Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr till och med yag Hulr, dels till vissa Acadernier, Kongl, Collegier och Allmänna inrättningar, för,hvila jka sammantaghe utvexiingssnroman är bestämd till högst a 240 Rldr , enligt uppgjytd fördelning; men har ej något år till hela detta bei lopp blifvit intagen. < BancoUtsköttet tillslytkér vörnäamt att, i enlighet med Statsoch BancoUtskotlens uti deras Betänkande N:o 50, före detta gjorde framställning, föfeskrifterne i dessa delar må i BanCoReglementet vid närvarande Riksdag förnyas sålunda: Emot lika nuhieraire i Bancosedlar tilla* Manco-TJlskoittU En&råcnden483 tss intill nästa Riksdag utvexling af silfver specieinynt: 1) Tilt <le Hoga Konglige Personernes enskildt» behof, då deras egenhändigt under-, tecknade reqvismoner om én dylik utvexling till BancoStyreisen aflemnas, på sätt under ds sist förflutna åren cifligt varit. o 2) At vissa Academier, Kongl. Collegier öch Allmänna Inrättningar inom Hufvudstaden, till enahanda belopp, sorn under sednare Iren fatt ega rum, nemligen: Till Svenska Aeademien . Kongl. VetersskapsAcademien 44’ VitterlietsAcademien „ K Q 0 0 UandtEruksÅcademien . •JOD* Pria Kon steines Acadetnle 60. Musicaliska Aeademien b ioo* Bergscollegium . , 10. SundhetsCollegium » 84. Patriotåska Sällskapet 1 ä 5* Sällskapet Pro Patria» 37» Tillsammans årligen K:dr Sp, 2,240.. Vidare ansökningar i denna väg, vare sig Inom Hufvudstaden eller från Uandsorterno få ej bifallas. i>) Prägling afen Skådepenning, så väl Som erforderligt antal JubelRiksdalrar.
Det är val ostridigt, att förstnämnde händelsen eller skifternes former äfven har inflytande på stängselbeloppet, om man antar den grund för hägnad, att dela den till hälften emellan tillstötande grannar, men den medför alltid mindre olikheter och hvarje hemmansegare har derigenom en aldrig till grunden obillig skyldighet, att freda sia jord emot grannens förfång, i lika förhållande som • lenne behöfver freda sin -för grannens; då deremot, efter nu gällande Stängselförordning, en liten hemmanslott, omgifven helt och hållet af större egovälden, har snart sagdt ingen stängselskyldighet. Der en hel by på en gång undergått Enskifte hafva, till följe af Enskiftesförordningens medgifvande, understundom öfverenskommelser blifvit träffade, hvilka undanröjt da största obilligheterna; men det ligger oftast i Landtmätarnes och Gode mäns händer, att medverka till dessa beslut, hvilka mängden af delegare icke förmår att bedöma, och hvarom sedan rättegångar fullföljas. Så uppstå tid efter annan siängseldelningar stridande emot lagen, just derföre att Lagen såsom obillig icke vill af Delegare eller Ämbetsmän tillämpas. I byar åtar der Enskiftes-utbrytningar tid efter annan ega rum, visa sig ännu större svårigheter gencm nu gällande delnings - Lag XJtskottetsBetHnkanden, sätt. För de lotter, hvilka blifvit utbrutne uppgöres stäogseldelning; men denna masta åter förändras i alla de linier, hvilka stöta till Stortkiftesjorder, så snart nya Enskifiesdelningar uppstå och andre egovålden utlåggas till Eoskiftfslotterne, och de händelser kunna inträffa, der enskifiade hemman tvänne gänger nödgas betala Landtmätare för Stängseldelningar, och de vid Storskifte förblifvandes kostnader för samma ändamål förnyas hvarje gång ny utbrytning eger rum inora byelsget.
Hof-rätten måtte i frågan höras för att, efter verkställd utredning af nämnda förhållande, uppgifva det belopp, som skäligen borde läggas till grund för pensionens bestämmande; så har, efter det Hof-rätten upplyst, att Thulins löne-inkomster, utom ofvanomförmälda 455 R:dr 30 sk. 4 r:st., utgöras af dels den tillökning i lönen, som under de sednare åren blifvit, af de medel Rikets Ständer anslacit till förbättring af Hof-rättens tjenstemäns löner, honom tilldelad med 253 R.dr 32 sk., dels Thulin tillkommande ersättning för mistad andel i domskisen, 300 R:dr, dels ock lösen för förmyndare-bevis, revisions-protokoller och afskrifter, hvilken sistnämnda lösen Hof-rätten väl ej vore i tillfälle att till beloppet uppgifva, men hvilken syntes motsvara hvad Thulin till innevarande års Bevillnings-taxerings-kommitté uppgifvit, eller 384 R:dr 32 sk., allt Banko, samt
Men I hafven åter sedan trädt derifrå, och ohelgat mitt Namn, och hvar och en igentagit sin träl och trälinno, de I haden frigifvit, att de skulle vara sine egne, och tvingen dem nu att de edre trälar och trälinnor vara måste. Derföre säger Herren alltså: I hörden icke mig, att I måtten utropat ett friår, hvar och en sinom broder, och sinom nästa. Si, så ropar jag, säger Herren, eder ett friår ut, till svärd, till pestilentie, till hunger; och skall icke låta eder bliva uti något rike på jordene. Och de som öfverträda mitt förbund, och icke hålla dess förbunds ord, som de för mig gjort hafva, dem skall jag så göra, lika som dem kalfvenom, den de i tu stycke höggo, och emellan båda stycken gingo; Nämliga Juda Förstar, Jerusalems Förstar, de kamererare, Presterna, och allt folket i landena, som emellan stycken af kalfven gångne äro; Och skall gifva dem uti deras fiendars hand, och deras som efter deras lif stå, att deras kroppar skola foglomen under himmelen och djuromen på jordene till spis varda. Och Zedekia, Juda Konung, och hans Förstar, skall jag gifva uti deras fiendars händer, och i deras som efter deras lif stå, och i Konungens härs händer af Babel, hvilken nu ifrån eder afdragen är. Ty si, jag vill befalla dem, säger Herren, och skall åter låta dem komma inför denna staden, och de skola strida emot honom, och vinna honom, och uppbränna honom i eld; och jag skall föröda Juda städer, så att der ingen mer bo skall. Detta är det ord, som af Herranom skedde till Jeremia, i Jojakims, Josia sons, Juda Konungs, tid, och sade: Gack bort uti de Rechabiters hus, och tala med dem, och haf dem in uti Herrans hus uti en kammar, och skänk dem vin. Då tog jag Jaasanja, Jeremia son, Habazinia sons, samt med hans bröder, och alla hans söner, och hela de Rechabiters hus;
General-post-styrelsen någon anmälan derom gjorts hvarken af korrespondenter eller någon offentlig myndighet, men Styrelsen ofta icke endast af egna tabeller och handlingar kunde, utan vederbörande Postförvaltares, Länsstyrelsers eller andra myndigheters hörande, bedöma hvad afseende dylika anmärkningar förtjenade, har Kongl. General-post-styrelsen, genom cirkulär den 23 Oktober 1858, anbefallt samtlige postförvaltare, att anmäla alla sådana förändringar i postgångarne inom orten, hvilka ansåges af verkligt behof påkallade och kunde tillvägabringas utan rubbning i andra, med de varande sammanbundne, postgångar och utan några ändamålets vigt öfverstigande kostnader. § io. Enligt nådigt bref den 22 December 1858, har Kongl. Maj:t bemyndigat Kongl. General-post-styrelsen att, med ett för daglig diligensfart emellan Malmö ech Ystad bildadt enskildt bolag afsluta kontrakt om öfvertagande af all brefoch paketpostbefordring emellan nämnde städer, mot en årlig af postmedlen utgående ersättning af 6,000 R:dr R:mt samt på i öfrigt bestämda vilkor; en åtgärd, hvarigenom posthemmansinnehafvare å denna väg skolat från ali postskjuts befrias. Af den anledning att detta bolag aldrig kom till stånd, förföll frågan om berörda postbefordring, men upptogs sedermera åter för Post-verkets egen räkning och lärer, till följd af föreslagna, utaf Kongl. Maj:t i nåder gillade anordningar, daglig postdiligensfart emellan Ystad och Malmö komma att med det snaraste öppnas. § 11.
Somliga människor tyckas hysa den föreställning, att personer, hvilka egna sig åt ett eller annat vetenskapligt studium, likna spelande orrar däri, att de äro döfva och blinda för allt, som föregår omkring dem. Majorens vackra fru hyste säkert en sådan föreställning om den gäst, som en gråkall februaridag blifvit vänligt erbjuden att göra några anteckningar vid hennes eget skrifbord. Själf gick fru Ida i nervös hast upp och ned i hela raden af våningens ram, blott nu och då stannande för att se ut genom något fönster. Majoren hade farit ut. » Fru Teilen! » anmälde kammarjungfrun. » Jag väntar henne. Och säg till hushållerskan om kaffe! » Gästen vid skrifbordet steg upp för att i ett gästrum afsluta sitt arbete. » Nej, för all del, sitt kvar. Det är bara lilla fru Teilen. Edert rum är ej varmt nog. Sitt ni bara i ro här, om ni behagar! » Hon såg tankspridd eller upprörd ut och skyndade nu hastigt emot sin nya gäst, som hon utan vidare drog med sig in i salongen bredvid sitt arbetsrum. » Hvem var det, som satt — » » Ingen som Fina känner, » afbröt värdinnan i en afvisande ton. — » Jag började frukta, att Fina glömt. » » Ab, hur kunde hennes nåd bara tänka! » » Ja ja, nu är Fina blifven senatorsfru, och sådant kan slå åt hufvudet — » » Hennes nåd, den främmande! » » Nåväl, det är ju hvarken någon sjmd eller någon hemlighet, att Fina tjänat, och jag har inga hemligheter att af handla. » Var denna afvisande, rent af förödmjukande ton verkligen den eljes så älskvärda » majorskans »? » Jag tänker, » återtog hon vänligare, » att jag hållit mitt löfte att vid tillfälle hjälpa Fina. Det är icke alla kammarjungfrur, som bli senatorsfruar, men när jag föresatt mig en sak, skall den lyckas, och här gick det ju som en dans, tack vare det där rimmande talet. » Hon skrattade hjärtligt. » Han är också mycket tacksam mot hennes nåd. » » Ja, det är detta han nu får lof att visa, » svarade hon hastigt. » Han måste votera emot statsanslaget till.
Häri ligger ej heller någonting så förkastligt, som man vanligen föreställer sig; ty man får härigenom tillfälle att, genom fångens flyttning från den ensamma cell-lefnaden till de gemensamma rummen, och den frihet, som deraf följer i utbyte mot tvånget af en beständig enslighet, bilda en pröfningsgrad, der man ser, huruvida fången tål vid den fullkomligare gemensamheten i det fria lifvet, utan att för snart återfalla i dess frestelser. Den tvungna stillheten och det slutligen undergifna lynnet, som följer af en långvarigare enslig inneslutning, utan frestelser och utan förströelse, är en sträng pröfning, men bereder ofta en konstlad förbättring, en förbättring till utseendet. Utgången från detta extremare tvång till den motsatta extremiteten, friheten i samhället, är en nog stark öfvergång. En gradation emellan dessa är således icke utan behof och utan nytta. Våra fordna författningar hafva icke heller med personers insättande på correctionshusen afsett moralisk förbättring, enär man ditskickat personer, som några dagar derefter kunnat åter uttagas, om än de varit aldrig så våldsamma eller oförtjenta af friheten. Olägenheterna häraf har man satt på styrelsens och correctionssystemets räkning, och icke på lagarnas, som ensamt dertill varit skulden. Sådana missförstånd äro ingalunda ovanliga, ty ingenting tages lättare, än att döma öfver det, man icke känner, att döma till kärnan af skalet. Ändtligen har år i833 en ny författning rörrde försvarslösa personer hunnit utarbetas och utkommit d. i Nov. Denna författning hvilar på sådana grunder, som förena den under förvar hållna individens lagliga rätt med en tydlig åsyftning af dess förbättring. Fångstyrelsen har genom denna författning fått afgöranderätten, huruvida en fånges Utsläppande kan anses farligt för allmänna säkerheten; och den vägran till hans uttagande i årstjenst, hvartill styrelsen i sådant fall blifvit berättigad, grundar sig icke på godtycklighet, utan på förda journaler öfver fångens uppförande och af honom sjelf erkända begångna förbrytelser. Fångstyrelsens beslut är dessutom underkastadt K. M:s nåd. pröfning, och fångstyrelsen har såle - Den 28 Maj f. ra.
