Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Karte-sigillateförsäljningsmännens och redogörarnes i hufvudstaden, äfvensom Karte-sigillate-kassörens redogörelser skola, försäljnings-männens och redogörarnes inom den 31 Januari och Karte-sigillate-kassörens inom påföljande Februari månads utgång, vid den påföljd, som för Landt-ränteriets redogörelse är stadgad, öfverlemnas till Stats-konloret, som, efter emottagande! deraf, låter öfver dem upprätta särskild General-räkning, hvilken sedermera, 40(5 Expeditions-Utskottets Förslag lill underd. Skrifvelse N:o 157. tillika med samma redogörelser, vid förutnämnde lid jemväl bör till Kammar-rätten öfverlemnas. 4:o Stämplade-pappers-förrådet skall, lika med den öfriga ränteri-uppbörden, inventeras de sista dagarne i Juni och December månader, samt instrumenten deröfver åtfölja de halfårs-förslag, som, enligt nästföregående 3:dje punkt, böra till Stats-kontoret insändas. 5:o Allmänna tillsynen öfver karte-sigillate-medlens indrifvande oell redovisande i behörig ordning åligger, i Stockholm Slals-kontoret, och i Landsorterna, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, hvilka myndigheter i sådant afseende böra genom vitens föreläggande eller andra lämpliga åtgärders vidtagande tillhålla försumlige redogörare eller tjenstemän att sina skyldigheter fullgöra; egande den, som med Kongl. Majlis Befallningshafnandes beslut i dylika ärenden icke nöjes, att deruti hos Kammar-rätten i vanlig ordning söka ändring. Sådana mål åter, som angå brist hos redogörare eller försäljningsman å honom anförtrodt slämpladt papper, böra handläggas på säll oell i den ordning, som uti 11 § af Kongl. Instruktionen för Kammar-rätten den 15 Oktober 1831 dr för balansmål stadgad. (5:o Inflytande medel för tidningars, andra periodiska skrifters och brochyrers stämpling levereras till Rikets Ständers Riksgälds-kontor, dit redogörelsen i behörig ordning insändes. %:o 13*.
Det blir derföre nödigt ått bestämdt försäkra en uppfinnare om den fördel som honom genom Kongl. Förordningen bör tillkomma; samt att ej allenast fixera en minimi-tid för såtlane privilegiers åtnjutande, utan äfven att be - Den 1 Mars. 3 i Stämma en viss kort tid, inom hvilken ansökningen bör vara bifallen eller afslagen; emedan tilllällige omständigheter möjligen kunna vara för handen, hvarigenom Inventor skulle betagas en stor del af sin påräknade fördel, om dröjsmål vid utfärdandet ägde rum. Att god tyckligt, såsom hittills, grunda bestämmandet af tninimi-tiden för åtnjutandet af ett sådant privilegium, endast på den mer eller mindre kostnad, sorn upplinningen vid utförandet skall medtaga, synes ej vara nog} emedan dén aldra enklaste, och i utförandet minst kostsamma uppfinning, kan vara ett resultat af otroliga föregångne kostnader, hvilka sällan kunna uppgifvas, ån mindre verificeras. Äfvenledes torde böra göras ett hufvudsakligt afseende på Uppfinningens härkomst: om den år Svensk* eller endast första copian af en utländsk. Den verkan som åsyftas med 3 morn. af samma Kongl. Förordning, synes ej heller nu kunna förenas med den åt Uppfinnaren ämnade fördel och säkerhet: Genom bibehållande af samma moment, skulle det missbruk kunna förefalla, att en Svensk man blefve emot sin vilja skiljd ifrån sådan sin vålfångna Egendom,då fattigdom ej tillät honom att sköta densamma med sådan drift som andra, med användande af större förlager, otvifvelaktigt skulle kunna göra. Man kan dessutom lätt föreställa sig, att en uppfinnare
Kan man hoppas att, i ett kapitalfattigt land som vårt. enskilda bolag kunna utföra företag gående på 1 5,000,000 såsom Östgöthabanan, eller skall, då detta icke låter sig göra, förbindelsen mellan Skåne och hufvudstaden i all evighet förblifva 8 mil längre än den behöfde vara; ännu mera, kan man verkligen inbilla sig, att den största delen af landet, som ännu ingen jernväg fått, utan endast betalat dertill, att denna del i all evighet skall nöja sig dermed; nej den vill äfven, i sin tid, blifva delaktig af de fördelar, jernvägarne erbjuda. Det bördiga Östergöthland, de malmrika och fruktbara landskapen norr om Mälaren, den politiska förbindelsen med Norige, alla dessa intressen