig i afseende på de ämnen» 10m 4 Jt. St. Just. Oml. Emi; Ber. dl 4 Nov. 1828. ingå 1 Kyrkolagen, Krigsoch SjöLagarne samt BergsOrdningarne , hvilka likaledes äro under Revision och till det mesta omarbetade ; och då sakkännedom och ljus öfver sådana frågor, sorn ligga under den Oeconomiska Lagstiftningens område, säkrasf spridas genom de framställningar, hvilka inom RiksStånden göras, anser jag utvecklingen af mi: na tankar deröfver böra icke föregå, men bjifva en följd af dessa framställningar.
Beträffande derefter bergslagets anhållan att fortfarande få sig till godo beräkna det progressiva, markegången ännu understigande, lösningspriset å kronans behållna täntekol, så att årliga skilnaden, intilldess markegångspriset upphinnes, må komma hytteegarne, såsom en dem tillfallande och försäkrad arrendeinkomst eller såkallad hytterevenue till godo så anser Kongl. Maj:t denna anhållan vara på billighet grundad; hvadan Kongl. Majit härmed till Rikets Ständer öfverlemna!1, huruvida icke densamma må på det sätt bifallas att kronan, som kommer att för ifrågavarande kol af af de skattskyldige uppbära lösen efter markegång, godtgör bergslaget skiljnaden deremellan och det progressiva lösningspriset, hvarvid Kongl Majit likväl, på det att tillförlitlig beräkning i della afseende å ömse sidor må kunna göras anser markegångspriset på sista året före indragningen böra för beräkningen, tagas till grund samt således för hvarje år, så länge det erfordras, till bergslaget utbetalas det belopp, hvarmed sistnämnda markegångspris öfversliger hvad progressiva lösningspriset för året bort utgöra. I afseende å bergslagets framställda önskan, alt alla domstolsärenden matte få behandlas, efter allmänna lagens föreskrifter, al de ordinarie domslolarne, bergverkets ekonomi öfverlemnas åt dess innehafvare, samt Kongl. Majit endast för Sig och kronan behålla tillsynen öfver grufvebrytningens ändamålsenliga bedrifvande och grundskattens eller tiondens ordentliga utgörande, så finner Kongl. Majit dessa ämnen böra behandlas i sammanhang 44 Jiungl. Majit Nåd.
Hofboktryckerl Gustaf Adolfs Torg n:r 14, att å hvarje paket är tryckt firmans Tmperator. OBS.! Endast en tul behandling 1 Vidare genom von Essen &amp; Frick, n a m n, S t o c k h o l m s Kaffé-AktieKontinentkontoret, Trel eborg, och Stockholms Resebureau, Stockholm, genom hvilke ia Stora Vattugatan ia. godtgör å sparkasseräkning 5 %. bolagf, samt dess fabriksmärke med nare biljetter för resor öfver hela världen til handahål as Svenska rundresebiljetter u o 0 r 0 det i » Patent », ty endast dessa äro lämnas genast utan tillägg af provision. A hvarje bok kan lyftas intill kr. 1,0 v erkligt äkta och garanterade att inmånaden utan särskild uppsägning. nehål a den hälsosammaste och bästa kaffetillsättning. Bankaktiebolaget är Vackert Hår. Därför så vårda det v — 15 Stureplan 15. — och använd, på föreskrifvet sätt, Ziwertz H v a r d. H e l g d. Extralt Vegetal, s om försäljes i Stockflr Damtoiletten, A l m. h olm hos Herr C. F. Dufva, Herr Em Aktiebolaget 19 Tunnelg. Nordström, Fru Elin Edlund samt i Jön Banyuls Trilles. Stockholm, ping-Magasinet och i Göteborg hos Ett aptitgifvande, magstärkande Kongl. Hofleverantör JA. Ziwertz. rekommenderas i Hushål sräkning 5 %. vin, afsedt för konvalescenter (Nord. A. B. 6452) henägen åtanke. Välkänd elegant Rekommenderad! af många hrr Drottninggatan 21 B, Stockholm. snitt till moderau läkare. Guldmedalj Malmö 1896, ta priser. FinaStockholm 1897. Fris pr butelj fcr. 8,50 hos ste rekommendaN u t i d e n s b ä s t a tioner öfver hela Högstedt &amp; C:0, STICKMASKINER. uppsättning landet. FörfrågKungl. hofleverantör Omsorgsful aste arbete. Billigaste pris. mogeväfnader, damast m. m. Obs.
