Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Färger, alla slag j 1856 — 1,038,306 rdr i värde. 1864 — 418.604 dito Bomullsgarn, ofärgadt j 1855 — 1864 — 4,805,662 «. 458,706 %. Bomullsgarn, färgadt J [ 1861 — 1864 — 238,630 «. 14,435 <£. Vin på fastager j 1858 — 1857 — 2,812,254 «. 4,019,974 «. Bomullsväfnader j 1860 — 1,224 oblekta ooh ofärgade. ( 1856 — 121,507 «. Ylleväfnader ( 1858 — 510,631 SE. andra slag | 1856 — 1,236,691 SE. Flera andra exempel skulle kunna anföras, hvilka alla visa att variationen beror på alldeles egendomliga förhållanden samt att således 1865 års import icke kan tjena till ens någon ledning vid bedömandet af den behållning eller minskning, som af tulltaxan blifver en följd. Vidare har genom den Franska handelstraktatens sättande i verket och utfärdandet af den nya tulltaxan en inskränkning skett i Ständernas beskattningsrätt, icke blott i så måtto, att tullstatserne nedsatts, utan äfven så, att en höjning egt rum. Som det är första gången ett sådant försök, mig veterligen, här i landet blifvit gjordt, hastar jag att taga fasta på detta försök, då vi väl veta hvart det ledt, att 11. St:r icke förut gjort påminnelser, då tullsatserna utan Ständernas hörande blifvit nedsatta. Men icke nog härmed; man har äfven rent af borttagit tullsat - 356 Den 7 Februari f. m. ser; och hvar det finnes tillåtet i grundlagen, vet åtminstone icke jag.
Sedan Konungens Befallningshafvande uti Bref af den 3 Juni 1812 till Kongl. KammarCoilegium insändt berörde undersökning; så har Kongl. Coilegium Uti harhos i afskrift bilagde Protocolls - Utdrag af den 23 i samma månad dessa Handlingar till Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskott vid Urtima Riksdagen i Örebro öfverlemna!; men sorn dessa Handlingar Under Riksdagens lopp. icke kommit Stats-Utskottet till handa; sä gjorde Riksens Ständer förnyad underdånig anmälan härom hos Kongl. Maj:t , i anledning hvaraf Kongl. Maj.-t uti Nådig Skrifvelse af den 31 Juli 1812 anbefallte Kongl. Kammar-Collegium, att så snart ske kunde tili Kongl. Maj:t inkomma med underdånig Berättelse om de åtgärder, sorn , i följd af Kong!, Maj Sts förut i detta ämne meddeldta Nådiga Beslut, Den 7 Juli. :slut, blifvit af Collegium vidtagna. Donna un* derdåniga Berättelse afgaf Kongl. Collegium under den 8 September 1812 , hvarefter Kongl. Maj:t uti Nådigt Bref af den 8 October' samma ar täcktes gifva Collegium tillkänna, att då, enligt det vid undersökningen upplysta förhållande , Innehafvaren af hemmanet, Bruks-Patron A. von Wahrendorff, uppfyllt de honom derföre åliggande skyldigheter ; så hade Kongl. Majit i Nåder funnit, det detta hemman borde intill nästa Riksdag förblifva i det skick det då var; och von Wahrendorff således dervid emedlertid bibehållas, emot fullgörande -af det före detta föreskrifna vilkor med Spansk Får-afvels underhållande och öfriga skyldigheter; och anbefallte Kongl. Maj:t i öfrigt Kammar-Collegiunr, att detta ärende hos Riksens Ständer vid blifvande Riksdag anmäla, hvilket ock Kongl. Collegium genom nu ankommet Protocolls - Utdrag till Riksens Höglofl. Ständers Stats utskott af den 28 sistlidne Februari fullgjort.
