Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan således icke inse att någon olägenhet genom delta förslags antagande skulle kunna upstå; men väl vore en icke så obetydlig förbättring af grundlagarne vunnen. Frih. Cederström: Att Const.Utsk:s värde ordfcde ex officia och med ali flit försvarar Utsk:s förslag, förundrar mig icke; men bevisningen var icke för mig öfvertygande. Gr. Lagerbjelke har, såsom det vill synas, förvexlat tvenne förhållanden, som äro väsendtligen skiljaktiga. Det ena kallas regel, del andra undantag. Det är mig ganska välbekant, att K. M. har äfven tillförene framställt clt eller annat förslag i ena - Den 21) Juli. 13 handa ämnen, som nu äro ifråga. Sådant har hittills likväl en» dast undantagsvis inträffat. När R. St. för något särskildt fall funnit sig böra begära ett sådant förslag, så har det icke destomindre ofta nog händt, alt, sedan Regeringen atlåtit ett dylikt, R. St. å sin sida icke hafva detsamma antagit. När så sker under nuvarande förhållanden, då saken endast undantagsvis förekommer, så hemställer jag huru förloppet torde blifva, om ifrån undantag det uphöjes till regel, att K. M. aflåter förslag i alla de ämnen, derom R. St. tillhörer att fatta sitt beslut? Jag frågar vidare om det länder till ökande af Regeringens anseende, att den, i st. f. att, i sista hand pröfva förslagen och deröfver för sin del besluta, måste taga initiativet och blottställa sig för det klander, som inom representationen kan förekomma, och detta i frågor, der Regeringen icke hade behöft yttra sig? Härutinnan skulle man tilläfventyrs dessutom kunna tro ett sträfvande röja sig hos R. St., att skjuta på Regeringen en del af de dem åliggande göromål, och dymedelst också på Regeringen i både första och sista handen hvälfva det tadel, som å en möjligen mindre lyckad utgång af de sålunda ävägabragta åtgärderne kunde blifva en följd.
N:o 287, i anledn. af väckte motioner om förändringar i sättet för utgörande af indelta räntor, samt om dessas jemte tiondespanmålens indragning till statsverket m. m. Vid föredragning af StatsUtsk:s d. 9 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 288, i anledn. af väckt fråga, om förändrade stadganden, rör:de debiteringen och uppbörden af de lill Bohusläns regemente anslagne indelningar, yttrade sig Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Som i detta utlåt, det föregående, hvilket nu blifvit bordlagdt, är åberopadt, så får jag hemställa, att såväl det nu föredragna som det näst efterföljande må hvila på bordet till nästa plenum. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius, förenade sig med Frih. Palmstjerna. Till följd häraf bordlädes nu ånyo såväl Statslltsk:s utlåt. N:o 288, som samma Utsk:s näst derefter å föredragningslistan upptagna d. 9 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 289, i anledn. af väckt fråga om indragning lill statsverket af den till aflöning åt landshöfdingen i Blekinge län anslagna kronotiondespanmål samt indelningshafvarens godtgörande medelst contant statsanslag. Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. 9 dennes på bordet lagda mern. N:o 295, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, rör:de en i utlåtma N5s lil och 237 förekommande fråga. Vid föredragning af StatsUtsk:s d. 9 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 296, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. N:o 198, ang:de dagsverksskyldigheten för hemmansägare å ön Hven, yttrade sig Frih. Cederström, Jacob:
De anade icke, att Rakels hjärta redan var fångat av en annan, och denne o ve! var en av Javans oomskurna söner, som icke hade en droppe av Abrahams blod i sina ådror och icke kunde läsa en bokstav i de heliga rullarne. Det är aftonen efter den, på vilken den okände filosofen besökt Krysanteus' hus. Dagen är hebréernas sabbat. Baruk och Ester ha gått till synagogan. Rakel hade föreburit något skäl för att få stanna hemma. Hon försakar därmed nöjet och uppbyggelsen att höra, huru sinnrikt rabbi Jonas utlägger profeten Daniel. Hon försakar tillfället att se sin trolovade, just i det ögonblick när han är vacker: när framför altaret hans mörka, vemodiga ögon livas, hans av studier fårade panna klarnar och hans av samma ihärdiga studier krökta skepnad rätar sig vid korens sång: »Hur sköna äro dina tjäll, o Jakob, och dina boningar, o Israel!» och vid den församlade menighetens rop: »Hör, Israel! Adonaj vår Gud är den ende Gud!» Då genomströmmas han av fädernas anda och deras bragders minnen; då uppbygger han i tanken Jerusalems grusade tempel och samlar sitt folk, var och en under sin vinstock. Då förgäter sig hans blick, som annars gärna irrar upp till kvinnornas läktare för att bakom en av slöjorna ana dragen av flickan, som han älskar, Baruks dotter. Rabbi Jonas har ett blekt och fint ansikte, som dock i Rakels tycke är fult. Han har ett skägg, likt manen på en kappadokisk häst, långt, svart och glänsande, som Rakel finner avskyvärt. Han sitter ofta hos Baruk och talar så djupsinniga saker om den attikiserande Moses3 och den verklige Moses, den platoniserande Filon och den filoniserande Platon, att Baruk stryker sitt grå skägg och sin kaftan av lutter förvåning; men Rakel gäspar vid detta tal och finner det odrägligt. Han är i sin älskades närvaro blyg som en blyg älskare, och han förvirras av hennes strålande ögon. Därför tycker Rakel, att han är en tölp. Ty ack!
