Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit-t af Kongl. StatsConloret. » Kongl. General-Tull-Sli/rclsen. » OfverPoslDircclcurs-Embelct. (lie underdåniga Utlåtanden, som af öfrige EmbetsVerken och Antboriteterne afgifvas, komma, så snart tryckningaf desamma lönner verkställas, att Tidningarne serskildt åtfölja.) Sedan den Revision af StatsVerkets jemte tillhörande Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, sorn, i likstämmighet med föreskrifterne i 5 och 6 §§. af Revisionslnstructionen den 27 Februari i83o, Rikets Ständers sist församlade Revisorer utsatt, och Kongl. Majit i Nåder, den 7 nästlidne Juli, kungjort, att taga sin början den i5 September innevarande år, blifvit ab undertecknade i behörig ordning verkstäld; så få Revisorerne derom nu afgifva den i 21 §. af Revisionslnslructionen föreskrifrie Berättelse. Vid förrättningens början bar Kongl. Majit låtit tillställa Revisorerne så beskaffade Berättelser och GeneralSammandrag, ifrån nedanuppräknade Verk och Inrättningar, om tillståndet af de, åren 1829 och i83o, under deras förvaltning stälde medel, som i Revisionslnstructionens 9 och 10 §§. omförmälasj nemligen från Kongl. StatsContoret. Kongl. KrigsCollegium. Förvaltningen af SjöÄrenderne. Kongl. TullVerket. Kongl. PostFerket. Kongl. Nummer Lotteriet. Kongl. Myntet. Kongl. Kontrollverket. Kongl. SundhetsCollegium. Kongl. SeruphimerOrdens-Gillet. Kongl. In valid In ratin ingen. CivilStatens PensionsCassa. Nr me'ens PensionsCassa, för StatsAnslagen till Militaire Enkors och Barns pensionerande. Kongl. Committeen för SalpeterÄrenderne. Kongl.
De få upplysningar vi vid en och annan omständighet härvid haft af noden, hafva blifvit oss meddelte och innefattat en fullkomlig och nöjaktig foiklaring på våra framställningar. Upplysningsvis böra vi nämna att verificationen, pag. 225, innehåller, att till Kongl. Magazins-Directionen blifvit aflemnade Factu - Den 20 Julii *92? jFictiiror, Räkningar och Qvittencer öfver ett parti spannmål af 303Iläster råg, 400* ditö korn, 344 dito bafra, Samt 34 läster ärter, hvilka slå uppförde med inköpspris i ett för allt till 191,392 R:dr Banco, samt att veriftcationen pag. 275 upptager 22,400 R:dr B:co létnnade f d. Stats-Rådet m. m. Herr Grefve vpn Platen till uppköp af spannmål uti Norrige. Närmare upplysning härom och redovisning härföre förmoda vi kunna erhållas Vid tillkommande Revision af Kongl. Allmänna Magazins Directionens Räken«i skaper för år i8T4. For öfrigt befunnos vid förJidet års slut ännu odisponeiade 5,000 Pund Sterling af Subsidie-medlen, som uti detta års till afgifvande Räkning komma att redovisas; Sluteligen hafva vi vid denna redogörelse icke ■bort lemna oanmärkt, såsom ländande en Statens "Embetsmans omtanka och urskillning till välförtjent beröm, att en vinst för Staten af 21,152 R:dr 22 sk. Fredrics d’ors derigenom uppstått, att Herr van Hälle erhållit öfverlåtelse af 148,794 Pund Sterling, i ändamål att derföre invexla Fredrics d’ors till omkring 4 R:dr per Pundet, i stället för att från Berlin, såsom den tenda Vexel-plats uti Borra Tyskland, indraga dessa Pund. 3:0 Angående . Krigs-Fonds och Subsidie-me4 dels-Räkningar ne för dr 1813.