Jag har icke begärt ordet för att egentligen tala hvarken för eller emot den föreslagna grundlagsförändringen, emedan jag verkligen anser det vara I i k gil 11 ig t, huruvida i grundlagen qvarstå]- elior borttages ett ord, hvarom misstydning numera hvarken kan eller bör komma i fråga. Jag tror ej, att det är genom förändringar af ord och stadganden i grundlagstexten, utan geT nom utbildning af folkets politiska begrepp, genom en ändamålseniigare organisation af folkombudens rådplägningsformer, med ett ord, genom den parlementariska maktens kraftfulla och sansade utöfning, sorn konungamakten kominer att hållas inom de gränser grundlagen utstakat. Jag är således af den Öfvertygelse, att ifrågavar. grund lagsför - 7o Den 5 Augusti f. m. ändring icke är så högst nödig, att Utsk. dertill haft den anledn. att föreslå densamma hos Ständerna, som 81 §:n Reg.Fm förutsätter. Min afsigt är likväl icke nu att tala om Const.Utsk:s förslag, utan endast att protestera mot hvad Hr Lefren synes förmena, att nemi. ordet ”allena” i 4 §:n Reg.Fm skulle lägga hinder i vägen för införandet hos oss □ f en minister-styrelse sådan som i Frankrike eller England, samt att, för att erhålla minister-styrelse, det skulle vara af nöden att först hos Const.Ulsk. derom föreslå en grundlagsförändring, och icke fortfarande kringgå grundlagen genom innötningen af dessa för vårt statsskick främmande begrepp. Denna sats är af samma värda talare så ofta upprepad, att det väl må tillåtas fråga, hvaruti Frankrikes eller Englands grundlagar det stadgande finnes, som åt ministrarna i dessa länder inrymmer en större makt, än den vår grundlag inrymmer åt vår Konungs rådgifvare. För mig är åtminstone detta stadgande helt och hållet obekant.
33 § blef, uppå härefter framställd propos., af R. o. Ad. bifallen. m Den 27 November e. m. 34 §. Den i afseende på denna § af Frih. Palmstjerna afgifna, vid Utsk:s utlåt, fogade reservation upplästes på begäran af Hr von Rosen, Georg Ludv., sorn derefter yttrade: På grund af de skäl Frih. Palmstjerna i den upplästa reservationen anfört, tillstyrker jag afslag å nu föredragna puukt. Hr af Ström anförde skriftligen: StatsUtsk. har i betänk. N:o 54 hos R. St. föreslagit, § 33, att skogsplanteringscassan mätte blifva förräntad, i hvilken åsigt jag högeligen instämmer; men då StatsUtsk. i § 34 föreslår en redogörelses aflemuande till Revisorerne om ekeplanleringens framgång eller hinder, har Utsk. icke omnämnt denna cassas förräntning. Jag får således i anledn. af denna under riksdagens lopp förekomne fråga vördsamt föreslå, att äfven denna cassa, hvilken efter min beräkning nu lärer utgöra 131,000 r:dr b:co, måtte blifva gjord fruktbar genom utlåning mot ränta och säkra lånedocumeuler, och anhåller, att detta milt förslag mätte äfven de öfrige Stånden meddelas. Då R. St., på K. M:s nåd. propos., beslöto alt inkomsten af de å skaltejord, för Kronans behof umbärliga, växande ekar skulle försäljas, oell de derföre inllytande medlen skulle användas till en cassa, hvarmed nya ekeplanteringar skulle anläggas, så synes, efter mitt förmenande, att äfven den ränta, som kunde inflyta af dessa medel, borde samma cassa tillfalla, och jag kan sannerligen icke finna till hvilken annan cassa denna inkomst skulle inflyta, äfvensom alt det med en god hushållning skulle vara oförenligt alt låta dessa medel ligga oförräntade, då den i omlopp varande sedelstocken anses för liten, och planteringarne manga år kunna be drifvas blott med räntan.
Länen anslagne medel antages Pviddeiskåpets och Adelns samt Presle-Siåndets beslut, att ifrågavarande medel anvisas för att, till de i ja-propositionen omförmälde ändamål, utgå under enahanda vilkor, som äro bestämda, i afseende å det tili lika behof för de nordligare Länen beviljade anslag, eller alt till Kongl. Majrts Nådiga pröfning öfverlemnas att för hvarje serskildt föremål, i mon af den nytta, som dera! kan påräknas, Stats-Uukottets Utlåtande, N'.o 522. 5 bestämma, om Statsbidraget skall utgå såsom anslag eller lån och, i denna senare händelse, huru med återbetalningen skall förhållas samt om ränta bör erläggas eller ejj voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, antages till contra-proposition, att ifrågavarande medel komma att ulgå såsom lån, mot vilkor: att återbetalning skall ske inom 4 år; att lånet blifver länlefritt de 3 första åren och sedan löper med 3 procents årlig ränta; att capital-afbetalning vidtager först efter 4 Sr och sedermera utgår med |:del om året, då räntan med hvarje capital-afbetalning försvinner; och att dessutom, der serskilda omständigheter sådant kunna föranleda, Kongl. Maj:t må ega alt, vid lånets meddelande, anvisa högst gidel deraf såsom anslag, utan ränta eller återbetalnings-skyldighet. Sedermera voteras i hufvudsaken på följande sätt:
Män — detta till oändlighet utsträckliga argument, på grund hvaraf det skall anses för en skyldighet, att häldre låta en i allmänhet ansedd man bära en lögn på sin tunga inför hela verlden, än att understå sig rätta hans misstag, med det minsta tvifvel; näst detta kärlekslösa sinne för de Styrandes verkliga ära och framtida historiska minne, som icke hyser nog värma, icke nog mod, för att med ett ädelt motstånd ge dem tillfälle till en stor handling, den, att rätta ett begånget fel; att näst denna eftergifvenhet, att icke våga låta rätt bli rätt i H. 3a 498 Den a8 November f. m. för denna gången — sä var det egenteligen Hans Excellence Utrikes StatsMinisterns argumentation och thema, sedermera af flere Talare varieradt, som i sjelfva rättsfrågan ledde pluralitetens omdöme. Han frågade: "hvilken § i Grundlagen, som förbjuder "Konungen, att styckevis antaga, (det är "stympa) ett Lagförslag?” Då jag kort derefter fick ordet, kunde jag af ren förvåning knappast framföra mer än den contrafrågan: Står det i RegeringsFormen, alt Konungen äger lätt, att styckevis antaga ett Lagförslag? I StatsMinisterns fråga involveras tydligen den princip: att allt hvad som icke i Grundlagen ur för Konungen förbudet_, dertill skulle han hafva rätt, ja en oinskränkt rättj på sätt man, enligt syftningen af den Nådiga Skrifvelsen till LandtMarskalken, af den 8 i denna månad, också synes vilja för alltid etablera. Mine Herrar! jag kom från en aflägse Landsort, egenteligen i hopp, att med min röst och efter min förmåga få bidraga till några för Landet vigtiga förändringar i dess financiel la och industriella förhållanden; att ifra för förbättringar i våra Allmänna Uppfostringsverk, ett ämne, för hvilket jag offrat någon tid och möda.
Om tante slår mig, så får tante ingen gödkalf utaf pappa den här gången! (skyndar ut). Det barnet är ohjelpligt! (går till höger). ELISE (gråtande). Vänta ni! jag skall tala om för Clara hvem som bröt af blomman! (Tablå-ridån faller.) _____ TABLÅ. Samma dekoration som i andra akten, ehuru rummet nu är betydligt mera städadt. Rundtomkring bordet sitta alla pensionärerna, och på lärareus plats, Magister Bruus. Det är mot middagen och examens slut. Till höger och venster äro stolar framsatta, hvilka upptagas af pensionärernas slägtingar. Till höger friherrinnan, majoren och Hjelm. Till venster fru Ström, konsul Ettig och inspektor Larsson. Bredvid friherrinnan mamsell Palmén, och Dogmér bakom hennes stol. Bredvid fru Ström mamsell Florin, och Anna längre ned vid samma sida. Några andra personer af båda könen äro ockå placerade å ömse sidor. Tolfte Scenen. FRIHERRINNAN HJELM. MAJOREN. HJELM. FRU STRÖM. MÉN. MAMSELL FLORIN. DOGMÉR. BRUUS. ANNA. ALLA KONSUL ETTIG. INSPEKTOR LARSSON. MAMSELL PALPENSIONÄRERNA och ÅHÖRARE. BRUUS. Nå, kan inte Lotten säga mig hvad Carl den niondes första gemål hette? 68 LOTTEN (tvekande). Catharina af Saxen-Lauenburg. LARSSON (sakta till fru Ström). Pass på nu, skall frun få höra ... min flicka ä' slängd, hon! BRUUS. Ja, det är rätt ... hvems gemål var Catharina af Laxen-Lanenburg? LARSSON (som förut). Ser man bara på ungen! Det visste icke tusan! Jag har aldrig lagt mig i di der historierna. ERIKA. Gustaf Wasas. ERIKA. Nej, hon hette Maria af Pfalz. BRUUS. Hette hon så, Erika? FRIHERRINNAN (till mamsell Palmén).
Läkare vid arméen och flottan angående pensionering å All153 männa Indragningsstaten af . 72 4 1 5 Se Nionde HulvudTiteln. » uppflyttning af de i statens tjenst anställde till samma klasser i Resereglementet, hvartill statens militäre tjenstemän i motsvarande grader höra, samt 78 utsträckning af deras inqvarteringsrätt Läkare vid arméen och flottan, som deltagit i Sveriges sednaste krig, angående understöd för, se Officerare. Länsmans!fenster, om inrättande af 5 nya i Jemtlands län Länsmäns fribrefsrätt, angående utsträckning af, se Fribrefsrätt. Lärare vid elementarläroverken, angående reseunderstöd för . » om ändrade vilkor för deras pensionering » om rättighet för dem, som upp■ —1858 årens riksdag voro I dem förunnade » om ändring eller förklaring af Kongl. Cirkulärbrefvet den 28 Mars 1858, i fråga om beräkning af tiden för deras uppllyttning i högre lönegrad . » angående löneförhöjning för » extra, om anslag till arfvoden ål » i musik, sång och teckning, om anslag till aflöning åt » i gymnastik angående aoöning för » angående rättighet att beräkna vikarietid i fråga om iönetur Kongl. Proposit. eller Skrifvelse!’. K fcd (W ^ i O S » S? 5 g: r p oso s © 5' g ca 3 3' V | Afdelning. [ eller s Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens beslut. *-• ro < O. a. po ui B n -• * Jq a CO a p crq n' CO c N:0 N:0 N:0 Sid. Kidd. o. Adeln. PresteStåndet. BorgareStåndet. BondeStåndet. Bg,l 16 4 1 139 49 Bg. 135 4 1 139 62 i 79 L. co • 5" ^ N:o Lärarepersonal, om förökning vid j Åtskilliga läroverk af j 1 Lärarinnor, om ökadt anslag till seminarium för bildande af Lärda verk, om anslag till utgifvande af läroböcker och
Dernäst upplästes en från Skandinaviska kredit-aktiebolaget i Göteborg genom dess verkställande Direktör, Hr Th. Mannheimer, under föregående dag ingifven skrift, deri erbjöds ett temporärt lån intill 12,(;00,000 R:dr på 1 å 3 års återbetalningstid, emot 6 procents ränta och 1 procents provision; hvarvid förbehölls, att Fullmäktige inom utgången af denna dag, den 8:de, skulle meddela huruvida det kunde medgifvas bolaget att om öfvertagande af ett sådant lån lemna afgörande svar sist den 17 i samma månad. Fullmäktige borde således före dagens utgång besluta om de ville underhandla på den angifna basis, men bolaget förbehöll sig 9 dagars tid till afgörande huruvida det ville stå fast vid hvad detsamma sjelft nu erbjudit. Någon vidare bestämmelse innehöll det skriftliga anbudet icke; men Ordföranden tillkännagaf, att, enligt af Herr Mannheimer meddelad upplysning, det erbjudna lånet vore afsedt att lemnäs i svenskt mynt; att vanliga obligationer icke behöfde derför — 65 — utfärdas, utan finge i stället lemnäs förskrifningar å större summor, hvilka således icke komme att circulera, samt att såsom hypotek sannolikt mottoges de Riksgälds-kontoret tillhöriga obligationerna för 1864 års jernvägslån. De alternativ, som i afseende på fyllandet af den närmaste framtidens behof förelågo, voro alltså: antingen upptagandet ai ett temporärt lån, vare sig af Sal. Heine eller Skandinaviska kredit-aktiebolaget, eller ock begagnandet af den utaf Consortium för 1864 års amorteringslån erbjudna krediten, genom hvilken tillika afsågs att, under det Riksgäldskontoret erhölle medel till sina närmast förestående utgifter, underlätta möjligheten för det engelska lånets genomförande. Vid den derpå följande öfverläggningen rörande de ingifna anbuden vände sig frågan till en början derom, huruvida antingen begagnandet af den erbjudna tillfälliga krediten eller upptagandet af ett temporärt lån öfverhufvud vore, under för handen varande omständigheter, att föredraga. För den. förra utvägen anfördes: att upptagande af temporära lån berättigades endast af en tvingande nödvändighet, hvilken likväl just aflägsnades genom den erbjudna krediten å 500,000 £, Förmedelst denna vore
Ständers underdåniga framställning i ämnet hos Kongl. Maj;t, hyser Utskottet den öfvertygelse att en sådan värdering, vid hvilken enskilda interesse! icke skulle underlåta att visa sig verksamt, och dervid, i olika orter, olika tillämpning af de föreskrifne grunderne icke kunde förekommas, ingalunda sk ulle medföra mera upplysning i ämnet, eller orsaka jemnare beskattning Länen emellan, än den, hvarpå närvarande Minimi-Tariff hvilar, helst denna uppskattning, äfven verkställd efter gemensamma föreskrifter , och sedermera dels af behofvet och dels efter de serskilde Btadganden, Rikets Ständer meddelat, vid senaste Riksdagar undergått sådana jemkningar, att rättvisare proportion i afseende på fördelningen icke genom en ny allmän värdering är att vänta ; och då härtill kommer, att denna af Motionairen f6 Bevllln,-ljiskbitett Betänkande K:q a*. ifrågaställde åtgärd säkerligen ick» kan verkställas utan betydlig kostnåd, så föranlåtes Utskottet äfven i denna del afstyrka bifall till Herr Friherre Ridderstolpes Förslag, Dock hemställes sådant vördsamt till Rikets Höglofl. Ständers upplysta bepröfyande. Stockholm den ia Maji i8ag« Ankom till Exped. Utskottet den *l Maji 18*9* N:o 22. Utlåtande, t anledning af anmärkningar emot Betänkandet N:o i o, angående Herr Johan Norel Motion om befrielse från Bevillning af Recognitionssmide, Utskottets Betänkande^ 3ST:o 10, angåenderécognitions-smides-beskattning, har blifvit återremitterat frat} Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Bevilln.-UtSkottets Betänkande N:o sa. 17 Adeln, Vallofl.
