Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emedlertid, på det säker ledning för framtida reglering af skattläggningsförhållandena må befrämjas, och jemväl med afseende derå, att den nu föreslagne förenklingen af räntepersedlarne, om den af Rikets Ständer antages, gör en förändring i blifvande skattläggningar å nya heraman erforderlig, anser Utskottet sig böra, i sammanhang härmed, allenast tillstyrka, - alt Rikels Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Mäj:t, efter vederbörandes hörande, ville i Nåder låta öfverse och granska Författningarne angående skattläggningar, samt till Rikets Ständer vid deras nästa sammankomst framlägga det förslag till de rättelser derutinnan, hvartill förenklingen af räntepersedlarne jemte öfrige omständigheter kunna föranleda. B') Riksdagsfullmägtigen Anders Danielssons förslag (se N:o 16) angående förmedling å Kronoskattehemman. Då sättet för förmedlingars erhållande finnes genom gällande Författningar bestämdt på ett uti Utskottets tanka lämpligt sätt, anser Utskottet ifrågavarande motion icke föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. C) Riksdagsfullmägtigen Nils Insulins motion (se N:o 3o) angående omröstning per Capita vid markegängssättningar. Stats-Utshotlcts Utlåtande No 27 3. I delta ämne väcktes enahanda motioner vid sislförflulne Riksdag. Uti det Utlåtande, som Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet derutinnan under
Talaren tiodde således alt det est någon god verkan af löneförhöjningen skulle spörjas, sä mäste; l:o Accordsväsendet, der del ej redan skett, utestängas, hvilket skedde säkrast på del sätt, att 3:ne på förslag upsåltas och en af dem utnämndes eller consilium ades. 2:o Att såsom ett vilkor att kunna komma på förslaget utsattes, att sökanden”.kall hafva tagit lieldsl Juridiskaeller åtminstone Kameral-examen. 3:o All en i sådan ordning blifven Länsman mätte kunna vinna befordran till alla grader i hans väg öfver honom som Ktonofogde, Lands-Sekret. o. s. v. Länsmans-, Kronofogdeoch Härads-skrifvare-befatlningarne gifva deras innehafvare eli förråd af statistiska och ekonomiska kunskaper, en kännedom af allmogen och dess lefnadssätt, sorn ofta sak nas hos nu vai amie högre Embetsman. Blefve det sålunda en heder och ett medel till befordran alt äfven hafva genomgått dessa I jenslemannagrader, så skulle bättre upfostrade ynglingar dem intaga och såmedelst äfven undvikas att allmogen drages ifrån dess närande yrke för att-eftersträfva dylika befattningar. Talaren ansåg då för tiden, likasom det nu blifvit yttradt, att egen bostad ej för Länsmannen borde saknas på det att han ej skulle tvingas att inaccordera sig på gästgifvaregårdar och dylika ställen dels han under lediga stunder ej måtte sakna en upmuntrande naturlig sysslosättning vid ett litet landtbruk och trodde således alt boställena borde bibehållas och der de saknades anskaffas för det löneanslag som vore i fråga. Det ansågs dä som nu, all de fleste Lands-Sekret. hade tillräckliga löner o. s. v., som af R. o. Ad:s prot. för d. 4 Dec. 182S finnes. Densamme talaren som yttrade delta då, är ännu af samma tanka. Må man icke tro att det med penningar kan uträttas.
Men följden blir emedlertid, att alltför täta ombyten äga rum. Från BondeSt. händer det t. o. m., att suppleanter anmäla sig till inträde för dagen; men det tillhör Ståndet och icke Utsk. att ändra sådant. Jag förnyar min hemställan om återremiss, samt att betänk, derefter må vinna omarbetning till afhjelpande af den öfverklagade olägenheten genom införande i Ridd.Ordn. af ett stadgande, lika med det i 7Q tj. Riksd.Ordn. Gr. Cronhjelm: Genom ett af mig, till stöd för mitt biträdande af Hr Cederschjölds motion, anfördt motiv har nu uppstått en discussion angrde taxeringsman, som icke tillhör denna sak. Hvad som här emot mig blifvit anfördt till R. o. Ad:s fördel, vederlägger ingalunda de af mig uppgifna förhållandena. Jag har nemi. icke bestridt, att R. o. Ad:s ledamöter, då de infinna sig, äro lika verksamma som de Öfriga Ståndens ledamöter. Men jag, som under 7 år setat i taxeringsoch pröfnings-committe/, och derunder aldrig en enda gång försummade att vara närvarande, får dock förklara, att jag ganska ofta befann mig derstädes ensam ledamot af R. o. Ad.; och om R. o. Ad. ej hade tillfälle att välja ledamöter genom en särskild Direction, utan skulle, såsom de andra Stånden, välja ståndsvis, blefve aldrig något val utaf; ty vanligen infinner sig vid dylika tilI''allen ingen enda adelsman, utom Direction:s ledamöter. Inom de öfriga classerna ske valen genom dertill uppå allmän kallelse sammanträdande personer, och behöfva aldrig för felande valpersonal uppskjutas. Detta torde dock bevisa något. Jag ber Ståndet om ursägt för det jag icke har något smickrande att säga det; men jag måste yttra mig i öfverensstämmelse med sanna förhållandet.
Raab å ena sidan erkänt hvad jag påstått vara otvifvelaktigt, nemi. att ingen Läns-Styrelse finnes med så ringa nit för allmänt väl och för den provins, som blifvit den anförtrodd, att icke denna Styrelse fäster det noggrannaste afseende på hvad sockenstämman och sockennämnden sammanstämmande yttrat; men Frih:n å den andra sidan likväl anser dessa myndigheters beslut icke böra pröfvas af Läns-Styrelserna, så vittnar detta ändock om ett misstroende emot dem, hvilket jag ingalunda har. Visserligen högaktar jag både sockennämnd och sockenstämma, och antager, att dess ledamöter utgöras af socknens bästa innevånare, de der med lugn och sakkännedom besluta, men erfarenheten har stundom visat motsatsen. Det har nemi. inträffat, alt både sockennämnd och sockenstämma ledas af ensidiga åsigter och fanatiska begrepp, hvilka i tid måste hejdas. Kommer detta förhållande att fortfara, och visar det sig, att icke grundliga skäl föranledt sockenstämmans och sockennämndens gemensamma beslut, så är det af vigt, att det finnes en myndighet, som kan förekomma de skadliga följderna af detta beslut, och denna myndighet är just K:s Befh:de, Ur hvilken synpunkt man än betraktar saken, ligger ingen våda deri, att K:s Hellede pröfvar frågor om utskänknings-rättigheter, som kunna förekomma hos sockennämnd och sockenstämma, utan tvertom erhålles en ökad garanti derför, att lagstiftarens syftemål, att i möjligaste måtto inskränka utskänkningsoch utminuterings-rätten, må kunna vinnas. Af sådan anledn. förnyar jag min anhållan, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt förra beslut, som tillerkänner K:s Beflude rättigheten att pröfva sockenstämmas och sockennämnds beslut, och att R. o. Ad. sålunda måtte bibehålla den administrativa lagskipningen, sådan den från uråldriga tider varit.
Ordning smannen. Vet, hon ej är allen! Hjortsberg. Der somnar hon, god natt! luktvatten hi t åt henne! De Broen. Slå ådern upp på stund! Ordning smannen. Jag just får lof bek änna, Att föra klubban här, dertill höfs tålamod. Sitt Mamsell Vibergson! sitt vackert, var så god! De Broen. Men à propos ! en s ak hur sku vi den afgöra? Alla . Hvad är det för en sak? De Broen. Jag skull', om man täcks höra, Ödmjukast bara be, få tala ut till punkt! Men ack ! hvad detta g räl mig alltid faller tungt! Som till exempel nu flitpengarne, god vänner! 16 De samma som förr. M:lle Löf. Ståhl. Ståhl . De l ånga piecerna, ty värr! jag arme k änner, Och skall tv å på en dag uppföras nu söm förr, Så, sannerlig fö r Gu d, får Jonson bli Souffleur. Han går till det framställda liqueurbordet. Hvad kosteliga glas, och porter u ti krusen! Den skönsta helsodryck uti vår kalla nord! Ordning smannen. Vill herrskapet till s lut afhöra någ ra ord? Hvem är som tar af ljusen? Någon spr inger till denna function. Ett divertfss ement, inlemnadt på vårt bord, Af Li eutnant Holthu sen, Uti heroisk vers med blixt och blod och skott, Bataille vid Ingo kal ladt. Björn. Scen VI. 17 Björn. I så fö rfärlig eld, der bomb på bomber knallat, Hur' mången svår bl essure Lieu tnanten då fått? De Broen. Var intet malicieux! ni sk all mig ej förgäta, Hor nr, som är så qvick min k ära vän, just ni ! Som med så blek a drag uti er poesi e Vill utaf idel rim en k rans Apollo fläta; Hvi har ni ej i dag er penna skurit än? Ordning smannen. Jag ber er, herr de Broen, jag ber er som en vän, Hvarför hans vack ra vers oreda och förklena?
