Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om hon blott varit så gammal som Madame Bonaparte, hade jag blott sett dem tillsammans — jag hade icke brytt mig om det. Hon började gå fram och tillbaka på golfvet med händerna för tinningarne. På vägen förbi spegeln kom hon att kasta en blick deri — hon blef sjelf förfärad öfver den brännande, förvirrade blicken i sina annars så klara ögon. — Åh, hvarför är jag icke hos honom i natt — just i natt! mumlade hon och vred sina händer. Hon stötte upp fönstret och lutade sig långt fram öfver karmen, natten var kylig och mörk. Den friska luften gjorde henne godt; med uppbjudande af hela sin viljekraft försökte hon ändtligen fatta sig. Hon låste fönstret och började kläda af sig. — I morgon skall jag se honom, sade hon sakta till sig sjelf. Han får ej ana något om detta. Han skulle förakta mig. Hon studsade vid ordet — det hade hon aldrig sagt sig sjelf förr. Utmattad sof hon in fram på morgonsidan. När hon vaknade, sken solen in i rummet. Madame Junot stod vid sängen och ryckte henne i håret. — Men, Edmée — det är ju nära middag, hvad tänker du på? Här är bud från Madame Germon, som fåfängt har sökt dig hemma hos dig. Det är om din klädning till middagen idag ... Och kom ihåg, att vi lofvat Duroc att se revyn i förmiddag från hans fönster ... Edmée klädde sig med hjelp af Valentine — solen och friska luften gjorde henne godt, hon kände sig nästan rask igen. Derpå for hon med Madame Junot och ett par andra damer till revyn i Tuilerigården. Bonaparte såg henne, der hon — helt nära honom — lutade sig ut genom fönstret i rez-de-chausséen; han förde handen upp till hatten och helsade henne med det leende, hon visste var hennes. När hon ändtligen efter revyn kom hem i Rue du Bac, väntade henne en stor öfverraskning: Louis de Châteauneuf hade plötsligt ankommit från England.
Till följd häraf må — derest inom de stift, hvarest så beskaffade pensions-inrättningar förut icke blifvit tillvägabringade, sådana åtgärder före nästa riksdag varda vidtagna, att en gemensam fond, genom folkskolelärarnes och församlingarnes bidrag, inom särskilda eller till hvarandra närbelägna stift bildas för dessa lärares pensionering och samma fond ställes under förvaltning af en utaf folkskolelärarne utsedd och under vederbörande stifts-styrelsers öfverinseende och kontroll stående direktion, samt, derest på vissa allmänna grunder byggda reglementen för sagde inrättningar varda, upprättade och i nåder fastställda — Kongl. Maja, med beräknande af fondens billiga fördelning mellan alla de stift, som för närvarande sakna sådana inrättningar, utaf denna summa, såsom grundfond, tilldela hvarje hädanefter tillkommen dylik penBions-anstalt ett proportionerlig! bidrag för en gång; börande detta bidrags belopp således af Riksgälds-kontoret utbetalas i den ordning och på det sätt. Kongl. Maja ioreskrifver. § 125. Hvad som hittills icke frän Riksgälds-kontoret utgått, utaf de till folkundervisningens befrämjande under sednast förflutna riksdag för åren 1861, 1862 och 1863 anslagna medel, eller halfva beloppet af den personliga skydds-afgiften, bör, i mån af behof, till Kongl. Majas nådiga disposition för dermed afsedd» ändamål af Riksgälds-kontoret tillhandahållas och i stadgad ordning, efter vederbörliga reqvisitioner, utbetalas. De för ifrågavarande ändamål af Rikets sednast församlade Ständer sålunda beviljade och till utgående från Riksgälds-kontoret med tillsammans 260,000 R:dr årligen anvisade, men derstädes ännu icke lyftade anslagssummor utgjorde den 20 sistfidne Oktober följande belopp, nemligen: l:o, Tretiofem tusen R:dr utaf det till understöd för högre folkskolors inrättande beviljade anslag. R:dr 43 öre utaf den för folkskolelärare-seminarierna, efter den fördelning Kongl. Maj:t anser lämplig, anslagna summa, 45,000 R:dr årligen; 3:o.