Enligt dessa föreskrifter bör hvarje församling åtnjuta de afgifter, som erläggas af personer, hvilka inom församlingarne äro skattskrifne, hvarigenom det ock blifvit nödigt att, på sätt Kongl, kungörelsen deri 13 Mars 1846 innehåller, i afseende å afgifternas redovisande meddela sådane föreskrifter, att serskilda uträkningar skola upprättas å afgiftens belopp inom hvarje församling, samt att redogörelserne skola utvisa, hvad deraf för hvarje församling blifvit levereradt eller finnes utestående; börande redogörelserna uppgöras in dupplo, för att, jemte de uträkningar, hvarpå desamma sig grunda, komma skolstyrelserna tillhanda, samt redovisning för afgifterne föröfrigt intagas, uti special-räkningarne, bland diverse verks medel. Då antalet af församlingar i riket uppgår till omkring 2,300, visar sig häraf, hvilken betydlig mängd serskilda redovisningar och utredningar, som för berörde afgift erfordras: och besvärligheten deraf ökas ytterligare derigenom, att restantierne måste för hvarje olika församling utredas och balanseras, hvadan ingen af de många nuvarande serskilda uppbörderne medför så mycket redovisningsbesvär, som den ifrågavarande. Kongl. Maj:t, som derför ansett det vara af stor vigt att kunna undanrödja den betydliga tillökning uti detta besvär för kronans uppbördsman och Landskontoren, som genom ofvanberörde föreskrifter uppkommit, har, såsom lämpligast och mest betryggande för hvarje församlings rätt, i nåder föreslagit, att den för hvarje Län å landet inflytande Folkskole-afgift må årligen fördelas å de serskilda församlingarne i förhållande till antalet af inom dem mantalsoch skattskrifne personer.
Inkomster och utgifter redovisas sålunda: » el» et. Uppbörd: Balans till påföljande året: Balans till påföljande året: Vid anställd inventering af säkerhetshandlingarne, befunnos desamma i god ordnin, och utgjorde summan af utlånta medel, den 30 sisth Oktober, 64,366 R: dr 32 sk. TV Stockholms allmänna Barnhus. Af räkenskaperna, som för båda revisions-åren i Kongl. Kammar-rätten blifvit med anmärkningar granskade, inhemtas: 1® eli et. år t§46. år flgflff. Balans från föregående året: Uppdebitering till följd af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers anmärkning: Fastigheter 166,476: 5. Uppbörd: Kortstemplings-afgift Anmärkta danaarfs-medel Balans till påleli ande året: — Utgifter : Aflöning till tjenstemän och betjening 6,548: 36. — 6,564: 4. Lyshållning och ved samt skrifmaterialier 2,478: 27. — 4,470: 34. Balans till påföljande året: Barnhus-direktionens afgifna berättelse innehåller följande uppgifter, angående de i i II vård och underhåll vid inx-ättningen emottagna barn: Barn under 1 års ålder, vårdade från förra året: Barnhusbarn 20. 28. Ammharn 7. 34. Inlånta harn . 46. intagna under året: Barnhusbarn 273. 254. Ammbarn 130. 114. Inlånta barn .. 153. 137. Summa vårdade: Barnhusbarn .. 293. 282. Ammbarn ... 137. 148. Inlånta barn Ammbarn 17. 19. Mortalitets-procenten har således utgjort ... 28-|. 22g. Medeltalet af späda barn, på dag, i barnhuset . 87f . 110^. Hvarje spädt barns medelyistande i barnhuset har utgjort i dagar 51g. 65|. - 167 — Barn öfver 1 års alderi Vårdade från förra året 161. 185.