Varandes derjemte uti de meddelade upplysningarne omförmäldi, att under den tid Stats-Secreteraren för Handelsoch Finance-Ärendena baft sig anförtrodd Öfver-Styrelsen, blifvit tillverkade; En ny medaille-präss, Tvännc prässar för halfva och fjerdedels R:dr; En för fjerdedels och åttondedels R:dr; äfvensom för vissa afdelningar af Kopparmyntet; samt Ett Letterverk för hela och ett för halfva R:dr — hvarjemte Bilt, till R. St. En serskild präss för mindre kopparmynt nu är under arbete, samt ett verktyg för Kopparmyntets utklippning med ångmachinskraft, hvarigenom arbetskostnaden dervid mycket kommer att förminskas.
H. Sttrs bifall dertill icke förorsakar den af Hr Grefve Gyllenborg och Riksdagsfullmäktigen Anders Danielsson befarade skuldsättning och StatsVerkets deraf uppkommande obestånd, enär dels nu befintelige Öfverskott å StatsVerkets inkomster lemnar tillgång för bestridandet af den för ändamålet föreslagne utgift eller 120,000 R:dr, och något serskildt SlatsAnslag således icke beliöfver anvisas, samt dels till godtgörande af den derutöfver erforderliga kostnaden för arbetets fullbordande, hvarken K. M:t i Nåder äskat eller Utskottet föreslagit något annat Statsbidrag än af det på RiksStat för Slottsbyggnaden redan uppförde Anslag. Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o i5o, ang:de RiksStalens Nionde HufvudTitel. (U.-A.) Berörde Betänkande, som H. Preste Ståndet bifallit, har af II. R. o. A., V. BorgareStändet och H. BondeStåndet blifvit återremitteradt; i anseende till nedannämnde dervid förekomne frågor, nemi. 1:0 I anledning af Utskottets uti Betänkandet N:o 1^7, ang:de RiksStatens 8:de HufvudTitel gjorde förslag, alt de hittills på gide HufvudTiteln utgående Anslag för Jordförluster genom anläggningarne af Göthaoch Södertelje-Canaler, borde än vidare från sistnämnde Titel utgå, hafva inom II. R. o. A. Hr CrusenstolpeMagn. Jacob, och uti V. BorgareStändet Hr CornmerceRådet Santesson yrkat samma Anslags öfverflyttande på 8:de HufvudTiteln, i enlighet med hvad K. M:t i Nåder föreslagit i Dess om StatsVerkets tillstånd och behof aflåtne Nåd. Proposition. Som Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten uti deras under d. 18 sistl. Maji afgifne Betänkande N:o 3o, föreslagit, att g:de HufvudTiteln må befrias från berörde utgift och R.
M. till utförande bifallits, efter pröfning af deras sannolika nytta, jemförd med en uppgifven mindre kostnad, kommit att till sina resultat stå utom allt förhållande till de beräkningarna öfverskjutande större summor, som för dem erfordrats, och svårligen kunnat vägras, sedan arbetena en gång blifvit började, funnit godt i Nåder förordna, att vid förekommande frågor om nya arbeten, till beredande af lättade communicationer inom serskilda orter af Riket, Invånarne i den ort, som af ett föreslaget arbete skulle hemta directa fördelar, borde, efter erhållen del af undersökningar* arbetsplaner och kostnadsförslag, höras, huruvida de ville dertill lemna större eller mindre bidrag, och samfälldt, eller genom upprättadt Bolag, åtaga sig utförandet emot den bestämda summa, som E. K. M., i förhållande till arbetets vigt och svårighet, pröfvade skäligt att af allmänna medel, på en gång eller sucessivt, anslå, med skyldighet att ansvara för alla uppkommande ersättningsanspråk å Vattenverkseller Jord-egares Bilt. till R. St.
Af samma stal som Herr Grefwe Lilienborg anfört, at han i Utffottet yrkat det Alternativ, at fi.evi80rern38 Anmärkningar efter revi5ionen8 sint mätte kunna genom Trycket til Allmänheten öfwerlemnas, finner jag mig äfwen nu xrovoceraö at yttra min deremot stridiga tanka. Det är juft ifrän mit sätt at fatta wär Regerings-Forms e8prit, jag hämtat stöd för min öfwertygelse. Det kan ej sättas i fraga, at icke publiciteten är ett heligt wilkor för wart Negeringssätts bestånd: men det ar just detta begrepp om publicitet, ftin rätt bör bestämmas. Regerings-Formen har wisligen stadgat, at Stats-Werkets rilständ för Riksens Ständer stall upgifwas och af dem granstas. Lsprken af detta kungörande är, at Riksens Ständer, hwilka äro de enda som kunna bewilja, stola erhälla en fullständig redogörelse för Statens tilgängar och behof, samt sattet huru Pennings-Weckel blifwit förwalrat. I enlighet dermed är ock i den föreflagne Z. stadgat, ar kevi8orerna5 berättelse til Ständerne stall öfwerlemnas. En widare sträckt publicitet, den, hwarigenom de Anmärkningar, af kevi8orer wid Förwaltningen kunna göras, genast öfwerlemnades ät Allmänheten, ginge utom Regerings-Formens afsigt. Den stulle upgiswa anklagelser inför en Domstol, som ej är den lagliga, emedan Revi8orerna8 principaler aro Ständerna som dem befullmägtigat ej hela Allmänheten, hwilken ej annorlunda än genom Stander kan eller bör äga nägvn röst. Jag tror mig härigenom - Den 24 Mars. ?o;i genom hafwa förklarat, at Ven föreflaqne §. längt ifrän ak inskränka, snarare befordrar den publicist Regerings-Formen asyftar. Men den som i det andra alternativet förestås, ar äfwen i ett annat afseende stridande mot Regerings-Formens anda.
Då de förgäfves sökt få veta något af den gamla damen, blef frågan: » Haben sie schon gefruhstiickt? » dem en välkommen reträtt. Därpå serverades en splendid frukost, och under denna sade en af officerarne, att, ehuru danskarne voro så dåligt utrustade, måste fienden dock i högsta grad erkänna det unga manskapets tapperhet och uthållighet. » Orsaken härtill förstår man bäst, » tillade han artigt, » då man haft äran att göra bekantskap med en af de spartanska mödrarna. » » Ni misstager er grundligt, » sade fru Wagner, » om ni tror, att mina söner äro uppfostrade efter något slags system; de äro tvärtom uppfostrade i största möjliga frihet. » » Jag ber om ursäkt » — den österrikiske office ren höjde sitt glas — » men tillåt mig att för er son här få uttala de ord, som jag icke skulle kunna säga åt honom själf, om jag möter honom s lefve han! » Fru Wagner erhöll omsider tillstånd att återvända hem. Men i detsamma kom hon att tänka på den äfvenledes fångne » sognefogden » Bay. » Han måtte väl kunna få följa hem med mig? » frågade hon. » Detta kan tyvärr icke tillåtas; han är en farlig agitator. » » Agitator! Huru skulle han kunna vara det? Han är en utmärkt dansksinnad man och bland Slesvigs danska befolkning finnes det ioga andra agitatorer än tyska slesvig-holsteinare, » var den modiga damens kacka svar. Omsider gaf officeren med sig. » Om ni vill ansvara för, att » sognefogden » förhåller sig lugn, så skall han bli fri. » » Huru kan ni väl begära något sådant af en gammal kvinna! Men var ni själf lugn — han skall icke göra något orätt. » » Lofvar ni då att allvarligt förmana honom? » » Ja, det gör jag — han skall få sig en ordentlig förmaning! » Vagnen kördes åter fram, fru Wagner steg i och återvände till Rödding, i triumf medförande den befriade » sognefogden ». Jämnt trettio år ha förflutit sedan Danmarks stora olycka; folket har åter rest sig upp ur den djupa sorg, h v j det blef nedsänkt.
Sedan Kongl. Majit, enligt hvad Utskottet af Dess till Kongl. Stats-kontoret den 10 September 1858 allåtna nådiga Bref inhemtat, efter nådig pröfning af Rikets Ständers nyssberörde beslut meddelat detsamma vederbörande embetsverk till efterrättelse, så hade Lindberg hos Kongl. Majit, på de af motionären anförda skäl, i underdånighet anhållit, att Kongl. Stats-kontoret måtte förständigas till Lindberg eller hans rättsinnehafvare utbetala den hälft af Lindbergs pension å allmänna Indragningsstaten, som för hela året 1857 och Törsta hälften af år 1858 blifvit, till säkerhet för berörde ansvarighet, innehållen. Vid föredragning af denna underdåniga ansökning, hvaröfver Kongl. Kammarrätten, sedan dess Advokatfiskals-embete blifvit hördt, den 20 Augusti 1858 afgifvit under - Stats-Utskoltcts Utlåtande N:o 57. 13 underdånigt utlåtande, hade Kongl. Maj:t inhcmtat att utaf den nuvarande arrendatoren af Elfvetorps hemman tilldömda husröte-ersättning, 1,582 R:dr 30 sk. 6 rist Banko jemte räntor, uppgående, enligt en hos Kongl. Stats-kontoret skedd uträkning, till 103 R:dr 1 sk. 9 r:st Ranko, återstoden, efter den genom Stats-rådet af Wingård gjorda inbetalning af 1,000 R:dr å kapitalet, utgjorde 582 R:dr 30 sk. 6 r:st utom nyssberördc räntebelopp 103 R:dr 1 sk. 9 r:st samt det åklagaren i målet tillkommande arfvode, 12 procent eller 344 R:dr 43 sk. 7 r:st å det genom Kongl.
De gingo så hän till stället, hvarest prinsessans fader och öfriga fränder voro lagda; men svennen vidrörde dem alla med sitt svärd-fäste, och de qvicknade till, den ene efter den andre. När de nu hade kommit till lifs, blef en stor fröjd öfver hela kungsgården, och alla tackade ungersvennen, att han hade frälst dem. Prinsessans fränder togo så svennen till sin konung, och den fagra mön blef deras drottning. Men svennen styrde sitt rike med lycka, samt blef både år-säll och vän-säll. Hans drottning födde honom raska söner och fagra döttrar, och så bygde de bo, och lefde i ro i alla sina dagar. Här lyktar sagan om det sköna slottet östan om solen och nordan om jorden, och kan man deraf lära det gamla rönet, att trogen kärlek öfvervinner allt. Ungdoms-Landet. Ifrån S. Småland. Denna Saga, troligtvis af Österländskt ursprung, förekommer hos följande folkslag: Bibliotheket i Stockholm förvaras, under sign. Isl. N:o 47, en pappers-hdskr. in fol., som vid slutet innehåller en lokaliserad bearbetning af närvarande berättelse. Den har till öfverskrift: »Sagann af Artus Syne Köngzins i Eing-lande, og Carle og Wilhiälame Brædrum hans», och sammanstämmer till innehåll temligen noga med den nyare Danska förtäljningen. Hdskr. är ofullständig, så att berättelsen afbrytes straxt efter prins Arthurs återkomst till England. Hos Titel-bladet å den danska Prins Artus-Sagan tillkännagifver, att densamma är öfversatt ifrån Holländskan. Hos
2.90 Fiqeac S:t Emilion 1877 » 3.75 1.00 fl ter 1.50 ' ' 2.00 2.50 $ V i n f r ä n Santos. K r. 1.25 2.00 § [1_ L f B &lt;. i^oroso, halftorrt ett gamw malt och u t m ä r k t vin Kr. » V i n leverera vi fraktfritt och emf a s t India Sherry, ljust golu ii c - J ii i ill i i,-, t, ° ballagefritt vid alla järnvägsstationer) den, fylligt, mycket gamoch h a m n a r i Sverige, då beställnin-) malt och oöfverträffligt till gen u p p g å r till m i n s t 50 k r o n o r s) sitt p r i s. » värde. | fylligt » „. „, .. g o d t, bords-, - * Dinner Sherry, ett) vin K r. c -) » * » P l » °- Good special Port » Golden Sherry, ett fylligt, | m fuli-flavoured Port » smakligt v i n. » 1.25 | \ Superior Fruity London Port » Fine London Sherry, halftorrt » 1.40 % Very Superior Old London Port » » » » — » 1-50 Manzanilla, ett t o r r t vin med behaglig a r o m och s m a k » 1.80 | Fine Sherry Muscatel » Olorozo. e n. och t r. antika mönster. E. st. D i f l a s k o r S o j a, Malda kryddor (garanteras oblandade) på bleckdosor med genomborrade lock. F l e r e prismedaljer erhållna, och äro fabrikaten fullt jämförliga med de bä- sta utländska. D i v e r s e. Karamellkokning. N å g o n omröring behöfves icke.
i Nåder anbefallt vederbörande att verksamt befrämja Vexel-undervisningens införande på Landsbyggden, öfver allt der locala förhållanden sådant medgifva, låtit förständiga Presterskapet i Församlingarna att, vid förslags upprättande till Klockare-lägenheter, serskildt afseende borde fästas å sådana sökande, hvilka om denna Läro-method inhemtat kunskap, samt förordnat, att, när sammanbyggnad af Kyrkor verkställes, och Presterskapets prediko-besvär derigenom lättas, borde Consistorierne, ef - 14 Allm. Besv.- och O te.-Ut sk. Bet. N.o 86. ter Församlingarnes hörande, underdånigst föreslå hvad förbättrad anstalt för undervisningen kunde, i sammanhang dermed, vidtagas; och som dessa Nådiga föreskrifter medfört önskad verkan, enär, under de senare åren, ganska många nya Barn-Scholor, der Yexel-undervisnings-methoden begagnas, blifvit inrättade, så att t. ex. i ett Län, enligt hvad Utskottet har sig bekant, redan finnas i 23 Landt-församlingar sådana Scholor, hvaraf de fleste tillkommit under de sistförflutne fem åren, dels genom enskildes frikostighet, dels genom Församlingarnes frivilliga bidrag, hyser Utskottet, delande den allmänna önskan, att näringsidkande classerne måtte bibringas de för dem nyttige och nödige medborgerliga kunskaper, den förhoppning, att detta ändamål till stor del skall vinnas genom de utvägar, som sålunda redan blifvit af Rikets Ständer föreslagna och af Kongl. Maj:t i Nåder vidtagna, samt tror derföre, alt de vidare åtgärder, som möjligen i detta fall erfordras, dels kunna hufvudsakligen uppskjutas, till dess förbättring af Läroverken i allmänhet kan tilivägabringas, dels aldrig böra blifva af den beskaffenhet, som Motionairerne föreslagit; hvadan Utskottet anser sig böra tillstyrka; att Molionerne, i hvad de angå sättet för Schol-Lärarnes aflöning samt Allm. Besv.- och Oec.-Utsk. Bet.