Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa underhandlingar fortfara, de kunna ändras under tiden, alltid sedan Konungen hört ett jemte Utrikes StatsMinistern tillkalladt StatsRåd. Men när Konungen skall fatta sitt slutliga beslut, då höras samtliga StatsRåden under den konstitutionella ansvarigheten. Det är det enda, som Const.Utsk. önskar, nemi. konstitutionel ansvarighet och säkerhet att råd tages innan beslut fattas. Något, som ligger till grund för vårt hela statsskick, måtte väl ieke anses som ett ondt. Förslaget är således ingenting annat än en utveckling af hvad, som redan finnes i Grundlagen och en säkerhet för de konstitutionella garantierna, hvarföre jag också påyrkar, att det måtte blifva hvilande till nästa riksdag. Hr Tersmeden, Pehr Reinh.: För den, som i likhet med mig vid ett eller annat tillfälle varit nödsakad, att af öfvertygelse opponera sig emot de af Const.Utsk. afgifne förslag, är det en sann tillfredsställelse att kunna understödja det nu framlagda och deruti till alla delar instämma. Redan vid dess forsta behandling inom Utsk. väckte det mina lifliga sympathier, jag trodde då och föreställer mig så äfven 500 Den 25 J ull f. m. nu, att saken vore så enkel och klar, att näppeligen någon discussion deröfver borde upkomma; men jag finner, att jag bedragit mig. Man har anfallit förslaget från flera håll, man har deri trott sig finna ett attentat emot Konungens beslutanderätt, ehuru detsamma i tydliga ordalag visar motsatsen; man har gått så långt, att man äfven velat tala mot principen af en kollektiv ansvarighet, samt ansett blist, att en enda StatsBådsledamot ansvarade i ministeriela mål och äfven i allmänhet. Man har således ansett, att i monarkiska stater icke allenast enhet i beslut, som fattas af Regenten sjelf, utan äfven en viss enhet i rådslag skulle vara nyttig och nödvändig. Hyllar man en sådan princip skulle naturligtvis loija, att det icke behöfdes mer än en enda StatsRådsledamot och att om man talade om »StatsBåd», detta icke skulle betraktas såsom pluralis utan singularis, hvilket förefaller mig teroligen eget. Gr.
Efter det begrepp jag äger om utfordring, så, då så mycket Hafra gifves, vöre det tillräckligt att beräkna ett halft pund på hästen, då 4o,ooo Lisp voro tillräcklige. Jag tror ock, att värdet 16 sk. B;co per Lisp. är för högt upptaget. Om man passar på i rätter tid, kan man visserligen få det för bättre köp. Jag hänvisar till flere SqvadronsChefejr, hvilka visserligen icke betala så mycket. 144 ix n g Julii f. m En anmärkning torde jag få tillägga kanske af toga vigt, i afseende på underhållet af flaga Slott. Detta är både till byggnader, park m. ni. ej något så ovanligt, och jag hemställer om icke flera privata hafva långt större anläggningar. Här åtgå likväl flere tusendetals Riksdaler, då de private i dylikt ändamål knappast behöfva hundradetal. Detta är svårt att bedomina, då personalen icke är uppgifven; men hvad som bör lugna, är att veta det närvarande Ståthållare redan gjort flera indragningar, som nödvändigt skola lända i en framtid StatsCassan till nytta. Hvad de öfrige Slotten angå, kan jag ej bedö-s ma förhållandet, emedan jag ej äger tillräcklig kännedom, men förmodeligen äro äfven dessa anslag för högt tagna. I afseende på Gripsholm , då jag jemför hvad dervid blifvit 'gjordt med kostnaden, finner jag summan visserligen icke öfverdrifven, och jag är öfvertygad, så mycket man kan vara det vid en hastig öfversigt, att när det en gång blifver iståndsatt, kan det med en mindre Summa underhållas. Vid Friherre Anckarsvärds yttrande , att en Konung ej äger annat än hvad som tillhör Staten, får jag anmärka, att jag anser detta påstående äga alltför stor latitude. Jag tror att en hvar som förvärfvat sin förmögenhet, är deraf rättmätig ägare, och kan deröfver efter sitt godtycke disponera. I anledning af dessa anmärkningar anhåller jag om återremiss. Friherre sen 5 julii f in; 145 Friherre Boije:
Professorerne vid universitetet i Christiania äro till sina löner indelade i 3:iie classen; de äldsta, som hafva de högsta lönerna, åtnjuta lika stor, och, om jag icke orätt minnes, något större’ lön, än Stals-secret:n för ecclesiastik-ärendena fordom hade, d. v. s. 4ooo r:dr, hvilket är dubbelt mera än någon af professorerne i Upsala eller Lund, • domprostarne oberäknade. Detta missförhållande är alltför stort. Om det icke kan hjelpas på en gång, så hör man åtminstone göra något och icke lemna saken alldeles utan uppmärksamhet. Jag tillstyrker derföre, att R. o. Ad. måtte antaga Konungens propos. i detta hänseende, hvarigenom åtminstone någon löneförhöjning kan åt professorerne vid våra båda universitet beviljas. Nu äro de så illa lönte, att den, som icke har proebende, måste söka ett sådant, om han än är matheseos-professor, såsom förhållandet är i Upsala, eller om än socknen ligger 4 till 5 mil från universitetet, såsom förhållandet är i Lund, hvarigenom personerne ryckas från sin rälta lefnadsbana. Detta kan icke vara nyttigt hvarken för vettenskapen eller Riket. Det är af dessa skäl jag anhåller att R. o. Ad. måt te bifalla Konungens nåd. proposition. Frih. von Krajmer, Robert: På de skäl, som inom PresteSt. blifvit anförda för återremiss af utlåt. N:o 62, äfvensom på de skäl, Hr von Hartmansdorff nu anfört, får jag förena mig i hans yrkande alt Konungens propos. mätte komma att ligga till grund för R. o. Ad:s bifall. Gr. Frölich, David: Äfven jag förenar mig i Hr von Hartmansdorffs förslag, nota bene såvida det rörer de öfriga facul(eterna, utom den theologiska. Den theologiska facultetens professorer hafva alltid dels tillfälle att erhålla praebenden, dels tillfälle att få högre löner, derigenom alt de beklädas med biskops-emheten eller erhålla goda pastorater.
Jag har sjelf deltagit uti åtskilliga markegångssältningar och dervid alltid förnummit huruledes flere ledamöter yrka på otillbörlig nedsättning i roarkegångspriset, under det andra yrkat motsatsen. I detta hänseende vill jag nämna ett exempel, det enda som finnes att åberopa af detta slag, nemi. från Öland. Under det Öland utgjorde särskildt Landsh.embete, fanns der ingen person, som var intresserad för det högre markegångspriset, emedan alla de som bestämde detsamma voro räntegifvare. Det hände också, att priset föll så, att Ölands-kornet, som erkännes vara det bästa i Riket, till och med stod ett par r:dr lägre än det Småländska. Nu finnes visserligen det correctiv, att klagan öfver markegångssättningen kan äga rum af Kammarcoilegii adv.fiscals-embete för Kronans räkning och af enskilda för dess räkning. Men om nu, hvad Kronans rätt beträffar, denne advocat-fiscal vore en man, som länge rönt motgångar och blifvit af tidningarna smädad för del han yrkat sådan förhöjning, så kunde hans efterträdare anse det vara bäst att följa liberalare grundsatser, och icke yrka någon förändring i markegångsätlningen. Den enskilde åter följer icke så noga med markegångssättningen , och yrkar sällan eller aldrig någon förändring deruti. En bestämd orättvisa är det, att då en individ yrkar förändring, den förändring, som Kammar-colhm i anledn. deraf kan meddela, icke skulle få gälla för alla. I detta hänseende anhåller jag att få förena mig med hvad Frih. Cederström yttrat. Jag har med mycken uppmärksamhet afhört Hr Frih:ns förslag, angtde markegångssättningen, och har tyckt mig finna, att det gick derpå ut, alt priset de tre första qvartalen af calender-året, jemfördt med priset under sista qvartalet af samma år eller första qvartalet af skördeåret, skulle grundlägga priset på den blifvande skörden.