Maj:ts Nådiga Proposition N:o 13. må, beräknade efter skepp eller last, för fartyg, som genom Öresund eller Balterna begifva sig från Nordsjön till Östersjön eller tvertom, vare sig att dessa fartyg endast färdas genom Danska farvattnen, eller till följd af ute å sjön inträffade förhållanden eller i handels-angelägenheter föranlåtas att der ankra eller inlöpa; skolande hädanefter, under hvad förevändning som helst, icke något fartyg vid färden genom Sundet eller Balterna kunna uppehållas eller hindras; b) att hvarken af de utaf omförmälda fartyg, sorn, lastade eller i barlast, inlöpa i eller utlöpa ur Danska hamnar, ehvad de der sysselsatt sig med handelsföretag eller ej, och icke heller för deras last, uppbära någon sorn helst af de afgifter, hvilka för dessa fartyg eller deras last bordt i Öresund eller Balterna erläggas på grund al de i sådant afseende hittills gällande traktater mellan Danmark och främmande stater; varande härvid uttryckligen förklarad t, att ( le afgifter, sorn sålunda ej vidare få uppbä ras i Sundet eller Bälterna eller i Danska hamnarne, icke skola kunna indirekte återinföras genom en för sådant ändamål gjord förhöjning af nuvarande hamneller tulIafgifter eller genom införande för samma ändamål af nya sjöfartseller tull-afgifter, eller på hvad annat sätt, det vara må: c) att bibehålla och i bästa skick underhålla alla fyrar och håkar, som nu finnas vid inloppet i eller i grannskapet af Konungariket
Men som det svårligen lär kunna vinnas, tillstyrker jag, att, med af48 H. - i4* -2 12 Den 4 November. slag å pensionen, Herr Owen må tillerkännas den lindring i betalningsvilkoren för skulden, som Utskottet föreslagit. Herr Crusenstolpe: Herr Munck afRos en scb öl ds oda min mening lärer vara att, med undantag af pensionen, Utskottets första Betänkande i öfrigt må bifallas. Herr Munck af Rosenschöld förenade sig med Herr Crusenstolpe. Halis Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade om Ridderskapet och Adeln biföll StatsUtskoltets i dess första Betänkande gjorde hemställan om en årlig pension åt Bruksidkaren Owen. Ropades Nej. I anledning hvaraf Hans Excellence gjorde proposition till afslag å Utskottets Betänkande i denna del. Ropades Ja. Uppå derefter framställd proposition, blef berörde Betänkande i allt öfrigt af Ridderskapet och Adeln gilladt. Föredrogos å nyo och biföllos följande StatsUtskottets den 17 sistlidne October afgifne, och den 3o i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 299. I anledning af väckt motion om anskaffande af en mera tjenlig lokal för RiksArchivet. Rörande Kronans hus och byggnader. Vid förnyad föredragning lades till handlingarne följande StatsUtskoltets den i^sistlidne October afgifne, och den 3o i samma månad e. m. på hordet lagde, Berättelser: N:o 3oo. Om verkställd granskning af Kongl. MyntVerkets Räkenskaper för år 1826. Om verkställd granskning af 1826 års upprättade Redogörelser för Kongl. Invalidinrättningen på Ulricsdahl.
Huru farliga préjudicat alltid äro bär i landet, det vet hvarje Svensk man, som med någon omtanka öfvervarit allmänna ärender eller dermeehhaft befattning; och ett ytterligare bevis derpå framställer sig frågan om denna familjeafgift, som blifvit föreslagen, sedan vi utgöra en Capitations-afgift, hvars slut vi icke sett, och hvars ändamål egentligen var en continuerad tryckning af Ridderskapet och Adelns Protocoller vid 1809 års Riksdag; och endast till ersättning af denna Trycknings-kostnad ha infiutne medel af denna Capitation hitintills åtgått; och för Riddarhusets reparation, *om var det andra ändamålet, har inkomsten icke ännu medgifvit något öfverskott. 34 Den t Augusth Åt t, sedan Svenska Adeln i sednare tider Stagit sig ali den tunga som kan träffa någon annan Svensk undersåte, vi likväl af vårt eget Stånd, vid Örebro Riksdag igi2, blifvit på* lagde en enskild skatt derför att vi äro Adelsmän, är sannerligen en besvärande omständighet, icke ännu så mycket för kostnaden, som icke fast mera af osäkerheten att någonsin blifva derifrån befriade , och den andra ovrssheten, att ju möjligen kunna få den ökad. Klått? derför de mera förmögne af detta Stånd, sorn deltaga i sådana beslut, likväl erinra sig att pluraliteten af Svenska Adeln är den fattigaste och, i många afseenden, den beklagansvärdaste klass inom Svenska Samhället. Under de samfälta io år jag haft den äran förut vara Ledamot i RiddarhusDirection, har jag ägt tillfälle, af bestyrkta Handlingar, inhämta så många famillers obestånd och nöd , som söka nådegåfvor och pensioner i Riddarhuset, och hvarvid jag ofta med smärta funnit förtjenta Adelsmäns af KrigsStåndet Enkor i behof om att söka årliga pensioner af blott ii R;d. y sk. 4 rist. belopp utaf/ Wulffkronska Testamentsfonden.
N:o 125, i anledning af väckt motion om skyldighet för bergsfrälse-jorden inom Stora Kopparbergs län att deltaga i skjuts. Af slogs; och N:o 126, i anledning af väckta motioner, rörande Nämndemäns befrielse från utgörande af reserv-skjuts. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och lades tili handiingarne Förstärkta Bevillnings utskottets Memorial N:o 28, i anledning af verkställda omröstningar, angående ifrågaställa förändringar i föreskrifterna om tull-bevillningen. S. I). Föredrogos ånyo Banko-Utskottets nedannänmde Memorial och Utlåtande : N:o 56, med anmälan om Riks-Ståndens beslut i anledning af Utlåtan det N:o 47. Lades till handiingarne. ^ N:o 59, med anmälan om Riks-Ståndens beslut i anledning af Utlåtandet N:o 49, angående Rankens vexlings-kassa och depositions-rörelse. Lades till handiingarne. N:o 60, i anledning af väckt motion om förändring i gällande föreskrifter, angående beskaffenheten af de våg-attester, sorn vid Götheborgs Låne-kontor antagas för belåning af jern, m. m. Bifölls. N.o 61, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Utlåtandet N:o 51, med förslag till åtskilliga förändrade föreskrifter i 4:de artikeln af Banko-reglementet. Lades till handiingarne. N:o 62, med anmälan om verkställd omröstning i Förstärkt Banko-Utskott. Lades till handiingarne. Prot.-Utdrag den 25 November 1857. K75 Frän Heder». Bonde-Ståndet. S. 1). Föredrogs ånyo Sammansatta Stats-. Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 55, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i frågor dels om ordnandet af folkskole-väsendet, dels ock om anvisande af derför erforderliga medel. Härvid förekommo
Jo, “ hur mången gång har väl icke i undangömda bygder den genom konstföreningarna föranstaltade tillförseln af konstverk väckt till lif slumrande, omedvetna anlag, hvilka eljest för alltid blifvit oupptäckta, och hur ofta har icke sålunda en enda liten tafla, en statyett eller ett kopparstick utgjort det ringa frö, ur hvilket sedermera uppspirat de rikaste och yppigaste skördar! Det är vackert sågdt, skada blott att det icke är lika sant som vackert, ty i det af grefve v. R. åberopade fall lära konstföreningarna väl icke ha skapat några verkliga konstnärer; det * fordras nog något mera än åsynen af “ en enda liten tafla, en statyett eller ett kopparstick * för att bereda jordmånen för de “ rikaste och yppigaste skördar “. Det måste väl ej heller i sjelfva grefve v. R: s egen tanke hänga så rätt till samman med den “ civilisatoriska rollen “ y enär han vid samma tillfälle, Stockholms Konstförenings femtioårsfest, målade föreningens framtid och då uttryckte den åsigt, ‘ att föreningen bör upphöra att vara en “ välgörenhetsinrättning “ för att i stället kunna rikta sin uppmärksamhet, uteslutande på den konstnärliga delen af sin mission. “ Inseende, att föreningen till sin hufvuduppgift bör hafva att hos allmänheten väcka, utbilda och underhålla känslan för det skona inom konsten, skall den afstå från att, som ofta förr varit fallet, till följd af en missuppfattad menniskovän-lighet uppamma ett slägte af dilettanter, som undandragits en långt förmånligare verksamhet på andra kulturområdeneller inom industrien. " De der orden äro icke blott vackrat utan framfor allt sanna, och det är för den fosterländska konstvännen en glädje att höra dem uttalas af den som har ett så stort inflytande på vårt lands konstförhållanden.
Tillstyrkande K. M:ts Bef:h:de en fullkomlig likhet i Mantalspenningarnes utgörande af alla, samt att Lagmansoch Häradshöfdinge-räntan må af dem på Landet, som densamma hittills icke erlaggt, betalas efter 12 sk. för Matlaget, och Sterbhus-procenten deremot indragas. I Wermlands Lein erläggas Mantalspenningarne med 8 sk. af hvarje person af BondeStåndet; men med 12 sk. för personen af Ståndspersoner. Grunden tili denna lindring för BondeStåndet och några deremot svarande tjenstbarheter hafva icke kunnat uppgifvas. Lagmansoch Häradshöf dinge-rantan^ utom Tingsgästnings-penningarne, utgår med 6 sk. af hvarje Mat - Betänkande n. 17g Jag. Tingsgästnings-penningarne utgöras deremot i Wisnums, Ölme och Väse Härader med 3 sk., i Gåsborns, Rems, Nordmarks och Brattforss Socknar af Fernebo Härad med 6 sk., i Kroppa och Lungsunds Socknar af sistnämnde Härad med 4 sk. IO och i öfrige delar af Länet med 2 sk. af Matlaget. Emot denna nedsättning i Lagmansoch Häradshöfdinge-räntan, skall Wermländska Allmogen på iy5o-talet inför ortens LagmansRätt åtagit sig fångskjutsens bestridande, hvilken convention blifvit af Regeringen sanctionerad; men något document derom har uti LagmansRältens Archiv och andre Embetsställen i orten ej kunnat igenfinnas. Någon författning om Tingsgästnings-penningarne är icke känd, som till olikheten i beräkningssättet deraf kunnat gifva anledning, men troligt synes, att Wermeland, såsom föga odladt den tid denna ränta stadgades, blifvit jemfördt med andra landsorter och i följd deraf fått njuta en lindring häruti, som då varit lämplig för tillfället och Folkets behof, och hvilken lindring allt sedermera fortfarit att gälla. Likhet med andre Län uti förenämnde räntors utgörande anser K.
Län finnes pä mer än mänga orter oupodlads större och mindre Marker, som wisserligen pä det föreftagne sättet blefwe gansta nyttigt anwände. Den enda inskränkning i Baron Uullbscks project jag likwäl finness nödig, är akalla Marker, som nu äga etter med lätthet kunna fredas Andra Band. Lgl:s 89, Es. til 466 Den 26 Julik til stog icke påkomma i beräkningen til de i frägnwarande Soldat torpen, emedan detzas nya Aboer och Landets förswarare, endast kunna bidraga at motstå armerade fiender, men ej den oöfwerwinnerliga Swensta wintern, hwars härj, ning endast goda och tidiga stogsordningar kunna hämma. Friherre Laisa, Lustaf, förenade sig äf, iven med Friherre kuödeck. Friherre kuädecks Dictamen, jämte Herr Keuter^eims tillägg remitterades til Stats, Utstottet. Friherre Mullbeck, /Uexanllsr, upläste tik Protokollet et Dictamen, sä lydande: Dä de omständigheter märkeligen ölifwit förändrade, som wid sistförflutne Riksmöte grundlagt den ännu gällande Kongl Förordningen, rörande Bränwins tilwerkning m m. torde det wara tillätit, at i denna författning föreflänägra förändringar. Erfarenbeten har redan minstat farhägan för en genom oinstränkt Bränwins-tilwerkning förorsakad större införstrifning afUtländst spanmäl; en farhäga sä mycket mindre grundad, som hwarje erfaren Landthushållare har sig bekandt, at den efter afwärkningen fallande dranken gör pä dest Ladugärd lika förmänlig werkan som sjelf, wa den gröpta spannemälen, bertil anwänd, kunnat ästadkomma.
All industri behöfver lugn för att utbildas och ega bestånd; allt vacklande, hvarje rubbning i den ekonomiska lagstiftningen sätter detta lugn på spel och hotar industrien med undergång. Tillståndet inom landels penningeverk manar till försigtighet, att icke dess redbarheter må utlockas; ställningen i Europa är föga tjenlig att undanrödja farhågorna för nya handelskriser. Knappt någonstädes herrskar det fredliga lugn, det förtroende till framtiden, som måste finnas inom handelsverlden, om Sverige med fördel skall kunna afsätta sina få, tunga och föga bearbetade exportartiklar, hvilka till både produktion och förbrukning äro på ett så eget sätt begränsade. Att under en sådan tid utsätta den inhemska industrien och handarbetet för vådorna af en nästan obegränsad utländsk medtäflan, alt då på en gång borttaga förbuden och alla högre tullsatser, del är, efter mitt omdöme, lika hardt, som förmätet. Men jag inser ock, att händelser kunna inträffa, hvilka göra partiella förändringar lika billiga, som önskvärda. I’å det att sådana tillfälligheter malte till rikets fördel kunna begagnas, har jag i Utskottet framlagt nedanstående förslag. Att del derstädes föll för den majoritet, som önskat stora förändringar, har icke rubbat min öfvertygelse. Jag tror derföre, att det mest betryggande, likasom det mest fördelaktiga för Jandet, för näringarne och för de arbetande skulle vara, om Rikets
Hvad särskildt angår den i förteckningen under Nio 234 upptagna lägenheten Annedal; sä och dä tvist uppkommit, huruvida densamma innehar någon jord af Elfsborgs kungsladugårds egor, kan, i följd deraf, skatteköp af denna lägenhet icke, ega rum, utan så vidt lägenheten genom slutligt Utslag varder förklarad att hel och hållen, eller till någon del, tillhöra nämnde kungsladugårds område. Likaledes och enär fråga blifvit utaf nuvarande innehafvaren af Nio 326, Yädersägen, väckt om fyllnad från kungsladugårdens ego-område i de 50 tunnlands areal, som, enligt det för nämnde lägenhet utfärdade skattebref, förmenats Kongl. Majus Nådiga Proposition, N:o 95. 11 böra densamma tillhora och, i anledning af anförda besvär, Kongl. Maj:t förklarat det vara klaganden öppet, att, i afseende härå, å ort och ställe, som vederbör, väcka och utföra den talan, hvartill han kan finna sig befogad, finnér Kongl. Majit de vid kungsladugårdens sednaste afmätning till sådan fyllnad ovilkorligen föreslagna, och å den af Säfvedahls Härads-rätt den 4 December 1851 fastställda karta utmärkta lägenheter, som vid jeninförelse med den af Kammarkollegium åberopade 1722 års karta, befunnes motsvara den derå utsatta mark, böra från skatte-försäljningen för närvarande undantagas; men att verkställighet af skatteköpet äfven för berörde lägenheter må ega rum, derest och i den mån det af Vädersågens innehafvare väckta anspråk, i händelse det fnllföljes, varder genom slutligt Utslag underkändt. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med ali Kunglig Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. ÖSCAE. C. O. Palmstjei-na. Utdrag af Protokollet ofver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj :t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den Fl Magus ti 1854. Närvarande: