Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det liar redan visat sig i allm. fagskiphingeh, huru svårt det ar för domstolarna att linna hederlige och pålitlige, män; som vilja åtaga sig förmynderskap. Det är sanni att lagen ålägger sådant närmaste anförvandt, men der sådane icke finnas alt tillgå eller der skyldeman icke äf så qvalificerad att förmy ridel skåpet kan honom anförtros, stannar domaren i villrådighet hvarest han skäll finna en för sådant behof passande person. Denna betänklighet skulle blifva än större, om förmyndarevålden blef ingenting annat, än än verkställighetsåtgärd af förmyndare-kamrarnes beslut. Kasten en blick, mine herrar! på våra landsorter: det finnes socknar, der ingen annan person, än presten, skulle förstå något af sådana ärenden, som i förmyndare-kammare förekomma; det finnrs orter, der en förmyndare-kammares sammansättning icke later verkställa sig, och huru mycket svårare än nu skulle del ej blifva, att träffa en förmyndare, som ställde sig under personer, som mindre än han begrep saken. Om en ståndsperson folie ifrån, lemnande barn efter sig, hvilkas uppfostran foidrade något mer än en bonde vanligen förstår; 0111 nu denne person 13 H. 34 Den aa Augusti f. ra. är boende i en ort, der inga andia än bönder finnas, — huru vill raan då fä en förmyndare, sora ställer sig under bedömmande af en förinyndare-kammare, så sammansatt? Comiterade, som således ansett förslaget alt sora lag åstadkomma förmyndare-kammares inrättande å landet rent af omöjligt, hafva likväl trott, att det må vara hvar och en ort tillåtit, att, om så godt synes, som en communal-anstalt vidtaga en sådan åtgärd, hvarom comiterade i sitt till K. M. afgifna und. utlåt, äfven gjort hemställan, nemi. att välja gode män, med samma controllerande makt, som skyldeman tillkommer; lill hvilket ändamål comiterade jemväl föreslagit vissa lagförändringar, ledande till säkrare controller på icke blott förmyndares, utan äfven sky Idemäns sätt att fullgöra sina åligganden.
Afgår "tjensteman från beställning före den 21 December det år, han till denna "blifvit befordrad, njute hvarken barr eller hans sterbhusdelegare någon far"dagsförmon af det dertill hörande boställe/ Herr prosten Cnattingius, herr Indebetou samt riksdagsfullmägtige P. Sahlström och Carl Ersson hafva uti den af herr Hedenstjerna afgifna reservationen instämt. Herr Wetterberg förenade sig uti den af herr von Hohenhausen yttrade mening, under tillägg, att, för den händelse någon ändring uti de nu gällande bestämmelserne i detta ämne skulle vidtagas, han för sin del ansåge, deu af herr Hedenstjerna uti dess reservation föreslagna vara lämpligare, äu den, som af Utskotten blifvit tillstyrkt. Lagsamt Allm. Besv.- och N:o 39. Ank. lil! Exp. IJtsk. den a5 Aug., kl. 2 e. m. Betänkandej i anledning af väckt fråga om bejrielse för kyrkoherde att vara ordförande i socknestämma. Ilos Yällofl. Borgare-ståndet har herr Winge3 uti afgifvet memoria], som till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet blifvit remilteradt, anmärkt, hurusom, efter hans tanka, i en tid, då de kommunala bestyren ständigt okas, utan att fordringarne å preslen såsom religiors-lärare i någon mån förminskas, billigheten syntes fordra, att desse tjenstemän befrias från något af de för deras embete främmande göromål, hvilka tid efter annan blifvit dem uppdragne. Då skyldigheten för kyikoherde att vara ordförande i sockenstämma onekligen vore att anse såsom ett af de besvärligaste och ganska ofta det svåraste af dylika kommunala bestyr, har motionären föreslagit, att, med ändring af hvad i detta hänseende 1111 linnes föreskrifvet, stadgas må, det församlingen vid allmän sockenstämma må ega för hvarje år utse socknestämmas ordförande, dervid hinder likväl icke hör möta, att kyrkoherden, om han det medgifver, till omförmälda befattning kan utväljas.
Tersmeden begärt och enligt hvad äfven till följd af de olika yrkanden, som i afs:de på en del af de i Utsk:s Utlåt, förekommande momenter hade blifvit gjorde, vore nödigt, hvarje mom. komme att blifva föremål för serskild propos., framställt att i fråga om Lsta mora., hvaremot icke någon särskild anmärkn. blifvit gjord, endast förekommit de dels om bifall dels om återremiss å Utlåt, i dess helhet gjorde Den 20 Januari. 113 gjorde yrkanden, blef propos. till bifall å l:sta mom. framstäld och besvarad med Ja. Efter enahanda framställning med afs:de på 2:dra morn., blef äfven detta mom. af R. o. Ad:n bifallet. Hr Gr. o. Landtm, framstälde vidare, att sedan Frih. Cederström afstått från sin serskilda anmärkn. emot 3:dje morn., äfven i fråga om detta morn., endast förekommo de yrkanden, som blifvit gjorde om bifall elier återremiss å Utlåt, i dess helhet; hvarefter jemväl 3:dje mom. af R. o. Ad:n bifölls. Beträffande sedermera 4:de morn., framstälde Hr Gr. o. Landtm, att, på grund af emot detsamma serskildt framstälde anmärknrr, återremiss blifvit yrkad, jemte det åtskillige ledsmöter äfven derå yrkat bifall; och efter till bifall å detsamma framstäld propos., som besvarades med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig hafva funnit Ja öfvervägande. Hr Ehrenhoff begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande votens-propos.: Den som bifaller 4:de mom. af BankoUlskis Utlåt. N:o 70, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. de emot nämnde mom. gjorde anmärkmr föranleda till detsammas återremitterande. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit sålunda:
För en hvar, som är något förtrogen med dessa orters allmänna förhållanden, kunna sådana uppgifter äfven sägas vara mindre behöfliga; och för den åter, som icke vill betrakta saken i sin helhet, utan endast delvis, kunna de icke heller vara öfvertvgande. Att kommitterade nu redan i viss mån gått utom gränsen af det ämne, denna första del af betänkandet har att afhandla, eller frågan om jernvägens rigtning från Stockholm till Sala, torde i sjelfva ämnets beskaffenhet finna sin förklaring och sin ursäkt. Den ena delen af banan kan icke tänkas helt och hållet oberoende af den andra. I sin helhet måste hon hufvudsakligen bestämmas af de förhållanden, som jordbruk och bergshandtering gifva vid handen; och det är vidare dessa hufvudnäringars närvarande förhållanden och utveckling, och icke 52 De milita riska skälen. dem, som i en aflägsen framtid genom landets allmänna odling och stigande kultur kunna uppstå, man måste hafva i sigte. Det är obestridligt, att af de orter, om hvilka fråga nu är, den rikaste sädesbygden träffas uti södra och sydvestra delarne af Upland samt östra och sydöstra dejarne af Westmanland; och kommitterade våga derföre anse sig hafva, genom sitt förslag till jernbanans rigtning både i hennes utgrening från Örsundsbro tiil Upsala och i hennes fortsättning från örsundsbro öfver Sevalla till Sala, i allo uppfyllt den fordran undersöknings-kommittéen i främsta rummet ställt på denna bana, den nämligen, att hon bör ”genomskära midten af det spannmålsproducerande landet.” Innan kommitterade närmare utlåta sig rörande jernvägens antydda sträckning från örsundsbro till Sala, återstår likväl en fråga, som, vid valet af linien öster eller vester om Sigtunafjärden, i dubbel mening kan sägas vara en stridsfråga. Denna fråga är nämligen den om den större eller mindre vigt, som bör tilläggas sträckningen af en jernväg ur militäriska skäl, eller ur allmänna strategiska och taktiska synpunkter. Den ledamot af kommittéen, som ensam är förtrogen med de ämnen denna fråga afser, har deröfver under komrnitterades öfverläggningar muntligen yttrat sig och sedermera skriftligen utvecklat sina åsigter.
Något så eländigt och så litet motsvarande hvad man haft skäl att vänta, har sällan lemnat Svenska pressen. De följande delarna, hvaraf den sista utkom 1833, fastän något bättre, hafva dock ingalunda gifvit anleda, till förbättrad tanke härom. Äfven det yttre och sjelfva trycket är så vanvårdadt, alt man skulle vara frestad tro, det arbetet vore kommet från samma fabrik, som de snillefoster, hvilka vid landt marknaderna utbjudas för några skillingar ut den råa obildade hopen. Tillförlitligheten i uppgifterna är märkvärdig. Hvad på ena sidan af bladet snges vara skedt ett visst år, är på andra sidan af samma blad på annat vis uppgifvet. Alla underrättelser stödja sig på tryckta localbeskrifningar, hvaribland förnämligast de s. k. femårsberättelserna, dock så, att man ej får tro det anförda, utan att jemföra med sjelfva localbeskrifningen; och hvad efter dessa beskrifningars lifgifvande händt, det söker man här förgäfves. Gerna önskar man äfven i dessa localbeskrifningar att finna nuvar. ägare lill de beskrifna egendomarna uppgifne, men detta finnes högst sällan, då deremot de ägare uppgifvas, som lefvat för ett eller annat århundrade sedan. Alt här anföra bevis pä det sagda, skulle vara att afskrifva en stor del af boken. Det understöd Staten redan lemnat åt omstöparen häraf är alldeles förspildt. Skulle nu äfven Staten ersätta förläggaren för det misslyckade företaget, så är det i sanning långt kommet; ty om arbejet hade lemnat vinst, så hade förläggaren säkerligen ej har således på ganska grundad slutledning afstyrkt bifall tillden väckta motionen, hvadan jag vågar hoppas, attUtsk, 7 H 8 98 Den ao Maj f. ra - vn.] besvarandet af ålerremissen, ej matte frångå sitt förra utlåtande.
Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, till discussionens förkortande behagade tillkännagifva, huruvida Hr Gr. o. Landtm, anser sig böra upptaga den af Frih. Cederström väckta fråga på det sätt, att Hr Gr. o. Landtm, derom till Ii. o. Ad. framställer propos:n. Gr. Horn: Jag kan ej instämma med de värda ledamöter, som anse Hr Gr. o. Laudtm. genom den nu skedda voteringen vara urståndsatt att gifva propos. på Frih. Cederströms förslag. Jag anser detsamma vara af beskaffenhet att kunna framställas till li. o. Ad:s pröfning, emedan det är något helt annat, än hvad vi voterat öfver. Visserligen hade Hr Frihrn kunnat fä sin mening intagen i contraproposm; men han har dock icke förlorat rättigheten att nu få sitt förslag pröfvadt. Jag tror, att, när Utsk:s förslag blifvit afslaget, Frih. Cederström har rätt till propos. å sitt förslag; men jag bestrider likväl detta förslag, emedan det bestämdt skulle motverka skjutsningens förvandling från en allmän skyldighet till ett concentreradt bestyr. Jag önskar på intet vilkor, att någon förhöjning i skjutslegan må äga rum på andra ställen, än der frivilliga entreprenader åstadkommas. Må man der höja legan; men må man icke lägga hyende under allmogens olyckliga vana vid skjutsning! Jag 188 Deli 17 November e m. afstyrker således Frih. Cederströms förslag, men tror icke, att man kan neka att upptaga detsamma. Frih. Cederström: Det är i anledn. af Frih. Palmstjernas yttrande, som jag begärt ordet. Frih. Sprengtporten har ganska riktigt erinrat om innehållet af 54 § Piiksd.- Ordn. Den innehåller: ”Och skulle målet uti discurserna skiljas uti flera delar, hvaröfver särskilda anmärkningar göras, då skall, när sådant äskas, propos. öfver hvardera delen särkildt anställas/’ Nu har jag gjort ett sådant yrkande.
Om nu från nämnda summa afdrages maskinist-personalens nuvarande aflöning med ofvan uppgifna R:dr . 18,048: 80. uppkommer det belopp af R:mt R:dr 11,687: 10. som skulle erfordras, för att bringa mitt nu i underdånighet framställda förslag lill verkställighet, och hvilket, jamte don behöfliga natura-sparimålen för merberörda tillökade personal, belöpande, å 23 kubikfot 2 kannor, för 11 personer till 277 kubiklot 2 kannor, jag underdånigst anhåller, att Eders Kongl. Maj:t i nåder täcktes af Rikets snart sammanträdande Ständer begära.» »I händelse al nådigt bifall härtill skulle ifrågavarande anslags tillökning 11,687 R:dr 10 öre jemte värdet af omförmälda natura-spanmål, Uppgående, å 2 R:dr per kubikfot, till 554 R:dr 40 öre. med tillhopa 12241 R:dr 50 öre, påföras anslaget till Flottans underhåll 619,001 H:dr 20 öre, hvarigenom detta, med iakttagande dervid al tillökningens fördelning på penningeoch spanmåls-kolumnerna, blefve till 631.242 R:dr 70 öre förhöjdt.»
