Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herrarne Rosenblad, Bernhard, och Lilljesträle, Guslaf, förenade sig med Herr Munck af Rosenskjöld. Herr Grefven och Landt-Marskalken förklarade, att den af flere Ledamöter sålunda gjorde begäran, att Banco-Utskottets Betänkande måtte ytterligare bvila på bordet till nästa Plenum icke kunde, enligt 49 §. Riksdag-Ordningen, förvägras. Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 3i sistledne October eftermiddagen på bordet lagdc, Utlåtanden : Från Banco - Utskottet: Af den a5 sistlidne October: N:o 64. Öfver väckt motion om räntans nedsättning för tvänne lånebiträden, hvilka före detta blifvit från Banken meddelade till Uddevalla Stads publiquc byggnaders iståndsättande, och till inredning af samma Stads nybyggda kyrka. 376 Dea 10 November f. m. Frän Lag-Utskottet: Af den a5 sistlidne October: N:o 206. Angående förklaring öfver 17 Cap. 8 §. Handels-Balken i afseende på skuld till Kronan för uppbörd, N:o 207. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående Borgenärs skyldighet, att, jemte Gäldenär, äfven uppsäga Löftesman, och huruvida försummelse, att bevaka fordran i Gäldenärs Concurs, må medföra befrielse för Löftesman från betalningsansvar. Angående uteslutande af alla andra mål, än de, som angå ägande rätt till fast egendom, eller ock ägoskillnad, eller delning af jord, eller annan fastighet från det renskrifne exemplar af Under-Rätts allmänna Sak-Proloeoll, som till Öfver-Rätt insändes. Företogs till pröfning Lag-, samt Allmänna Besvärsoell Oeconomie-Ufskottens den 18 sistledne October under N':o aioafgifne, samt den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, angående yrkad förändring i nu gällande Brandstodsföreningar å Landet. Herr von Hartmansdorff, Jugust:
Jeg gör det uendelig gerne, og ikke alene, kære Stella Kleve, fordi det giver mig en fattig Leilighed til at bevise Dem mit Venskab, men ogsaa fordi det er mig en Glæde at indföre i Literaturen et eiendommeligt og frcmtidsrigt Talent. Det var i Sommer, hen mod Hösten, en ung svensk Dame paa Gennemreise fru Sweitz opsögte mig i Köbenhavn og bad mig læse en Novelle, han nylig havde skrevet ... Det er en ung Piges Historia, sagde hun, indtil hun bliver gift. – Den slutter ved Brylluppet? – Ja – naturligvis – og den unge Dame lo – om Bryllup ved jeg virkelig ingenting. Den Novelle – »Flirtations», hed den – om hvilken den svenske Dame önskede at vide min Mening, var det fragmentariske Udkast til denne Bog. Næppe blev nogensinde et Manuskript læst med större Interesse end »Flirtations» snart blev af mig. Ti midt under vrimlende Paavirkning fra her og fra der fandt jeg hos den unge Forfatterinde en saa dyb psykologisk Kundskab, en vidunderlig Oprigtighed, en næsten naiv Sanddruhed – Egenskabe, der forbauser hos enhver Begynder, men som hos en ung, tyveaarig, debuterende Kvinde rentud maa besnære. Efter nogen Tids Overveien oversatte jeg Novellefragmentet og lod det optage i »Literaturtidende» i den danske »Nationaltidende». Skitzen gjorde ikke ringe Opsigt, blev meget læst og meget efterspurgt. Spörgsmaal meldte sig om at udgive »Flirtations» som Bog. Det altfor fragmentariske og spredte i Skildringen syntes mig imidlertid at göre Udgivelsen som Bok utilraadelig.