M 17. låns återgäldande, som skulle ske till Riksgälds-kontoret, stadgades, att det äldre lånet borde från och med 1859 års början och intilldess detsamma blefve till fullo liqvideradt, återbetalas medelst erläggande af fem procent årligen utaf detta låns ursprungliga belopp, dervid fyra procent årlig ränta komme att godtgöras för det före hvarje liqvid återstående kapitalbeloppet och det öfriga afgå på kapitalet; samt att å det nya lånet, hvilket utan ränta och kapilalafbetalning finge innehafvas under den för arbetets utförande afsedda tid, skulle elter nämnde tids förlopp inom slutet af hvarje år erläggas tre procent, hvaraf skulle beräknas två procent årlig ränta för hvad af lånet dessförinnan icke godtgjorts, och återstoden utgöra kapitala!beta! ni ng Sedan inom föreskrifven tid ett bolag blifvit under benämning af Norbergs jernvägs nya aktiebolag bildadt, och plan för ifrågavarande jernvägs fullbordande den 13 Juni 1855 vunnit Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse, enligt hvilken plan kostnaden, ursprungligen beräknad till endast 234,736 R:dr, antogs komma att uppgå till 402,736 R:dr, har Direktionen för nyssnämda bolag, uti en til! Kongl. Majit den 18 Mars innevarande år ingifven skrift, i underdånighet förmält, hurusom redan under jernvägsarbetets fortgång och ännu mer sedan det nalkades sin fullbordan och efter dess fulländning, bolaget fått erfara, att det beräknade kostnadsbeloppet på långt när icke var tillräckligt att sätta jernvägen och dess rörelsemaleriel i sådant skick, som motsvarade dess bestämmelse. Bolaget hade derföre måst lid efter annan genom beslutade tillskott fylla bristen, i hvilket afseende Direktionen bifogat utdrag af bolagets reviderade räkenskaper, utvisande att den kostnad, som bolaget dels med de af Staten beviljade lånen, för hvilka bolaget stöde i betalningsskyldighet, dels ock genom kontanta tillskott bestridt, skall uppgått till 552,821 R:dr.
Det fröjdar de gode englarne att skåda Guds afbilds magt öfver sina vedersakare. Men vi kunna icke uppfordra hela den martiska demonskaran att svara inför vår trollkrets. Vi måste utse en enda af deras legio, och denne ende måste vara väl vald. För detta ändamål är det af nöden att känna hans namn, ty hos andarne är än mer än hos menniskorna och de jordiska tingen namnet inbegreppet af den nämndes väsende med alla dess egenskaper. Ordets och namnets omätliga betydelse lärer oss kabbalan. Hon genomforskar och framlägger de hemligheter, som Guds alla heliga namn innesluta; hon uppenbarar oss ock englarnes namns hemligheter; hon bevisar oss, att äfven de menskliga namnen stå uti innerligaste sammanhang med deras egares plats i skapelsen och jordiska öde. Äfven språkets namn på de döda tingen röja, fastän dunklare, att ljudet sammanklingar med väsendet. Hvem hörer orden vind och vifta, utan att i sjelfva ljudet förnimma något luftigt och sväfvande? Hvem hörer orden stå och stark, utan att förnimma något fast och varaktigt? Skyndom oss nu att finna namnet på den demon, som skall besvärjas. Astrologien och kabbalan meddela flera methoder för detta ändamål39. Väljom den enklaste, som kanske tillika är den kraftigaste! Jag måste inleda detta vårt arbete med att påpeka betydelsen af talet 72. Mot detta tal svara de sjuttiotvå språken, synagogans sjuttiotvå äldste, de sjuttiotvå uttolkarne af gamla testamentet och Jesu sjuttiotvå lärjungar. Med det heliga tolftalet står detta vårt tal i nära förbindelse. Dela vi de tolf djurkretsens tecken i sex delar, så erhålla vi de sjuttiotvå s. k. himmelska quinarierna, i hvilka Guds sjuttiotvå mystiska namn, hans ”schemhamphoras” ingjuta sin kraft, och som hafva hvar sin englafurste till föreståndare. Samma tal motsvarar äfven lederna på menniskokroppen och hafva många andra korrespondenser.
Gör han det ej , och kommer svaranden dit ; njute han betalning för kostnad sin. 3. Denna §. upphör att vara gällande. 4• Denna §. skall hafva följande lydelse: Har ofrälse man, efter offentligt anslag, sökt att afstå ali dess egendom till sina borgenärer: eller endera makan begärt skillnad i ofrälse bo: eller tvist varit om borgenärers rätt och företräde till sådan gäldbundens gods; sände Härads-Rätt de skrifter, som parterne der vexlat, till Idof-Rätt in, tre veckor förr, än de skola sig der inställa. 3. i*. Första punkten af denna §. ändras sålunda: I brottmål, ehvad de är o svårare eller mindre, håfve ej någor lof att vädja, antingen emot värjemålsed, böter eller kostnad och skada, som Under-Rätt i ty fall ålagt: utan må den, som ej nöjes åt dess dom, besvära sig deröfver i Hof-Rätten, inom hälften aj 'den lid, som lagvadda saker der fullföljas böra. 6 och y Dessa §§. upphöra alt vara gällande. 9- $- Denna §., sådan den lyder uti Kongl. Förordningen den 19 Julii och den 29 November i823, ändras sålunda: I de saker, sorn genom laga vad gå till Svea Hof-Rätt, ifrån Härads-Rätt i Upland, Södermanland, Westmanland, Kopparbergs Län, Nerike och Gestrikland, ingifve käranden sin inlaga, innan klockan tolf pä den fyrationde dagen, deri oräknad, då HäradsRättens dom föll, eller håfve sitt vad förlorat; från Härads-Rätt *65 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse N.-o io3. i Wermland, Helsingland, Jemtland, Herjeådalen, Medelpad och Ångermanland, på den sextionde dagen; från Härads-Rätt i Westerbotten och å Gottland, på den nittionde dagen: I Götha HofRätt från Härads-Rätt i Östergöthland, Calmar Län, Småland, Skaraborgs och Elfsborgs Län, på fyrationde dagen; från HäradsRätt i Halland, Dahl och Bohus Län, på sextionde dagen:
Uteslutande många, med mognad ungdomlighet rättande och omdanande andra, förmådde han ock dikta åtskilliga nya; af hvilka ett par (”Dumboms Lefverne” och ”Ljusets fiender”) utmärka sig genom en den glädtigaste qvickhet, men de öfriga (och flesta) genom en förening af fantasiens uppflygt med en skärt elegisk känsloton, som gör dem till i vår vitterhet ojemförliga svanesånger. Och så, medan stoftslöjan långsamt förtärdes, sågs den i sin skönhet alltmera blottade anden stiga, högre och högre, till rymden af fulländad befrielse och förklaring. Naturligtvis kunde dock ej undvikas, att den flamma, som, i all denna verksamhet, sålunda ännu öfver grafvens omedelbara grannskap kastade sitt stundom till och med lekande skimmer, dermed ock desto fortare påskyndade sin utbrinning. Blott några få utkorade, hvaribland främst Rosenstein, Lenngren, Stenhammar, Järta, insläpptes, under de sista veckorna, till hans dödsbädd. Närmande sig med en tyst och sorglig högtidlighet, rönte de hvarje gång den vällust, att finna den ifrån dem hastande älsklingen städse mera kärleksvärd. Om sig och sitt lidande hörde han ej gerna talas; han ville ej beklagas; och långt från att i ord förråda sina qval, sökte han ännu ofta på deras läppar tillbakakalla den hämmade glädtigheten, det flyktade skämtet. Känslan för musik förmärktes alltigenom oafkyld. En af hans allrasista njutningar på jorden var att lyssna till ett ungt, ännu i hög och vördad ålderdom qvarlefvande fruntimmer, som i våningen under hans rum, vid täta besök hos hans värdfolk, ofta till sång höjde sin vackra röst. Sedan han frågat sin värd hvem sångerskan var, och flera gånger förtäljt att hennes åhörande lindrat hans plågor, inbjöd Gahn henne att följa sig upp till den sjuke skalden, hvilken hon sålunda fick se. Mottagande henne hjertligt och berättande, att han redan kände henne såsom en melodisk – ande, bad han henne att också nu, i synlig gestalt, föresjunga honom någonting.