Jag ville vara förvissad, ej blott huru stort deras sauna gagn är för förståndets hela harmoniska utvickling, när de rätt inhämtas, utan ock huruvida deras verkan härutinnan blir mer eller mindre fördelaktig, när skolundervisningen med deni tager sin början, eller när de uppskjutas tili en längre framskriden ålder. Kan, utan besvarande af dessa frågor, något befogadt omdöme icke fällas öfver hvad som i den förevarande skolreformen blifvit förordnadt om de klassiska studierna; så lärer ock af svaret på samma frågor bero, både hvad dessa studier kunna genom reformen hafva förlorat, och hvad inflytande en sådan förlust må komma att hafva på hela skolundervisningens resultat. 180 R. St. Just. Ombudsm. Enib.-Berättelse för är 4869. Hvad de öfriga läroämnena beträffar, kan jag lika litet utan fullständig sakkännedom tilltro mig ett omdöme, vare sig öfver ändamålsenligheten af dem hvart för sig, eller öfver deras mer eller mindre lämpliga ordnande i sammanhang med hvarandra eller i tidsföljd efter hvarandra. Att utröna och urskilja allt detta, tillkommer män af yrket. Hvad äfven den oinvigde kan tilltro sig att varseblifva, inskränker sig till verkningarna af den tillökning i mängd, läroämnena efter hand erhållit genom den redan länge fortgående reformen och som äfven vid dennas fullbordande qvarblifvit. Ibland de skollärare, som jag i ämnet frågat, har ingen gillat denna tillökning i läroämnens mängd.
S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Konstitulions-Utskottels Memorial N:o 10, angående de af Bonde-Ståndet, såsom dess gemensamma tanke, framställda anmärkningar vid Konstitutions-Utskottets, i Memorialet N:o 8, föreslagna grundlags-lörändrmgar, rörande Riks-stvrelsens förande i vissa fall m. m. S. D. Borgare-Ståndet beslöt, för sin del, i likhet med hvad Höglofliga Ridderskapet och Ädetn samt Högvördiga Preste-Ståndet redan förklarat, alt de gemensamma Öfverläggningarne för R'iks-Stånden, i anledning af Stats-Vtskottels Betänkande N:o 62, angående föreslagna jernvägs-liniers utförande och dertill erforderliga medels anvisande, må laga deras början Thorsdagen den 4 instundande Juni, och att ärendet skall hos Ståndet förekomma till afgörande första pleni-dag, sedan berörda gemensamma öfverläggningar äro till slut bragta; och skulle de öfriga Riks-Stånden vördsaiiJt och vänligen inbjudas, att om enahanda tid för ärendets hufvödsakliga behandlitig hos Riks-Stånden sig förena. Prat.-Utdrag den 27 M(ij 1857. 351 Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Remitterades till Stats-UIskottet Tvänne skriftliga uppgifter, rörande arbels-fördelningen samt sporiel-inkomsterna vid Lands-kansliet i Wexiö, ländande lill upplysning vid behandlingen af Bengt Nilssons från Kronobergs län till samma; Utskott remitterade motion, orm förhöjning i vissa Lapds-sekreterares och lätismänners löner. S. D. Efter skedd föredragning af Johan Lekbergs från Örqbro län på bordet hylande motion, om jernvägsfrågans företagande inom
Då nu föredrogos ej mindre Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den.3o sistlidne Julii e, rn på bordet iagde Betänkaide N,:o 98, i anledning af väckte motioner, angående Gästgifverioch Postskjuts-väsendet -samt Forvagns-Ini ättningar, än ock Hedervärda Bonde-Ståndets genom Protocolls-Utdrag äf den 3i sistlidne Julii meddelade inbjudning lill instämmande i Ståndets, medelst bifall lili nyssnämnde Betänkande, fattade beslut; fann Ridderskapet och Adeln för godt att återremittera Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets ofvanomtalde Betänkande N:o 98. S„ D. Biföll Ridderskapet och Adeln Lag Utskottets Betänkande N:o 19, öfver Herr August von Stahls och Riksdags-Fullmägtigen Herr C, L. Hessles motioner, om ändring i det nu gällande stadgande, angående Prot, Vtdr. d. 18 Aug. 1834. 11 Öfver-Domstol i Tullmål m. m., med de redactionsjemkningar, som uli samma Utskotts den 3o sistlidne Julii e. m. på bordet lagde Utlåtande N:o 96 blifvit föreslagne. S. D, Lades till handlingarne Lag-Utskottets den 3o sistlidne Julii e. m. på bordet lagde Utlåtanden : N:o g/f, i anledning af så väl gjord anmärkning vid Utskottets Memorial N:o 80, derom, att de Lagstadganden, som vid innevarande Riksmöte beslutas af sådan beskaffenhet, att de tillhöra Allman Civiloell Criminal-Lag, måtte, så vidt ske kan, varda i en enda Författning kungjorde; sorn ock Riksdags-Fullmägtigen Nils Strindlunds ifiån Vesternorrlands
Till resultat, åtminstone i ett hänseende, bör man dock komma, genom att noga begrunda vissa förhållanden, hvilkas tillvaro ej är tvifvel underkastad.» »Sedan Bankens silfver-utvexling 1834, ibörjades, utgör beloppet af Bankens silfverförråd en säkrare mätare af landets financiela ställning i förhållande till utlandet, än alla statistiska tablåer, som uppställas för att visa värdena af de varor och produkter, som från landet utföras och af dem, som utifrån hit införas. Vöre värdet af utförseln alldeles lika med införselns, så komme ingen mellangift från någondera sidan i fråga. Ar, utförseln större, så uppkommer derigenom fordringar hos utlänningen till ett sådant belopp, att tillgången på invisningar derå eller vexlar blir större än behofvet, och dessa således icke kunna med fördel för deras innehafvare Motioner hos Ridderskapel och Adeln 1862. Den gillia följden blifver då, att fordringens innehafvare finnér för sig fördelaktigast att taga liqvid för sin fordran i silfver, hvarmed således det inhemska förrådet ökas. Är förhållandet åter motsatt, eller att införselns värde är större än utförselns, så erhåller utlänningen fordringar för öfverskottet hos Svenske medborgare, som mäste godtgöra dem med härifrån utställda anvisningar eller vexlar på fordringar i utlandet. Men då dessa fordringar, i följd af nyssnämnda förhållanden, icke kunna vara tillräckliga till skuldernas betalaude, så uppstår vexelbrist. Kursen höjcs häraf, likasom priset på hvarje annan vara, då behofvet är större än tillgången, men denna höjning begränsas af rättigheten till utvexling af silfver och dermed betalas den utländska skulden, så snart den inhemska gäldenären finner att utvexlingspriset med tillägg af transportkostnaden till utlandet blifver lägre, än priset på en vexel å ett motsvarande belopp.» »Äro dessa satser ovedersägliga, och de äro det, då vi icke, såsom t. ex. i England, nedlägge en öfverskjutande handelsvinst i lån till andra Stater eller industriföretag i främmande länder, så kan den sednaste tidens företeelser ej annat än gifva en säker anvisning, att förhållandet med vår affärsställning i afseende å utlandet icke är sådant, att man med korslagda armar bör låta detsamma fortgå, utan måste vara betänkt på botemedel.
