Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle deremot moder till oäkta barn vara i en fördelaktigare lefnadsställning, så att den blifvande qvarlåtenskapen efter henne kunde vara af någon betydenhet, så lärer hon väl i följd af en sådan lefnadsställning föredraga att begagna den henne genom det nämnda Kongl. Brefvet af den 17 Oktober 1778 förunnade rättighet att förblifva obekant, och föga utsigt är att hon underkastar sig det i den Kongl. Propositionen bestämda vilkoret att låta i behörig kyrkobok anteckna det oäkta barnet såsom sitt; och det så mycket mindre, som hon i allt fall genom begagnande af testamentsrätten kan se sitt oäkta barn lika väl till godo. Bäst synes mig, att man sörjer för oäkta barn derigenom att, utan ändring i arfslagarna, redan gällande lagar behörigt tillämpas. Genom 7 g i 8 Kap. Arfda-Balken tillförsäkras oäkta barn rätt att njuta af fader och moder nödtorftig föda och uppfostran, till dess de sig sjelfva nära kunna. Det är icke lagens fel, om detta stadgande icke får blifva sanning. Genom Kongl. Förordningen af den 21 December 1857 om testamente, står det moder fritt att bereda sitt oäkta barn alla de förmåner, som nu genom den Kongl. Propositionen åsyftas.» Af Professoren Doktor Flensburg. Af Riksdagsfullmägtigen Sven Rosenberg från Christianstads län, som ansåg, att, om modren icke medhunnit att låta i kyrkoboken anteckna barnet såsom sitt, barnet det oaktadt må vara arfsberättigadt, då moderskapet behörigen styrkes. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1865. Ank. till Exp.-Utsk, den 29 Dec. 1865, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, med förslag till förnyad förordning angående jords eller lägenhets af stående för allmänt behof. Lag-Utskottet går att härmed afgifva sitt utlåtande öfver ofvanberörda nådiga Proposition, sorn, jemte de i Stats-Rådet och Högste
Mamsellen skulle just rifva af ett stycke för att vira in dem, då jag fick se ett namn, som kom mig att rycka till mig alltsammans.” Jag uppvecklade papperen ... O, hvilka minnen, hvilket skuggspel, som uppdykade från fordna tider! Det var dokumenterna tillhörande ”skonerten EmilieJohanna, hemma i Strömstad – förande kapten: Paul Smith, 1820.” Mången gång framtager jag dessa på ett så underligt sätt erhållna relikpapper. De utgöra den outtömliga sagan af erinringar från det förflutna ... Emilie-Johanna, min fars älsklingsfartyg, hvilket han döpte efter första och sista länken i den lefvande kedja, som lindade sig kring ett intill döden lyckligt äktenskap – detta fartyg, på hvilket jag sjelf som flicka en gång gjorde en oförgätlig resa ... och ändtligen detta fartyg, der min bror första gången kommenderade som kapten – ack, af allt detta fanns det nu qvar endast några gulnade blad, och de kommo och sökte upp mig här, sedan både redaren, skepparen och den ene af namnintressenterna gått förut hem till skuggornas land och Emilie-Johanna sjelf till hafvets botten på en sandbank utanför inloppet till Bordeaux. Gustaf IV Adolf. – Armén på gränsen. Med danska kriget utsläpptes öfver det i så bedröfligt förfall komna riket en stor del ytterligare landsplågor, om icke just af det slaget, som Farao med sin här utstod, så likväl af det slag att de ännu qvarlefva bland de mörka minnena af denna mörka tids historia. Der satt på Sverges gamla tron en konung, som drömde underbarare drömmar än den egyptiske konungens bagare och munskänk, ja än den egyptiske konungen sjelf drömde. Men der blef icke hemtad någon ny Josef att uttyda dem. Väl funnos i landet många både drömtydare och spåmän, men konsten var att få konungens öra, och det hade ännu ingen fått och skulle ej heller få för så lång tid, som behöfdes till att klart utreda det hemlighetsfulla och öfvernaturliga i hans nattliga fantasier, hvilka till följd häraf gingo igen om dagen och lade det arma kungliga hufvudet i band och bojor, som det icke kunde slita.
Jag anser mig icke kunna obelingadl eller i någon vidsträcktare mening biträda denna åsigt. Det är kändt, alt en betydlig del af del metalliska mynt, som utvexlats ur Riksbanken, utgät till Finland, i följd af der tillvägabragte förändringar i myntväsendet. En värd talare har uppgifvit, att beloppet af Svenska b:cosedlar, som bankslyrelsen för sådant ändamål mäst inlösa, uppgått till icke mindre än 4 millioner r:dr. Del är äfven bekant, att den förödande eldsvåda, som för eli par år sedan öfvergått Hamburg, baft lill följd uppsägning eller förminskning af banco-crediter, som handlande i rikets större stapelstäder tillförene haft pä denna penningemarknad för verldshandel. Dessa omständigheter, jemte (lera andra orsaker af mera tillfällig beskaffenhet, torde i icke oväsendtlig män hafva verkat till det ofördelaktiga tillstånd, hvari värt myntväsende för närvar, fallit. Emedlertid är jag långt ifrån att förneka, att ett missförhållande inträffat under de sisla åren emellan varuinförseln och utförseln, och att nödvän1 H. 20 154 Den 14 Augusti f. m. digheten ali lill någon del contant fylla valutan för den förra kiln uti sin man hafva menligt inverkat på vårt penningeväsende. Detta missförhållande kan jag likväl icke uttyda så, som skulle varu-iuförselu varit utomordent ligen uppdrifven öfver det vanliga medelbeloppel, eller ali den skulle hafva öfverskridit del naturliga måttet för landets förbrukning; då nemi. i betraktande tages, att den successivt ökade införseln till stor del ligger uti råämnen för bomullsoch sockerfabrikationen, hvilken sednare älerutfört i förädlad vara en icke obetydlig del af dess införselsqvantum; utan är detta missförhållande egentligen alt söka i den, till följd af en ofördelaktig conjunctur för jernhandeln inträffade minskningen uti skeppnings-qvanlitelen och saluvärdet af vår förnämsta export-artikel. Med ett ord: felet ligger icke egentligen uti införselsulan uti utförselsförbållanderue.
Kronofogden borde enligt äldre Författningar, dem KammarCollegium tillstyrkt böra upplifvas, jemväl underskrifva Jordeboken, men sådant synes likväl icke, äfven under nuvarande förhållanden, af nöden och kan ej ifrågakomma i händelse al bifall till Comiterades tillstyrkan, att Kronofogdens ansvar för Kronoutskyldernes debitering helt och hållet må upphöra, samt hans befattning inskränkas till ansvar för behörig indrifning och redovisning af hvad, som blifvit påfördt. -6- «■ 3 Morn. Då orter finnas, hvarest antingen aldeles icke några eller ock origtiga nummer å egendomar äro i Jordeböckerne införde, har detta förhållande påkallat stadgandet i detta mom. Den häruti omnämnde kolumn, som, i anseende till dess behof endast i vissa landsorter, icke kunnat inrymmas i det till Jordeboken bilagde formuläret, i enlighet med hvilket tryckta blanketter skola vederbörande tillställas, är likväl af vigt för samma orter, hvarföre serskildt stadgande derom bordt inflyta. 7• S-. 7 Morn. Vidsträcktare anteckning om rustning och rotering, än här är föreskriiven, erfordras icke, då öfriga nödiga upplysningar af Indelningsoch RoteringsVerken böra erhållas. 1°. $. Comiterade anse, att vederbörande tjenstemän icke skäligen kunna åläggas att uti det exemplar af Jordeboken, som enligt Comiterades förslag skulle vid Sockenkyrkorna lörvaras, anteckna inträffande förändringar, ulan verkställigheten deraf böra åt menigheternes eget bestyr öfverlemnas. Litt T. JORDEBOK öfver I. Litt. T. Härader. Socknar. Pastorater. Pagina. Upplysningar. 2V. JV. Fögderi. inora denna Socken finnes X. X.
Stockholm d. i5 Dec. 1823. Bevillnings-Utskottets Beräkning öfver hela Bevillningen för 1824 och följande åren: Banco R:d. Allmänna Bevillningen, sorn i följd af Bevillnings - Författningen kommer att utgå, har Blifvit calculerad till 2,209,550 B:d., hvaraf, sedan omkostnader och afskrifningar, återstoden upptages till , 2,170,000 Efter särskilda Författning gar utgå : Sjö-Tull Salu-Åccis Post-medel Chartce-Sigillatte-medél . För Bränn vins-till verk ning» Hemmansoch Pannerymds-af gifter 1,720,000 11,925 320.000 277.000 429.000 — S u m m a 4,927,925 — Förstnämnde Summa ingår hel och hållen till RiksgäldsContoiret med Till Stats-Verket infijter directe: Sjö-Tull 1,720,000. Post-medel 320,000. För Bränn vins-till verkning 429>000- Såsom QvarnTull har förut beräknats af Stockholm, Götheborg och Carlskrona i5,ooo. Salu-Aceis af öfrige Städerne i5,ooo. Men Ilöglofl. Stats-Utskoltet har nu upptagit dessa summor, i likhet med hvad i sednare tider influtit eller Qvarn - Tull i Stockholm 7,500.
Det förekom något om Konungens höga vilja, och det är detta, som jag icke anser vara riktigt att i lagstil införa. Hr Frih. o. Landtm, uppläste Gr. Frölichs förslag, så lydande: ”Ej må riksdag längre räcka än fem månader från den dag, då Konungen låtit om statsverkets tillstånd och behof R. St. eller deras StatsTJlsk. underrätta. Skulle likväl, vid nämnda tids förlopp, R. St. ännu icke hafva riksdagsärendena afgjort, anmäle de det hos Konungen, och äske; alt riksdagen måtte fortfara någon viss tid af högst en månad derefter, hvilket Konungen ej äge makt att vägra ellef förhindra. Der så oförmodadt hända skulle , att, vid den sålunda förlängda tidens utgång , R. St. icke hade staten reglerat eller någon ny bevillning till bestämdt belopp sig åtagit, då skall Konungen kunna R. St. åtskilja , sedan Man minst fjorton dagar förut om sitt beslut R. St. underrättat” o. s. v. lika med gamla §:n. Frih. Sprengtporten: Sedan Gr. Frölichs förslag numera blifvit uppläst, får jag förklara, att jag till alla delar deruti instämmer, icke vidare yrkande propos. på min gjorda framställning, såvida ingen af R. o. Ad:s ledamöter skulle densamma påyrka. Hr von Hartmansdorff: Sedan den propos., hvarom flere talare sig förenat, blifvit uppläst; så anhåller jag få uppläsa min, för att tillfredsställa dem, som sådant åstundat. Om alla, som hafva någon egen i denna sak alt framställa, göra på samma sätt, så är föredragningen snart full-, ändad. Mitt förslag lyder så här: ”Ej må riksdag utan Konungens och Rikets Ständers bifall kunna upplösas förrän fyra månader tilländagått från den dag, då Konungen lå - Dc n 8 J u 1 i f. m. tit om statsverkets tillstånd och behof R. St. eller deras StatsUtsk. underrätta. Skulle likväl vid nämnda tids förlopp R.
öfvertalning gaf fru assessorskan efter; hon eller Den straffade förmätenheten, hvilken Piece Prenumerationspriset ställer sig som kändt blifver på det alldrabästa upförd som man någonsin tilldelades också titel a f » första hofsångerska », kan åstadkomma, det blifver först och främst et anpå följande vis: blef ledamot af Musikaliska akademien samt nat Fruentimber, som kommer at föreställa Minerffick den pä den tiden ansenliga lönen a f 666 was Partie deruti, äfven och en annan mansperson För Idun ensam; som föreställer Herden Lycidas Rolle, jemte annan rdr 32 sk. specie årligen (hon erhöll senare hälft år kr. 2: — omvexling uti Habiterna. samma belopp oaf kortadt såsom lifstidspension), kvartal i 1: 20 hvarjämte skor, strumpor, band, blommor, U t o m i denna, a f svenske tonsättaren Lalin smink, påkläderska o c h hårfrisör, äfvensom komponerade opera, vet man endast, att hon För Idun med Modetidning: vagn till representationer o c h repetitioner erutfört Salmonias roll i Houdart de la Mötte ' 8 Med kolorerade planscher: Utan kolorerade planscher: H o n var 33 år, då hon först » Maccabeerne eller D e sju martyrerne ». E n k a hölls gtatis. kr. 4: — 1776, tillbragte hon sina återstående dagar i uppträdde å Gustaf I I I: s opera, spelande Thetis hälft år kr. 3: 25 hälft år kvartal &gt; 2:25 kvartal » 1:85 sin dotter Elisabeths o c h dennes mans, assesmot den 20-årige Carl Stenborg såsom P e l é e. sor Olins, h e m, hvarest hon den V * 1791 afled. Under 10 år var hon därefter K u n g l. teaterns prydnad o c h utförde de förnämsta Nämnda hennes dotter var den stora sånfrämsta sångpartierna i den tidens favoritoperor: » C o r a gerskan Halfårsprenumeranter fl.
Yppar sig den uti RegeringsFormens 71 §. omförmälda skiljaktighet, förfares såsom uti berörde §. stadgadt är; åliggande det Bevillnings-Utskottet, då dess förslag i en eller flera delar blifvit förkastadt, att föreslå en annan fördelning, eller andra grunder och sätt, för utgörandet blott af den andel i Bevilluingssumman, hvaruppå den ogillade delen i Utskottets förra förslag har afseende, och förhålles, i händelse äfven en sådan ny fördelning ej antages, på det sätt ofvan föreskrifvet är. 12 Förslag till ändring, i Grundlagame. summan, hvaruppå den ogillade delen i Utskottets förra Förslag har afseende, och förhålles, i händelse äfven en sådan ny fördelning ej antages, på det sätt ofvan föreskrifvet är. Hänvisning: Bihanget, lil Sami., Konst.-Utsk. Mern. Ridd. och Ad. Prot. d. 29 Julii 1851. Preste-St. Prot. d. 26 Julii 1851. Borgare-St. Prot. d. 30 Julii 1851. Bonde-St. Prot. d. 29 Julii 1851. 7. Förslag till lindring i 74 §. Regerings-Formen, angående åtskilliga till Förstärkt Siats-Utskott hänvisade frågor. Regerings-Formen. §. 71. Yppar sig skiljaktighet emellan flere af Riks-Stånden om dessa grunder, sälten af deras tillämpning och Bevillningens fördelning till utgörande, eller skulle, hvad icke väntas bör, något Riks-Ständ allena söka undandraga sig det deltagande uti den fastställda Bevillning s-summan, som Bevillmngs-Utskottet Föreslagit, då skall hvarje Riks-Stånd, som ändring uti Bevillnings - Kunna samtlige Riks-Stånden sig icke förena om grunderna för någon Bevillning, sältet för deras tillämpning, eller Bevillningens fördelning till utgörande; då skall saken öfverlemnas till afgörande, på det sätt 73 §.
En ren-tschuktsch, Rotschitlen, som bor omkring 12 engelska mil från Vegas vinterläger, berättade, att Koljutschin-viken, af tschuktscherna kallad Pidlin, är isfri hela sommaren. Urtridlin från Koljutschin sade, att hvarken vid denna ö eller i Koljutschin-viken finnes någon is om sommaren. Ranau från Jinretlen sade också, att Koljutschin-viken alltid är öppen om somrarna. Ettiu från byn Nettej, mellan Irgunnuk och Beringssund, berättade, att hafvet vid Nettej är isfritt om sommaren oberoende af vinden, om vintern endast vid sydlig vind. Vankatte från Nettej berättade, att hafvet der blir isfritt under månaden »Tautinjadlin», d.v.s. senare delen af maj och början af juni, och åter isbeläggas under månaden »Kutschkau», eller oktober och november. Kepljeplja från byn Irgunnuk, belägen 5 engelska mil öster om Vegas vinterqvarter vid Pitlekaj, sade, att hafvet utanför dessa byar är isfritt alla somrar, utom då det råder nordlig vind. Deremot sade han, att man längre vester ut, såsom vid Irkaipij, nästan alltid skall kunna se is från land. Kapatljin från Kingetschkun, en by mellan Irgunnuk och Beringssund, berättade den 11 januari, att det då var öppet vatten vid denna by. Han sade vidare, att Beringssund om vintern vid sydlig vind är isfyldt, vid nordlig isfritt. Samma dag berättade en tschuktsch från Nettej-Kengitschkun, också mellan Irgunnuk och Beringssund, att utanför denna by då låg is. Han bekräftade Kapatljins utsago angående Beringssund. Kvano från Uedlje, nära Beringssund sade, att der alltid är isfritt från maj till och med september månad. Den 13 mars fingo vi erfara, att äfven bränvin här utgör en handelsvara.
Yid öfvervägande af frågan, huruvida ofvanberörde i gällande taxa stad gade inskränkning i rättigheten att införa grof ull, bör bibehållas eller icke, måste tagas i betraktande, å ena sidan, de svårigheter vid kontrollen mot fin ulls införtullande såsom grof, hvilka föranledt inskränkningen, och å den andra, de olägenheter, som denna inskränkning icke kan undgå att medföra för så väl handeln, som den vidt omfattande industri, hvari ullen ingår såsom råämne; — och då general-tullstyrelsen hädanefter, såsom hittills, icke lärer underlåta att för bedömandet af ullens hän förlighet till ena eller andra slaget meddela lämpliga föreskrifter, samt dessa åter måste antagas kunna af hvarje tullkammare tillämpas, vill det synas utskottet, som den afsedda kontrollen härigenom, oberoende af till hvilken eller hvilka orter införseln eger rum, egentligen står att vinna; vid hvilket förhållande och då rättvisan onekligen kräfver, att inskränkningar och hinder i lolliga företag icke utan yttersta nödvändighet af lagstiftningen uppställas, men en sådan nödvändighet, enligt hvad ofvan är antydt, uti förevarande fall icke eger rum, utskottet anser sig böra tillstyrka, att den i gällande taxa stadgade inskränkning till vissa städer af rättigheten att införa grof ull må upphöra och föreskriften derom följakt ligen ur taxan utgå. Äfvensom och enär general-tullstyrelsens åliggande att, i hvad på densamma ankommer, meddela lämpliga föreskrifter, till förekommande af missbruk vid varors tullbehandling, är af beskaffenhet, att icke påkalla serskildt stadgande i tulltaxan, utskottet hemställer, att hvad derutinnnan finnes angående artikeln ull i taxan stadgadt icke vidare må deri upptagas.
Till hvad Eders Kongl. Maj:t i sådant afseende äskat och föreslagit blef Rikets Ständers bifall af Stats-utskottet i utlåtande den 7 Mars 1848 tillstyrkt, med reservation endast af 1 Adelns och 3 Presteståndets ledamöter; men utlåtandet återremitterades i denna punkt från alla fyra Riksstånden, —på grund hufvudsakligen af följande skäl: att den nya organisationen, hvarigenom de 2:ne embetsverken förlorade sin egenskap af rikskollegier, komme att föranleda minskning i antalet af de till ledamotskap i riksrätt enligt 102 § Regeringsformen berättigade personer; att det för ärendenas behöriga pröfning och opartiska afgörande samt betryggande af enskildes rätt onekligen voro af särdeles vigt, att ekonomiska frågor åtminstone i en instans handläggas af ett embetsverk med kollegial sammansättning; att hos endast rådgifvande ledamöter svårligen kunde förutsättas samma kraft och nit att göra sin mening gällande, som hos dem, hvilka ega att i besluten deltaga; att den kollegiala styrelseformen företrädesvis borde bibehållas i de administrativa verk, hvilka befatta sig med näringsfrågor, i afseende hvarå lagstiftningsrätten vore Konungen ensam förbehållen; att vissa, till bemälda kollegiers befattning ännu hörande mål vore af beskaffenhet att ej lämpligen böra af en enda person afgöras; att kollegialformen ingalunda uteslöte möjligheten af ärendenas skyndsamma behandling; att den besparing, som genom den nya organisationen skulle åstadkommas, vore af allt för ringa betydenhet, medan å andra sidan indragningsstaten komme att ansenligt betungas; att, till minskning i allönings-kostnaderna, Bergsoch Kommerse-kollegierna borde förenas till ett verk med gemensam chef, men fördeladt i tvänne afdelningar, o. s. v.; — hvarförutan inom Rondeståndet af flere ledamöter yrkats, attRergskollegium, »såsom hinderligt för bergshandteringens utveckling och icke ens i vetenskapligt hänseende behöfligt», måtte helt och hållet indragas. — Uti nytt utlåtande den 28 April 1848 af styrkte Stats-utskottet, utan någons reservation, Rikets Ständers bifall tili hvad i Kongl.
Jag saknar likväl i den Kongl, propos. all framställning om ersättning till hemmansägarne i dessa församlingar, allt ifrån 1835, för den afgift de erlagt, ulan alt dertill vara skyldige: och som det icke är Staten värdigt att uppbära en redan afskalfad afgift, mera derföre alt den utgått i spanmål, än om den hade utgjorts i penningar, får jag, i sammanhang med den K. propos:n, väcka den motion, att utaf statsmedlen ersättning malte meddelas vederb. hemmansägare i de ifrågavar. försam 1 11. " ' 26 ?02 Den 14 Augusti e. m. tingarnö, antingen i spanmål, eller penningar efter hvarje års markegängspris, liviIkeldera ma anses lämpligast, för hvad de oriktigt i flere år erlagt, under vördsam anhållan, att denna motion må blifva lill StalsUtsk. remitterad. Ii. o. Ad. biföll, alt K. M:s nu föredragna nåd. propos., tillika med hvad Gr. Wrangel i anledu. deraf nu anfört, finge remitteras lill StatsUtsk. Hr Lefre'n, Johan Pehr, anförde skriftligen: Ibland de många menliga följderne af de hvälfningar i rikets penningeväsende, som ägt rum under sednast förflutna 50 år, räknas med skäl äfven den, alt landet I närvar, stund har icke mindre än 3:ne myntenheter, nemi. riksdaler silfver, riksdaler banco och riksdaler riksgäldssedel'; hvartill kommer den särskilda besynnerlighet, att dessa räkneenheter, ehuru olika i värde, likväl bära samma hufvudbenämniug, riksdaler. Det synes vara hög tid att åstadkomma nödig rättelse i detta olämpliga förhållande, genom alt, för ali räkning, värdering, förskrifning, kursnotering och bokföring i landet, fastställa en af dessa riksdalrar såsom ensam gällande myntenhet i riket.
Skrifvelse, X 1. s 14^, i4G. — för Bankens och IiiksgäldsVerkens Tjenstemän må af Fullmägtige bestämmas. StatsUtskottets Betänkande i anledning af Revisorernes Berättelser. Dahlby och Flyinge Kungsgårdar, om Allmogens i vissa Härader af Malmöhus Län dagsverksskyldighet till; Konungens nådiga Proposition, I 1. s 184— 1 c> 1, remitt. till StatsUtskottet, II s 1133, 113^, 114G. Utskottets Utlåtande, IV 1. 47 — 61, bif. af BorgareStåndet, IX s47> afBondeStåndet, IX s 49 > af PresteStandet, IX s 51, af Adeln, IX s 53. Underd. RiksdagsBeslutet, §. 20. —- Kungsgård, om sökt eftergift af bristande arrende för Lotten N:o 3 i. Statsutskottets Betänkande, IV 3. s 127 — i3i, bif. af PresteStandet, IX s 56a, af BorgareStåndet, IX s 584» af Bondeståndet, IX s 594» af Adeln, IX s 599- 66 Bahlstedts, i anledning af Slussmästaren P. A., ansökan om förnyelse af en förkommen RiksgäldsContoirets Obligation, StatsUtskottets Utlåtande, IV 5. s 5o8 — 5ro, bif. af PresteStåmlet, IX s 1191, af BondeStåndet, IX s iaot, af BorgareStåndet, IX s 1208, af Adeln, IX s T2 14. BebetSedlar, om stadgandet af vissa föreskrifter, i afseende på upprättandet af; Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II sif 8g.
Likaså yttrafe, på Remiss af Nådig framställning i enahande ämne, 1812 års ConstitutionsUtskott sin öfvertygelse, att det utsträcktare oberoendet vore, med hänsigt till Högsta Domaremagten , hvarken hehölligt eller nyttigt, alt denna Magt ej borde ensam blifva en ocontrollerad och oförbätterlig del af Lagskipningen, att sådant icke hel - 276 ConstitutionsUtskottets Betänkanclen. ler syntes kunna ske utan äfventyr för enskilda välfärden, Styrande Magten verk. ningsförmåga oell samhällets lugn, och att lör öfrigt Högsta Domstolens Ledamöter, satte i farhåga för allmänna omdömet, skulle tryggast bevara sig mot omröstnin. gens följder, då de sorgfälligt gjorde alla rätt. Nuvarande ConstitutionsUt kott vågar • icke heller, i allmänhet och hufvudsakligen, frånträda dessa åsigter. I den Nådiga Propositionen igenkänner det, med djup underdånig vördnad, Kongl. Maj:ts fortfarande Höga omtanka, att, i förening med enskilda säkerheten, befästa DomareMagtens sjelfständighet ; Men om, å ena sidan, Utskottet medgifver, att OpinionsNämnden icke är, till sin organisation och sina former, nog fullkomlig för att, med utestängande af irringen och inflytelserna, alltid troget uttrycka det upplystare Nationaltankesättet, mäste dock, å andra sidan, Utskottet vidhålla rigtigheten af sjelfva idéen, Institutionens både inre och yttra harmonie med Grundlagen, de öfriga controlernas otillräcklighet samt fördelarnas öfvervigt emot missbruken. Enär 17 §. Regeringsformen bjuder, Constitutions-Utskottets Betänkanclen. 277 att Konungens Domsrätt skall uppdragas Tolf af Honom utnämnda lagkunniga Män, och 23 § förmår, att alla Högsta