Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Saken är likväl i sig sjelf temligen indifferent; ty om det ena uttrycket står i grundlagen eller det andra i afseende på brännerimedlen kan vara detsamma, och återremiss bni' jag, för min del, begärt af annat skäl, som jag tror dertill bör kunna föranleda. Gr Horn: Huru nära sambandet emellan de särskilda rubrikerna, som 60 §. Reg.F. upptager på bevillningar, verkligen kan vara, torde vara lätt bevisligt; ty om man ville taga bort brännvinsmedlen och göra dem till grundskatt, ser jag ej, att fråga icke kan uppstå på grund af ett sådant förslag, huruvida icke de öfriga rubrikerna böra försvinna, enär desamma, bestämmande hvad som med bevillning bör förstås, stå i närmaste sammanhang med hvarandra, så att, när fråga om endera är väckt, fråga om de öfriga på samma gång kan uppstå, hvadan jag således icke kan ^ linna Hr Frih. Palmstjernas anmärkning vara grundlagsenlig. Hvad mitt förslag beträffar, får jag fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att om det, i anledning af Bevilln.- Utsk:s redan fattade beslut, skulle blifva en nödvändighet att fixera tullen på spannmål och till följd deraf nödigt att ändra §., det således vore oriktigt att på förhand ingå i en redactionsförändring, som inom riksdagens slut måste ånyo företagas; och jag hemställer derföre, i händelse sådant icke strider mot Riksd.Ordnts föreskrift, om icke hela frågan om denna §. kunde 1’å hvila, intilldess frågan om spannmålstullen blifvit afgjord. Hr Tham: Ganska lifligt återför jag i mitt minne frågan om spannmålstullen vid sista riksdag. Det var icke då fråga om ändring af Reg.F:s lydelse i detta fall; men fråga var alt genom Konung och Ständers gemensamma beslut få en fix tull på spannmål. Vi hafva nu åter den värde ledamot närvar., som sökte i detta fall införa samma förhållande här, som råder i England. Huruvida Englands exempel kan i allo antagas, lemnar jag derhän vid betraktande af den stora skillnaden, alt då vi sammankomma endast hvart 5:te år, sammanträder Engelska Representationen deremot hvart år.
Sedermera hafva likväl Rikets Ständer medgilvit, miller 1847 och 1848 års riksdag, anstånd till 1850 års slut med de föreskriliia ränteoch kapital-inbetalningnrne å det först eiler år 1845 lyflade lånet, samt dels under 1850 och 1851 års riksdag anstånd tili 1852 års, dels under 1855 och 1854 års riksdag anstånd till 1850 års utgång med inbetalningarne å begge lånen, hvilka således fått räntefrilt innehafves, det förra under mera jin 15 samt det sednare utöfver 11 års tid. l)ä eli bland hufvudsakliga skälen för de gång efter annan beviljade uppskofven med inbetalningarne ä ifrågavarande, staden Cimbrishamn meddelade byggnadslån, varit, att hamninkomsterna derstädes under hamnbyggnadens ännu ofulländade skick varit ringa samt icke lemnat påräknad tillgång till den staden åliggande betalningsskyldighetens fullgörande, meri dessa inkomster antagligen numera, efter hamnens fullbordande och genom den i följd deraf ökade rörelsen, böra i betydlig mån underlätta verkställandet af redan förfullne och förestående inbetalningar å sagde lån, och enär staden, utom de bidrag som meddelats^ i egenskap af lån, hvilka under en längre tid fått räntefritt innehafves, för sina hamnbyggnadsarbeten sedan 1840 års riksdag från Riksgäids-koutoret, såsom anslag utan äterbetalnings—skyldighet, utbekommit ett sammanräknadt belopp af 51,596 R:dr 32 sk. B:ko, och sålunda, med hänseende till delta företag, från Statsverkets sida åtnjutit allt det understöd, hvarå, enligt Utskottets lanke, billigtvis kunnat göras anspråk, anser Utskottet det nu sökta ytterligare anstånd med inbetalningarne å meranämnde lån icke böra medgifvas, utan afstyrker bifall å den härom väckta motionen. Stockholm den 5 Juli 1860.
Ståndet, som lät sig i ett sammanhang föredraga Stats-Utskottets Utlåtande N:o 208, i anledning af väckt motion, alt Myntoch Coirtroll-verken åter måtte ställas under Kongl. Bergs-Collegii öfver inseende, samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 64, i anledning af väckt motion om Bergs-Collegii upplösning och dess förändring till en Bergs-Vetenskaps-Academi, farm för godt sagde Utlåtande och Betänkande återremittera> med anmodan till Utskotten att gemensamt till behandling företaga nu nämnde ämnen. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets, sedan den 25 Juli sisth å bordet hvilande Betänkanden: N:o 63, i anledning af väckt motion om förbud för utrikes, hit till landet ankomne, Läkare, att här practisera, utan att hafva fullgjort de prof, som för ett sådant ändamål äro föreskrifne. Bifölls. N:o 65, i anledning af väckt motion, att Advocat-Fiscalerne i Rikets Hof-Rätter och Collegier måga upphöra alt vara beroende af de Embetsverk, vid hvilka de äro anställde. Bifölls. N:o 66, om föreslaget förbud för andra än infödde Svenske män, att innehafva tjenster, som af Embets-verken tillsättas. Återremitterades. N:o 67, i anledning af väckt motion om Roskiidska Fredsfördragets öfversättning på Svenska språket och dess utgifvande från trycket. Bifölls. N:o 68, i anledning af väckt motion om Elementar-läroverkens reorganisation och utvidgning af Frösö skola i Jemtland. Bifölls. Fröt. Utdr. d. S -dug. N:o 69, i anledning af vackt motion om en förändrad organisation af Snndhets-Coilegium. Bifölls. N:o 70, i anledning af väckt motion om förändring af grunderne för befordran inom Preste-Ståndet. Bifölls. N:o 71, i anledning af väckt motion om utnämningar till Kyrkoherdar vid regala pastorat.
Men enär de af Kongl. Majit således väckta frågor icke kunna hänföras till allmän civil, kriminaleller kyrkolag och således icke falla inom omfånget för Lag-Utskottets i 53 § Regeringsformen och 33 § Riksdagsordningen utstakade verksamhet, i anseende hvartill ock, såsom Utskottet inhemtat, den nådiga Propositionen blifvit från öfriga Riks-Stånd till annat Utskott remitterad, föranlåtes Utskottet, som den 19 i denna månad emottagit Borgare-Ståndets remiss, att den Bih. till 11. St. Prot. Kongl. Propositionen till Borgare-Ståndet återlemna; hvilket, i enlighet med 44 § Riksdagsordningen, för samtliga Riks-Stånden vördsamt tillkännagifves. Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Dec. 1862, kl. 6 e. m. Utlåtande, i anledning af vacht motion angående en revision af lagarne om edgång. Hos Vällofliga Borgare-Ståndet har Herr B. F. Elterot uti ingifvet memorial fästat uppmärksamhet å det missbruk, som ännu i lag funnes tillåtet, genom »de så kallade lofliga ederna, hvilka i tid och otid vid våra domstolar och embetsverk ofta flera gånger aflades vid befordringar i samma embete», hvarjemte motionären, hvad särskildt beträffade läkare, anmärkt, att det syntes gränsa till det löjliga att i läkarebetygen behöfva upprepa edsförpligtelsen; i anseende hvartill motionären föreslagit, «att den lagliga edgången måtte inskränkas till de fall, som efter nutidens fordringar kunde vara lämpliga, äfvensom att de nu varande långa edsformulärerna måtte i väsendtlig mån revideras, samt slutligen, att edsförpligtelserna i läkareattester helt och hållet borde utgå.»
— N:o 20. i anledning af väckt motion om föreskrifters meddelande, i fråga om anläggning af anstalter för ängsvattning. VI. B. 434, 459. A. 519/ VII. E. 175. — N:o 21. i anledning af väckt fråga om närmare bestämmande af rättigheten att kalla huspredikanter, m. m. VI. B. 434, 459. A. 519. VII. E. 175. — N:o 22. i anledning af väckt motion om tillägg och förklaring uti Kongl. Förordningen den 20 Januari 1824, angående ändring eller utdrifning af vattenverk. VI. B. 603. VII. A. 65. — N:o 23. i anledning af väckt fråga om bestämmande af er sättning åt boslälls-innehafvare för deltagande i vatten-aftappningsoch sjösänknings-företag VI. B. 603. VII. A. 65. E. 215. — N:o 24. i anledning af erhållen återremiss af Betänkandet N:o 2, i fråga om afskaffande af husaga. VI. B. 603. VII. A. 66. — N:o 25. i anledning af väckta motioner om ändring af nu gällande bestämmelser, i fråga om hemmansklyfning och besutenhet. VI. B. 603. VII. A. 66. — N:o 26. i anledning af väckt fråga om ändring af 28 Capit let 1 § Byggninga-Balken, i fråga om gästgifveriers afstånd ifrån hvarandra. VI. B. 603. VII. A. 66. — N:o 27. i anledning af serskilda motioner om ändringar uti nu gällande expeditions-taxa, m. m. VI. B. 603. VII. A. 66. E. 215. VIII. U. 178. A. 184.
» Jag sitter här ensam hela dagarna, och jag skall säga, det gör godt att få tala med en främmande någon gång. » » För ett par veckor sedan, » fortfor hon, i det hon följde mig ut till trappan, » var det en fru här, ja, hon ville bara predika, men hon gaf mig ändå en krona, när hon gick. » Stackars flicka, det var en tämligen tydlig vink hon gaf mig, och hon fick också sin krona. Hela hennes bleka ansikte strå- lade upp. » Det var inte min mening att begära, » försäkrade hon, » men sedan jag fick gossen, så är det så svårt för mig så. » Och långt nere i trappan hörde jag hennes tacksägelser. Hvad jag kände mig beklämd, där jag skyndade gatan framåt. Jag hade under de sista veckorna besökt och talat med många arbeterskor i många olika yrken, men så sorgliga förhållanden som här hade jag icke träffat på. Det var en annan arbeterska, en kappsömmerska, som gifvit mig denna flickas adress. Hon hade sagt, att ' ville jag taga kännedom om, huru de sämst aflönade fabriksarbeterskorna hafva det, borde jag gå till trikotstickerskor och maskerskor. Kanske var det för att gifva mig ett riktigt talande bevis på, att hon icke öfverdrifvit, som hon sändt mig just till denna arbeterska. — Tnincleringar öfx&gt;er en tekopp. Y en tid då te njutes i sådan mängd och med} • sådant välbehag, såsom nu allt mer och mer är händelsen, och sedan det vunnit insteg i hus och kretsar, där kaffet förr var allena-härskare, må det ej synas opåkalladt att en tanke ägnas åt koppen, hvarur det drickes, och det sätt, hvarpå det serveras. En kopp te innebär i sig så mycken njutning, att den är värd att koppen, såsom kärl betraktad, är af allra bästa slag. För att skänka glädje är det gifvet, att drycken måste hafva alla tänkbara goda egenskaper. Och sådana är det just hvad en kopp bör ha också. Det är ingen lätt sak i hvad fall som helst att utvälja något, som man vill köpa, men allra synnerligast visar sig detta, då köpet gäller bo' bag.
Bevillningsvärdet af de under stadens jurisdiktion lydande fastigheter utgjorde sistlidet år 1,818,306 R:dr 31 sk. 4 rst. banko, och utgjorde samma års bevill ning 5,994 R:dr 28 sk. 8 rst. samma mynt. Staden har skyldighet att underhålla 10 båtsmän, för hvilka vakans-afgift erlägges. Beväringsmanskapets antal uppgår årligen till omkring 40. Antalet af sistlidet år begagnade bränvinsbränningspannor utgjorde 3, för hvilka erlades tillverkningsafgift med 589 R:dr 16 sk. banko. Den af Eders Kongl. Maj:t anbefallde och nu till stor del verkställde raserin gen af fästningsverken har i stor mån bidragit till stadens så väl försköning som beqvämlighet. Utrymme vinnes till både byggnadsoch trädgårdstomter, och efter en följd af år skall utan tvifvel Christianstad räknas till en af landets prydligaste städer. Engelholm. Stadens folkmängd utgjorde år 1850 1,190 personer. Antalet har sedan ökats med 242, emedan det för sistlidet år utgjorde 1,432, deraf skattskrifne 829 och skattfrie 603. Näringsgrenarne äro handel, handtverk och något åkerbruk. Handeln är i stigande sedan under de två senaste åren hamnbyggnaden så fortskridit, att farkoster kunnat erhålla skydd. Spanmålshandeln är den betydligaste. Staden har en författningsenligt ordnad folkskola samt en särskild af borgerskapet för dess barn underhållen skola. Antalet af fattige, som njuta försörjning, är ringa jemförelsevis med andre ställen. Ett bränvins-utminuteringsoch tre utskänkningsställen funnos i staden sistlidet år. Staden 17 Staden aflönar en läkare, och finnas der dessutom stationerade en provincial* och en bataljonsläkare. Den med bidrag af allmänna medel verkställde hamnbyggnaden, som snart vunnit fullbordan, kommer att tillskynda staden stora fördelar och torde komma att förvandla Engelholm lill en icke så obetydlig handelsplats. Cimbrishamn.
J a g vill här söka ge min uppfattning af Ernst Ahlgrens lif och skaplynne, så som jag lärt känna dem genom egna intryck, genom brefvexling och genom meddelanden f r h de båda som i lifvet och i döden stodo henne närmast, hennes yngsta styfdotter, fr11 M. af Geijerstam, och hennes van Axel Lundegllrd. Ernst Ahlgren yttrade en gång, på det för henne egendomliga ordknappa, långsamma, och lågmälda sätt, som för alltid griifde in sådana hennes ord i ens minne: nLifsledan *) So Georg Nordensvans meddelanden i 7-8 hlftet 1888 af Svensk TZcisfirij ' t, Gustaf a f Geijerstams nppsats i hvea, samt Axel Lundeg lrds i Polstjärnan för 1889.. ar i och genom själfva födelsen hemlighetsfullt mängd med min natur. J a g kom omotiveradt till världen; derför kan lifvet ej få tag i mig. Tråden, som binder mig vid tillvaron, är skörare än den som binder andra. " Och så berättade hon om sin födelse p&amp; ungefar samma satt som hon gör det i brefvet till en dansk väninna, som Axel Lundegård anför (i Polstj ernan). Hemes föräldrar hade i omkring tjugo år lefvat i hvar sin anda af huset och aldrig triiffats utom i matrummet, men, då hennes iildsta systers förlsfning firades, slöts fred. " En mycket kort skdan, t y d+ % jag snarast möjligt derefter kom till viirlden, hade ofreden hter instalt sig. " Först tvistades om barnets namn, sedan om dess uppfostran. Fadern, Thure Bruzelius, af den kiinda prestslagten, hade ej fått följa sin önskan a t t bli militär och blef i stället eii olihgad jordbrukare. Han hade nilgot af det gry, som sedan förstärkt, återkom hos dottern, ett koleriskt, och melai~koliskt temperament, med en otillfredsstilld liingtan pH djupet. Modern var en strängt religiös och viljestark principmiiiiiiiska., af hvilken dottern arft energien i sitt skaplynne, och en sällsynt förmhga af sj alf beherskning.
Urås de fnra R tnsLkive Riks - Siänden, utgöra Hogioflige Rldderffapek och Adeln samt Hederwärda Benide Scandet, emedan de tilsammans äga gil Riters Jord , iillika med de man all roprolsnt-ttiyn medlesng ? -!-is5li.ri^t-r, naturligen, icke mera an et Ständ, ehuru vest' Jordägare enligt war lycke!iza Regeringsform äro ut, z:ne Äland fördom; hwilka de>före aldrig kunna utaf förbliiidande eich ogliindade orsaker öswertngas ak hafiva olika m e, eli n ulr allmäiik mål, ty när utsikylder af Jorden urgoras, erlägga de lika och äro all» lid de lättaste ar beskatta, lämt när kng påkommer Fäderneslandet, är der mur dejsa ke1p-.A,os Stånden jvm förswarek utgår lil Rikets hägn och bsikydd. Den som magar sifwer för Fäderneslandet, dens kärlek för detsamma bewljgd, mätte ingen wittja för» Calcul oivei' Le kicl. 540 ^.nmärkningal-: 6o/»,„r/r» z. Dxitsger sk Discont . OÄruven en .^lillion i Lilkver sr 1800. Or/o 5. 6lj>tsger genom Lu6kcris>tion emot Domwerlka Ksntor, m. m. Ln Itlillion i Hillver ar 1801. Lo/»r//«r« I. ^an^uens Discont-vink inrlisges uti Heälar ^!« kock!:, 7 sien; men sr 1808 limmas st tor c!en koy>a Hillver, ocii rieriöre ökar loella konäcn uti Lolum.ren 5; irkvenkom 8e>!eikocken sr 1808 mert pskvllänlie »ren uti Loiumnen 9.
Om sä kunde hända att Constikntions-Utffottcts Majoritet tvid granskningen af Ståts-Utskottets Protocoller och Embetsmäns fbrhällande kunde blifwa vlika med StänderneS öfwcrtygelse och säledes mycket kunna i glömska begrafwas, som till Allmänhetens omdöme komma bordt, bör det wara en owillkorljg skyldighet, ej mindre för hwarje Utskotts Ledamot, än för hela Utskottet, att sä snart en eller flere i dctza Prolocoller funné nägon anmärkningswärd ätgärd, sädank j klena anmäla. Hwar och en som ingifwer Förslag angäende Grund-Lagarnes förändring till Eonstitutions-Utskottet, bör äga-ostridig rättighet att detsamma, i sitt StändS xlsna anmäla och Ständets ytterligare granskning underkasta, hwarwid Ständet bör äga rätt, om sä skäligt prbfwaS, förslaget uptaga och till ConstitutionsUtstottetS ytterligare handläggning förwisa. Herr Lllverstolpe, kreöric: Jag för min del bifaller Momentet med den enda förändring - Den 19 October. 4399 bring Herr Grefwe Os la 6sr6is föreslagit: all an, nan förändring eller tilläggning är öfwerfiödig. Herr Lkrenborg, LsSper Willielm; Jag för sä mycket häldre förena mig med Herr Grefwe Oe Is Osrelie, som jag sjelf derom wäckt fräga; Men Herr Kotkliebs tillägg kan jag för min del ej gilla, emedan Regerings-Formen, det samma förutan, synemig tillräckligen tydlig. Herr st, o t l> li e b: Jag kan aldrig frän» gä att icke meningen här skulle blifwa tydligare,pL sätt jag föreslagit; men som detta likwät är af min, dre betydenhet, afftär jag gerna berifrän, ehuru misstydning i framtiden är möjlig. Herr k>sFerlieim:
LVU. A. 32. LIX. E. 160. — i anledning af gjorde anmärkningar vid Kongl. Maj:ts Nådiga Stadga om SkiftesVerket i Riket den 4 Maj 1827. XXXII. B. 3n6. XXXIX. A. 99. LXV. E. 8. — i anledning af väckt fråga om inställelse 327 af de nu pågående Laga Skiften. XXXII. B. 326. XXXIX. A. 23o. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens Betänkande!!, Memorialer och Utlåtanden i anledning af ytterligare vackt fråga om rättelse och ändring i Kongl. Taxan på arfvode för LandtMäteriFörrättningar, af den 5 Juli 1827. XXXII. B. 326. XXXV. A. 251. — i anledning af väckt fråga om stadgande af en Lag till förebyggande af vederbörande Tjenstemäns egenmäktiga förfarande vid jordransakningar, samt om upphäfva lide af Kongl. CirculaireBrefvet den 1 Octoher 1804 angående förmedlings återgång. XXXII. B. 326. XXXV. Å. 25i. XXXIX. E. 22*5. ; — i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldle Betänkande, rörande väckt fråga om ändring i Kongl. Förordningen den 19 December 1827, angående grunderne och vilkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från hemman.XXXVI. B. r63. XXXIX. A. 23.. XLII. E. 47. — 1 anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande öfver Kongl. Majlis Nådiga Proposition, alt Kongl. Förordningen den 19 December 1827, rörande grunderne och "vitkoren för hemmansklyfning och jordafsöndring, må gälla äfven i afseende på Säterier, Rå- och Rörs-samt Frälsehemman, 3a8 m. m. XXXVI. B. i63. XXXIX. A. 243. XLII. E. 47.
JNu har Utsk. i sitt betänk. helt enkelt föreslagit, att Ständerne skulle i underd. lios K. M. tillkännagifva den förmodan, att numera alla upplysningar vunnits, sorn kunnat anses nödiga i afseende pä rättelser iller tillägg vid R. Sits förslag till lagstiftning 0111 näringsfriheten med hvad dertill hörer, samt att K M. följaktligen, i öfverensstämmelse med så väl de tre RiksSt:ns, som äfven BorgareStts särskildt, tid efter annan, samt särdeles vid riksdagen åren 1829 och 18 >0 i underd. aflålna önskningar, täcktes i nåder, ju förr dess hellre, utfärda de allmänna författningar, sorn skola i förevar, ämne till efterrättelse landa, .lag kan icke neka, all jag med H. Ex. Hr Gr. Posse instämmer deruti, att jag skulle önskat, att Utsk. föreslagit, alt Sländerne, uti deras underd. skrifvelse till K. M., anhöllo, att K. IM. vid denna riksdag ville, i den ordning 87 §:n Reg.Fm föreski ifver, lemna sitt» svar på det förslag, som Sländerne vid i8i3 års riksdag afgifvit; men vi böra icke förbise, alt, sedan K. JM. velat höra Ständerna uti delina ekonomiska fråga, hvarom de äga alt besluta i den ordning, sorn för allmänna lagstiftningsfrågor är bestämd, frågan således vid 1823 års riksdag blifvit förvandlad från en ekonomisk till en allmän civil lagstiftningsfråga och bör såsom sådan behandlas. Jag får derföre förena mig uti anhållan omåteriemiss och begär, att Utsk., vidblifvande i öfrigt siu framställning, endast malte tillägga ett tillstyrkande att hos K. M. anhålla, det K. M. vid denna riksdag täcktes meddela det svar, som, af förenämnda anledn., icke lemnades vid sisllidne riksdag. Frih. Hamilton, Hugo:
Preste-Ståndet af Prosten Thudén, som föreslagit, att Bohus Län, hvilket för närvarande, egde en folkmängd af omkring 120,000 personer, och innefattade 25 Pastorat, 4 Domsagor och lika många Fögderier, måtte göras till ett serskildt Län, med Uddevalla till residence-stad, samt af Götheborg med dess område bildas ett serskildt Ståthållareskap, hvarunder de, i Staistamt Allm. Bes v.- och Ekon.-U[sköttens Utlåtande, N-.o iS. Blom provincen Bohuslän belägne, Götheborgs Län tillhörande, härader kunde’ förläggas ; från Yällofl. Borgare-Ståndet af Herr Paul Bergr sorn väckt följande förslager: l:o att Landshöfdinge-Enibetet i Götheborgs och Bohus Län måtte flvttns till Uddevalla stad, såsom liggande närmast midt uti Bohus Län, hvarigenom Landshöfdingen sättes i tillfälle att på närmare håll, hastigare, med mindre resor och besvär, verka och utföra det gagneliga, som han för Länet önskar genomföra ; och 2:o att för inköp af tomter i Uddevalla och till uppbyggande af Besidense och Länshäkte derstädes, nödige medel måtte anslås; samt från Hederv. Bonde-Ståndet , af Olaus Ericsson från Götheborgs och Bohus Län, som framställt alldeles enahanda motion, som berörde af Herr Berg. afgifne. Till stöd för ernförmälde yrkanden och förslag har, dels uti motionerne, dels under den i anledning af desamma uppstådda discussion, blifvit åberopad!? att, då Götheborg vore beläget utom provincen Bohus Län, 20 mil från nordligaste gränsen af Götheborgs och Bohus
Brännvin och deröfver; så bör ingen tvekan kunna äga rum om nyttan och nödvändigheten af en alltid tillåten Husbehofs-bränning af Potatoes, åtmindstone hos den, som icke för låga egennyttiga afsigter heldre uppoffrar Fädernes-' landets sanna väl och Landtmannens på högsta rättvisa grundade ovilkorliga rätt, att få förädla den product af sin dyrköpta jord , som han i sin anletes svett förvärfvat, utan i det stället heldre se två tredjedelar deraf gå förlorade, genom utländskt Brännvins införskrifning och tillåten gångbarhet. Men så bör dock ingen tillåtas att begagna Husbehofs-bränningen, som icke vid Sockenstämma i Augusti månad förut bevist, det han med Potatoes hade planterat ett visst stycke jord, i mon af sin Brännvinspannas rymd, efter en fastställd Tarif, såsom till exempel: ett geometriskt tunnland för en panna om 25 kannor; tvänne sådana för en 50 kannors panna, fyra tunnland för en panna på 75, och sex för en panna på 90 kannor; och den som ej vid Mantalsskrifningen kunde förete ett sådant bevis, borde ej heller för det året blifva för rättighet till Husbehofsbränning antecknad. Den 29 Mart. Om ock en eller annan skulle så illa beräkna öin egen fördel, att han öfverträdde en sådan Lag och till Brännvinsbränning använde säd i stället för Potatoes, så skulle han sjelf snart blifva öfvertygad om sitt misstag och den betydliga vinst han har att påräkna, om han, i stället för säden, till sin Husbehofsbränning använder Potatoes, och följaktligen år efter annat utvidgar planteringen af en så nyttig och lönande växt. Enär på detta sätt fem sjettedelar af den Säd, som annars till brännvinsbränning skulle medtagas, klefve bespard och alla hushållare af egen product hade nödigt brännvin till husbehof och drank till sina Ladugårdar, skulle jordbruket så förkofras, och sädestillgängen i Riket inom få år så förökas, att vi, i afseende på denna nödvändighetsvara, af Utläudningen blelvo alldeles oberoende.