Om all denna frikostighet mot lättjan, skrymteriet, lögnaktigheten, liderligheten, således mot upplösningen af all sedekänsla, sparades, och någon betydlig del deraf blelve använd på sådana förvillades räddning, sorn i fängelsets ensamhet fått erfara förderfvets frukt och blifvit bragte till besinning; så skulle det utan tvifvel visa sig, att denna uppoffring vore bättre använd. Det bör redan vara uppenbart för hvem som tänker, att dock ingen annan utväg till den äreförgätne tiggarens eller den försoffade lättingens återförande från deras förtappelse gifves, än att de lemnäs åt sig sjelfva och åt straflet, i händelse de icke gripa sig an att i sitt anletes svett utan brott förvärfva sitt uppehälle. Och det bor icke blifva svårare, det måste tvertom blifva lättare, att efter utståndet straff besörja om möjlighet till räddning för dea del af lättingar, som icke dessförutan gör bättring, än att eljest, såsom nu, försörja deni alla'utan åtskilnad och utan ali förhoppning om deras bättring. Hvad som först och främst göres behof, är således att upphöra med all utdelning af allmosor och all fattigförsörjning för arbetsföra personer. Det fordras hårdhet härtill, samma helsosam ma hårdhet, som fordras att aga det okynniga barnet eller att utbryta den jorskämda och odugliga, värkande tanden. Men med blödighet allena, och saknad af allt mod att rätta och bestraffa, bibehålles ingen samhällsordning, än mindre återställes eller forbattras ilen, nät den förfalier eller hotas med upplösning. Och den bästa trösten lör det blödiga hjertat, sorn såras af hårdheten, är att om denna uraktlåtes och förderfvet får obehindradt fortgå; dess afhjelpande också allt framgent blir svårare, ju längre det fortgår, så att rättelsen, i lall den sedan skall försökas, kommer att kräfva ännu hårdare botemedel. Tiggeri är förbudet för tiggaren; men hvem säger mig, hvarföre förbudet icke sträcker sig till almosan, icke till gifvaren, så väl som emottagaren?
Sedan ej mindre ifrågavarande Utlåtande, än de dervid fogade af åtskillige Ledamöter i Utskotten afgifne särskildte meningar blifvit uppläste, hemställde Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken om icke, enär Utskotten till lättnad vid målets pröfning, i slutet af Betänkandet framställt resultaten deraf uti \\ serskilte punkter, Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att berörde punkter nu linge hvar efter annan till afgörande företagas. Hvarvid likväl och då första och andra punkterne af Betänkandet med hvarandra ägde nära sammanhang, Hans Excellence föreslog, att de samma kunde på en gång till öfverläggning och pröfning förekomma. Bifölls. Härefter upplästes första och andra punkterne, hvilka voro af följande innehåll: 1:0 Närvarande omständigheter medgifva ännu icke vidtagandet af något sådant Riksens Ständers Beslut, som skulle lemna till resultat ett bestämdt förklarande af Sedelmyntets Silfvervärde. 2:0 I följd häraf förblifva Bankens Växelfunctioner (med det i to punkten, rörande utväxling af nytt Silfver - skiljemynt, Den 6 Junii. 207 gjorde undantag) hvilanda intill nästa Riksdag; då dermed kommer att förhållas efter det förordnande j som Riksens Ständer i afseende der åi j meddela. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf j uppläste följande: Jag liar redan förut sökt omständeligen visa, att realisation är det enda sätt att återställa fullkomlig stadga i vårt myntväsende, och att på en gång häfva alla de financiella oredor, som genom den allmänna Creditens förstörande utbredt nöd och förlägenhet i näringarne, samt tröghet och stockning i Allmänna rörelsen. Förr eller senare måste också realisation företagas; och jag tror mig förutse att det ej kan dröja länge, innan öfvertygelse!! om dess nödvändighet blifver allmän.
Ang:de förmedling af räntan för lägenheter i förra kronoparken Strandskogen på Oland; 8:o Ang:de eftergift till förmån för Carlstads stadsförsamling af Kronans rätt till ett efter Näringsidkerska!! Johanna Emilia Hollander fallet danaarf; 9:o Ang:de eftergift af Kronans rätt till danaarf efter afl. Enkan B. H. Sandelin; 10:o Ang:de Notarien E. Lundbergs, såsom arrendator af Strömsholms Kungsladugård, underd:st gjorda ansökning om eftergift af halfva Spanmåls-arrende-beloppet för år 1852 ; ll:o Ang:de uplåtelse pä viss tid åt enskild man af en, K. M. och Kronan tillhörig, intill K. Operahuset i Stockholm gränsande tomt; 12:o Ang:de frami, förre Depart:s-Chefen i K. General-tullstvrelsen, Kansli-Rådet F. D. Valerii enkas och barns befriande från honom ådömdt ersättningsansvar i målet ronde den efter afl. Upbörds-Tullförvaltaren M. F. Finér yppade balans. 13:o Ang:de anslag af medel för nybyggande af ett Landshöfdinge-residens i Christianstad; 14:o Ang:de pension för Krigs-Rådet S. G. Ehrenstams enka, Charlotta Gripenstjerna; 15:o Ang:de grunderna för rättigheten att tillverka bränvin samt beskattningen derför; 1G:0 Den 3 Decemijer. 49 16:0 Ang:de Statens medverkan för anläggande af jernvägar i landet; 17:o Ang:de liqviderandet af accords-amorteringen vid Landshöfdingetjensten i Calmar län. 18:o Ang:de understöd till Hospitalsfonden; samt 19:o Ang:de den s. k. Kurhus-afgiften. Äfvenledes föredrogds och begärdes på bordet K. M:s nedannämnde, denna dag ankomne, Nåd. Skrifvelser till R. St. 1 :o
Efter justering af Protokollet öfver Ecklesiastik-ärenden för den 14 dennes, yttrade Departements-chefen, Statsrådet Thyselius: »Till följd af Rikets Ständers varma nitälskan för allt, som kan bidraga till spridande af upplysning och bildning, är det utan allt tvifvel att antaga, det de äfven för Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition JM 43. 13 den kommande statsregleringsperioden skola för folkundervisningens befrämjande anvisa den personliga skyddsafgiften, hvars belopp, efter sannolik beräkning, kommer att under de år nämnda statsreglering skall omfatta, uppgå till 285,000 R:dr årligen; och jag får derföre i underdånighet hemställa, att Eders Kongl. Maj:t, beträffande fördelningen af dessa medel och vilkoren för åtnjutande af bidrag deraf, täcktes till Rikets Ständer aflåta den nådiga Proposition, som må finnas af förhandenvarande förhållanden påkallad.» »På de grunder, som uti ett af mig uppsatt förslag till nådig Proposition i ämnet finnas vidare utvecklade, tillstyrker jag alltså i underdånighet: att Eders Kongl. Maj:t behagade, på sätt och under de vilkor nämnda förslag upptager, af Rikets Ständer äska dels till Folkskolelärare-seminarierna R:dr 65,000: — till understöd för seminarii-elever » 30,000: — till arfvoden och resekostnader för skol-inspektörer » 30,000: — till förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel samt till understöd för utgifvande af lämpliga läroböcker, kartor, m. m., för folkskolorna » 10,000: — till understöd för högre folkskolor » 10,000: — till folkskoleväsendets utveckling och förbättring » 75,000: — till löneförbättring för examinerade lärare .
fängelfe för miteé* odj lönjfaläge&böter, tillfammané 6 3t;br 32 fp., f)abe £anbéhöfbinge*©m* betet uti ©ötfjeborgé* odj S3ofjuä £än, uti afgifmen förklaring anbragit, att bå 53 (£ap. 3 § Sttijjgerningébalken innejjuller farffilt förmanbling af bö* tet* för lönffaläge och berföre utfätter 14 bagarö häfte, famt fålunba här* utinnan gör unbantag från lagenö allmänna förmanbling&grunb, fpnteé £anbéljöfbinge*©mbetet någon felaktighet icke h^f^a egt rum berigenom, att Slnbreaö 2sof)an£on, hvilken jemmät marit bönib till 3 0i:br 16 jf» miteéböter, blifmit för bern och Iön(Falägeé*pfiften fjällen 22 bagar i häfte; men bå jag icke kunnat gobfänna npfjnämnbe, för ben mibtagna åtgärben anförba |4äl, emeban bet efter min tanka, ålegat £anbghöfbinge*©mbetet, enligt itongl. SBrefmet af ben 26
Maj:t har, med stöd af hvad 109 §. Regeringsformen stadgar, till denna Rikets Ständers anhållan härmedelst velat Sitt Nådiga bifall lemna, kommande således Riksdagen att till den. 2 nästkommande Junii varda förlängd. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl., Nåd och ynnest städse välbevågen*. Datum ut supra» CARL JOHAN. G. af Wetterstedt* Proposition om offent!, vid St. iifverläggnirigar. 781 N:o 56 Proiocoll, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet o Stockholms Slott den 16 Maji 1823» Närvarande : Hans Excellens Justitia Stats-Ministern. Herr Giefve Gyllenborg. Hans Excellens Stats - Ministern för Utrikes Arenderne Herr Grefve von Engeström, Stats-Råden t H. E. Herr Grefve Rosenblad. H. E. Herr Grefve Fleming. Undertecknad Hof-Canceller. Stäts-Råden : H. E. Herr Grefve Sköldebrand, H. E, Herr Grefve Mörner. Stats-Rådet Grefve Lövenhjelm, Undertecknad Hof-Canceller uppiäsle ett på Nådigste befallning författadt förslag till Nådig Skrifvelse från Kongl. Majd till Rikets Ständer, angående offentlighet vid Ståndens Öfveriäggningat. Hans Excellens Stats-Rådet Her Grefve Mörner anhöll i underdånighet, att för sin del få anmäla: att ehuru väl frågan om offentelighet vid Ståndens öfverläggningar finge ett vida fördelaktigare skick, då igenom Kongl.
Constitutions - Utskottet har ansett Hof-Cancellerens tillvaro med samma Embetsbefattning som hittills, af myc. ken vigt, hufvudsakligen derföre, att Konungen då, vid öfverläggningar om ministeriella mål, blir omgifven af tvenne ansvarige Rådgifvare, hvilka alltid böra kunna skärskåda sakerna bättre än en och se deni ifrån flera sidor, helst hvar och en särskildt skulle kunna hafva ensidiga omdömen. Ännu en fördel består deruti, att den, som skall suppléera Utrikes-Stats-Ministern, redan blifvit småningom initierad i Diplomatikens hemligheter, och behöfver icke komma helt okunnig till denna function, när Stats - Den 3 December e. m. Ministern afgår eller är hindrad. Jag hemställer derföre vördsamt, om icke Ridd. och Adeln skulle vilja instämma härutinnan med Constitutions-Utskottet. Herr Munck af Rosenskjöld: Såsom Ledamot af Constitutions-Utskottet har jag hufvudsakligen varit af samma tanka, som Grefve Löwenhjelm , att Hof-Cancelleren vore öfverflödig såsom biträde åt Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne. Den farhågan, att Utrikes Mini., stern skulle komma att sakna en annan Rådgifvare bredvid sig, upphör då vi läse i en §. af våra Grundlagar, att ett StatsRåd skall vara närvarande vid ministeriella måls föredragning, då Hof-Cancelleren är hindrad. Detta måste således äfven gälla, om ingen Hof-Canceller finnes. I synnerhet är jag likväl rädd för, att Tryckfrihetens vårdare skall stå i sa nära relation med Utrikes Ministern, hvilket icke skulle inträffa med Ecclesiastik-förvaltnin. gens Chef, åt hvilken Särskildta Utskottet velat uppdraga denna vård. Med Herr Grefve Löwenhjelm är jag dock ej af lika tanka, att intet protocoll skulle behöfva föras öfver ministeriella mål. Protocoll bör visserligen föras öfver föredragningen af sådane mål, men dervid kan icke behöfva upptagas mera än det hufvudsakliga, samt sjelfva beslutet.
Maj:ts beslut år 1805, raserade fästningsverken, samt innehållande omkring 23,700 qvadratainar; och hade stadens Äldsle i sådant afseende, under åberopande tillika af förment svårighet att, i fråga om eganderätten lill ena eller andra delenj af nämnda bastion, skilja emellan Kronan och Malmö stad, hvilken sednare, enligt kontrakt den 11 September 1805, ålagit sig att emot vissa vilkor föranstalta om raseringsoch planeringsarbetets utförande, hemställt, ali staden målle på sig få öfverlåten all den rätt och del, Kronan kunde ega till bastionen Nyköping, mot vilkor att staden derför erlade den löseskilling, hvilken för berörda Kronans andel i bastionen kunde i särskild ordning varda bestämd att för en gång utgå, samt alt följaktligen alla angående bastionen hittills meddelade särskilda föreskrifter och beslut målte varda undanröjda och eganderätten till bastionen öfverflyttad på Malmö stad. Sedan E. K. Majit, med anledning af denna underdåniga hemställan, hvartill E. K. Majlis Befallningshafvande tillstyrkt bifall, i nåder anbefallt Krigs-kollegium att höra Chefen för Ingeniör-korpsen och derefter med eget utlåtande i underdånighet iukomma, hade bemälde Chef, bland annat, upplyst, att å den plan öfver Malmö fästnings rasering, som af då varande General-qvartermästaren Mannerskantz var upprättad, tydligen vore ulslakadt, hvilka fästningsverk borde öfverlemnas åt staden och hvilka skulle bibehållas för Kronans räkning, bland dessa sednare bastionen Nyköping; men Expeditions-Utskottets Förslag lill underd.
Ilan måste derföre låta tiden utöfva sitt inflytande på de tilläfventyrs blott tillfälligtvis uppbrusande passionerna och alltså städse kräfva en längre besinning, innan han går att bryta ett band af den vigt och betydelse, som det, hvilket förenar makar. I denna del innefattar emedlertid gällande lag, hvad ifrågaställda fall angår, ej nog återhållande kraft. Den medgifver nemligen den maka, som blifvit öfvergifven, att, genast efter öfvergifvandet, begära domarens stämning eller lysning å den andra; och den underlättar såmedelst tillställningar af makar, som blifvit oense. Oenigheten kan dock möjligen hafva mindre djupa rötter; och någon tids besinning skulle tilläfventyrs mången gång vara nog för makarnes återförening, något som svårligen står att vänta, sedan deras förhållande, genom 8 Lag-Vtsk. betänkande N:o 9. stämning eller lysning blifvit allmängjordt samt elen ena offentligen uppträdt såsom den andras anklagare och dymedelst vidgat det svalg, som åtskiljer dem. Så vidt motionärens förslag går ut på inläggande i vår lag af den återhållande kraft, som den i omförmälta hänseende nu saknar, förtjenar detsamma således uppmärksamhet. Att utbyta 13 Kap. 4 § Giftermåls-Balken emot den föreslagna §:n låter dock svårligen sig göra. Denna sednare, som är hemtad ur Lagberedningens förslag till Civillag, utgör en del af ett system, som af viker i väsendtlig mån från det gällande. Men saken påkallar ej heller denna vidlyftiga lagförändring. Utskottet tror det för ändamålet göra tillfyllest, om det stadgas, att hvarken stämning eller lysning må utfärdas förr, än sex månader efter öfvergifvandet; och det är i öfverensstämmelse med denna åsigt, som Utskottet tillstyrker, det måtte Rikets Ständer besluta en författning af innehåll:
Under tryckningen af detta Betänkande, hafva ännu flera underrättelser vunnits, som bestyrka att förlägenheten i flera provinser af Riket sedan irenne ar tillbaka är i ett fruktansvärdt tilltagande Efhållne Éxtracter af Tull-Specialerna vid Blockhusudds Tull i Stockholm, öfver importerade Finska varor, gifva, på sätt Tab. XVI visar, vid handen, att den förut uppgifna årliga under-balancen i Handeln bör för de sist förflutne åren ökas med åtmindstone 2 millioner R:d. pr. är. Allt visar, att 'farans timme är nära: jag önskar och hoppas att räddningens äfven mä vara det. ***) i‘ö'r dem som ännu tillåta sig att låtsa tvifla på dess verklighet, bifogas följande uppgifter. Fastighets-för säljning ingen x 4, **) De Betänkandet bifogade, af Herr Directörcn af Uhr författade, tabeller, liro de samina, sorn sedermera åtföljde det Särskildta Utskottets Betänkande, och finnas det samma bifogade här frammanföre sid. 85o, Den 50 Juni. 971 Utdrag af Protocollet, hullet inför Riksens Högloft. Ständers Särskildta Utskott vid Urtima Riksdagen i Stock' holm den 17 Juni 1815.
Uti Bolagsreglorna böra inflyta förbindelser och öfverenskommelser. а) Om solidarisk ansvarighet, så beskaffad, som i § 5 vidare föreskrifves. б) Om tid för Bolagets varaktighet, icke under Tio år, i fall någon viss tid upgifves. Eljest och derutöfver, i fall ingen viss tid på förhand bestämmes, åligge Bolaget att fortfara minst 18 månader efter allmänneligen kungjordt beslut att uplösas. c) Om storleken af teckningssumman eller grundfonden, som icke får understiga en half milbn Kdr rmt.. d) Om kontant inbetalning af minst en femtedel före Bankens öpnande och förbindelsers afgifvande, lemnande Bolaget Benämningen »Enskilda» kan alldeles försvinna om BiksBanken uphör såsom Laneoch SedelBank. Den är i så måtto alltid origtig, som sammansättningen af sådana Bankbolag icke antyder enskild utan offentlig rörelse. Näringsidkare äro dessa Bolag, fastän under en ny kategori. Alla i denna § här sammanförda föreskrifter, hvilka lika mycket och gemensamt äro konstitutiva, synas böra sammanföras i en g och ej fördelas i flere. Det kan ej vara likgiltigt för allmänheten, och således beroende af Bolagets godtycke, att efter börjad bankrörelse sluta opp när det behagar, utan föregående advis, så att annat Bolag må ha tid träda i stället. Att börja med för stor grundfond, eller att efterhand få öka densamma, kan aldrig vara skäl för lagstiftning att förbjuda, deremot må den icke heller vara så låg, att dess belopp icke ger någon garanti för omtanka och emot lättsinniga företag. Det är klart att ett nybildadt Bolags intresse, att tillse det Ban - 154 Den 11 Mars f. m. full säkerhet för vidare inbetalningar under minst tvenne påföljande qvartalet af en lika summa eller en femtedel hvarje qvartal. é) Om . beloppet af hvarje lottbref, icke stäldt å mindre summa än .200 Bdr rmt. Om rösträttigheten inom Bolaget antingen efter ägande lottbrefs totalbelopp eller med inskränkning för dem, som äga mer än ett visst utsatt maximum. g)
Der upplyses, att, med få, af tillfälliga och främmande orsaker tillkomna undantag, inhemska varu-tillverkningen tilltagit ej mindre i qvantitet än i värde, och att Fabriks - Bevillnings-Utskoltets Utlåtande N.o 44- 5 redskap år 1827 blifvit förfärdigade till ett nära tredubbelt belopp, emot förr, hvilket Collegium ansett utmärka ett tilltagande behof af dylika redskap för Fabrikerna; och kan Utskottet, i sammanhang härmed, icke undgå att äfven fästa uppmärksamheten derå, huru det nyligen tryckta General-sammandraget öfver 1827 års Bevillning upplyser, att Fabrikörernes antal, sorn år 1823 utgjorde 741, under successivt stigande, för år 1827 uppgick till 826 personer, och att beyillningen af Fabrikerna, år 1828, uppgående till 21,625 R:dr , år 1827 ökats till 2 3,52 4 Rtdr. Och bestyrkes rigtigheten af Utskottets tankar, i detta ämne, än vidare af Öfver-Ståthållarens i Stockholm och Konungens Befallningshafvandes i Götheborg fryckta Femårs-Berättelser. Då Utskottet icke eller kan undgå finna det angifna förhållandet, att Tull-afgiften för Siden-, Bomullsoch Ylle-varor uppgått till det, efter Utskottets, mening, nog betydliga beloppet af nära 100,000 R:dr, vara ganska hugnande, helst de inhemska Fabrikerna i dessa näringsgrenar, under samma tid, efter hvad förut blifvit ådagalagdt, dels förkofrat och dels bibehållit sig, samt således antagas kan, både att införseln af dessa varor uppväckt täflan hos inhemska tillverkare , och att Tull-inkomsterne fått till-; 6 Bevillnings-Utskoltets Utlåtande N.-o 44- växt egentligen på Lurendrägarens bekostnad; så får Utskottet för öfrigt , i afseende på Herr Marks von TUurtembergs uppgifter om minskning i Tull-inkomst för ifrågavarande väfnader, nu upplysa, att, på sätt uppgiften Litt.
Jag får dock fästa upmärksamheten derpå, att de Norrska åtgärderne åro undantag Den 13 Juni. undantag för raffineringen af socker, men alldeles icke uteslutande i fråga om Sverige, utan gäller för alla länder, och således är det en åtgärd, som i sina verkningar kan medföra menliga följder för Sverige, om icke å Sveriges sida vidtagas åtgärder, hvilka afse icke endast Norrige utan äfven alla andra länder. Icke heller har jag tillstyrkt, att beslut i denna fråga skall upskjulas, utan endast att tullens bestämmande å raffineradt socker må anstå, intilldess denna fråga blifvit afgjord på det sätt, att K. M:s nådiga svar eiler propos. ankommit till R. St. Jag har ansett mig böra yttra delta till rättande af den misstydning, man gifvit mina ord. Gr. Gyldenstolpe; För närvarande existerar den halfva tullen såväl å det socker, hvilket införes till Norrige från Sverige som å det socker, hvilket föres från Norrige lill Sverige, och således upstå samma olägenheter för raffinadörerne inom de båda länderne. Just derföre har Utsk. föreslagit att i fråga om artikrn socker detta skall uphöra för båda rikena, och att följaktligen icke det ena riket må kunna med mera fördel införa socker till det andra än hvarje annat land. Om half tull icke funnes ifråga om införsel af socker från det ena till det andra af de båda förenade rikena, vore den föreslagna åtgärden obehöflig. Denna halfvatull åstadkommer derföre olägenheter, ty om de Norrska raffinadörerne skulle i tull betala de 5 sk., som äro bestämde för införsel af socker från andra länder till Sverige, hade ju den Svenske raffinadören icke någon olägenhet af importen. Den Svenske raffinadören hade då samma skydd emot import från Norrige som från Belgien och Holland. Men då nu så icke är, och den Norrska raffinadören dessutom undfår export premie, som icke finnes i något annat land, är den föreslagne åtgärden enl. min åsigt behöflig. Man har visserligen sagt, att en sådan premie skall finnas i Belgien, men det är icke något premium utan raffinadören återfår endast en redan erlagd afgift.