skola med oemotståndlig makt fordra att ej blifva bortglömde, de skola visa att vi med bränvinsskatten allena lätteligen kunna förränta de milhr, som ännu erfordras för att fullborda vårt jernvägsnät, de hafva rätt och billighet på sin sida, de skola också segra. Jag vet väl att de finnas, hvilka önska att Sverige skall, liksom snigeln, draga sig tillbaka i sitt skal, förskräckt att åter en gång hafva vågat sig ut på en bana, som gjort andra stater stora, rika och mäktiga. Jag vet väl, säger jag, att dylika finansiella åsigter, påminnande om Mössorna, bedröfliga i åminnelse, ännu af icke så få omfattas. Jag vet att mången uplyst fosterlandsvän med bäfvan betraktar framtiden, då det visar sig huru klent våra jernvägar bära sig; vi hafva i dag hört, att deras nettovinst upgår blott till 4,800 rdr per mil eller icke V3 proc. af anläggningskostnaden, och ännu har intet behöft utgifvas för förslitne machiner, vagnar och rails; allt detta vet jag, men jag vet äfven att den stat, som försummar att hastigt tillegna sig industriens kraftigaste häfstång, jernvägarne, den lemnäs allt längre och längre efter på civilisatiouens kapplöpningsbana, förlorar Europas sympathier och förfaller slutligen i ett relativt barbari.
Utskottet tillhandakomua protokolls-utdrag af den 18 och 21 Juni, af samtlige Riks-stånden bifallet, dock med den af Höglollige Ridderskapet och Adeln samt Borgareståndet beslutade förändring, alt de i det föreslagna 4:de momentet af Banko-reglementets 143 § nämnde assignationers belopp bestämdes till 100 R:dr banko. Af sådan anledning och enär denna fråga icke kan förfalla, får Utskottet inbjuda bemälde Riks-stånd att frångå den beslutade förändringen, samt för den händelse, att denna inbjudning ej af någotdera Riks-ständet antages, föreslå följande volerings-proposition för frågans afgörande genom förstärkt Banko-Utskott, nemligen : Den, som anser, att mom. 4 af Banko-reglementets 143 § skall lyda sålunda : Banko-Utskottets Memorial, N:o 59. / ”Räkningshafvare, tillhörande 5:te klassen, får hädanefter icke å Banken utställa andra än handskrifna invisningar ä ett belopp af minst 200 R:dr banko”, röstar /a, den, det ej vill, röstar Nej. Vinner nej, så kominer omförmälde § och moment att lyda, som foijer: ”Räkningshafvare, tillhörande 5:le klassen, får hädanefter icke å Banken utställa andra än handskrifna invisningar å ett belopp af minst 100 R:dr banko.” Stockholm den 4 Juli 1851. Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Juli 1851, kl. 1 e. m. Memorial, med förslug till vissa förändrade föreskrifter i lule artikeln af gällande Banko-reglemente.
I teorien har man väl besvarat den frågan jakande; men då det gällt att komma » from sounds to things », då hafva forskarne länge bäfvat tillbaka för det oerhörda besvär, de stora kostnader, som med ett sådant samlingsverk nödvändigt äro förknippade. Tacksamt må då erkännas, att hr V. Ornberg ej skytt dessa svårigheter, ej heller ämnar göra det. A r 1885 började han utgifvandet af » Svensk släktkalender » som genom orden » första årgången » på sitt titelblad utlofvade årlig fortsättning. Löftet har sedan infriats, i högre mått än man kunnat vänta, ty de följande årgångarne hafva tilltagit i omfång och fullständighet. Från 1889 utkomma de under sin nya titel » Svenska ättartal ». Nu inbjudes till subskription för årgången 1891. Genom att teckna sig för denna, ja väl äfven för föregående årgångar kunna damerna understödja företaget. En ännu värderikare uppmuntran skulle komma detsamma till del, om damerna samlade och insände uppgifter om sina egna eller sina bekantas släkter. S. Äfven för den generation af Iduns läsarinnor, hvilken är ur dansen och nu endast däraf har den glädje, som anblicken af döttrars eller dotterdöttrars oskyldiga fröjd i de luftiga ringarna kan skänka, är hennes personliga minne väl obekant, hon, den gamla damen, hvars onekligen nobla och mycket distinguerade anletsdrag här synas. För den nämnda generationen piruettera i deras minnens camera balettmästar Selinder, hr Ekström, Wendela Åberg, Amalia Helmuth och » gamla fru Lönbohm » såsom de där ledde deras första stapplande steg in i Terpsichores soliga helgedom.
3:o att läroämnenas vidd så inskränkes, att hvardera klassen beräknas för ett år, med undantag af den klass på den så kallade klassiska linien, som är närmast öfver den, i hvilken undervisningen i romerska språket börjar, hvilken för dem, som läsa detta språk, bör vara tvåårig; samt 4:o att 42 § af Stadgan för rikets allmänna elementarläroverk den 29 Januari 1859 må erhålla följande lydelse: »Flyttning från fullständigt elementarläroverks högsta klass medför icke alle»nast behörighet att utan ytterligare pröfning varda såsom studerande vid rikets »universiteter inskrifven, utan ock de öfriga rättigheter och förmåner, som förut »åtföljt godkänd studentexamen.» »Till inträde vid militära och andra Statens applikationsskolor berättigar nöj»aktigt genomgånget förhör i de läroämnen, som utgöra föremål för undervisningen »uti real-liniens näst högsta (enligt detta förslag blifvande femte) klass.» »Hvar och en som begagnat annan undervisning än vid Statens läroverk, eger »att, mot en afgift till rektor och examinerande lärare af 30 R:dr, undergå förhör »vid fullständigt elementarläroverk, för att vinna samma rättigheter och förmåner, »som äro dessa sednare tillerkända.» Herr Ulfsax', A. F., (N:o 140) innefattande förslag, att »de s. k. döda språken måtte utestängas från skolorna och ej heller få ingå i examina för dem, som vid universiteten idka studier för att blifva embetsman i rättegångsverken och andra Statens verk och inrättningar.» Från Högvördiga Preste-Ståndet: Kyrkoherden Ekelundhs (Nio 4), uti hvilken göres framställning om den ändring i gällande föreskrifter angående afgifter, som lärjunge skall vid inträde i elementarläroverk erlägga, att de, hvilka öfvergå från ett till annat elementarläroverk, må från sådana inträdesafgifter frikallas. Från Vällofliga Borgare-Ståndet:
M. komma med någon propos., för hvilken ingen föreskrift finnes i grundlagen, så afslås den af Ständerna, och derigenom är all våda förekommen. Jag tror således, hvad särskildt förevar, fråga beträffar, att R. o. Ad., som förut förklarat densamma icke tillhöra Oecon.Utsk., nu bör förklara densamma vara af natur att icke behöfva remitteras till något Utskrs behandling. Frih. Cederström: Jag har förut yttrat, att 56 § Reg.F. tydligen stadgar, att allm. frågor, som uti R. St:s plena väckas, ej må till ett omedelbart afgörande der upptagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utsk., och att 44 § Riksd.Ordn. innehåller, att allm. frågor, hvarmed förstås sådana, som kunna eller böra komma under samtliga RiksStms öfverläggning och pröfning, ej må i R. St:s plena till omedelbart afgörande upptaga?, utan skola öfverlemnas till utredande af behöriga Utsk. En sådan form, som Gr. Frölich framställt, kan icke äga rum; ty det faller af sig sjelf, att, då samtliga Stånden, utan remiss till Utsk., beslutat uti en fråga, desamma hafva beslutat emot föreskriften i 44 § Riksd.Ordn., enär just den omständigheten, att frågan kan blif - Den aj Octobcr e. m. blifva föremål för samtliga Ståndens bepiöfvande, hevbar frågans beskaffenhet såsom allmän, och att frågan, såsom sådan, icke utan föregången remiss till Utsk. får af Stånden pröfvas; och lärer således det förfarande, Gr. Frölich tillstyrkt, icke kunna af Hr Gr. o. Landtm, ti i Is Läd jas. Hr Hjarne: Gr. Frölich har här kommit fram med en sats, som jag icke kan godkänna. Han har nemi. sagt, att frågor kunna uppstå af den natur, att de äro utom grundlagen, men likväl af beskaffenhet, att de böra bifallas och sedermera af K. M. sanctioneras.
Äfven denna gång oviss om, huru Kongl. Maj:ts Proposition utfaller rörande stambane-systemet norr om Mälaren, och icke delande den åsigten, att nordvestra stambanan skall vid innevarande riksmöte röna Ständernas uteslutande eller synnerliga uppmärksamhet, med förbiseende af alla andra fortsättningar af systemet, nödgas jag, ehuru nu egande lyckan att representera ett samhälle, hvars lokala fördel i detta hänseende kunde vara att så länge som möjligt få förblifva den nordliga ändpunkten, icke allenast af den redan beslutade och snart fullbordade norra stambanan, utan af hela rikets stambane-system, öka de många redan uttalade önskningarne och anspråken i detta hänseende medelst framställning af ett stort och rättvist jernvägsbehof — påtagligen det mest befogade af dem alla, — hvilket, i hela dess nu angifvande omfång, Motioner i Borgare-Ståndet 1865, N:o 152. 365 jag allt hittills förgäfves väntat ega någon inflytelserikare målsman bland Hufvudstadens eller Norrlands många representanter i detta Riks-Stånd. Saken gäller egentligen dessa orters sannskyldiga rätt och, från fosterländsk synpunkt fullt befogade, intresse, så vidt eljest någon del af det Svenska stambanesystemet kan tillmätas lokal karakter. Fortsättningen och fullbordandet i allmänhet af detta stambanesystem, sådant Öfverste Ericson och hans medkomiterade definitift utstakade detsamma i sitt betänkande af den 8 November 1859, är numera endast en tidsoch finansfråga. Tiden derför är inne, sedan landet nu eger en högt upparbetad arbetsskicklighet i denna vigtiga och omfattande byggnadsbranche både hos ingeniörer och handaarbetare. Staten eger deruti ett stort ideelt kapital, hvilket det vore lika illa att låta ligga ofruktbart och overksamt som något annat kapital. Aldraminst bör en fattig nation ega råd dertill, hvilken, just för att ur bergens och skogarnes djup kunna till verldsmarknaden framföra sina naturliga skatter och alster, kanske mera än något annat civiliseradt folk behöfver dessa underlättade och mägtiga kommunikationsmedel.
Vid detta tillfälle får Constitutions-Utskottet hos Riksens Ständer vördsamt anmäla , det Riksens Ständer af förekomna anledningar måtte hos Häns Kongl, Maj:t i underdånighet anhålla pm Dess Nådiga åtgärd derhän, att föreskriften 4 10 § Regerings • Farmen om vederbörandes hörande måtte varda med sorgfällighet af dera sådant åligger iakttagen , och ätt Uti alla arén* den, som röra allmänna hushållningen, sådana vmdep; iJen 14 Juli, 1241 underrättelser måtte Allmänheten meddelas, hvarigenom alla må tunna af näringsförrnånerna sig lika begagna. Ett till detta Memorial bilaggdt Prato» colls Utdrag innehåller en uppgift huruledes en del af Krigs - Expeditionens Protocoll blifvit förda på ett sätt att det gjort granskningen om icke omöjlig åtmindstone förbunden med den största svårighet, äfvensom Utskottets förnyade önskan , att alia Departementers Protocoll hädanefter måtte till granskningens lättande förses med fullständiga rubriker för hvart mål; underställandes Utskottet Riksens Ständer huruvida de skulle behaga genom underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t söka att häruti for framtiden utverka rättelse. Stockholm den 13 Juli 1815. På Höglofl. Riddersk. På Högv. Prest-Ståndets Eedamöters vägnar C. v. Rosenstein, och Ad. Eedamöters vägnar Rudolf Cederström, På Vällofl. EorgareStåndets Eedamöters På Hederv. Bonde» Ståndets Eedamöters vägnar J, Wegelin. vägnar Anders Json Hyckert. G, A. Silverstolpe. Utdrag 124* Den 14 Juli. Utdrag af Trotocollet, hållet hos Constitutions - Utskottet den 13 Juli I8I5- S. D. Anmäldes af andra Fördelningen, alt vid läsningen af Krigs-Expeditions Protocoller förekommit, att da sjelfva Protocollen till det mesta utgöra blott
493 medel, uppgående, vid 1833 års slut, till omkring 64o,oooR:dr, motsvara ogIi utgöra 3i procent af 1833 års lånberättigade fabriks-tiilverkningars värde; och skulle den, efter sådan grund, erforderliga ytterligare anslagssumman, enär nämnde års tillverkningsvärde, med undantag af det, som blifvit uppgifvet från Eskilstuna fristads förläggare och manufacturister. samt glasbruksegarne, hvilka för det närvarande redan egde en lånerätt, öfversttgande 31 procent af tillverkningsvärdet, uppgått till 5,988,312 R:dr, komma att utgöra ett belopp af, i det närmaste beräknadt, 63o,ooo R:dr. I förening med detta Nådiga Förslag har E. K. M. tillika fästat R. St:s uppmärksamhet på följande dermed gemenskap egande förhållanden: Att, ifråga om hvilka flera än förut lånberättigade fabrikshandteringav förtjente att af lånerätt komma i åtnjutande, R. St., vid 181S Ars Riksdag, med öfverlemnande till E. K. M., att i allmänhet bedöma, hvilka sådana bandteringar, som för landet medförde den största nytta och sålunda borde understödjas, endast företagit till granskning glasbrukshandteringen, såsom den enda, hvilken bestämdt blifvit af E. K. Disconträtts erhållande föreslagen, och dervid afsatt en summa af 100,000 R:dr, till fördelning emellan sistnämnde idkare, att utgå intill påföljande Riksdag, då R.
Ständer har det å ena siden ej kunnat undfalla Eders Majus förlägenhet och bekymmer, art vid användande af den pröfning, hvarom Riksens Ständer i underdånighet anhållit, nödgas följa den ovilkorliga lydelsen af de stad. gade allmänna grunder, hvarigenom någon välförtjent och behöfvande Eders Majus undersåte skulle komma att sucka öfver ett hardt återtagande af hvad Kongl, nåd rättvisligen honom tillerkänt, samt mången annan att sakna det, sorn. nu torde hända Utgör vilkoret för den nödtorftiga bergning han påräknat, men å den andra har det synts Riksens Ständer dels ledande till en vidlöftighet, som isynnerhet vid detta Riksmöte bordt undvikas, dels till en med Riksens Ständers egenskap, att endast vara lagstiftare, icke förenlig åtgärd , ätt ingå i det ömtåliga och ytterst granlaga individuella bedömmandet och. tillämpandet af berörde grunder. Då Riksens Ständer således hos Eders Majd ytterligare i underdånighet anhålla om Verkställighet af de vid shttlidne Riksdag för dessa indrag - 628 Den 2 g Maj. dragningar fastställda grunderj £å Riksens Ständer tillika, till undanrödjande af de hinder, som för denna verkställighet hittills befunnits möta, gifva åt berörde Pensionsgrunder ett sådant för. tydligande, som med aflägsnande af de uppståndna tvifvelaktigheterna, gör desamrna för hvarje förekommande fråga tillämpliga. Riksens Ständer få derföre riu i underdånighet till Eders Majit öfverlemna följande nogare bestämning af lista, 2:dra och gite punkterna i deras vid sistlidne P«ikdag öfver detta ämne fattade beslut: lista Punkten i Den som för innehafvande Embete eller Tjenst njuter ordinarié eller extra lön på hvad Stat som heldst, Hof-Staten allena undantagen , tnä icke derjemte åtnjuta Pension , eller å allmänna 3 ndragningsstäten uppföras undernågon titel; men orri, hvad han på allmänna Indragningsstäten njuter, skulle öfverstiga dess innehafvande lön, bör han på, samma Stat få uppbära öfverskottet.
Hillersta (bränntorfsberedning) A.B 112,500 400.000 2,600,000 600.000 960.000 800.000 1,200,000 1,200,000 A i> Göteborgs bryggeri A.B * A • 18 » ^ Hernösands ångsågs A.B Olsboda bruks (tackjern, sågverk) A.B.. ■ H a ii Svabensverks (såg, jernoch stålberedning) A.B Skultuna (messingsoch metalltillverkning) A.B » n Norrköpings bomullsväfveri (se 1^52) A.B. Norrköping Sammandrag af K. M Bef:des und. berdlt. för åren 1856—1860. 7 50 Minderårige arbetare. Handtverkerier. Gerningsmän. Idkare tili sjelfförsörjning. Mineraliska råämnen. De af Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kommerse-Kollegium, efter utfärdandet af Nåd. Fabriks-, Handtverksoch Handelsordningarne af år 1846, anbefallda formulär för årliga uppgifter innehålla föreskrift om skiljande från hvarandra af arbetare och biträden öfver och under 15 års ålder, men Kongl. Kungörelsen af den 22 Maj 1852 angående minderåriga personers användande vid fabriker och handtverk innehåller bland annat, att till nattarbete (kl. 9—5) ej må användas arbetare under 18 års ålder, samt stadgar bötesansvar för öfverträdelse af Handtverksordningens förbud mot anställande af lärling under 12 års ålder. Följden af sålunda fästad uppmärksamhet på tre olika åldersår kan lätt tänkas vara den, att de nu meddelade uppgifterna till någon del äro sväfvande mellan dessa åldersår. I allmänhet synes man dock, hvad vårt land beträffar, kunna antaga, att gällande föreskrifter om skolundervisnings begagnande innebära trygghet mot barns begagnande till fabriksoch handtverksarbete på ett för deras helsa och utveckling skadligt sätt.
A. ett Sammandrag af den för nästledne Mars månad "Statsoch Éanko-Vtskottens Betänkattcleril 112J frän Canal-Discont - Directionen till Banco-Styrelsen inkomne Rapport ; Börande Utskotten här-' vid tillägga den anmärkning, att, enligt närlagde Transumt Litt. B. af Banco-Commissarien Evelii förut åberopade Berättelse, äro utaf UtlåningsSumman, sorn den 1 sistledne Mars utgjorde 3,619,850 R:d i 7 sk. 2 r:st. B:o, icke mindre än 83,340. R:d 30 sk. 11 rist. ansedde vara aldeles 0- säkre samt 246,40g. Bio utestående hos personer, hvilkas vederhäftighet är underkastad, tvifvelsmål; äfvensom Canal-Werkets Actier äro ho Uisconten belänte till en Summa af R:d 470,304: 8. sk., så att det uti nyssnämnde Sam.' mandrag, såsom Tillgångar uptague belopp af 3,579,139. Rid 26. sk. 11. r:st., hvaruti likväl icke inbegripas ärsättningen af Kammererarens Balance Och fötskjutne Uagsöknings-kostnader till omkring 47,000 R:d, kommer att ansenligen förminskas genom förenämnde osäkre och tvifvel* aktige Fordringar. Och, då en och annan anmärkare synes hy* sa den tanka, hvartill likväl den vid Betan* kandet fogade Calcul icke föranleder, att den verkliga bristen Uti Götha Canal Disconts Tillgångar icke skulle vara större, än R:dr 526,608: 36. 1., eller den Summa, Calculen, såsom brist, upptager» anse Utskotten sig böra erindra, att det beräknade räntebeloppet af R:dr 497,122: 2. 7. icke är någon säker och ofelbar inkomst, och ännu mindre skulle detta belopp kunna"på. räknas, såsom en Tillgäng för Borgenäreine, i den händelse en Uaglig
''Ar.gripeS uti af Trycket utkomna Skrif, ter enskilde personer, en eller flere, och det ej ster r och för deras Embete», derom mä ej an» nor än rätter Mälsägande kära, cj eller r»L rU - c e) tilförordnad publik Höör nägonsin sädant i sit käromäl uptagu och äklags. Mälsäganden ware likwäl obetagit, at hos )u8kik,X-Cantzlers-Embetet begära biträde i Rattegänqen af Kronans Ombud, der tUmälet är af högre och härdare beskaffenhet; och mä pä )o8tltiX-Cantzlerens eget ompröfwande al.komma, at härtil bifall lemna; dock kan sädan -st-stvrs fränwaro eller uteblifwande icke uppehälla mälcts företagande och afgörande wid Domstolen. Sädan äklagan af enskilde personer handteras i alla delar efter det Rättegångssätt denna och allman Lag föresknfwa; dock mä Under-Domare wid sadane enffilta twister, utan inhemtadt ullätande af Hof. Cantzler» eller hans Ombud, qwarstads frägor uptaga och deröfwer meddela Utslag, bwaröfwer Parterne äga i laglig ordning hos Ofwer-Rätten beswär anföra. i hwilket fall qwarstaden ej mä werkställas.