Andra dito dito Westgötha Regemente Smålands Grenadier-bataljon Uplands Regemente Skaraborgs * dito dito dito dito Södermanlands Kronobergs Jönköpings Dahl-regementet Helsinge Regemente Elfsborgs dito Westgötha-Dahls dito Bohus Läns dito Westmanlands dito Norrbottens Fältjägare-korps Westerbottens dito , Kalmare Regemente Nerikes dito Wermlands dito Jemtlands Fältjägare-korps Norra Skånska Infanteri-regementet Södra dito dito dito Wermlands Fältjägare-regemente ... Gottlands National-beväring Hallands Beväring Wester-norrlands dito Kongl. Flottans dito Diverse utgifter för Beväringen S:gr Summa Summarum Ordinarie anslag. Extra anslag. Ä anslaget: Lifbeväringsregementet. Ä anslaget. Hallands Be - 7,500 Å anslaget: Wester-norrlands beväring. 0 Ä Artilleri-af A anslaget: delningens an Beväringsmandel i anslaget: skåpets vapen-(Försvarsverket öfningar. i till lands i allmänhet. Ved och ljus för fästningsocli garnisonsorter. 31 40 Å anslaget: Extra utgifter. Ä anslaget: Underhåll af Beväringsmanskapets beklädnad. Ä anslaget: Förrådshus för Beväringsmanskapets materiel. I» ■: i »1 .ro;;-, • M 3*3 * ö m oi s SI 222.7* 02 081 • • - JF. )<: notini '0. I* r. ; ':V U TCS.o* ii» 23 e*i *r. 33 32 172! - sr.b ni ' >1 ! 101 37 77 i o;7ft*7 •< 17 o.: 07.:. 09 D a ■ TT t 20 123 •sslKTe •(;'
Han kan följakteligen gora sig urarfva när sorn helst, före eller efter inställelsedagen, ehuru alltid thed samma följd, nemligen att Lag-Utskottets Betänkandeti * 60 g Ött han måste svara för alla de skulder, dem hati Vetat en månad före urarfvagörelsen; och vid ett sådant förhållande kan Utskottet ej finna, att den bestridande Sterbhusdelägarens ställning blifvit genom hans första åtgärd att emottaga den andras egendom, i någor måtto förändrad, eller Borgenärernes rätt i något hänseende inskränkt, hvarföre ock Utskottet tror, att ilrågaställde anmärkning skäligen bör anses kunna förfalla. I sammanhang med besagde anmärkning och med antagande deraf, att den offentliga stämning, hvilken i följd af den utaf en eller flera af Sterbhusdelägarne gjorde urarfvaansokan blifver Utfärdad, icke kan äga annat ändamål, än att förvara deras rätt, som gjort sig urarfva, men icke att bereda skydd emot framtida kraf för den, sorn bestridt boets afträdande, helst i annat fall den årsproclama, som i g Cap. 1 §. af Lagförslaget föreslås, blefve öfverflödig, emellan Sterbhusdelägare, genom öfverenskommelse att låta en bland dem söka Urarfvaförmån och de öfrige bestrida, kilnde till hälften förkorta den tid, som Lagen velat förvara okände Borgenärer att anmäla sina anspråk i ett bo, hvilket af Sterbhusdelägare Öfvertages, har val vidare förments, att detta borde i §. bestämdt uttryckas; men, då Utskottet härvid återhemtar hvad nyss är anfördt i afseende å den ^ bestridande Sterbhusdelagarens rätt, att, när okänd gäld yppas, få genom urarfvagörelse åter afträda den emottagna egendomen, finner Utskottet deraf vara en följd , att, sedan till och med å inställelsedagén ingen större skuld *ig visar, än att den, som tilltradt egendomen , Bi hang till Riks-St. T-ét Sami.
Kanaloch sluss-anläggning till förenande af sjöarne Amungen och Mållången på gränsen mellan Stora Kopparbergs och Gefleborgs län 60,000: — öppnande af kanal genom Kalfvesund mellan öarne Tjörn och Tjörnekalf i Bohusläns skärgård 25,000: — Hamnbyggnad vid Wikens fiskeläge i Skåne 21,000: — Hamnanläggning vid Röhälla på Öland 29,300: — Summa Rint R:dr 135,300: — Vidare hade Styrelsen i General-förslaget uppfört följande understöds-summor: till Vägarbeten: i första klassen R:dr 887,265: — i andra klassen 534,055: — i tredje klassen 26,425: — 1,447,745: — och till Vattenaftappning sarbeten: i första klassen R:dr 395,670: — i andra klassen 272,105: — i tredje klassen 82,345: — 750,120: neli sorn under innevarande år flere undersökningar egt rum i afseende på tillämnade vägarbeten och vattenaftappningar, samt med visshet kunde emotses att, så snart arbetsplaner för dessa arbetsföretag hunnit uppgöras, ansökningar om understöd för ytterligare ett större antal vägförbättringar och utdikningar skulle till Styrelsen inkomma, hade Styrelsen i underdånighet hemställt, det Kongl. Maj:t måtte täckas föreslå Rikets Ständer att till Kongl. Maj:ts disposition anvisa: För anläggning och förbättring af vägar, en fond af 1,500,000