Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till sin natur mera oberoende af all gransknings-förmåga, än andre innehafvare af Stats-förmåner, hafva dock behofvet af Lagarnes beskydd, handels och vissa rörelsers redan på gifna orter vundne blomstring, och sjelfva handteringarnes deruppå stödde bestånd, nödgat dem till billiga och mot fördelar afvägda uppoffringar. Men alltid torde dock böra anmärkas, att Näringsoch Handelsidkares interesse synts förestafva dem den 30* 3o8 Den 3o Mars f. m. önskan, att hällre genom vissa förut bestämda afgifter få afbörda sig sina tillskott till det Allmänna, än genom inqvisitive och delvis utsträckta värderingar godtgöra Statens fordringar. 1 noga förening med detta i sakens natur grundade förhållande tror jag derföre följande värderingssätt för Städerna böra föreslås. Af BevillningsUtskottet uppgöres till en början noga proportionen af den del utaf hela bevillnings-beloppet, hvilken Städerne jemförelsevis till det öfriga Landet böra utgöra. Hela den för Städerna sålunda uppiomne Bevillningssumma bör sedan uppå dem i mån af deras bandel och rörelse fördelas, samt i följd deraf antalet af de Bevillningsdelar hvar och en kommer att utgöra, af Rikets Ständer bestämmas och på densamma utföras. Om distributionen till utgörandet af den så uppkomna bevillningssumma äga Magistraterne, eller af Städernes invånare bland dem sjelfva utsedde Ledamöter, att i proportion till hvars och ens större eller mindre rörelse gå i författning, på sätt dem lämpligast synes; dock så alt hela det påräknade beloppet under ingen förevändning förminskadt utfaller. Den 3o Mars f. m. S09 Härefter fortsattes uppläsningen af Friherre Cederströms ofvanberörde skrifteliga anförande, så lydande; Till den nu upplästa tryckta skriften tager jag mig friheten än ytterligare foga några anmärkningar, hvilka, som jag hoppas, skola ännu mera förtydliga hvad jag redan haft äran anföra.
Maj, rörande ansvar för åverkan å de till befordrande af Skogarnes återväxt i Skåne skeende planteringar och om sättet att i bevis leda dylika förbrytelser. Utskottets fleste Ledamöter förenade sig om det Utlåtande häröfver, sorn, dess tinder denna dag afgifne Betänkande i ämnet innehåller. Herr Uagmannen Mannerstam tillstyrkte deremot: att Skogvaktare eller Uppsyningsman, som af Landshöfdingen måge förordnas till vårdande äfven af enskiltas Skogar, böra äga sådant vittsord , att då ej mer än ett vittne är att tillgå, för att öfvertyga en af dem ertappad Skogsåverkare, de kunde få fästa deras angifvelse med ed, som då borde få antagas till fyllnad i bevisningen; och att det strängare ansvar, sorn Skogs-ordningens 64 §. utsätter för åverkan å planteringar, äfven bör följa på åverkan å redan vuxne eller under tillväxt varande skogstrakter, som ägaren genom inhägnad, vård och nogare tillsyn särskildt fredat; och att Allmänheten borde om ett sådant förhållande underrättas genom Kungörelse, som en gång hvarje år upplästes från Predikstolarne i Socknens Kyrka. Häruti instämde Herr Lagmannen Friherre - Den 7 Juli. 923 re Leyonhufvud, och tilläde dessutom enskildt, att hus-visitationer och undersökning i frågor om Skogsåverkan af hvad art som heldst borde tillåtas med de vilkor och det ansvar, som Lagen i 5* Cap. Missgemings-Balken i tjufsaker bestämt, och att då den anklagade blifvit efter grunderna i 17 Cap. 29 och 30 § §. RättegångsBalken med halfva skal eller bindande liknelser besvärad, det måtte, i stället för den hittills godkände värjernåls ed, som borde afskaffas, åklagaren eller Måls-äganden vara berättigad att fylla bevisningen med sjelf sins ed, så framt den anklagade ej ville eller kunde visa Laglig åtkomst till den ved , eller leda ifrån sig den å verkan, hvarom fråga vore. Ut supra. Ex Protocollo A. J. Wahlstjerna.
N:o 02, vara fulländad, ropades starka Ja, blandade med Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Hr Cederschiöld begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande votens-,propos.: Den som anser öfverläggningen om sättet för föredragningen af StatsUtsk:s Utlåt. N:o C2 vara fulländad, röstar Ja, den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. berörde öfverläggning i ett följande plenum kunna fortsättas. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 151. Nej — 93. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan R. o. Ad. nu afgjort att öfverläggningen om sättet för föredragningen af StatsUtsk:» 40 Den 8 Juni. Utlåt. N:o 62 är fulländad, så följde i ordningen att pröfva det af Gr. Frölich och Hr Dalman gjorda förslag, att E. o. Ad. måtte till nästa plenum upskjuta sitt beslut om sättet för berörde föredragning, hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om E. o. Ad. bifölle, att ett sådant upskof må ega rum, samt sedan svaren härvid utfallit med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Sedermera förklarade Hr Gr. o. Landtm, att då E. o. Ad. afgjort att beslutet om föredragningssättet upskjutes till nästa plenum, någon vidare behandling af, StatsUtsk. Utlåt. N:o 62 icke i dag kunde komma i fråga; hvarefter nedannämnde från Utsk. inkomne Mern., Utlåt, och Betänk, blefvo anmälda till bordläggning, nemi. från StalsUlskotlel N:o 6-4, med upgifter å verkstälda utbetalningar utaf de för nprätthållande af Eikets neutralitet och försvarsverkets fullständigare ordnande lyftade kreditiv-medel; N:o 65, i ani. af erhållne återremisser å Utlåt.
Men derest han, utan anmäldt laga förfall, skulle uteblifva fulla Två (i) månader, att räkna från den dag, hans tjenstledighet till ända gått, inberättas det hos Rid-. darhus-Directionen, i fall han är frälseman, eller om han är ofrälse, till Cancelliet vid det Stjnd, till hvilket han hörer. 10. §. Sessioner få ej hållas eller några Beslut fattas, då Fullmägtig för ettdera af de fyra Riks-Stånden saknas. Några ärender af vigt och betydenhet, såsom fråga om Inhemska Tåns upptagande eller inställande, sysslor? tillsättande m. m. få icke heller afgöra*, så framt icke mindst åtta bland Fullmägtiga äro närvarande. — Och galle härvid endast det undantag, sorn uti 15. §. här nedan omfcjrmäles. 11. §. Uti alla mål, hvilka fordra någon utred” aing, inhämte Fullmägtige Commissarierna» Utlåtanden, 12. §. Ej må beslut fattas, någon åtgärd vidtagas, eller befallningar, i Öfver-Styrelsens namn meddelas Verkets Embetsoch Tjensteman, u« tom vid Fullmägtiges sammankomster. i?- §• Uppkomma under öfverläggningarna skiljaktiga meningar, afgifve en hvar bland Eujl mäg - Den 4 Augusti mägtiga särskildt sin röst, skriftligen eller muntligen, och Sälten afgöres genom votering, då rösterna beräknas efter Capita; och galle pluralitetens mening såsom Beslut. Yttras flera olika meningar, jämkas Beslutet efter dem, hvilka närmast med hvarannan öfverensstämma, på sätt ailtid vanligt är, men om, vid voteringar, rösterna skulle utfalla lika på båda sidor, galle den mening, som Ordföranden biträder. i4- §• Den Fullmägtig, som, fastän han är närvarande, ej särskildt afgifver sin röst, eller ock, efter påbegynd ventilation uti ett ämne, bortgår, anses hafva bidragit till det beslut, som vid en sådan sammamkomst fattas. 15- §• Skulle, mot förmodan, så inträffa, att Samtlige
Den sorn vill alt 16 Kap. '13 § i Strafflagen skall erhålla följande af Utskottet föreslagna samt af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet antagna lydelse: »Den, som för ärekränkning tilltalas, må ej lill sill fredande framställa bevisning om sanningen af sådant tillmäle, som i 8 § sägs. Ar tillmäle gjordt om bestämdt brott eller visst slag af brott, och vill den tilltalade styrka, att den, emot hvilken tillmålet gjordes, är till sådant brott saker; vise då laga dom derå. Har brottel ännu icke varit under åtal eller under pröfning i fråga om skadestånd; dä skall, derest den för ärekränkning tilltalade det vill och han sjelf är målsegande eller har rätte målsegandens uppdrag till talan eller ock brottet hörer under allmänt åtal, och så framt tid till sådant eller till talan om skadestånd ej är försäten, efter ty derom stadgadt är, domstolen lägga den tilltalade lid före att visa, alt lagligt åtal då blif vit anstäldt eller påkalladt, såsom om missgerningars angifvande och åtalande föreskrifvet är, eller ali målsegandes talan örn skadestånd är anhängiggjord, och huru deröfver slutligen dömdt blifvit. Ej må till befrielse från ansvar för tillmäle om brott annan bevisning vara tillåten.» röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, hafva Rikets Ständer för sin del beslutat, att ifrågavarande § skall, i enlighet med Borgare-Ståndets beslut, erhålla denna lydelse. »Den, sorn för ärekränkning tilltalas, må ej med bevisning om sanningen af gjordt tillmäle sig från ansvar fria, utom i de fall, då han tillvital annan bestämdt brott eller visst slag af brott, eller ock viss gerning, som i 8 § sägs.
Och har Kongl. Majit tillika, jemte erinran derom, att i Hallands, Blekinge, Gottlands och Wester-Norrlands län endast Båtsmanshåll utgjordes, i nåder tillkännagifva,' att inom Kronobergs, Malmöhus och Christianstads län icke uppkommit några nya ordinarie soldat-rotar, hvarken hela eller styckade; att vid den, på grund af Kongl. Majlts, i enlighet med Dess och Rikets Ständers sammanstämmande beslut, under den 23 April 1836 utfärdade Nådiga Instruktion, inom Norrbottens och Westerbottens län verkställda, och, efter föregången vederbörlig granskning, den 25:te Augusti 1846 af Kongl. Majit i nåder stadfästade provisionella jemkning af roteringen vid numera Norrbottens och Westerbottens Fältjägare-korpser, all inom nämnde bägge län befintlig ordinarie rotering underkastad, men förut oroterad, jord blifvit till gamla roteringens understödjande anslagen; att den inom Jemtland förefunna ordinarie roterings-skyldiga, men hittils oroterade, jorden påräknats att, i förening med den af ålder till rustning och rotering indelade jord inom provinsen, utgöra effektiv rotering, på sätt Kongl. Majlts den 22 sistlidne April till Rikets Ständer aflåtna nådiga proposition, angående provinsens nyligen verkstäldä omrotering, närmare innehölle; att den nya ordinarie roteringen inom Stora Kopparbergs län, hvilken genom nådigt Bref den 21 September 1826 blifvit uppskjuten, intill dess de redan då i länet pågående storskiftesoch egodelnings-förrättningarne blefvo afslutade, hittills icke kunnat till företagande anbefallas, enär nyssberörde hinder för roteringsförrättningen ännu förefunnes, samt att då en längre tid komme att förbyta, innan resultatet af den blifvande roterings-förrättningen derstädes kunde Rikets Ständer meddelas, men den nya soldatroteringen inom hela riket, med undantag blott för detta enda län, vöre fullbordad, Kongl.
Föredrogos ånyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 27 dennes e. m. på bordet lagde Utlåtanden: Från Statsoch La g-Utsko tten Af den 21 dennes: N:o 558, om Statens ansvarighet för enskildes af publike Embetsoell Tjenstemän förskingrade medel. ?2i6 Prot. Utdr. d. 29 October i8a3. Från Stats-Utskottet Af den 21 dennes: N:o 56i, i anledning af väckt fråga, att uppbörden och redovisningen af alla Allmänna medel måtte öfverlemnas åt Riks-, gälds-Contoiret eller ock detta Verk ali? deles upphöra. Från Bevillni ngs-Utsko ttet Af den 22 dennes: N:o 5o, rörande jemnkning i TulF Bevillningen å Rumm. Från Lag-Utskottet Af den 4 sistl. September : N:o 187, öfver Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående upphäfvande af 8 §. i 1 Gap. Utsöknings-Balken, samt ändring ^f 2 §. i 45 Cap. Missgernings-Balken, och öfverskriften till samma Capitel och Balk. N:o 188, angående bestämmande af lika ansvar för Lands-Secreterare och Con-r sistorie-Notarier, som förskingra allmänna eller enskildta medel, i;ned hvad Lagen uti 45 Gap. Missgernings-Balken stadgar för Uppbördsman. Prot. Utdr. d. 29 October 1823. 1217 Af den 21 dennes; N:o 2o3, öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående vidtagande af én ytterligare anstalt lill förekommande af Fångars flykt. N:o 204 > i anledning af väckt Motion , om förtydligande af Kongl. Förordningen den i3 Junii 1800, angående Städsel och Lego af jord på Landet i visse uppgifne omständigheter. Från Lagsamt Allmänna Besvär soch Ekonomi-Utskotten
Nu välja, såsom J veten, Mine Hrr, PresleStis ledamöter på det sätt hvarje stifts presterskap inom sig öfverenskommer. Men enl. Utskis förslag skulle äfven detta Stånds valstadga bero af Ståndet allena i förening med Konungen. Således skulle valmännens rätt, all inom hvarje stift sig emellan upgöra valsättet uphöra. Då dessa valmän böra mera än de utvalda i allmänhet anses vara sjelfständiga och oberoende af sidoinflylanden, vare sig från Regeringsmakten eller tidningsmakten, eller hvilken annan makt som helst, så kan jag icke annat ån finna förslaget härutinnan innebära snarare en försämring än en förbättring. Våra Akademiers representationsrätt är noga bestämd i Riksd.- Ordn. och följaktligen beroende af alla Ståndens samt Konungens sammanstämmande beslut, i fall den skulle undergå förändring. Förhållandet är i allmänhet sådant, att de äldsta samhällsklassernas representationssätt, hvilket upkommit och utbildat sig genom häfd, icke linnes i våra grundlagar närmare bestämdt, men att deremot sättet för de yngre korporationernas representerande finnes noggrant deri utstakadt. Då Utsk. således gått ifrån denna noggranna i sjelfva grundlagen uptagna bestämning af Ståndens representationssätt till en öfverenskommelse mellan hvarje Stånd för sig och Konungen så går Utsk. baklänges. Inom BorgareSt. är förhållandet enahanda. Städernas borgerskap har af ålder valt sina ombud .efter det inom hvarje ort öfliga valsätt. Men ordningen för bruksegarnes representation hvilken först på sednare tider tillkommit, är i Riksd.Ordn. noga upgjord och kan icke ändras utan Konungs och Ständers samfälta bifall. Deremot kunna nu hvarje stads innevånare för sig upgöra en ny valordning, hvilken blifver gällande, om Konungen henne fastställer. Äfven BondeStrs representationssätt är i Riksd.Ordn. bestämdt. I stället att vidblifva den, enl. mitt omdöme riktiga regeln, att låta Ståndens valordningar af dem gemensamt jemte Konungen bestämmas, har Const.Utsk. antagit till regel hvad som förut varit uudantag, och sådant till mera skada, än gagn. Då hvarje
Emedlertid och på det att den sålunda uppskjutna reparationen, så vidt årstid och andra förhållanden medgåfve, efter sagde planerings, jemte öfriga vid sednaste riksdag å samma tomt beslutade arbetens, fulländande, måtte kunna ofördröjligen företagas, hade samme tjensteman vid Vägoch Vattenbyggnads-corpsen, som uppgjort planen till och haft sig uppdragen tillsynen öfver den nu mera fullbordade, besigtigade och godkända kajmur och gatuanläggningen vid Riddarholms-kanalen, blifvit anmodad äfven uppgöra 8 Stats-Utskotlets VUntuude, N:o 30. förslag jemte kostnads-beräkning oell ritning till ifrågavarande reparation, och en i sammanhang dermed skeende lämplig dekorering af de utvändiga och af öppna platser omgifna sidorna utaf nämnde hus. Vid afgifvandet af detta, utaf profiloch genomskärnings-ritningar åtföJjda förslag, hade nyssbeniälde tjensteman erinrat, hurusom den stora oregelbundenheten af husets alla utvändiga delar, derå afstånden mellan fönstren nästan ingenstädes voro lika, samt den^obetydliga bredden af de flesta fönsterpelarna, de .Öfra fönstrens oproportionerliga höjd och deras närhet intill takfoten gjorde det svårt att anbringa dekorationer omkring fönstren, utan att de oriktiga proportionerna derigenom skulle komma att mer än förut falla i ögonen. De dekorationer som anbringades borde derföre, så mycket möjligt vore, bortblanda dessa oriktigheter i proportionerna, hvilket ändamål syntes lättast kunna vinnas genom vertikala murförstärkningar mellan fönstren i fonn af pilastrar med olika bredd, äfvensom genom horisontel» listverk. Beträffande äter bottenvåningen, så borde dess oregelbundenhet, i anseende till fönstrens olika storlek och höjd, afhjelpas, samt dervarande fönster fördenskull förändras och göras hvälfda samt erforderligt antal blindfönster anbringas å .sjelfva inuren, och portarnc anordnas sä, att de komme att erhålla ett fönstren motsvarande utseende.
Maj:t åter, som väl lika med kommitterade funne en, på ett eller annat sätt tillvägabragd, förenkling af persedelskatten utgöra ett bland de hufvudsakligaste vilkoren för vinnande af enkelhet i räkenskaperna, lättad kontroll å så väl debitering som uppbörd och redovisning samt möjligaste inskränkning i de vid uppbördsverket anställde tjenstemäns antal, och derjemte i nåder antoge såsom obestridligt, att detta ändamål fullständigast skulle vinnas, om, enligt kommitterades förra alternativ, förenklingen utsträcktes ända derhän, att all på skattläggning grundad, i ordinarie räntan ingående, persedelskatt blifva till en gång för alla bestämd penningeränta förvandlad, ansåg dock häremot förekomma vigtiga betänkligheter, enär, såsom förut är vordet omförmäldt, det visade sig, att värdet af sådane hemmansräntor, som hittills utgått efter markegång, uppgingo, enligt förslagsberäkning, till det nog Stals-Utsliotlels Ullålande, N:o 242. 13 betydliga belopp af omkring 1,300,000 r:dr, hvarå, i händelse af dessa räntors förvandling till fix penningeskatt, kunde i en framtid, genom möjligen stigande varuvärden, uppkomma en för staten känbar brist, hvilken då måste genom beskattning i annan väg fyllas. Härförutan borde ej lemnäs ulan afseende den fördel, staten nu egde, att för en del af sina inkomster vara oberoende af vexlande varuvärden, och som ej heller medförde för de skattskyldige någon egentlig tunga, enär ett förhöjdt värde å räntepersedlarne, förutsatt, alt de bestå af sådane varor, som utgöra alster af jordbruket, tillika måste hafva till påföljd jordegendomens så väl ökade afkastning som stigande värde, af hvilka förenade anledningar Kongl. Maj:t ansåg hemmansräntornes förvandling till penningar åtminstone för det närvarande icke böra ifrågakomma.
MedicinalFondens fordringar för de åren 1817 och 1819 till åtskilliga Läns Kurhus-Inrättningar lemnade Förskotter, hvilka, enligt Rikets Ständers vid sislhållne Riksdag fattade Beslut skola till ersättning i räkningarne fortfarande upptagas, och som vid 1827 års början bestego sig till en Summa af 12,919 R:dr i5 sk. 2 r:st., utgjorde vid 1828 års slut 11,457 R:dr 3i sk. 2 r:st. Varandes äfven MedicinalFondens återstående Skuld till Statsverket, för de till en Stallbyggnads uppförande vid Veterinär-Inrättningen år 1821 förskjutna i5,ooo R:dr, hvilken yid 1827 års början var 10,179 R:dr 36 sk. 7 r:st., vid 1828 års utgång minskad till 8,718 R:dr 4 sk* 7 r-'st. Kongl. ControllVerket. De räkenskaper, sorn af detta Verk föras öfver influten Stämpel-afgift, hvilken enligt Författningarne skall erläggas för Controllen å visse förarbetade Metaller, hafva för åren 1827 och 1828 jemväl blifvit Revisorernc, till granskning, öfverlemnade. Af Kongl. KammarRätten hafva desamma förut blifvit reviderade. 16 De visa, i öfverensstämmelse med GeneralRäkningarne, som blifvit RiksHufvudböckerne bilagde, År 182 7. i Debet. B al ance från år 1826. Ilos Uppbördsmannen innestående medel, sedermera lefvererade 8,611: 13. Balance den 3i December 1827, Öfverlefverering • . 1. Summa 25,687: 17. TO. Credit. Utgifter. Lefvereringar till Kongl. Räntekammaren och LandtRänterierne 8,612: 12. IO. Balance den 3i December 1827. Hos Uppbördsmannen innestående, lefvererade inom April 1828 8,629. 18. 6. Debet. Credit.
Prat. lina Sam!. 1323. iÖ 146 Betänkande om Fattigvården i Riket. rättighet att tilldela aga eller näpst, ege dock aldrig att utöfva denna rättighet i afseende på någon annan än den, som då redan inom Staden, Församlingen eller Socknen njuter Fattigvård, samt Fattigvårds-Styrelsen icke heller i afseende på en sådan, då han antingen nekar till förseelsen eller förebär, att laglig Fattigvård ej blifvit honom förunnad:
Derlörulan Kämnersrätten, al hvilken ytterligare upplysningar äskats, i ett sednare utlåtande förmält, att tillsynen öfver rådhushäktet, der Engman undergått fängelsestraffet, redan dessförinnan tillhört Konungens Fogate, hvilken ock, efter hvad Rätten hade sig bekant, g i f vi t fångvaktmästaren befallning att icke insätta någon person i häktet, innan och förr än åtminstone så kallad promemoria från domstolen erhållits: att någon annan åtgärd för att få verkställighet å Rättens beslut om böternas förvandling icke heller, såsom Engman föreburit och fångvaktmäslarens af Engman åberopade betyg oriktigt innehölle, blifvit al Rätten eller någon dess Ledamot vidtagen, än den dittills alltid brukliga, ali Rättens primarie - kämnär, i egenskap af tillika special-förare, utskrifvit och till fångvaklrnästaren låtit aflemna en promemoria, rörande den beslutade förvänd - 16 //. St. Just. Ombudsm. Emb.-Beräitelse elen 15 No v. 1847. lingen; samt att Engman hvarken innan eller under det beslutet verkställdes, begärt verkställighetens inhiberande; med hvilka anföranden, dertill äfven kornme innehållet af exekutionsbetjenternas ofvannätnnde betyg, Kämnersrälten trodde riktigheten af dess förra utlåtande, jemväl i de af Engman anmärkta omständigheter, vara ådagalagd. Slutligen bade ock af de från vederbörande insända fånglistor lör rådhushäktet inhämtats, att Engman blifvit den 9 April 1840, såsom orden lyda, ”af Kämnersrättens tredje afdelning insatt i häktet för alt med sju veckors fängelse försona de genom Södra förstadens Kämnersrätls utslag den 16 Juli 1836 honom ådöinda böter 133 Rrdr 16 sk., hvilken bestraffning med dagen derpå börjades och den 29 nästföljde Maj slutades”.
Upplästes Stats-Utskottets Memorial af ch § dennes, af innehåll, att som Stats-Utsköttet$ i anseende till göromålens mängd öch beskaffenhet af dels Stats-Vetkets ärender, dels ock Riksgalds-Contoiret serskildt rörande frågor, vid ålla sedan 1809 hällne Riksdagat begagnat tvänné Secreterare, nemligen éri för hvardera af dé bemälte Veik angående och pä sérskildte Afdelningar föfekömmande ärerider, S-atnt Utskottet ä'ven funne sådant Hödigf vid mi varande Riksdag, Utskottetj med anledning af i4. §. i Riksdags-Ordningeri, ansett sig börd detta till Riksé ns Ständers bifall vördsamt anmäla; hvilket Memorial; uppå äf Herr Grefven och Landt-* Marskalken gjord Proposition, bifölls* Upplästes Riddarhus • Utskottets Memorial åf den 4 dennes, deruti, under tillstyrkande af tdöglofl. Ridderskapets öch Adelns bifall till Riddarhus - Directionens i 16 §. af dess Riksdags-Béräftelse gjorde hemställan, att, utom Riddarhus-Utskottet, något annat Utskott icke hädanefter måtte i Riddarhusets öfra Våning få 1^4 "Din 6