Regeringsformen föreskrifver. lifter det Herr Justitieombudsmannen afträdt, beslöt RiksRätten, att svaranderne, H. E. f. d. JustitieStatsMinistern Herr Grefve Rosenblad, H. E. StatsMinistern för Utrikes ärendena Herr Friherre Stjerneld, H. E. f. d. StatsRådet Herr Grefve Löwenhjelm, f. d. StatsRådet Herr Friherre Åkerhjelm, Herr f. d. StatsRådet Poppius, StatsRådet Herr Friherre Lagerbjelke, f. d. StatsRådet Herr Friherre von Schulzenheim, f. d. StatsRådet Herr Grefve Hård, f. d. StatsRådet Herr Friherre Gyllenhaal, Herr StatsRådet Ihre, f. d. StatsSekreteraren Herr Presidenten Skogman, Herr f. d. StatsSekreteraren Danckwardt, Herr f. d. StatsSekreteraren och tillförordnade HofKansleren von Hartmansdorff, Herr f. d. StatsSekreteraren Grip, f. d. tillförordnade StatsSekreteraren Herr KansliRådet Ulfsparre, f. d. tillförordnade StatsSekreteraren Herr KansliRådet Bohm, f. d. tillförordnade StatsSekreteraren Herr Expeditionssekreteraren Munthe och f. d. tillförordnade StatsSekreteraren Herr Expeditionssekreteraren Riben skulle skriftligen kallas att Måndagen den 11 Januari nästkommande år 1841, klockan 12 på dagen, inför RiksRätten sig inställa, för att af hvad Herr Justitieombudsmannen, som vid samma tillfälle äfven bör sig infinna, kan hafva att anföra, undfå del, att svaromål derå afgifva; hvilket beslut för Herr Justitieombudsmannen, åter förekallad, afsades; hvarefter Herr Justitieombudsmannen bortgick. Formulär till de beslutade kallelserna fastställdes härefter, och RiksRättens ■Herrar Ledamöter åtskiljdes klockan i till 3 eftermiddagen. In fidem /. A. C. Quensel. 1 JustitieOinbudsmauncns Anmärkiringsmemorial, ingifna till RiksRätten den 11 Januari 1841. LifA. Vördsamt Memorial.
Maj 1837 dertill lemnat Nådigt bifall, såväl de adjungerade ledamöter, hvilka hittills varit tjenstgörande och, med ett enda undantag, saknat ordinarie lön samt icke för tjenstgöringen njutit annan ersättning, än den ringa andel, de uppburit af Hof Rätten anslagne adjunctionsmedel, sorn ock de adjungerade ledamöter, hvilka framgent, intill dess de ordinaries antal varder förökadt, komma att tjenstgöra, måtte tilläggas ? af Assessors-lön, utan spanmålstillökning, eller 800 R:dr hvardera om året, efter afdrag likväl af under tiden uti Hof-Rätten innehafd aflöning eller o ' /O derstädes upphurne adjunctions-medel. Då Utskottet, som, i sammanhang med regleringen af Riks-Statens 2fdra Hufvud-Titel, utlåtit sig rörande den af Kongl. Maj:t föreslagna tillökning uti Hof-Rätternes personal och lönevilkor, anser, att serskilda anslag för sådant ändamål, hvarom nu är fråga, icke böra af Rikets Ständer i Stat anvisas, utan att dylika utgifter, der de finnas af behofvet påkallade, lämpligast utgöra föremål för anvisning å de till Kongl. Maj:ts disposition ställde besparingar å 2:a Hufvud-Titeln, hvilka jemväl synas hafva bordt och för framtiden kunna dertill lemna tillgång, såvida hittills blifvit och framgent varder iagttaget, att, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid sistlidne Riksdag fattade beslut, dessa besparingar icke till bestämda årliga löner och lönetillökningar för ordinarie Emhetsoch Tjenstemän användas; så finnér Utskottet sig å hvad uti förrberörde motion blifvit framställdt, icke kunna tillstyrka bifall. Stockholm den 3 April 1840. Prosten.Åstrand'.:: ”Den grundsats, att besparingarne inom hvarje HufvudTitel för tillfälliga oundgängliga behof inom samma Titel användas, må. visserligen gälla för framtiden och i afseende på sådana behof, som efter hvarje