Ii»n n»rm»re l>e8lä,nm»8; 8fvsn8am »ll eoenclom8-pii86n ost» ära beroende »s lillsälli^g on,8ländi^lreler, 8ä80m 8l!>Zl8li»ji8sörliälI»nden emellan kösi»re oell 8äljgre, 8lörrs eller mindre sienninAelill^än^ inom orten, I,emmg»en8 närlisläZenliel eller gll8Z86»!rel trän liösigren8 lio8l»d, m. in., lrvilliel gill. lemnur 8löd sör den ösverl^»el8e, :,ll <le n^^oisler ä liemm:,nen8 8gln-v8rden, livilli» 8älnnda 8lode »ll erliäll», livsrlien linnde lenin» lillsörlilli^ Arund lör l>edö,»gnds gs liemm»nsn8 räll» värde, eller usi^svll» del. »t lliliet8 8länder med d« l>e»8rd» n^^I^5ni»A»rne äz^slsde 8nd»ir>äl. Ill»j:l8 Les»IIniiiA8li»svgnds ligtv» nemligen söre8l»Ail, »ll 5er8li!ld» Lomileer wälle sör lierörde 8nd»m»I o, A»iii8er»8; »ndr» äler li»sv» lroll, de ersoiderliA» upp«islerne linnn» erliäll»8 Aenom de ärliA» De8!i3llninA8-eomil6erne.
M. möjligen skulle kunna anse sig förhindrad att antaga stadgan, om några mindre ändringar ansåges nödige. Och då det i dylika fall är säkrast Den 5 Augusti. 17 säkrast att följa en gång antagen praxis, får jag fortfarande anhålla om bifall till mitt förslag. Hr Nordenfalk, Carl: En föreg:de talare, med hvilken jag öfverensstämmer, har upptagit de anmärkningar Gr. Sparre framställt. Frih. Wrede har äfven fästat uppmärksamhet på, att som i denna stadga förekommer ämnen af dels civil och dels ekonomisk natur, men de civila äro långt öfvervägande, så borde hela stadgan behandlas såsom vore den af civil-Iags beskaffenhet. Jag ber äfven att få erinra derom att både vid beväringsoch legostadgan, i hvilkas behandling Ekonomi-Utsk:t deltagit, har man begagnat samma ordalag, som Utsk:t här föreslagit, eller att »H. St:r för sin del besluta.» Det faller för öfrigt af sig sjelf, att denna form icke kan förhindra K. M. att i de delar, som äro af ekonomisk natur, göra de ändringar, som kunna vara af nöden. K. M:s lagstiftningsrätt är i Grundlagarne utstakad och kan ingalunda vara beroende af de ordalag, i hvilka R. St:rs skrifvelser äro affattade. Jag anhåller således att R. o. Ad. ville bifalla Utsk:ts förslag. Gr. Sparre: Hvad beväringslagen angår, så har den ända från dess första tillkomst alltid behandlats af K. M. och R. St:r gemensamt, och aldrig såsom en ekonomisk fråga, hvadan det som här blifvit anfördt rörande denna lag, är ett stöd för min åsigt, att man bör följa gammal praxis. Hvad legostadgan åter vidkommer, så betviflar jag att den har den form att R. St:r derom besluta. Jag tror icke att förhållandet är sådant. Men hvad jag deremot med mycken säkerhet erinrar mig, är att 1\. St:rs sista beslut i fråga om legostadgan icke följdes af K. M., som derifrån afvek i många delar. Min önskan är just den, att R.