Konungarne fordom lära hafva köpt eller till pantat sig Frälsehemman ; när sådant skett är mig icke bekant, men att äfven på detta sätt jord kommit under Kronan, synes af Kung Christians försäkran år 1457 afstå med sådant missbruk. En sådan försäkring gaf också Konung Hans år 1483. 7:0. Genom Digerdöden, hvaraf många hemman föllo i ödesmål och sedan upptogos för Kronans räkning. 8:0. Genom Kongl. Förordningen den 4 Februarii 1543, som bjuder att ett i ödesmål förfallit Skattehemman skall anses somen Kronans välfångna egendom. 9:0. Genom Indelningsverket; ty som de Hemman, hvilkas ägare ville afstå sin Skatträttighet, blefvo förmedlade, betjente allmogen sig så mycket mer af en sådan förmån, som de erhöllo Kongl. Maj:ts fösäkran, att orubbade äga och bebo sina innehafvande Hemman. Den 21 Maji e. lil> 2ÄS lolo. Nät Skattemannen fått Skatterätt med vilkor att underhålla ett visst antal får och efter 6 års förlopp sin förbindelse utan laga hinder icke fullgjordt. Se Kongl. Brefvet den 28 Jan. 1757. 11:0. När Skattemannen för 3idje gången blifvit beträdd med oloflig fällning af Ekar. Se Kongl. Förordn. d. 10 Jan. 1746 och Kongl. Förkl. den 25 Maji 1757. 12:0.’ När Skatteman häftade för 3 års obetalt ränta och närmaste arfvinge, efter föregångne uppbud ej velat den samma erlägga, samt hemmanet tillträda. Se 1688 års Skattläggningsmethod. 1681 års HusesynsOrdn. och Res. på Allm. När Skatteman utan att hafva lidit genom vattuflod eller annan olycka sökt förmedling, då Skatterätten emot förmedlingen antingen bordt afstås eller försäljas åt den, som åt honom erlagt lösen och emottagit hemmanet med gamla räntan. Se KammarColl. Berättelse den 5 Maj 1697 och K.
Då det likväl för korporaler och soldater vore af yttersta vigt, att den lösen, de erhålla lör sin spanmål, ungefärligen motsvarar sädens värde, *å alt de i ulbvte deremot kunde förskaffa sig antingen spanmål till samma belopp, som de hittills undfått in natura, eller ock andra förnödenheter, hvilka vanligen rättade sitt värde efter spanmå lens, hade Kollegierne i underdånighet hemställt, huruvida icke E. K. M:t skulle i Nåder anse skäligt att soldaterne vid Södermanlands Regemente och korporalerne vid hela indelta arméen berättigades alt af Statsverket utbekomma ersättning för deras hittills in natura erhållna spanmåls-anslag efter hvarje års markegångs-pris, och delta meri tillägg af forsellön, emedan, fastän de saknat uppsägningsrätl, spanmålen dock blifvit till dem atlemnad och således för deras räkning forslats; hvarjemte Kollegierne förmält, alt ett förskott af stals-medel nu och under vissa år torde dertill erfordras, men att stats-verket framdeles under andra år erhoile ersättning härför, emedan under loppet af tio år summan af hvarje års markegångs-pris sammanfölle med summan af medelmarkegångs-prisen för samina tio år, och hvad Stats-verket, dä års-markegången vore högre än medelpriset, komme att förskjuta, skulle ett annat år, då ett motsatt förhållande inträffade, komma att detsamma besparas Uti del underdåniga utlåtande, som Stals-konloret härefter, på Nådig befallning afgifvit i ämnet, hade delta Embetsverk instämt i Krigsoch Kammar-kollegiernes underdåniga afstvrkan af Nådigt bifall till Regement s-chefens förslag, med förklarande derjemte, all, så framt vid tillämpningen af Kongl.
Genom antagande af ett intill nästa riksdag gällande oföränderligt riksmarkegångspris, utan att för samma tid fastställa länsmarkegången, kan deremot förhållandet blifva sådant, att om länsmarkegångspriset är 5£ r:dr, då riksmarkegångspriset är 6 r:dr 44 sh., statens inkomst blir så mycket mindre, och staten sålunda urståndsatt att kunna liqvidera tjenstemännens löner. Hade Frih. Boye och Hr Dalman betänkt detta missförhållande, så betviflar jag, att de skulle tillstyrkt riksmålkegångens fastställande intill nästa riksdag, utan att länsmarkegångspriset bestämdes för lika lång tid. Vid ett sådant förhållande kan jag icke annat än afstyrka bifall till Frih. Boyes och Hr Dalmans åsigt och tillstyrka bifall till Utsk:s framställning; dock icke så, att jag instämmer deruti, att sedan realisationen gått i verkställighet och silfver kommit i omlopp, spannmålsprisen derigenom skulle blifva mindre fluctuerande. StatsTJtsk. hade bort betänka, att uti de länder, der silfver länge varit gängse, spannmålspriset lika mycket varierar sorn bär, hvarest sedlar äro i omlopp. Det har blifvit sagdl, att den varierande riksmarkegången förorsakar en osäkerhet' uti löninkomsterna. Det är sannt, att då markegången är låg, får tjenstemännen ingen tillökning i sin lön och erhåller deremot en sådan tillökning, då markegången är hög. Men just denna osäkerhet medför en annan slags säkerhet, nemi. att han är lönad relativt till spannmålens värde och kan således icke komma att lida nöd under de år, då årsväxten är mera gifvande. Jag tillstyrker bifall till hvad Utsk. föreslagit. Frih. Palmstjerna: Huruvida jag har brist på sundt förnuft ofch sundt omdöme, såsom Frih. Boye påstår, öfverleinnar jag till R. o. Ad. att bedöma. Sjelf skall jag icke trötta mitt förnuft med att svara derpå annorlunda, än med hvad jag i sjelfva saken anför. När R.
BancoUtskottet utgått, ar, alt det belopp, hvartill Banco-sedelstocken den 3i December i83g, utgörande med deruti inberäknade depositioner omkring 3a millioner, bör oförryckt bibehållas alla följande år ända till slutet af år i845. Utgående ifrån denna grundsats, har Utskottet derpå byggt Bankens finanssystem för ofvannämnde 6 år. Utskottet har således till följe deraf på siffran beräknat den minskning, som efter år i83g skett och sker uti delta belopp genom capitalafbetalning och räntors ingående, samt föreslagit alt denna sålunda indragna del af sedelstocken äfven på siffran åter bör utgå i rörelsen; men å andra sidan, att detta belopp icke får öfverstigas, så alt i fall genom ett för starkt uttagande af lån på metaller, äfvensom af creditiver och depositioner, en flucluation öfver delta sifferbelopp skulle åstadkommas, en sedelindragning då hör ske genom Bankens upptagande af lån (8 morn ), som användas till minskning af denna sålunda förökta sedelstock. livar och en inser, att denna grundsats för sedelstockens bestämmande är en helt annan än den, hvilken vid realisationens antagande ansågs böra vara gällande, nemligen alt sedelstocken, utan fara för Banken och för realisationens bestånd, bör kunna utvidgas, intill dess den hinner ett 3o Banco-Utskottets Betänkande, N:o i58. belopp, motsvarande en proportion till invexlingsvalutan af 5 lill 2; enligt hvilken proportion i närvarande ögonblick Banco-sedelstocken kunde uppstiga till 45 millioner, i stället för de 32 millioner, hvartill den högst får stiga , enligt Utskottets förslag.
Cirkulär om o vilkorligt upprättande af förslag, och hvilka åsigler std i uppenbar strid med allmogens rättigheter samt icke äga stöd af 1835 års i Cirkuläret åberopade Kongl. Bref, vunnit och, efter all sannolikhet, fortfarande komma alt vinna tillämpning, enär vederbörande ansett sig förpligtade att ställa sig samma Cirkulär lill efterrättelse, få Rikets Ständer hos E. K. M:t i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M:t, till undanrödjande af allt missförstånd angående innehållet af de, genom 78 § i Kongl. Maj:ts nådiga Resolution på Allmogens besvär den 17 December 1734, församlingarne, i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus län medgifna särskilda rättigheter i afseende å Klockare-val, i Nåder låta utfärda en förklaring, hvarigenom församlingarnes rätt i berörda hänseende varder satt utom allt tvifvel. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 25 Februari 1858. Bih. till l\. St. Prot. 1850—1858. 10 Sami. i Afd. 2 Band. Supp/. 25 194 Expedilions-Utskottels Forsing till underd. Skrifvelse N:o 241. i\ ;o 211 Upplåst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Fehr. 1888. Preste-ståndel den 1 Mars — Borgare-ståndet den 1 Bonde-ståndet den l Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående en rättelse i Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse rörande regleringen af Riks-statens Fjerde HufvudTitel. S. A. K. I den underdåniga skrifvelse hvilken Rikets Ständer under den 27 sistlidne Januari till E. K. M:t allålit, angående regleringen af utgiflerne under Riksstatens Fjerde Hufvud-Titel, har af misstag influtit, det Rikets Ständer bifallit E. K.
Allmänhetens lisk, att Bolaget skall blifva sammansatt af mindre lörmögna personer, ä-i ej större än vid första stiftelsen. Hvad som vid det ena ombytet af delegare förloras, vinnes vid ett annat, och om verkeligen den garantie, som Bolagets sammansättning erbjuder, skulle förminskas, så eger allmän - Hor till Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande IV.-o 4- beten under de 3:ne åren tillräcklig tid att återtaga förtroendet, helst en fullständig förteckning på delegare alltid finnes tillgänglig. Om detta förslag antages, kunde en serskildt §. derom uppställas, hvarmed älven den liär nedanföre omnämnde 27 §. kunde förenas. 27. Ett ständigt införande i Tidningarne af hvarje ombyte af delegare i Rikets åtskilliga Banker, anser jag icke lämpligt. Nyfikenheten kan visserligen någon gång derigenom blifva tillfredsstäld, men för affairsmannens bedömande af Bankers soliditet, blifver en sådan slående tidningsartikel af ringa värde. E11 på Bankens hufvudcontor alltid för hvar man tillgänglig förteckning öfver Bolagets inleressenter och öfver de afgångne ledamöter, hvilkas ansvarighet ännu ej upphört, anser jag vara en tillräcklig och ändamålsenlig ledning för bestämmandet af den credit man vill tillerkänna åt Banken. 28 se 19. 29 sc 22.” Herr Prosten Mittag har reserverat sig emot den af Utskotten beslutade 8 §. af förslaget och i afseende härå åberopat den af Herr Grefve Frölich afgifna reservation. Herr Prosten Astrand har reserverat sig under åberopande af Herr Doctor Hvassers reservation emot förra Betänkandet. Herr Holm: "Emot Höglofl. Bancooch Lag-Utskottens senare förslag till Lag för så kallade enskilde Låneoch Sedelbanker, reserverar jag mig i afseende å nedan antecknade §§. nemligen: 4 §•