Jag har blott velat, i afseende på den K. propos:n lemna den uplysning jag nu haft äran meddela, och citerar hvad jag vid föreg:de tillfällen sagt, alt hvad mig beträffar, finnes ingen som önskar mera framgång åt saken i sin hela vidd, äfvensom alt Konungen skulle blifva högst belåten om den lyckades efter ön - 42 Den 14 Juni. skan; men skulle resultatet blifva att ingenting skulle vinnas, så får jag fästa upmärksamheten derpå, att det synnerligast är i de lägre graderne, som behofvet kännes aldra värrst och der vakanserne äro störst. Frih. Toll: Då Hr Edenhjelm afgaf sin motion rör:de förbättringar för Svenska Artilleriet, log jag mig friheten att deruti instämma och gjorde det på grund af den öfvertygelse, som hos mig är varm, att Art.-vapnet alltid bör hållas fullständigt för kommande behof, och att det således är högst orätt alt endast lappa och förbättra här och der, dä likväl allt, i sina minsta detaljer, bör vara komplett, om vårt Art. ännu en gång skall kunna utföra de förundransvärda saker hvarå det förut visat prof. Jag förenar mig med dem, som yrkal bifall till Art.-komiterades förslag. Gr. Gyldenstolpe: Jag har ansett att, om icke bifall erhålles till Art.-komiléens förslag, så komma de små npmuntringar, som StatsUtsk. tillstyrkt, icke att leda till ändamålet att förskaffa vapnet tillräckligt antal officerare. Må då heldre dessa upmuntringar helt och hållet uteblifva, ty i följd deraf skall säkerligen vid en kommande riksdag förhållandet vara så i ögonen fallande, att äfven de mest motslräfvige icke skola underlåta att vidtaga åtgärder till vapnets sättande i komplett skick. Hr von Hartmansdorff: Jag vill icke tillåta mig något yttrande ang:de vapnet, emedan sakkännedom derom felas mig. I anledn. af Gr. Gyldenstolpes sista anförande, bör jag dock förklara mig, lika som han, befara att vapnet är mindre tjenadt med en ringa och otillräcklig hjelp, än med alls ingen.
Hwad först angar de af Eder Kongl. Mast genom Högsta Domstolen i Nader meddelade lwenne Lag-förklaringar, sa hafwa Riksens Ständer anfelt den förra, eller af den 27 Julli rZli om wärdering och författning af fast Egendom a Landet, som för gäld i nial tagcs, salom föranledd af siere LandHöfdingars anmälanden om swarigheten att tillämpa Förordningen i delta ämne af den 27 Aprill 18 ro, samt innehållande sadane föreskrifter, att de af erfarenheten utwisade brister derigenom ashjelpas, böra i egenskap as gällande Lag till efterlefnad antagas. Den senare Lag-förklaringen ater, af den 28 Nov. i8li, öfwer rätta förståndet af 4-de §. i »798 ars Concours, Stadga, angående Lagsökning mot Löftesmän, hafwa Riksens Ständer afwen funnit böra blifwa beståndande, men att likwäl, för alt ännu tt-deligare bestäinma. hwqd till en fordrings, ägares rätt hörer, det tillägg uti 4-de §. af Kongl. Förordnincen den 28 Junii 1798 fastställes: Att Den 9 Julli. 1247 Att den fordringsägare, som för öfrigt iakttagit hwad honom till sin rätts bewakande jemlikt Lag alegat, bör anses hafwa fullgjord: innehållet af nysinämnde Förordning och §. när han inom tolf manader efter förfall »dagen, ellso 'ester den utsatte tidens förlopp, hwarje manad, enligt42-.dra puncten i Kongl. Förklaringen den 2; Mars 1807, räknad till zo dagar, hos wederbörande Btfallmngshafwande eller Domaren i orten sökt laglig handräckning till sin fordrans utbekommande, ehuru Löftesmannen icke inom samma tid erhållit del af Lagsökningen; WarandeS likwäl fordringsägaren derjemte förpltgtad, att malek, a Landet wid nästa Ting, och i Staden a den dag, som i Stämningen utsatt är, fullfölja, wid förlust af sin rätt til! widare talan i samma lak.
I tvetydiga fall måste man således antingen lemna den af Utsk:t föreslagna förmån obegagnad eller riskera fångskjutsen. Om denna min åsigt vinner bifall, så förfaller det af rättsvetenskapen längesedan utdömda stadgande i 15 kap. 1 § R. B, som gör den anklagades rätt att hafva hjelp i rättegången beroende af domarens pröfning, äfvensom föreskriften om mannens och förmyndarens rättigheter i berörda hänseende, och torde § få denna enkla lydelse: »l alla saker fordras.» Jag får slutligen fästa uppmärksamheten derpå, att, om motionen hel och hållen eller till någon del bifalles, förändring äfven torde blifva erforderlig af 10 § 11 kap. R. B., som lyder: «1 brottmål hör den, som käres till, genast å rättens bud till svars komma: Gör han det ej, då må han genom Kronans eller rättens betjente till rätten hemtas.» 1 samma mån som en tilltalad erhåller rätt att svara genom ombud, synes jemväl påföljden för uleblifvande böra blifva densamma som i tvistemål eller böter, samt hämtning ifrågakomma först efter det föreläggande af personlig inställelse ej iakttagits. På grund af hvad jag nu anfört, får jag anhålla, att detta Betänk, måtte blifva till Utsk:t återremitteradt. Gr. Sparre: -Tåg var beredd på att åtskilliga betänklighe ter skulle framställas i afseende derå, att Utsk:t i denna fråga gått för långt, men jag hade ej väntat att få höra några anmärkningar i den syftning, att det steg, Utslct tagit, skulle varit för litet. Att, på sätt den siste värde talaren yrkat, från lagens nuv:de stadgande, att i brottmål hvarje tilltalad skall personligen komma till svars, öfvergå till den motsatta ytterlighet, att den tilltalade icke i något brottmål genast behöfver personligen inställa sig, torde vara att uttaga steget väl mycket, och följden deraf skulle blifva, att nästan hvarje tilltalad uteblefve vid första tinget och afvaktade domstolens beslut derom att han skulle personligen höras.
D u har naturligtvis harmats öfver denne Pontus Bark, som ty värr har så många mer eller mindre skarpt i ögonen fallande forebilder i lifvet, en » älskvärd » stackare, som är » för god », efter hvad han sjelf säger, att uthärda se tårar, i synnerhet qvinnotårar, men hvars » godhet » dock icke hindrat honom att under hela sitt äktenskap utpressa sådana och att förslösa sin hustrus arf, låta hennes fädernegård gå under klubban och, medan hon och barnen kämpa för dagligt bröd, spela bort summor, som han icke eger, men under allt detta i naivt sjelfförtroende låter sig beundras, vårdas och betraktas som ett högre väsen i hemmet. Och hvem känner icke en smula förakt blandas i medlidandet för denna hustru — den » sanna qvinnan » — som ingenting, icke I p \ I L / I I M L J IN månaden meddelar en fullständig modeoch mönstertidning. — Uppgif å närmaste postanstalt namn och adress samt erlägg en krona, så erens omsorgen för barnen och deras framtid, kan egga till sjelfförsvar! Och ännu mera blandadt är medlidandet för den yngre af de båda » sanna qvinnorna » — dottreu Lissi, — hvars man efter några veckors gladt stockholmslif glömt och svikit henne. Och då han ångerfull kommer till henne och ber att få söka återvinna hennes förverkade aktning och förtroende, kastar hon sig i hans armar, lofvande att förlåta » allt, både nu och i framtiden », bara han håller af henne; och derigenom qväfver hon för andra gången i sin grodd de frön till moraliskt allvar, som under ett lif af ungdomliga förvillelser legat och väntat på ans och vård för att spira upp och blifva till något. det såsom ett tendensdrama, förlorar innan slutet, och vårt sista intryck rådighet, om vi skola kalla det, som drama, komedi eller helt enkelt en vårdslös och sjelfsvåldig förefaller ningen. sin udd är villvi sett, fars, så upplösMen du sväfvar j u ännu i okunnighet om innehållet af denna nu så länge omskrifna pjes.
S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Sammansatta Stalssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 57, 'i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, beträffande Utskottets Belänkanke N:o 25, i fråga om Stats-anslag Prot-Utdrag den 10 Oktober 1860. 821 för anläggning af åtskilliga telegraflin ier inom Riket, ogillade Ståndet Utskottets hemställan under vidblifvande af sitt förut med anledning af Höglolliga Ridderskapets och Adelns inbjudning i ämnet fattade beslut, hvarjemte Ståndet för sin del antog det af Riksdagsfullmägtigen Nils Larsson i dess reservation framställda förslag till voterings-proposition i frågan. S. D. Föredrogs och bifölls Stals-Ulskottels Utlåtande N;o 19 7, i fråga om Bergsskolans i Fahlun flyttning till Slockholm och förening med Teknologiska Institutet. S. D. Föredrogos Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets:
Under den 23 i sidstlidne månad håfven J till min sanction öfveilemnat den Författning J, på anförda skäl, funnit Eder böra föreslå: ”Att då en eller bägge af föräldrar aflida , som efter sig lemna barn, hvilka antingen alla eller några äro under 15 års ålder, de som förrätta bouppteckning eller arfskifte efter den eller de aflidna, böra föreslå något visst belopp af boets Ven 7 Augusti. tillgångar i capital, renta eller afkomst af fastighet, som, i mån af behofver, kan finnas erforderligt till underhåll och uppfostran för hvarje af de minderåriga barnen, intill dess de uppnåt 15 år, hvilket bör från samfälda jnassan afskiljas och afsättas, innan laglig arfsdelning af återstoden verkställes; samt att, om efteriefvande maka och arfvingar icke åtnöjas med det i detta ä'mne af boupptecknings eller skiftesmännen uppgjorda förslag, eller förening härom icke Iean träffas, Sterbhus delägarne blifva pligtige att, vid det boupptecknings eller skiftes-instrumentet till behörig Domstol inlemnas, sjelfstämde sig inställa, för att den uppståndna stridigheten härom i laga ordning utföra, då Domaren ägde att pröfva och bestämma huru dermed förfaras borde; äfvensom att, i händelse det skulle af Domaren, vid företeendet af en upprättad bouppteckning eller verkstäldt arfskifte , inhämtas att iakttagandet af förenämde stadganden blifvit af vederbörande åsidosatt, Domaren må vara öppet att skiftesförrättningen ogilla och till nytt arfskifte förvisa; med lemnad föreskrift om hvad(, i enlighet med omförmälta författning, bör till verkställighet dervid befordras.” t «
I betraktande häraf, och då en eftergift af den betingade räntan ej kan annorlunda anses än såsom oförenlig med Banquens egenskap och tillständiga rätt, samt ändamålet med utlåningar af dylik beskaffenhet, finner Banco-Utskotfet sig icke jkunna densamma understödja eller medgifva. Hvad dernäst beträffar Motionairernes yrkande, om förändring uti det af Banco-Styrelsen upprättade Formulaire för den afgifvande skuldförbindelsen, enligt hvilket Consistorii nu varande och blifvande Ledamöter skulle, en för alja och alla för en, iklädas ansvarighet för de utfäste inbetalningarnes fullgörande, såsom för proprie skuld; så förekommer, att utom Byggnads Cassans behållning, hvilken vid sista Riksdag uppgafs uta göra 3,548 R:dr 26 sk. B:co, men nu förmäles vara ökad till 5,102 R:dr 26 sk. jo r:st., följande tillgångar blifvit uppgifne och påräknade, såsom egentlig säkerhet för de årliga betalningar-; nes fullgörande, intilldess Låne-summan vore fulleligen liqviderad , nemligen: 1:0 Inkomster af sådane ledige Pastorater,! der extra Nådår icke beviljas. 2:0 Den behaglig tids förlänings - spannmål vid Högsby Pastorat, till ett belopp årligen af 63 tunnor, sorn KonglMajit nådigst beviljat Consisto - Banco TJtsftoliets Betänkanden, rium, att vid Pastoratets nu varande innehafva* res bortgång i 10 år få begagna; och 3:0 Köpeskillingen för det provisoriskt begagnade Gymnasiioch Schole huset, utgörande 3883 R:dr 21 sk, 4 r:st,då detta hus, år 1802, inköptes Hessa tillgångars i högsta matto eventuella och till beloppet obestämda beskaffenhet, är synbar och ovedersäglig. Hvad som kan inflyta af ledige Pastorater, beror dels af Pastörernes frånfälle och det tillstånd hvaruti de efterlemna sine sterbhus, och dels af Pastoraternes större eller mindre godhet.
M9. f$rrän SSelutflttittg, beräfnab efter läflctatct, fritageS 0fepp3rebare för bet är fartyget belutSligett legat t fattin obegagttabt. ©tu Hcbogärclsen. §. 159. ©e tnflructtouer ocf) förorbttattbett tötattbe räfenffaperne öftuer ätongf._Niaj:t3 ocl) ^rottattS tift 0tat3;2Serfet attflagna räntor fantt ttppbörben ocf) rebctniSntn* gett, font tttt äro gäftanbe efter ftautbelcä funna utfärbaS, ffofa jeutlnät t allt, font attgär 23e tn i If 11111 ge 11, länba lipp biérbSmä tt ocf) be flere incberbörattbc tift ofefs bar efterlefnad ©ocf itta, t SattbSböcfer ocl) räftttttgar, SSctwiftutngeu ocf) öfrige Nif3gätb3 Satitmanbrag, f uogaftc öfmerenbftämmetfe nteb be (;ärivt'b bitagbe för* ntutärer, hluarmib florfla tor anmänba3, att alfa uppgifter bttfma nteb merfttga förhåtlaubct cittiga, hmiffc ©ammattbrag af Öfmcr Saubtmarffatf. (L. S.) Salman. (L. S.) tt. ro. Salman. (L. S.) 5JS 85onbe*@t5nbct« »ägnar, HANS JANSSON. n. ro. Salman. (L. S.) 96 S ti « c a I I. 5JCt)t. I. gjetfonlijj Sfiib&ismfjjift 2. 9Ctt. H. Wfgift af fion, ©genbom 0$ Storetfe m. m. §. 2.
Ständers närmare pröfning och egna godtfinnande, tillika med et af Riksdagsmannen Wessingingifwit och här, efter defi begäran, atföljande särfiilvt anförande. Stockholm den i; Marni i8io. Pa Högloft. Ridderffapets Pa Högwördige Prästevch Adelns Ledamöters Ständers Ledamöters wägnar wagnar jsacob Le la Laräis. dlicolaus Lsrstell. Den ry Mars. Pa Wallofl. Borgare» Ståndets Ledamöters wagnar l^rscHn. Pä Hederwarda Bottde»Standets Ledamö» ters wagnar 6. Den l? Mars. 847 LumwLnffr Sammandrag öfwer Behållningar och Afsändningar af Stampladt Papper i nedannämde Län, enligt Rakenffaperne för ar 1808. Uplands Län. Lanco ^Behållning frän ar 1807 i Nänteriet* 8,747Z. Dito hos antagne Försäljningsmannen 6zo: 9/Z77 658 z 16 Afsandt Stampladt Papper ar 1808 » - Lronoborgo Län. Behållning fran är 1807 i Nänteriet - Afsandt Stampladt Papper ar 1808 - 6,956 Z,o8Z 16 Jönköpings Län. Behållning frän är I8c>7 i Nänteriet 24,516: 5. Dito hos antagne Försäljningsmän i,z;6: 29. Afsändl Stampladt Papper är 18O8 25,872 Z,v8Z Z4 16 westmanlands Län. Behällning frän är 1807 i Nänteriet» - -7,128:44» 84Z Den 17 Mars. Dito hos Försäljningsmannen ;c>;4- 22, Afsändr stämpladt Papper ar 1808 (östergöthlands Län» Behållning frän är 1807 i Ranrerier ig,6i;:i2»8. Dito hos Försäljningsmannen 2,2:2: iz.
Hvilket dock till Rikets Högloft. Ständers eget ompröfvande vördsamt ©fverlemnas* Stockholm den 1 April r 834- N:o ar Ankom till Exp. Utsk, dea 2- April kl. 5 e. m. > Betänkandeöfver Herr August von Stahls motion, att mål angående niding stjuf nåd, hvarom 3, 4 oc'4 $ 4<2 Cap. Missgernings-Balken förmäla, må upphöra att vara af uiirderstäl/nings egenskap. Uti memorial, som Högloft. Ridderskapet och Adeln den 4 sisth Mars till Lag-Utskottet remitterat, har Herr August von Stahl föreslagit, mtt, med ändring af 2 5 Cap. 5 §. Rätte gangs-Balken, stadgas måtte, det Under-Rätts ransakning och Dom i mål, angående de nidingsstölder, som uli 3, 4 och $ '§'§• 4% Cap. Missgernings-Balken omförmälas, hädanefter ej böra underställas .Öfver-Rätts pröfning; och har Motionairen, såsom skäl härföre anfört, att då, jemlikt Kongl. Kungörelsen den 10 September 1823, mål: angående hustjufnad, hvilket brott, enligt 42 Cap. 1 §. Missgernings - u Lag-Utskott ers Mern. Balken, ligger i tväböte emot annan tjufnad, eller straffas nied böter, svarande emot tjufnadens sexdubbla värde, icke vidare underställas, det syntes vara ännu mindre anledning att ibland underställningsmål bibehålla dem, som angå sådane nidingsstölder, hvilka i 3, 4 °°b 5 §§. af berörde Cap. upptagas, enär desa m me äro belagde med lindrigare ansvar, nemligen böter motsvarande fyradubbla värdet af det stulna, och således måste anses vara af mindre svår beskaffenhet än hustjufnad. Hvad Motionairen sålunda anfört har Utskottet i öfvervägande tagit; och som de uti 3, 4 och 5 §§• af 42 Cap.