Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och bönfallande för den goda saken kastar jag mina blickar upp emot hirnmelen och Gud.” I detta anförande instämde RiksdagsFullmägtigen Börje Börjesson från Hallands Län. Ankom till Exped, Utsk» don 24 Mars 1829. N:o 41, Betänkande öfver de af RiksdagsFullmägtige Herrar P. Lindqvist och A. Landegren väckta Motioner om ändring af a och 3 i 14 Cap. MissgerningsBalken. Hos Vallöf!. BorgareStlndet har RiksdagsFullinägtigen Herr P. Lindqvist, i afgifyet 42 Lagutskottets Betänkande Nio 4ii Memorial, andragit, att, ehuru uppställningen af 2 §. i 14 Cap. MissgerningsBalken syntes utmärka, att det i berörde lagrum stadgade ansvar för den, som slår sin stjuffader eller stjufmoder, svärfader eller svärmoder, stjufsvärfader eller stjufsvärmoder , bör sålunda tillämpas, att den, som vid samma tillfälle, eller å serskilda tider, slår t. ex. både svärfader och svärmoder, och derföre på en gång tilltalas, skall böta Etthundrade Daler för hvarderas våldförande, och således tillsammans Tvåhundrade Daler ; så skall dock i' dylika mål vid Domstolarne olika förfaras; hvarföre Motionairen, till undanrödjande af villrådighet och skiljaktighet härutinnan, föreslagit , att sista momentet ‘ af berörde §. mätte erhålla följande lydelse : ”Slår någon sin Stjuffader eller Stjufmoder, Svärfader eller Svärmoder, Stjuf svarf ader eller Stjuf, svärmoder, bote för hvarderas öfver/allande hundrade Daler Derjemte, och då lydelsen af 3 §. i samina Capitel och Balk , angående ansvar för smädeord emot Stjufföräldrar eller Svärföräldrar, vore sådan, att deraf tilläfventyrs skulle kunna antagas, att straffet är enahanda, ehvad bägge Svärföräldrarne oqvädas eller ggdast endera af dem , samt Kongl. Brefvet LagZhsiottets Betänkande N:o 41!
— Anmärknings-medel « 284: 234:32. — Auctions dito . ... i 787:12. 5. 768:35. 6. Bulance till påföljande året: Balance från föregående året: Remisslage och diverse Utgifter 1,754: ig. 6. 1,733:43. 9. Till Åby Boställsfond , . —. 2,628: 40. v. Afskrifning af Reservhemmans-Räntornes och Säteri-Frilietsmedlens sammanräknade belopp till Kongl. Stats-Contorets redovisning 2,180: 9.10. 2,178: 9.10. S;r 21,486:32. 1. 25,014:41. s. Balance till påföljande året: Summa 500,497: 2.11. 524,271: 37.11. l:o Efter det vid 1835 års Stats-Revision, i afseende på förhållandet med en f. d. Landshöfdingen Herr Grefve N. Gyldenstolpes skuld till Militiae Boställs-Cassan, blifvit anmärkt, bland annat, att samma skuld, som efter af Kongl. Majit i Nåder beviljad eftergift af hälften, utgjorde utgjorde 995 Pi:dr, ej funnes i Räkenskaperne balancerad, så har denna fordran i 1835 års Hufvud-Bok blifvit intagen och såsom Cassans fordran bland utgående balancer utförd; hvarvid Revisorerne tillika inhämtat att, ehuru Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref af den 4 Februari 1832, när berörde eftergift beviljades, tillika förunnat Grefve
FRIHERRINNAN. Och han har låtit mig ligga sjuk utan att vilja tillkalla läkare. BARONEN. Friherrinnan brukade alltid bli sjuk, när hon ej fick sin vilja fram, men detta slags sjukdom gick snart öfver. Sedan jag tillkallat professorn från staden en gång och han förklarat att det bara var konster, tillkallade jag ingen läkare nästa gång då friherrinnan blef sjuk därför att den nya trymån var femtio kronor billigare än som var afsedt. HÄRADSHÖFDINGEN. Allt detta är icke af den natur att det kan tagas i betraktande vid dömandet af ett så allvarligt mål. Det måste finnas djupare motiv. FRIHERRINNAN. Det bör väl räknas som motiv att en far icke tillåter en mor uppfostra sitt barn. BARONEN. För det första har friherrinnan låtit en piga sköta barnet, och där hon själf lagt hand vid vården, har det alltid varit galet; för det andra har hon velat utbilda gossen till kvinna i stället för till man; sålunda lät hon honom gå i flickkläder tills han var fyra år; och än i dag vid åtta 24 års ålder går han med långt hår som en flicka, tvingas att sy och virka, samt leker med dockor, hvilket allt jag anser skadligt för barnets normala utveckling till man. Under det att hon å andra sidan roade sig med att kläda folkets döttrar som gossar, klippa håret af dem och sätta dem till sådant arbete som gossar pläga sköta. Med ett ord: jag tog min sons uppfostran om hand, då jag märkte dessa sinnessjukliga symptom, hvilkas följder man förr sett leda till konflikt med Strafflagens adertonde kapitel. HÄRADSHÖFDINGEN. Och ändock ville ni nu lämna barnet kvar i moderns vård? BARONEN. Ja, därför att jag aldrig hyst den grymma tanken skilja barn och moder, och emedan modern lofvat bättring. Jag hade för öfrigt endast lofvat villkorligt, och under förutsättning att lagen icke befattade sig med ämnet; men eftersom vi kommit in på anklagelsernas område har jag ändrat beslut, i synnerhet som jag ifrån kärande har blifvit svarande. FRIHERRINNAN. Det ar sa den mannen alltid håller sina löften. BARONEN.
och att (ill följd deraf inträffat, alt, sedan heigonskylden från stadsskolan återvunnits, denna förmån tillgodokommit endast den ena Allm. Besv.- och Ekon-Utskottets Betänkande N:o 55. 9 församlingen, och kunnat ensamt för dess egna behof användas, tinder det den .andra församlingen finge ensam aflöna den gemensamme klockaren. Då emellertid den reglering, som ofvanomförmälda Kongl. Bref i afseende å den af församlingarne föreslagna användning af återvunnen helgonskyld föreskrifver, enligt hvad Utskottet inhemtat, är afslutad och stadlastad, samt det måste anses dem obetaget, hvilka förmena sig i något enskildt fall hafva blifvit lidande genom hvad vid nämnda reglering förelupit, att i vederbörlig ordning söka utverka den rättelse, hvartill de kunna ega giltig anledning, men deremot icke någon vidare åtgärd från lagstiftningens sida synes af de i förevarande motion anförda omständigheter påkallas, finner Utskottet sig böra hemställa, att motionen icke må hos Rikets Ständer vinna afseende. Stockholm den 13 Februari 1866. Reservation: af Anders Pehrsson från Christianstads län. Kyrkoherden Simonsson anmäler, att han ej deltagit i ärendets afgörande. Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Febr. 1866, kl. 12 midd. Betänkande, i anledning af väckt motion om upphörande af penninninge-insamlingar vid bröllopp och barndop. I en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt motion (N:o 277) har Per Larsson från Gotlands län anmärkt, att påbuden om upptagande af kollektmedel vid bröllopp och barndop vore af den beskaffenhet, att de numera icke kunde anses med allmänna tänkesättet öfverensstämmande; att högst opassande vore att med Bih. till B. St.
Utskottets hemställan i början af 8 sid. i afseende på ifrågasatt redaktions-förändring af 53 punkten; 5:o tillstyrkandet 5 sistnämnda sida. i afseende på 59 punkten; 6:o förslaget sid. 9 til! förändrad redaktion af 66 punktens 1 moment, ock 7:o Utskottets, med hänseende till 71 punkten, å sidorna 12—16, i förevarande utlåtande afgifna, förslag till föreskrifter, motsvarande 210 och 211 §§ i nu gällande Banko-reglemente. Beträffande 45 punkten gillade Ståndet hvad Utskottet å 5 sid. i detta utlåtande yttrat och tillstyrkt, med undantag af Utskottets hemställan, rörande föreskriften i mom. Litt. g., hvilken hemställan afslogs, och beslöt Ståndet, i öfverensstämmelse med det i Professor Agardhs reservation framställda förslag, alt nyssberörde moment bör erhålla denna lydelse: nRänta beräknas, för hvarje kalendermånad, pä det mi7isla belopp, som räkningshafvare ander månaden i Banken haft innestdende.» Öfrige delar af förevarande utlåtande lades till handlingarne, med förklarande, att Preste-Ståndet vidblifver sina der omförmälda beslut.» \ Borgare-Ståndet: »Härvid förekommo följande punkter i betänkandet .32 34, och motsvarande delar af utlåtandet J\l 48. l:o 33 och 34 punkterna i betänkande JYi 54, hvilka voro af Borgareståndet återremitterade. