Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Stjernsvärd har till sitt arimärkningsmemorial fogat afskrift af ansökningen och derjemte bilagt afskrift af Kongl, brefvet den 17 Juni 1817, samt af en § ur tjenstgörings-rcglementet, hvilka innehålla föreskrifterna om hvad officerares afskedsansökningar få upptaga, nemligen “helt enkelt och bestämdt frågan om afsked och om pension af arméens pensionskassa, då sökanden dertill anser sig berättigad44. Herr Sljcrnsvärds afskedsansökning deremot motiveras på skäl, som sättas i sammanhang med Kongl. Maj:ts beslut om upphörande af mililär-författningssamlings-arbetet, hvarvid Herr Stjernsvärd haft befattning. Konstitutions-utskottet har fördenskull ansett denna Herr Stjernsvärds anmärkning icke kunna vinna något afseende. Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 6. 29 IV. Af Herr P. E. Winge, ledamot af Borgare-ståndet, mot Statsrådet och Chefen för landtförsvars-departementet och öfrige ledamöter af Statsrådet. Anmärkningen angar rådgifvarnes ätgärd vid Kongl. Maj:ts beslut att inställa fortgången af militär-författningssamlings-arbetet. Anmärkaren anser detta arbete hafva varit af hög vigt för förvaltningen af arméens angelägenheter, och Konungens rådgifvare hafva förbisett rikets sannskyldiga nytta, såvida de tillstyrkt dess upphörande. Serskildt rigtas anmärkningen mot chefen för landtförsvars-departementet, med tillsats af flere beskyllningar, bland annat, för att hafva tillstyrkt befrielse frän arbetets fortsättande för den ena af redaktörerne, oaktadt den andres protest, och att genom maktspråk hafva upphäft öfverenskommelser med den andra, oaktadt erbjudna nya vilkor. Konstitutions-utskottet har, vid granskningen af protokollet öfver Iandtförsvars-ärenden för den 11 December 1849, hvarest denna fråga är intagen, icke funnit Konungens rådgifvares tillstyrkanden i ärendet gifva anledning till någon anmärkning.
Proposition, angående betäckande af de kostnader, som för skatteförenklingens och det nya jordeboksverkets fortgång erfordras Skrifvelse, i fråga om eftergift af den f. d. Lands-kamereraren i Wermlands län, Kammarrätts-rådet Svante Lindberg ådömda skyldighet att ersätta Kronans förlust af arrende-afgifter och krono-utskylder m. m. för boställena N:ris 1 och 2 Elfvetorp i Ölme socken af nämnde län. dito angående användande af medel från anslaget till fångars vård och underhåll för uppförande af en byggnad vid straffängelset i Landskrona. dito i fråga om pension från Rikets Allmänna Indragnings-stat åt Ju stitie-rådet John Roy. Proposition, angående åtgärders vidtagande för att underlätta penninge-ställningen och rörelsen inom landet. Skrifvelse, angående pension å Allmänna Indragnings-staten för Landshöfdingen i Skaraborgs län, f. d. Stats-rådet A. P. Sandströmers efterlemnade enka. dito om eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter Föraren Pihls från skiljda hustru Charlotta Kindberg. dito angående begärd utsträckt räntegaranti in. m för Kongl. Svenska aktiebolaget för jernväg mellan Köping och Hult. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1858. BIHANG TILI. 8 ii ci'a il ii ® a inas-siåaiöaas PI5 OTOKOLL VID liastlma KikMlngr» i 8locMtoln» Area 1850, 1857 oell 1858. FÖRSTA SAMLINGEN. ^dra Afdelningen < Berättelse om hvad sig i Rikets Styrelse tilldragit, sedan nästföregående Riksdag, jemte de af Kongl. Maj:t uppå Riks-Salen hällne tal samt Kongl. Maj:ts Nådiga svar uppå de af Rikets Ständer gjorda underdåniga framställningar och Jörslag.
Sedan, enligt inkomna uppgifter, lärjungarnes antal vid de fullständiga elementarläroverken under den tid, som förflutit sedan den vid 1856—1858 årens riksdag beslutade reglering trädt i verkställighet, ökats från omkring 4,800 till 6,400, har E. K. Majit, i anseende till det sålunda ökade behofvet af lärarekrafter, funnit nödigt att vid de fullständiga läroverk, hvilka för värvarande hafva endast 4 Lektorsbeställningar, Rektor inberäknad, detta antal ökas till 5, hvilket antal vore att anse såsom det minsta möjliga, såvida man skulle kunna påräkna duglige lärare i de ämnen, som hos den undervisande kräfde mer än vanligt vidsträckta eller speciela studier; och har E. K. Majit, i följd häraf, begärt till löner åt ytterligare en Lektor vid hvartdera af läroverken i Norrköping, Wenersborg, Falun, Malmö, Christianstad, Carlskrona, Östersund och Umeå ett sammanlagdt belopp af 16,000 Riksdaler. Då det hittills varande antalet Lektorer vid berörda läroverk visat sig vara otillräckligt för uuaervisningens ändamålsenliga ordnande inom de högre klasserna, hafva Rikets Ständer omförmälda nådiga framställning bifallit. 20:o. Vid sistlidne riksdag anslogs lön åt en Lektor vid hvartdera af de på real-linien fullständiga läroverken, med undantag af det i Luleå; och då för kompetens till Rektorsbefattning vid nämnde läroverk fordras, att hafva aflagt lektorsprof, kunde de i sjelfva verket anses hafva två Lektorer; men på sätt Departements-chefen 14 Expedition s-Ut shott e ts Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. till Statsråds-Protokollet anfört, har emellertid, i betraktande af den mängd läroämnen, hvari det ålåge dem att inom de högsta klasserna meddela undervisning, nämnde antal befunnits alltför ringa. Utginge man från den grundsats, att vid de fullständiga läroverken icke borde finnas mindre än 5 Lektorer, så borde vid de högre realskolorne icke finnas färre än 3.
Utskottets Betänkanden Nlis 5, 6. fordelningen af den Bevillning, som under namn af Sjö-Tull utgår; fördenskull får Utskottet vördsamt anmäla ett sådant förhållande, samt derjemte ofvannämnda Memorial till Hedervärda Bonde-Ståndet återlemna. Memorial om återlemnande al Kongl. Maj:ts från Hedervärda Bonde-Ståndet till Bevillnings - Utskottet åter-remitterade Nådiga Proposition om Salpetergärden jemte åtskillige Riksdags-Fullmägtiges i samma ämne afgifne skriftelige och muntelige yttranden. Wid föredragning i Hedervärda Bonde.Stan. det af Bevillnings-Utskottets d. 3 sisth Dec. afgifne Memorial, deruti Utskottet gifvit tillkänna sin öfvertygelse, att Kongl. Majus till Utskottet remitterade Nådiga Proposition örn Salpetergärden jemte de, med anledning deraf, inom Hedervärda Ståndet afgifne yttranden, icke tillhörde Utskottets upptagande, har, efter Bevilln.^Utsköttets Betänkande N-o 6. 3 det Eric Svensson fran Bohus Län anfort att Salpetergärden icke vore någon grundskatt, utan verklig bevillning, samt Anders Danielsson från Elfsborgs Län anmärkt att Bevillningsutskottet för tidigt vägrat upptagandet af denna fråga till pröfning, Hedervärda Bonde-Stan. det funnit att detta ärende borde gemensamt behandlas af Stats* och Bevillnings-Utskotten samt således, med ogillande af Bevillningsutskottets serskildt företagna handläggning vid .Remissen till begge Utskotten, funnit för godt att återremittera frågan till detta Utskott, för att gemensamt med Stats-Utskottet densamma handlägga. Sedan Utskottet, till åtlydnad af Riksdags - Ordningens stadgande uti 3 Morn. af 44 §. afgifvit ofvannämnda Utlåtande till samtlige Riks-Stånden, så hafva, jemlikt ankomne ProtocoIIs-Utdrag, Höglofl.
Höghet tillgifwit, smickrar sig ännu att pä stridens dag för E. K. Höghets ögon äterföra desia tappra Krigsmän, som, beredde a:t utgjuta sista blodsdroppen för sitt Fosterland cch sin Regent, hoptals samlades under Desi Fanor, med desia upphöjda tänkesätt, fom snart skulle ät Swensta Wapnen ätergifwa deras glans. och Spira är E. K. Höghet Amnad: och när menstliga ödenas l wälfningar en dag föra E. K. Höghet pä den Thron, öfwer hwilken deras stora namn och deras odödliga ära swäfwa, stall E. K. Höghets ruin i häfdcrna ulmärkas bland Hjcltarncs och de stora Regentcrnes; men en - Den iZ November. 6SZ dast wäraj hjertan stall det tillkomma att ägna E. Kr Höghet en titel, mindre lysande, mä hända, men mera ljuf, den som gass ät Xll, den af Holkers Höder. I hyddan, likasom i palatsen, stall det ännu af wära sednaste efterkommande upprepas; det stall blifwa den wärdigaste gärd, som ät E. K. Höghets minne kan hembäras af ett tacksamt Fest, sorn i denna stund med enig röst uppsänder till Himmelen sina brinnande önskningar för E. K. Höghets wäl: önstningar, hwilka Ridderstam och Adeln nu, i afstedets stund, för E. K. Höghet ä nyo i underdänighet uttrycker. Wärdiqas, Nädigste Herre, med godbet mottaga offret as dest kärlek och wördnad ; wardigas med nöje erfara den förhoppning hwaraf det lifwas,att en dag kunna förtjena Cn K. Höghets hoga bifall: ett bifall , som oupphörligen stall utgöra drifkraften för dest bemodankcn, och ett föremäl för dest ärelystnad. Ja, Nädigste Herre, wärdigast tro att Ridderstam och Adeln aldrig stall glömma, att Swerige hac en ford tillräcklig för dest behof, och jern att sig förfwara!
Att vid ofvananförda förhållanden afbryta fortsättningen af dessa artilleriförsök, hvilkas resultater vid anordnandet af vårt försvarsväseude böra blifva af synnerlig vigt, har Utskottet ansett i hög grad olämpligt, och Utskottet har således vid pröfning af denna fråga icke tvekat, att tillstyrka Rikets Ständer anvisande af medel för ytterligare försöks anställande; men då jemväl under femte Hufvudtiteln anslag för artilleriförsök blifvit äskadt, föreställer sig Utskottet att, derest skjutförsöken i den mån sådant lämpligen kan ega rum, anordnas gemensamt för landtartilleriet och flottan, dymedelst en väsendtlig besparing i kostnaderna bör kunna ega rum, vid hvilket förhållande och enär, efter hvad Statsrådsprotokollet vidare gifver vid handen, en tillgång af 46,000 Riksdaler ännu förefinnes utaf det af Rikets Ständer vid förra riksdagen beviljade anslag, Utskottet ansett, att någon nedsättning i det nu äskade beloppet utan synnerlig olägenhet skulle kunna ega rum; i öfverensstämmelse hvarmed Utskottet ock hemställer, att ifrågavarande nådiga framställning må af Rikets Ständer i den mån bifallas, att till skjutförsök för år 1867 anvisas ett belopp af 20,000 Riksdaler, att, i mån af behof, från Riks gälds-kontoret utgå. Fältartilleriet. Enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, finnas för närvarande 108 stycken fullt färdiga refflade fältkanoner med lavetter, föreställare och fordon; men då af 1831 års materiel med släta kanoner och lavetter samt föreställare ännu återstode 60 stycken kanoner, hade general-fälttygmästaren ansett att, i utbyte mot nämnda släta kanoner jemte nödig reserv, 70 stycken refflade borde anskaffas, derför kostnaden af general-fälttygmästaren beräknats till 55,000
Fridlysaingsstadgan för allmänna kanalm. fl. anläggningar af den 18 Januari 1855 är ovilkorligen dödsstraff stadgadt för den, som äfven blott i tanklöst lättsinne å dylika anläggningar förorsakar skada, derigenom menniskolif spilles, så framt skadan är af beskaffenhet, att den brottslige bort kunna inse, att sådan olycka deraf var att befara. Men, om än man skulle tänka sig, att inkonseqvensen kunde vid en blifvande kodifikation af kriminal-lagen varda afhjelpt, återstår dock den efter mitt omdöme ännu vigtigare frågan, huruvida någonsin tili domaren skall öfverlemnas pröfningen af de vid brott undantagsvis förekommande, synnerligen mildrande omständigheter, de der just till följd af sin specifika beskaffenhet ej kunna i allmänna lagen närmare bestämmas. Enligt Utsk:ts i Betänk:t. gjorda, af mig till alla delar godkända utveckling af den Konungen tillkommande benådningsrätt, bör dennas tillämpning icke vara beroende af Regentens personliga gunst eiler godtycke, ntan hvila på särskilda, med det begångna brottet förknippade omständigheter af den beskaffenhet, att antagas kan, att, derest de stått för lagstiftarues ögon vid bestämmandet af straffmåttet, detta ej skulle blifvit det i lagen stadgade, men tillika af den speciella natur, att ett uttryck derför ej kunnat i lagen gifvas. I)et är således just på grund endast af dessa synnerligen mildrande omständigheter, som benådning bör ega rum, och detta supplement till lagstiftningen har ansetts vara af den höga och grannlaga beskaffenhet, att den bort anförtros allena åt Konungen, som vid dess utöfvande tillika hade att dessförinnan höra Högsta Domstolen. Genom antagande af LagUtsk-.s tillägg i den lista §:n skulle nu, i fråga om mord, den benådningsrätt, som hittills i afseende å alla brott af Konungen ensam utöfvats, tillkomma fyra särkilda instancer, nemi.
SDi benna 23emittningd.g6rorbning forfTa gången (fatt Iånba tia ef. terrdttelfe, bor af dPonungend 23efatlniflgdbafmanbe i dPungärelfen tia. fdnnagifmad, att ben mininr.tariff för hemmandmärbet i hmarje Sån, SKtPeté ©tdnber år 1823 fafljlåUbc, nu å npo ffabfdffab od; mib gorfattningen fogab, Ifan Iånba tia efterrdttelfe cd; n*'b intet faa får un. berfiigad, faint att ©ommitteerna äga rättighet, att, när behofmet tet merfligen forbrar, och meb fdfiabt affeenbe berpå, att femmanen icfe fdttad unter beråd merfliga märbe, begagna ben nebfdttning i hemmang, mdibet, benna Sariff mebgirmer, färnämligafi tia jemfning i märbet Remman emedan, men dfmen tia nebfdttning, i hdnbelfe en ©oden, édrab etter Sdn {fulle af en fdban nebfdttning, efter ©omniiiteerned profning, mara i merfligt behof. §. 52* st ndfia ©änbag bercfter, {fola aamänna ©odnejfdmmor utlpfad, tia mal af Sebamoter uti 23erebningd.©omnulteen. §• $3* Sitt Sebamot beruti är äpajlor uti gärfamlingen aOtib fjelfffrifmen, och mäljad begutom ä ben utlpjfa ©ocfenfiämman, blanb befutne perfo» ner inom ©oefnen, h&gft @ep Sebamoter, nemligen Sre af Stibberlfopet och bibeln eaer ©tänbdperfoner famt
Städerna upsätta, wid infallande krig, Le förut dem älagde Bätsmän, och desiutom för hwarje Lo Geometriska Tunnland odlad jord, som finnes wid denna Författnings utfärdande, pä Stadens grund, (hwarunder äfwen inbegripas Magistraters, Lärowerkens och Prästerskapets Ämbets-jord) en karl, som efter Konungens nädiga föreskrift anwandes til soldat eller Bätsman efter behofwerna. De större Städerna som ej hafwa nägon betydelig jord, ätage stg en billig Clatzification til utgörande af Pjöfolk i proportion med de öfrige Stader. ne. Den 1Z Iunir. 637 ne. Och om Armeens och Flottornes behof forses samt om en god esprit at nägot bättre än hittils soignera Trouppen, tilltager; sä stola Armeens reqvisitioner pä Recruter blifwa fä, och Swerige länge kunna uthärda krig äfwen emot öfwerlägsna Magter. Armeen winner härigenom en tilökning af nära zoooo man Troupper. Som wi med stäl wänte at wär Skärgärds-Flotta, detta för wart Land sä ypperliga förswars medel, af en nådig och omtänksam Konung, sä widt möjligheten medgifwer, för. ekes, kunde kanske de förut warande nodwändige instruerade Troupperne, til denna Flottas förande, genom wärfning i förtid ökas. Hwarje jordägare eller innehafware härutom förut warande torpare och husmän säkerligen nägon ej förut odlad jordlapp: den som har större ägendomar har flere sadana. Pä Veste eller förut odlade, kunna mennistor bosättas med wilkor, at wid inträffande krig, gä ut som Soldater.
D|j gjorda framjtäiining, medgifvit, att af de befparingar, forn void innevarande årö flut itppfomma å de vid föregående fKifödagat anvifade medel till folfunderviö* ningenö befrämjande, ert fumma af 80,000 9v:dr må affättaö ocl> i S^ifégäldé* kontoret tillé vidare blifva innefiående, famt att, under de förbehåll, (2Bår, med anmälan om detta be|Iut, den 30 mcranämnde månad till Äoitgl. 5Jiaj:t aflåttta underdåniga ffrifvelfe innefattar, 5?ongl. Sftajn må ega att, med be* räfnande af fummanö billiga fördelning mellan 9?ifeté alla ©tift, af fagde be* lopp tilldela proportionerliga bidrag för en gång till grundfond åt penftonöan* (falter för folkolelärare. §• 6. 9fifögäldö*Äontoreté utgifter för åren 1851, 1852 odj 1853, med un* dantag af de belopp, font å åtjfilliga beviljade fteditioer funna uttagaö, bäfve QBi på följande fatt beräfnat, nemligen: l:o Mäntor odj afbetalntngar å Dvifögäldö*^fontoretö jfulder, jemte förvaltning^* od) uppbördéfojfttader famt utgifter för SKifSdagar odj Sfeoiftoner m. ut. under nämn* de år f5:fo 9?:dr 1,758,000: 2:o Slterflående fapital* od) räntebeloppet af de, för upplånta medel till 1848 årö fvigöruftningöfoffnader, utaf Dvifögäldö* 9liNbagö*$8eflut 1851. 17 SKtfigälbö^ontoret utfärbabe oclj febermera uppfagba, fafiän votD betta årö början ännu icfe till intöfen företebba, obligationer 56,680: 3:o ©e för unbfättningar roib inträjfanbe mijjroepter anvDifabe od), (eban ftjfförfutna SKifébag, till Stifégälbö* kontoret öfroerlemnabe famt ber inneftåenbe mebel, fyroilfa, för berttieb affebt änbamål, ffola JCongl.
Riddarhuset ett tvistemåls-collegium, der det vore slut med Adelns uprätthållande förmåga. Förslaget är emellertid förledande derföre, att det smakar dem, som vilja bibehålla sjelfskrifvenheten. Derigenom är det farligare för detta Stånd emedan det är antagligare, än de begge andra, från hvilka man afskräckes genom den allmänna valrättens grundsats. Man har sagt, alt Presterna, som hafva att iakttaga religionens vård, men icke de verdsliga embelsmännen, bör äga andel i representationen. Om Presterne, som böra vårda de religiösa samliällsbanden, äga anspråk på andel i lagstiftningen, månne icke då de verldsliga embetsmännen hafva lika anspråk och äro lika behöfliga för att uprätthålla de yttre sarahällsbanden, verldsliga lagar och författningar? I en representation, der deras grundliga kännedom fattas, måste lagskipning och beskattning blifva lidande på en sådan brist. Det är ett utdömande af Adeln, hvilket de uttalat, som vilja ur representationen utesluta de verldslige embetsmännen, ty hvaraf består väl flertalet inom detta hus, om ej af militära och civila embetsmän, antingen deni, som ännu äro, eller nyligen varit det, samt innehafva embelsmanna-kunskaper och erfarenhet. ' Gr. Sparre har sagt, att han i vissa hänseenden önskade ändring af Utsk :s förslag, rörande embetsmäns inträde i representationen, emedan ett annat Stånd icke skulle vilja medgifva dem det. Han trodde att någon jemkning måste göras i delta förslag på det att R. o. Ad. skulle få sin gemensamma lanke antagen. Hvilket det andra Ståndet var, har han icke nämnt, men jag förmodar att han menade BondeSt. Tillförene har jag t. ex. i fråga om tillsättningen af BondeStrs Sekret., — i fråga om fastighetsbevillningen, m. m. tyckt mig hos åtskillige ledamöter af detta hus förmärka önskan, att framför allt göra BondeSt. till viljes. Om sådant skall ske på bekostnad af hvad rätt är, hvarföre må man icke någon gång förfara likaledes för alt göra embetsmännen till viljes, och behaga äfven dem?
Commibionins ofwaimämde Rewenser tillgick, icke hel« Den 6 April. 18S hela beloppet, af de nu - fräga warande Rewerserne, utgifwcs, utan Läm-Summan sa bestäinmes, att luid manquerad inlösen, ock, om Sifcont-Mcrket, dest rättighet likmätigt, nödgas gtnom Auction föryttra santea, hclaLäne-Sun-ma", med Ränta och anwändande iosinadcr, med säkerhet kan wara att pärärna. Herr Grefwe» och Landt-M arskalkcn, erin drad , att hwad Herr krinte?clwl<l nu anfört icke hörde till amrut fcr Ridderffapcts och Slde'.ns närwarande öfwcrläggningar. Grefwe l^snrncr, ^ckol^b 6»r3n. Tet är med den största förundran H; nu hör yttras, att i ctt amne bworöfwer fliiksens Ständer fattat ctt ordentligt be« stut, detta bcflut ffulle kunna andras. Jag hemsta er om M'd ett sädant förfarande näg risin nägot bcflut stall kunna blifwa beståndande, hller Ständer komma till nägot wistt Resultat af sine öfrbcrläggningar. Meningen af det nu i fräga warande beflutet har ej warit att ett Län af 4 millioner R:dr ffulle inom en tid af 6 weckor uptagas; den är blott att inom desta 6 weckor Län fär emot» tagas till och ej utöfwer belopp af 4 millioner, i fall tillfälle dertill ffulle gifwas, hwilka Län efter 6 är böra äterbetalas; mcn jag förenar mig med Friherre l^iljencrLntr derom, alt sjclswa det Betänkande hwaröfwer beslutet blistwit fattadt, mäste blifwa uplast, dä deraf tillräckclig uplysning stall crhällas.
Kungörelsen af den 13 sistlidne Juni, vid nästa års början kommer att upphöra; ty det torde vara och blifva omöjligt att städse med säkerhet bestämma, huruvida en vara är af utländsk eller inhemsk tillverkning. Dessutom bör en sådan kontroll anses obehöflig, sedan fullständiga och ändamålsenliga åtgärder, till varuinsmugglings förhindrande, vidtagits genom skärpta kontroller och ökad bevakning å Rikets kuster. Det bästa och enda fullt verksamma korrektiv mot varuinsmuggling är utan tvifvel, att tulltaxan uppgöres och regleras efter handelsfrihetens grundsatser; och detta har redan i mänga delar skett och kommer säkerligen att allt mer och mer iakttagas. Erfarenheten har äfven visat, att förtullning af vara, derå tullstämpling varit, men icke nu mera är föreskrifven, ej minskats, utan tvärtom blifvit ökad efter det föreskriften om dess stämpling upphört att vara gällande. Städerna Stockholm, Göteborg, Helsingborg och Kongelf hafva erhållit rättighet att uppbära stämpelafgift för der förtullade stämpelbara utländska varor; men i följd af den derigenom ökade kostnad vid varors förtullning i dessa städer, lära der boende importörer icke sällan hafva förtullat sina varor annorstädes, t. ex. i Calmar och Warberg, hvarigenom förstnämnda städer förlorat icke obetydlig tolagsersättning, som åtminstone till någon del motsvarat den behållna inkomsten af stämpelafgifterna; och dessutom torde tullstämplingens upphörande i annat hänseende medföra större fördelar, äfven för dessa städer, än nämnda inkomst. Med åberopande i öfrigt af de uti Kongl. General-tullstyrelsens, i afskrift bifogade, underdåniga utlåtande till Kongl. Maj:t, anförde skäl, hvilka, efter mitt förmenande, visserligen bort leda till ett annat slut än det, hvari Kongl. General-tullstyrelsen då, beträffande denna fråga stannat, får jag vördsamt föreslå, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att nu gällande föreskrifter om tullstämpling af varor, som från utrikes orter inkomma, varda upphäfna. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 26 November 1862. J. A. Lemchen.
Det år visserligen ganska riktigt, hvad tJtskottet yrkar, att hemligen aflösningen icke ovilkorligen bör ske genast, Utan att den bestraffade, om han finnes dertill oberedd, må till en början endast undfå en alfvarlig förmaning. Men deremot anser jag det Vara ganska orätt, att såsom Utskottets förslag innehåller, upptaga honom i Församlingen under hopp om förbättring. Häldre ån att således erkänna, det en biottslig fått aflösning, 32 Dtn Augusti/, m; utan redan betygad ånger, vöre det måhända låmpeJigare, att taga hans förbättring för afgjord, och på den grund alltid upptaga en afstr^ffad i Församlingens gemenskap. Men för min del, anser jag, såsom Herr Ribbing i sin reservation anfört, riktigare vara att deri afstraf-, fade som, efter erhållen förmaning, uti församlingens närvaro ännu visade sig förhärdad, ståF des på förbättring, och ej inlåtes tili Herrans Nattvard, förr ån han visat tillfredsställande prof på ånger och verkelig förbättring, samt så. medelst' gjort sig vårdig, att åtnjuta lika förmoner, som hvarje annan god medlem af Församlingen. Att afskaffa kyrkoplikten, på sätt Herr Stråle yrkat , skulle jag anse högst oriktigt, emedan man derigenbrn sökte afskaffa något i de yttre formerna, som måste finnas i verkligheten, och inom förbrytaren föregå, innan han blifver vårdig att åter upptagas i församlingen, det nemligen, att han ångrar sitt brott och derigenom betygar sin förbättring. Det år ej nog, att han utslåppes till att andas den fria luften: han skall ock, så vidt möjligt, införlifvas nied andra menniskor, i deras kretsar och i deras aktning. Herr Cederfchjold, Pehr Gu/taf: Den sist talande värde Ledamoten har trott kyrkoplikten nödvändigt böra bibehållas, emedan den utgjorde en förberedelse för den brottslige att blifva upptagen i famillekretsarne eller samhållslefnaden.