Slutligen och i afseende på nuvarande anslaget till »Furagering», vill Kongl. Maj:t erinra, att, enär Kongl. Maj:t har för afsigt att, uti särskild proposition till Rikets Ständer, göra framställning om furage-passevolans-afgifternas upphörande från rusthållarne vid indelta Kavalleriet, deraf blifver en följd, att den bland Statsverkets inkomster nu beräknade »Furage-afgift af indelta Kavalleriet» kommer att försvinna. / Vårf vade Armeen:] I afseende”å de förhöjda anslag, som här nedan komma att begäras för de till värfvade Arméen hörande Regementen, jemte Ingenieur-Korpsen, åberopar Kongl. Maj:t de skäl som i merberörde Protokoll öfver Landtförsvars-Arenden för den 14 dennes blifvit framställda, hvarvid Kongl. Maj:t dock här vill särskildt erinra, att under summan af hvarje Regementes lön-anslag äfven innefattas det nya anslaget till stallhyra m. m. flir vederbörande Officerares tjenstehästar, å 100 R:dr Riksmynt för hvarje häst, hvaremot rations-ersättningen, som hittills varit upptagen på Regementenas löne-stater, föreslås att, enligt uppgifna grunder, utgå af anslaget till furagcring af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar. 665,017: 75. Kongl. Maj-.ls Nåd. Prop. N:o I, om Statsverket 1836. 37 Transport JJf-Gardet till hust. En tillökning i detta Regementes lön-anslagbegiires med hvarunder äfven innefattas ny lön för en Sqvadrons-Predikant. Kronprinsens Hussar-It c g emen te. För detta Regemente erfordras enligt förslaget en löntillökning af 25,712 R:dr 62v öre Riksmynt; hvaremot en pä Regementets stat upptagen odisponerad tillgång af 268 tunnor spanmål in natura kan till Statsverket indragas.
Ty skall ej någor, i stället för laga fullmagtig, låta öfver maga , tjenstedräng eller annan otjenlig gifva dess skrifter in eller till munteligt förhör skicka: gör det någor; bote i Under-Rätt feni dal§r , i HofRätt tio daler. 16. §. Tager någor sig talan för Rätta i den sed:, der han hvarken är måls egande , eller ombudsman, eller eger ä embetes vägnar kära och söka, eller efter lag dertill lof häfver; bote i Under-Rätt fem daler, i Idof-Rätt tio daler, eller mera, som saken är till. Sker del hos Konungens Befallningshafvande; bote fem daler, Konungens ensak: fylle ock i dessa fall allan skada. XVI. Cap. 1. <$*. Andra punkten i denna §. ändras till följande lydelse: Nöjes endera parten ej deråt; gifve han det Rätten tillkänna genast, eller sist innan nästa dag till ända gått, och lägge. sedan dess besvär in i Hof-Rätten, inom hälften af den tiel, som i lagvadda saker föreskrifven är. XVII. Expeditions-Ulskollels Förslag till und. C AP. 3. fr Fjerde punkten i denna §. ändras sålunda: Kommer ej vittne, som stcimdt är; bote i Under-Rätt tre daler; i Idof-Rätt fem daler: och lägge Rätten sedan viss dag och vite före. 3i. fr Slutet af denna §.: ”Faller Lagman någon till ed, då bör lian den gånga, innan Tinget slutes; Är han ej sjelf tillstädes; lägge eden af inför nästa Domstol i orten, inom den tid, som Lagman föreskrifver”, kommer att alldeles utgå. XVIII. Gap. 3. fr Första punkten af denna §. skall lyda sålunda: Är någor sak genom vad kommen till IIof-Rätt, och gifver sig en annor först der an: finnes hans talan sådan, sorn i 1 $, säges; gånge dermed, sorn der förekrifves. XIX. Cap. fr Denna §. är sålunda ändrad:
St:r anmäla nödvändigheten, att till tjenstebiträde antaga ytterligare 4 personer ; och får Utskottet härigenom vördsamt anhålla om tillåtelse, att om desse personers tillsättande , efter sig företeende behof, gå iverkställighet. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående inköp för Statens räkning af Landsort och Korsö Fyrbåkar. (U-a.), Ifrån K. M:t har Utskottet fått emottaga följande Nådiga skrifvelse af den 29 sistlidne October: ”Sedan K. M:t i Nådig Proposition till Rikets sednast församlade St:r förmält, att då från äldre tider Lotsoch Båklnrättningen, i anseende till dess nära samband med Rikets Sjöförsvar, varit ställd under Flottornes styrelse, med undantag af några åt enskilte under entreprenade upplåtne Fyrar, hvaribland nu mera endast befinnas Landsorts och Korsö Fyrbåkar, hvilka af enskilte, emot uppbärande af vissa andelar utaf LotsBåkoch Lastpenningarne underhållas, men K. M:ts Nådiga uppmärksamhet icke kunnat undfalla, å ena sidan, olämpligheten deraf, att Inrättningar af så allmänt och stort inflytande på handeln och sjöfarten stå under enskild förvaltning, samt å den andra, huru det både för Kronan och det Allmänna vore af mycken vigt, att ofvanberörde genom contract åt en - Betänkande n. a3 skilte under entreprenade upplåtne Fyrbåkar blefvo, för Statens räkning, inlöste och satte under samma publika tillsyn och styrelse, som de öfriga Båkarne i Riket; och i anledning hvaraf samt då innehafvaren af nämnde Bakar, hörde genom Förvaltningen af Sjö— Ärenderne, förklarat sig vilja aflåta desamma, ägaren af LandsortsFyrbåk med Fyrvaktarehus och Kolbodar samt alla Inventarier, hvaribland ett större parti Stenkol, för 35,ooo R:dr, samt ägaren af Korsö äfven med åtföljande Inrättningar och Inventarier för 18,000 R:dr, K. M:t låtit handlingarne i målet till R.
icke kunde af Nationen medgifvas, eller ens rimligen begäras, i jemnbredd med underhållet af den närvarande stående hären, Herr Stjernsvärd ansett vida tjenligare att utbyta beväringsmanskapets nuvarande öfningar emot de af honom föreslagne skjutöfningar; att, i fråga om befordringslagarne, desamma voro ibland våra samhälls-institutioner de mest sväfvande och obestämda, så att de lemnade ett vidsträckt utrymme för godtycket, och att, af sådan anledning och med fästadt. afseende Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk.
För det jag en gång gifvit på ett sätt, skall det icke til* låtas mig att gifva på ett annat? eller, om petu ningar brista mig, skall jag då icke få gifva spannmål eller varor? Att sådana fattige, hvilkas vilkor framdeles förbättras, böra ersätta det underhåll de njutit, finner jag lika billigt, som orätt, att fattiginrättningen skall tillfalla allt, både löst och last, som ett fattighjon kunde ärfva. Omyndige barn skulle på detta sätt någon gång frånkännas en förmögenhet, den de lagligen aldrig förverkat och en fattiginrättning möjligen blifva allt för mägtig. Man bar i 5 §. lemnat Församlingen en frihet att göra tillskott in natura, som synes något strida emot den i usta §.; men så vida det är öfverflödigt att tillåta, hvad som aldrig kan förbjudas, så synes afven tillståndet att med matvaror m. m. få bidraga till fattiges underhäll, kunna utgå. Dsn 5 Augusti e. m. 75 Sedan Utskotten förklarat, att christelig barmhertighet är enda rätta grunden för fattiges vårdande och i förening med Bevillningsutskottet formligen afstagit bidrag härtill, såsom Bevillning; tillstyrka Utskotten likväl att, då frågor derom uppstå, fattigafgifterne skola utgå efter ägande inkomst, ehvad den genom lön, egendom, rörelse eller arbetsförmåga förverfvas, och att totala beloppet bestämmes af Presten i Församlingen samt fördelningen af Landhöfdingen. Vår egen rätt att beskatta oss upphörer således, och det i fråga om afgifter, som mista sitt egentliga värde, när de icke mer ske af ett godt hierta och en fri vilja. Dessutom, huru billigt Sr det, att hvälfva kostnadsbidragen till Allmogens fattige på en tjensteman, exempelvis en fattig militaire, hvilkens hela lön kanske åtgår till en uniform Bidrager icke han tillräckligen till dem af hans stånd, som äro oförmögne att tjena, med årlig afgift till PensionsCassan o. s. v. inom andra classer.
— För uppförande af ett vexthus i den nya trädgården vid nämnda Universitet . 33,000: — „ fullständigande af de zoologiska samlin - garne vid Upsala Universitet 2,000: „ fullständigt ordnande af Carolinska Medico-chirurgiska Institutets laboratorium Till uppförande af en byggnad för Farmaoeutiska In stitutet „ inköp af möbler in. m. åt ett Seminarium för bildande af lärarinnor samt till ordnande af detta seminarium För fullbordande af National-museibyggnaden och denna byggnads inredning „ fortsatt inredning af Historiska Museum och Myntkabinettet Till aflöning åt en Antiqvitets-intendeut 2,000 R:dr årligen under åren 1861, 1862 och 1863 . 6,000: — samt till resekostnader m. fl. utgifter åt denno tjensteman, 1,000 R:dr dito • 3,000: — För uppsökande och aftecknande af de inom Sverige befintliga runstenar samt dessa ritningars utgifvande, 1,500 R:dr dito dito „ fortsatt utgifning af arbetet ”Svenska språkets lagar” 1,500 dito dito „ befordrande af äldre i Riks-arkivet och andra allmänna eller enskilda samlingar befintliga, för Sveriges historia och offentliga förhållanden vigtiga skrifters och handlingars utgifning, 3,000 R:dr årligen under åren 1861, 1862 och 1863 „ fortsatt utskrifning af registraturet inom de särskilda afdelningarne af Kongl. Maj:ts Kansli, 3,000 R:dr dito dito „ fortsatt utgifning af det i Paris utkomna arbetet: ”Sverige, aqvarell-lithografier och tontryck”, 800 R:dr dito dito Till inköp af 40 exemplar utaf arbetet ”Monuments Scandinaves du moyen åge” „ understöd för fortsatt utgifning af plancheverket ”Fordna och närvarande Sverige”, 400 R:dr årligen under åren 1861, 1862 och 1863 Anslag. K: Jr Gratifikation åt horg
Utclr. cl. 26 Februari 1840. 20:o Olof Perssons från Gefleborgs Lin, örn anslag af Statsmedel till upprensning af Ljusne-elfven. S. D. Remitterades till Stats• samt Allmänna Besvärsoch Ekoriomi-Utskotten: l:o Olof Olofssons från Westmanland motion, angående roterings-frihet för Wäsby fögderi uti Westmanland; och 2:o Hindric Hanssons från Elfsborgs Län motion om den så kallade vederlags-spanmålens användande för folk-undervisningen. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet: l:o Jonas Kjlanders från Wermland memorial, angående FörlikningsComiteer; och 2:o Per Sahlströms från Stockholms Län motion, att i fråga om arfstägt syskons alla afkomlingar må eg a lika representations-rätt, som broders elier systers barn. S. D. Remitterades till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: l:o Hindric Hanssons från Elfsborgs Län motion om ändring uti Skiftes-stadgan ; 2:o motion af Lars Boethius från Stora Kopparbergs Län, om förbud mot försäljning af kohl med okrönt mått; 3:o Densammes motion, angående ändring uti Skiftes-stadgan. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: l:o Per Petterssons från Jönköpings Län motion, angående rättighet för gesäll att erhålla gästgifveri-skjuts, m. m. 2:o Nils Magnussons från Calmar Län motion om ändringar uti Landtmäteri-taxan; 3:o memorial af Lars Boethius från Stora Kopparbergs Län, beträffande en allmän frihet uti så väl inrikes som utrikes handel med bergverkens producter, serdeles tack jernet; 4:o Ephraim Larssons från Elfsborgs Län memorial, angående vissa villköl’ för befordringar tili tjenster inom staten; Fröt.