Jag för min del anser revisionen emellan riksdagarna, såsom endast sysselsatt med räkenskapernas granskning, vara af behofvet påkallad hädanefter såsom hittills. Om vid dessa revisioner förekomma misstag, som påkalla R. St:s uppmärksamhet, är dock sådant af ingen betydenhet i jeinnförelse med den reda och ordning, som ej mindre Styrelsen än ock R. St. hafva att förvänta och äfven sett tillvägabragt genom dessa revisioner. Jag kan således icke annat än afstyrka ifrågavar. grundlagsförslag; men om det skall komma att hvila till nästa riksdag, anhåller jag i allt fall om återremiss af mentor., på det att icke i grundlagen må bestämmas, att R. St i riksdagsbeslutet skola intaga riksdagskallelsen, sedan det i grundlagen är bestämdt, att R. St. skola sammankomma hvart femte år. Gr. von Fersen, Hans: I händelse fråga varit om någon djupt ingripande förändring i vår grundlag, hade jag måhända icke vågat yttra mig i detta afseende; men då memor. åsyftar en partiel förändring, vågar äfven jag anföra min enskilda öfvertygelse härutinnan, hvarvid jag till en början får förklara, att jag förenar mig med Gr. Frölich deruti, att jag önskar, det riksdagarna måtte inträffa hvart 3:dje år. Jag ledes till den öfvertygelse, att riksdagarnas inträffande hvart 3:dje år skall vara nyttigt för landet, äfven af det skäl, att riksdagarna, i stället för r2 ä 18’månader, då endast komme att. räcka 5 ä 6 månader och sålunda blefve i samma män mindre kostsamma, som de oftare inträffade, utom det, att vanan vid riksdagsgöromålens behandling, till följd af de tätare sammankomsterna, äfven skulle bidraga till riksda - D c n n September f. m. io 3 garnas förkortande. Jag tror således, att både ur den ceeonomiska och physiska synpunkten visar sig nyttan af riksdagarnas oftare återkomst, på det icke representanterna må uttröttas och landet icke utkasta mera penningar, än som erfordras. Ur dessa synpunkter kan jag icke annat än anse det vara nödigt, i händelse ändring skall äga rum, att riksdagarna må återkomma hvart 3:dje år.
Ekonomioch politimål, om upphäfvande af gällande stadganden angående ned - 8 sättning af eller borgen för ådömda böter och ersättningar i dylika mål. Motion N:o 15. Elementarläroverk i Arboga, angående dess utvidgning. Se Arboga. i Carlshamn, angående dito. Se Carlshamn. i Enköping, angående dito. Se Enköping. i Eskilstuna, angående dito. Se Eskilstuna, i Helsingborg, angående dito. Se Helsingborg. i Hudiksvall, angående dito. Se Hudiksvall. i Ronneby, angående dito. Se Ronneby. i Söderhamn, angående dito. Se Söderhamn. i Wadstena, angående dito. Se Wadstena. i Westervik, angående dito. Se Westervik. i Ystad, angående dito. Se Ystad. i Åmål, angående dito. Se Åmål. — om inrättande af ett lägre för flickor. Motion N:o 22. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. R. St. underdån. Skrifv. N:o 81. om inrättande af ett i Stockholm efter nya Elementarskolans metod och plan. Se Stockholm. Elementarläroverks-lärare, om uppflyttning i högre lönegrad. Se Lönegrad. Engelholm, angående dervarande pedagogis förändring till treklassigt läroverk samt anslag till ökadt antal lärare derstädes. Motion N:o 36. StatsUtsk. Utlåt. Engvall, Alb., Motion N:o 76, om anslag till påbörjande af en jernväg från norra Stambanan genom Upland och Westmanland till Dalarne samt vidare i riktning åt sjön Siljan. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80, Mern. N:o 119 och 131. Motion N:o 129, angående bestämmelser i fråga om vården af och kon trollen öfver till milda stiftelser anslagna medel. Sammans. Lagsamt Allm. Besv. • och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 23. Motion N:o 130, angående ersättning till Landshöfdingen i Westman lands län för den honom förut på lön anslagna, numera till annat ändamål upplåtna s. k. kungsträdgården i Westerås. Stats-Utsk. Utlåt.
I följd af hvad Krigs-kollegium ofvan anfört om de mål, som, enligt Komitéens förslag, borde af Embets-chef allena upptagas och afgöras, så anser Kollegium, för sin del, till beredande af mogen pröfning och likhet i behandlingssättet, alla frågor om tjenstetillsättningar, transporter och afsked, samt åtal rörande fel eller försummelser i tjensten, för såvidt Krigsförvaltningens egna tjenstemän angår, böra af embetena vid gemensamma sammanträden afgöras. Jemte det Krigs-kollegium i allmänhet instämmer i Komitéens utlåtande i den del af förslaget, som rörer revision och räkenskapsföring samt förenkling i bokföringen, bar Kollegium, såsom tillägg till hvad Komitéen anfört mot åliggandet för revisionen inom Krigsförvaltningen att fullständigt granska alla till O O O O denna förvaltning ingående räkenskaper, — ett åliggande, som dock fullgöres inom Krigs-kollegium för samtliga till Artillerioch Fortifikations-afdelningarne inkommande årsredogörelser, med undantag af Salpeter-komitéens redogörelser, ■— Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188. 19 åberopat sitt, i underdånigt utlåtande öfver 1858 års Komiterades förslag om alla till 4:de Hufvudtiteln hörande räkenskapers fullständiga granskning inom Arméförvaltningen, afgifna yttrande, hvaraf hufvudsakligen inhemtas: att ehuru Kollegium ansett detta förslag vara till grundsatsen rigtigt, om en dubbel revision vore nödvändig, så, och då det, på andragna skäl, vore omöjligt för Krigskollegium att under nuvarande förhållanden öfvertaga den ökade revision, Komiterade ifrågaställa måste sådant vara än mer ogörligt för den nya Arméförvaltningen.
»Den hederlige Oxygen tyckes hafva någon anledning till missnöje med den vackra Aromasia och vill därför undantränga henne från riksdagen,» sade vännen till en af sina bekanta. »Valet i Majorna är ett af de vigtigaste i hela Skandinavien,» anmärkte en annan. »Och kan hafva inflytande på hela norra Europa,» tillade en tredje. »Vi böra följa det med uppmärksamhet.» Det var också hvad som gjordes litet hvarstädes. I Göteborg och särdeles i Majorna rådde stor verksamhet. Män och kvinnor samtalade knapt om något annat. Offentliga valmöten höllos flera gånger om dagen. Talmekaniken var i oupphörlig rörelse. De flästa hade först uttalat sig för Aromasia, den stora konstnärinnan, men sedan ett par dagar märktes någon tvekan äfven hos dem som förut förklarat sig mest bestämdt till hennes fördel. En motståndskraft hade uppstått, man visste ej rätt huru, men denna kraft sökte att öfver alt göra sig gällande. Ryktet om fru Skarpman-Stormfågels kandidatur hade visserligen funnits ogrundadt, men den raska frun arbetade med stor ifver för Oxygens val, och ännu verksammare kanske var fröken Rosendoft, ehuru denna ej uppträdde offentligt, utan sköt fru Skarpman framför sig och lät henne verka i det allmänna. Af Majornas tidningar hade Stolta Luftblåsan hastigt bytt om åsigt och motarbetade nu Aromasia lika häftigt som bladet förut förordat hennes val. Ytterste Förposten, en ansedd tidning i förstaden Marstrand, åberopade sin opartiskhet såsom ej tillhörande samma stadsdel, som först nämnde blad, men var lika häftig i sina angrepp på konstnärinnans kandidatur. Af Göteborgs öfriga sju hundra femtio fem tidningar förordade visserligen de fleste ännu den kandidaturen, men ingalunda med samma ifver som då inträdet i riksdagen först bjudits Aromasia. Mekaniken arbetade ej med lika kraft som få dagar förut. De som gjort inbjudningen började känna sig modfälda. Den som likväl aldrig svigtade i sin ifver var Apollonides hvilken såsom poet-maskinist vid riksdagsmekaniken ej var utan inflytande.
På Statsbankens försämring beror privatbankernas uppkomst, och 0111 dessa skulle utvidga sig, kunde möjligtvis den förra blifva öfverflödig. 6 H. 20 *54 Den 5 Maj f. m. Hr Dalman, Willi. Fredr.: Jag instämmer i Utskrs åsigt uti den nu föredragna första punkten af betänk. Jag tror, att Utsk:s beräkningssätt af sedelstocken är det enklaste och derföre bör antagas, ehuru jag alldeles icke finner nödvändigheten deraf, att denna definition influtit i betänk. Hvad andra punkten beträffar, måste jag ogilla den samma. Lika med Hr Cederschjöld, Frih. Rantzou och Hr Rosenblad anser jag nemligen det blifva omöjligt att på förband ovilkorligen bestämma det matheraatiska förhållande, sorn emellan silfverfond och sedelstock bör äga rum. Det lärer ej bestridas, att proportionen kan och bör minskas i samma mån silfver uttages, och att således, ehuru visserligen i början, då största tilloppet af vexlande förmodas inträffa, proportionen bör vara såsom 2 till 5 eller derutöfver, denna proportion dock kan, utan fara för realisationens bestånd, minskas såsom 1 till 3 eller 1 till 5, i samma mån den utelöpande sedelstocken ingår i bancoluckan och således minskar det för rörelsen oundgängliga sedelmynlets quantitet, hvaraf åter blifver en följd, att b:cosedlar blifva begärliga, att de derföre utvexlas i stället för invexlas, d. v. s. att Bankeus silfverfond, örn den ej förstärkes, åtminstone ej betydligt anlitas. För min del föreställer jag mig deremot flera vådor af en fastställd bestämd proportion emellan silfver och sedlar, helst om den blir så öfverdrifvet hög, som BancoUtsk. föreslagit. Börsens obehöriga inflytande på vexlingen och Bancostyrelsens bekymmer skulle, på sätt flera talare här utvecklat, bidraga att allt mer och mer motarbeta lugn och ordning i administrationen; och detta blefve i min tanka högst illa.
St. N:o 5 till B ev. Utsi:. Skrifvelse, N:o 6. Der lokala förhållanden äro gynnsamma för stora anläggningar, skola, såsom kommittén antydt, tvifvelsutan de stora fabrikerne småningom uttränga de mindre, utan behof af förbud för dessa sednares tillvaro — ett förbud, som vore orättvist emot de många bränneriegare, som redan gjort sina anläggningar med beräkning på större afverkning, än med den enkla 63 kannors pannan kan medhinnas, meri dock på vida mindre än 30,000 kannor — ett förbud, som ofelbart skulle föranleda mången att utvidga sin bränvinsbränning utöfver de gränser, han ämnat, men ännu flere att i ett ökadt antal af små brännerier fördela densamma, hvilket åter skulle motverka det syfte, som kommittén i sina motiver uppgifvit sig ega, nemligen befrämjandet af näringens koncentrerande i större verk å alla orter, der sådant med fördel kunde ske. Minimum för fabriksbränning i Preussen är en daglig inmäskning af 260 kannors kar-rymd, i Dannemark af 360 kannors kar-rymd, och mig synes, att, då man här i landet med afseende å den vid sidan stående husbehofsbränningen väl kan bestämma ett högre minimum än i dessa länder, man dock bör stanna vid den gräns, der anläggningen redan utmärker en större rörelse, än som skäligen kan betraktas såsom ett bihang till jordbruket, och der arbetspersonalen redan erfordras så stor, att de kontroller, sora vinnas genom närvaron af flere arbetare i bränneriet, äro att påräkna. Af dessa skäl har jag föreställt mig, att minimum för bränvinsbränningsfabrik ej bör bestämmas högre än till circa 12,000 kannors årlig tillverkning, som jag, enligt hvad här nedan skall utvecklas, vill uttrycka med inmäskning hvarje söcknedag af minst 730 kannors kar-rymd. Kommittén har såsom maximum för bränvinsbränningsfabrikers anläggning föreslagit en tillverkning på sex månader af 162,000 kannor bränvin.
Som 38 § Regeringsformen endast i den händelse, att Föredraganden skulle finna något Konungens beslut vara emot samma Grundlag stridande, innefattar föreskrift för Föredraganden, att emot beslutet göra föreställning och, om Konungen ändock yrkar dess utfärdande, sin kontrasignation derå vägra; men det inför Kongl. Maj:t i StatsRådet förda Protokoll vid handläggningen af ifrågavarande ärende icke innehåller, att SlatsSekreteraren funnit ärendet böra behandlas i den ordning, som för förklaring af Allmän CivilLag är i Regeringsformen bestämd, och alt Kongl. Maj:ts beslut således varit deremot stridande, ansåg RiksRätten ofvannämnde § i Regeringsformen icke vara i förevarande fall tillämplig; i följd hvaraf Herr Presidenten Skogman från åtalet i denna del befriades. Memorialet Lit. B. Enär Svarandernes rådslag i förevarande fall icke innefattar tillstyrkande af någon åtgärd till rubbning i den Rikets Ständer uti 72 § Regeringsformen förbehållna rätt att hafva deras Bank under egen garanti och vård, så att den ostörd må förvaltas af deras Fullmäktige, efter de ordningar, stadgar och reglementen, hvilka redan äro gjorda eller vidare af Rikets Ständer kunna göras, blef Herr Justitieombudsmannens härutinnan förda embelstalan af RiksRätten ogillad. Memorialet Lit. C. RiksRättens fleste Herrar Ledamöter förenade sig om följande beslut: ”Då Ansvarighetslagen, som i 3 § bestämmer an svar för StatsRådsLedamot eller Rådgifvare i Kommandomål, hvilken kunde hafva tillstyrkt Konungen att vidtaga sådant steg, det der vore emot 400 Regeringsformens föreskrift uti 60 § stridande, till förhöjande af den bevillning, Rikets Ständer sig åtagit, eller af sådane artiklar, hvilka i densamma till bevillning räknas, deremot hvarken uti denna eller någon af dess öfriga paragrafer utsätter påföljd för rådslag, som skulle innefatta åsidosättande af det i samma 60 § befintliga stadgande, att monopolier ej må till vinning för Kronan eller enskilde fastställas; så och enär, på sätt här ofvan uti 1, 2 och 3 punkterne af Memorialet Lit.
Anslag af Lots-verket 1,000: —• — 1,000: • Böter af båtsmans-, rustoch rotehållare 101: 15. 9. Inskrifnkms-penningar 200: 200: Utgifter: — Löner till dito dito dito 3,687: 3,653: 32: Gratial-) onden. Inkomster: — Extra inkomst 223: 45. 11. Utgifter: Af ofvanstående utdrag ur kassans räkenskaper inhemtas, bland annat, att afoch tillträdes-afgifterna för rusthåll utgjort för år 1854: 9,883 R:dr 36 sk. 6 r:st samt för år 1855: 26,501 Hulr 29 sk. 1 r:st. Denna så betydliga tillökning i berörde inkomst-titel under det sednare året har uppkommit derigenom att, sedan Rikets Ständer vid 1850—1851 årsriksdag, emot det att nämnde afgifter derefter inginge till Stats-verket, beviljat kassan ett ersättnings-anslag af 9,633 R:dr 16 sk. och derjemte medgifvit att, så framt kassans styrelse framdeles kunde ådagalägga att, genom fortfarande af rusthålls-afgiften, högre inkomst skulle för kassan hafva uppkommit, en derefter lämpad förhöjning i ersättnings-anslaget skulle vid blifvande riksmöte ega rum, så hade, i öfverensstämmelse härmed, vid 1853—1854 års riksdag Rikets Ständer beslutat, att AmiraKtets-krigsmanshus-kassan finge för åren 1852—1854 tillgodonjuta skilnaden emellan oftanämnde ersättnings-anslag och det belopp, hvartill afgifterna, om de fort - 17 — 130 — farande till kassan influtit, kunde vederbörligen styrkas hafva uppgått; i följd hvaraf, sedan beloppet af förhöjningarne för nyssnämnde 3:ne år blifvit tillförlitligen utredt, detsamma först under år 1855 kommit kassan tillgodo.
Ett uppköp af 4oo,ooo Tunnor skulle således vara fullt tillräckligt att upprätthålla Spannemålsprisen vid jämnhet i Landet, hvilket äfven synes af deras nuvarande skäliga belopp efter 2:ne ovanligt goda år, under hvilka båda exporten likväl icke uppgått till mera än 339,799 Tunnor, och således kunnat ersättas med förenämde uppköp af4oo,ooo Tunnor, 400,000 Tunnor uppköpas, när god skörd varit, för 2 millioner R:dr; ett Creditiv, lika med det af Rikets Ständer år 1818 beviljade, skulle således vara tillräckligt, icke allenast att för alltid upprätthålla Spannemålsprisen i Landet, utan och att förekomma följderne af möjligen inträffande missväxter. Må man då upphöra att säga, att intet Creditiv skulle förslå att uppköpa det af flere goda skördar uppstående öfverskottet, och att intet utrymme skulle förslå till Magasineringen deraf; premissen, på hvilken denna Hypothes finnes bygd, är falsk; den bestrides af faeta och erfarenhet, hvarföre consequensen, som deraf drages, äfven är falsk. För öfrigt excludera Stats-anslag till Spannemålsuppköp i Landet icke den enskildte Speculationen; den kan äga rum derjemte, och i synnerhet äga rum, när antingen flera missväxtår eller flera goda skördar mot vanligheten inträffat på hvarandra; då \ Den i5 Mars f. m. 87 uppträder den på sitt rätta ställe, men alt åt denna allena öfverlemna Brödfödan för ett under 60 Latitudsgraden beläget, och af is under 5 månader omgifvet Land, är ett experiment så vågsamt, att jag för min del icke vågar tillstyrka detsamma. Sedan vi nu undersökt med hvad hopp om vinst den Utrikes Spannemålshanileln kan bedrifvas, kommer ordningen till den Inrikes. Landets Jordbrukande folkmängd utgör minst ^.'del af dess hela (vill man räkna noga deraf, ty äfven städer och Bergslager idka Jordbruk). När nu f af folkmängden säljer en och samma vara, och endast köper den, frågar jag, huru handel i större skala dermed möjligen kan uppkomma?
Maj;t i detta ämne år af behofvet påkallad. Då Lagen år bestämd, att de till HofRåtterne inkommande mål skola lottas, anser jag all den controll vara åstadkommen, som erfordras. Jag tror, att om man drifver controll-systemet så långt, som tidens anda kråfver, och misstänker alla Embetsmån och deras afsigter, slutar man med att få dem sådane man misstänker dem vara. J.ig skulle hafva mycket att tillägga; men då Herr Lagerheim med flere så fullständigt utredf förhållandet, får jag endast förena uiig med hvad de anfört. Herr af EkenJtam: Sedan nu Herr Mannerstam upplyst Herr Thams misstag och förklarat, att raan ej söker till adjunction i HofRått, så framstår ännu tydligare fördelen af den lista jag föreslagit, och lättheten af urval till förslag. Med Herr Ehrenborg år jag fullkomligen ense att lottning behöfves; men i afseende på skrifvelsen till Kongl. Majit, så måste jag erinra att en sådan, i det skick den nu blifvit frarn - Ridcl. u. Ad. Prut, VI. Rand. 3 g. Sio Den 12 julli J. m. Ställd, ej nog ovilkorligen ådagalägger detta be. hof, hvilket likväl samma vårda Talare medgifver vara för handen. Tag kan derföre i denna sednare del ej förena mig i Herr Ehrenborgs förslag, åtminstone icke med mindre skrifvelsen hämtar stöd af Lagens ovilkorliga bud om lottning emellan personer, och med anledning deraf framställer till Kongl. Maj:t den underdåniga anhållan, att detta bud, på sått Kongl. Maj;t tjenligast finnér, måtte vinna en nu saknad tillämpning. Herr Munclc af Kofenjkjold:
Uppbörd: Statsanslag till arfvoden 9,766: 32. — 12,900: reseoell undersökniiigskostnader samt expenser 10,000: 12,000: undersökning om Hjelmarens och Qvismarens sänkning 3,000: 931: 42. — dito om upprensning j Stockholms skärgård 2,000; dito om båtled mellan Asa-sjön och sjön Åsnen - 377: 40. 7. Anmärkningsmedel — 2: 10. 8. S:r 22,768: 42. 8. 28,209: 34. 7. Balans till påföljande året: Balans från föregående året: — Utgifter: — Albrektsunds dito - 155: 38. 174: Inventarier och böcker vid Hydroteckniska Kontoret 1,539: 43. 8. Afskrifning: Aflidne Öfverste-löjtnanten €. Rappes konkursmassas skuld — 1,841: 24. 4. Aflidne Handlanden N. J. Nelsons dito dito 3,674: 15. 9. S:r 5,515: 40. 1. Balans till påföljande året: Vid de till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifna, Revisoreme meddelade, berättelser, rörande Styrelsens förvaltning m. m. under revisionsåren, var fogad följande förteckning på de arbeten, hvartill Kongl. Maj:t, under loppet af åren 1850 och 1851, beviljat statsbidrag dels af de utaf Rikets Ständer vid samma års riksdag och förut dertill anvisade medel, dels af riksstatens sjette hufvudtitel, dels ock, af handelsoch sjöfarts-fonden. Vågars anläggning och förbättring. Ungefärlig Beviljadt vägliingd _ jin omlägg i Piteå län: i alnar.
M. likväl, alt 6 hemman borde utgöra en båtsmansrote. K. M. yttrade väl icke bestämdt, att hvarje båtsmansrote skulle bestå af 6 hemman, men deremot alt roteringen skulle af utsockne frälsehemmanen utgöras lill | af kronooch kronoskatte-hemmanens inom provinsen roteringsskyldighet, hvilket ungefärligen motsvarar 6 hemman, hvarjemte K. M. föreslog, dels att utsockne frälsehemmanen, i stället för att utgöra effektiv rotering, skulle få hålla ständiga vakanser och således slippa de drygare afgiflerne genom den effektiva roteringen, dels ock att alla debiterade afgift er, hvilka icke voro af utsockne frälsehemmansegarne uttagne i och för dem åliggande roteringsskyldigheten, icke borde utkräfvas utan efterskänkas. På allt detta ingingo R. St. vid sisth riksdag. Slån har följaktligen haft allt skäl i verlden lill den förmodan, att icke vid denna riksdag ortens fullmäktige skulle söka åter uprifva ett af R. St. så nyligen fattadt beslut, serdeles som den provinsen Halland ålagda roteringskyldighet är vida förmånligare än för någon af de öfrige provinserne. Nu hafva ortens Riksdagsfullmäktige vid denua riksdag begärt, att den Den 21 Juli. 553 vid sisla riksdagen bestämde afgiften sk rille helt och hållet uphöra. Då frågan förra gången vid denna riksdag förevar, ansåg StatsUtsk. sig endast behöfva hänvisa R. St. till de betänkm, som Ulsk. afgaf vid sisla riksdag och jag erkänner, alt just härigenom begick StatsUtsk. ett fel, emedan uti dessa bétänkm frågans historiska del visserligen utredes, men de äro hvarandra så olika, att, såsom jag förmodar, denna omständighet var den egentligen verkande orsaken till den här på Riddarhuset beslutade återremissen. Frågan är nu, huruvida det beslut, som de båda Statsmakterne vid sista riksdag fattade uti ett ämne, som under mera än 150 år varit föremål för ständiga strider, skall beslå eller åter uprifvas.