Enär, efter hvad Hrr Fullmäkti ges ofvaninlagne Utlåtande upplyser, alla sedan 1818 års Riksdag meddelade Tjensteförordnanden vid GeneralAssistanceContoiret varit ställde, att gälla endast tills vidare och med uttryckligt förbehåll, att, när sorn helst, kunna, Bctänkanden, N:s 354, 355. a55. jemte lönerne, indragas; samt uti den underdåniga Ansökningen icke äro framställde andra skäl och considerationer, än sådane, som hos Utskottet varit under öfvervägande och föranledt till Utskottets uti Betänkandet (N:o 117, 1 Bandet p. 175) gjorda och af R. IL St:r bifallne tillstyrkande, att vederbörande Tjenstemän och Vaktbetjente, hvilka, vid Inrättningens upplösning, icke komma i åtnjutande af ExpectanceLöner, undfå Gratificationer svarande mot ett halft års lön, så anser Utskottet, vid sådant förhållande, sig icke tillständigt, alt tillstyrka någon förändring i Rikets H. .St:rs fattade, cfvanberörde Beslut. N:o 555- Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 31, i anledniug af Hr von Hartmansdorffs och Hr Frih. Ridderstolpes motioner, den förre om utdelning till H. B. o. Ars Medlemmar af R. o. Ars tryckta Protocoll vid 1817 och 1818 årens samt i8a3 års Riksdagar, och den sednare, angående öfverlemnande till hvarje LandshöfdingeEmbete af ett exemplar af så väl nyssnämnde Protocoll, som af de 3rne öfrige RiksStåndens Protocoll vid ofvanberörde 2$C> Stats-Utsk otlets 2:ne Riksdagar, jemte Bihangen till dessa läggning blifvit återremitterad! fran H. R. o. A., II. PresteStåndet och V. BorgareStåndet.
M e d svetten bortgår ej endast vatten, utan en mängd gasformiga ämnen af organisk natur, de anses vara ganska giftiga äfven i liten mängd, den flytande svetten håller äfven urinämne samt fosforsyrade salter. Svetten kan afsöndras i växlande mängd; i medeltal anses vattenafsöndringen genom huden uppgå till 1 kilo på dygnet. Svettningen står under nervernas inflytande o c h förmedlas af dessa. G e n o m direkt retning af hjärnan, g e n o m flerfaldiga slags psykiska affekter, såsom förskräckelse, smärta m. m. genom elektriska och kemiska retmedel kunna svettkörtlarne bringas till verksamhet. Det kraftigaste retmedlet till svettning är d o c k värme, därnäst muskelrörelse i allmänhet. Svettningen beror ingalunda på blodets vattenrikedom eller på en i blodet hopad abnorm vattenmängd. Ä f v e n om man skulle dricka en betydlig mängd vatten, så framkallar man icke därigenom svettning. I torr luft svettas man lättare o c h rikligare än i fuktig. När vi tänka på de ämnen, som genom svettningen afsöndras, kunna vi lätt förstå den bekante fysiologens ord, » att svetten är ett exkrement o c h tillika en, vätska som afkyler oss när det är för varmt. » Fatta kunna vi således, huru viktig denna perspiration måste vara för hela vår hushållning, tilltäppas genom försummad renlighet svettkörtlarncs utförsgångar, måste vi lida däraf, o c h som en författare på detta område så sant säger, då äger samma sak rum, s o m när en skorstenspipa tilltäppes m e d ett föremål eller g e n o m bristfällig sotning: röken slår in i huset, d. v. s. blodmassan förorenas genom aff allsprodukter. H u d e n har äfven en annan m y c k e t viktigbefattning vid organismens värmeregleringsförhållanden, ty g e n o m ökning o c h minskning i dess blodhalt samt genom svettningen vakar den öfver kroppen o c h söker skydda den mot så väl köld som värme.
Ek, som annonserats som Inez, uppträdde som Selika, var det med hänsyn till vederbörandes vanliga tor-farande nära nog att förmoda att fröken Strandberg, som annonserats såsom Selika, skulle framställa Inez. Aftonens program ville visserligen göra troligt, att fru Kdling skulle sjunga Inez, men — dylikt har man sett förr — det kunde ju ändå hända att, frk. Strandberg var den som kom. Dagen derpå annonserade ju direktionen att herr Härtman skulle mot CHaf Poulsen spela den 17-årige in-génuen Fanny i » En Skandal ». Mycket roligt den qvällen alltså! Men har man sett på?, Utan att regissören anmäler hr Hartmans förhinder, stiger fru Hartman in och rempla-cerar helt zonika sin man i hans å gator och gränder, ja kanske t. o. m. i hela » Vårt land », annonserade rol. Alltså ingen säkerhet Men dock — verkligen! I början af » Afrikanskan » kom fru W. Strandberg (Anna) utan sin svägerska (Anna), och direktionen, som måtte glömt af att frk. Anna Karlsohn likväl kan Inez och skulle kunnat uppträda, direktionen lät verkligen fru Edling, trots hon stod på affischen som Inez, dock sjunga och spela Inez. Ingen regel utan undantag! Det säger sig sjelft, att en sådan röst som den fru E har skall ta sig bra ut i hvilket parti, som den någorlunda går ut med. Men Inez ligger dock väl högt för fru E. Tonerna dit uppåt ¿2, A2, c3, bli väl magra och pressade, hvarom intet likväl bör sägas, då fru E. två oktaver lägre har sådana skatter af välljud. Man glömmer för mycket vid Operan, att fru E: s röst egentligen är en mezzosopran, som om den å ena sidan ej lämpar sig för afgjorda altpartier, dock föga mindre passar för höga sopran-facket. Den förtjusande stämman kan ta skada af beggedera, men ojem-förligt mest af att pressas upp i höjden. — Jag ber fru Edling och mina läsare om ursäkt för denna passus ur sångskolans abed, men teaterdirektionen tycks tåla vid en eller par dylika lektioner.
Det kunde vara möjligen öfverflödigt, men då jag vid det ifrågavande tillfället meddelade till prot. en temligen sträng anmärkn. emot ett föredraget Utsk:s betänk, och omständigheterna sedermera hafva både offentligt och enskildt gifvit mig anledn. att förmoda att denna faktiska upgift, som af ingen här vitsordats, kunde behöfva något understöd, så har jag ansett mig böra, hvad som dels var min rätt såsom enskild person och dels min pligt, såsom ledamot af detta Stånd, bestyrka hvad jag här yttrat. Då nemi. Stalsoch Ekon.Utskms sednaste betänk, ronde behandlingen af Hr Stiernsvärds motion förevar, så yttrade jag att del inför Ståndet föredragna förslaget till skrifvelse icke var öfverensstämmande med hvarken ordalagen eller meningen i det förslag, hvaröfver det röstades i de sammansatta Utskm. Denna anmärkn. är verkligen af den alfvarsamma beskaffenhet, att jag hade väntat mig få höra en eller annan person af de sammansatta Ulsk:ns inom Ståndet varande ledamöter yttra sig deröfver. Jag har icke fästat något afseende dervid att en i staden utkommande morgontidning, på grund af en oriktig framställning utaf min upgift, derpå byggde en oriktig tolkning af hela mitt yttrande i frågan, ty jag anser alt en polemik med tidningarne i sådane fall icke är passande. Jag fästade mig icke heller dervid att under diskussionen här, en ung ledamot af Ståndet framkastade en allusion, som icke syntes vara riktad emot någon annan än mig, den nemi.: ”att en ledamot af detta Stånd, hvilken”, (såsom jag tror hans ord föllo sig) ”inom Utskm hade biträdt att framföda det foster, som då här diskuterades, icke här ville vidkännas detsamma”.