Uti det yttrande, som bruksegaren Friherre Åkerhjelm med anledning häraf den 29 December 1863 afgifvit, har han förklarat sig icke kunna ingå på nyssnämnda förslag, men tillika tillkännagifvit, att han, vidblifvande sitt sednast förut gjorda medgifvande, vore villig att från ifrågavarande tjenstbarheter afstå, med vilkor, dels att han, såsom ersättning derför, erhölle den föreslagna summan af 88,587 Riksdaler 80 öre Riksmynt, dels ock att såväl Östra som Hålahults allmänning genom skatteförsäljning upplätes under eganderätt till Dylta bruk. Enär alltså bruksegaren icke kunnat förmås antaga det af Rikets Ständer för utbetalandet af ofvanberörda anslag å 88,587 Riksdaler 80 öre fästade vilkor, eller att han skulle till Kronan återlemna dispositionsrätten öfver de åt Dylta svafvelbruk upplåtna Östra och Hålahults allmänningar, utan, under vägran att afstå ens den mindre af dem, fortfarande påyrkat att äfven framgent få tillgodonjuta upplåtelsen å båda allmänningarne och dem till skatte lösa efter de för skatteköp af rekognitionsslcogar stadgade bestämmelser; samt följaktligen den ifrågasatta regleringen visat sig icke kunna tillvägabringas på de af Rikets Ständer derför föreslagna grunder, har Kongl. Majit ansett Sig böra till nådigt afgörande taga under pröfning de åtgärder, hvarom för ett sådant fall Rikets Ständer gjort underdånig hemställan, nemligen att Kongl. Majit täcktes ej mindre anbefalla Skogs-styrelsen att på ändamålsenligt sätt bestämma den årliga afverkningen af nämnda allmänningar och förordna lämplig person, som, jemte tillsyn och vård af allmänningarne, på stället vakade öfver, att det årliga afverkningsbeloppet icke öfverskrides eller användes för annat ändamål, än det, hvartill allmänningarne blifvit åt svafvelbruket upplåtna; än äfven, derest bruksegaren icke godvilligt till statsverket aflemnar 8 Kongl. May.ts Nåd.
Under 4769 och 4770 års riksdag hade Rikets Ständer, enligt riksdagsbeslutets 8:de §, oaktadt de tryckande omständigheter, hvaruti rikets fleste inbyggare under de näst förflutna åren råkat, funnit sig icke, utan de oundgängliga behofvens åsidosättande, kunna åstadkomma den önskade betydliga minskningen i dittills utgående 1770 Srs bevillnings förordning. 30 bevillningsafgifler, helsi stora, under de förra åren förfallna, afbelalningar å rikets skuld icke voro fullgjorda, försvarsverket icke finge vanvårdas, åtskilliga genom föregående författningar och händelser lidande personer måste räddas och förhjelpas till sin rätt, samt Kronprinsen och Arfprinsarne för »högvigtiga orsaker» måste göra en utrikes resa. Emellertid hade likväl bevillningen blifvit minskad med mera än en tredjedel af dess förra belopp, utan beräkning af lönoch betalningsafgif'ten samt slottslijelpen, som efter vanligheten måste fortfarande utgöras. Den under den 30 Januari 1770, för detta och påföljande år, utfärdade bevillningsförordning är, med undantag af de medgifna nedsättningarna i åtskilliga afgifters belopp, i sina flesta delar af samma lydelse, som 1766 års bevillningsstadga. Embetsoch tjenstemäns med fleres lönebevillning minskades till { proc. af de kontanta och 1 proc. för indelta eller i spanmål och andra räntepersedlar utgående löner. För alla pensioner nedsattes äfven bevillningen till i proc. Afgiften för frälse-egendomar skulle endast utgöra 14j öre för hvarje rustnmgsmark. Paslorernes bevillning bestämdes till 15 d:r för 64 mantal. Bevillningen af städerna, äfvensom nästan alla andra efter taxerad inkomst utgående bevillningsafgifter, nedsattes likaledes till $ af den i nästföregående förordning stadgade afgift för inkomst eller lörmögenhet. Af hyror för hus eller lokaler å stadsegendom skulle bevillningen utgå med 3 proc. För allmogen nedsattes bränvinsafgiften från 10 til 8 d:r af helt hemman; med hvilket sednare belopp denna afgift skulle fortfarande utgöras af adel och ståndspersoner.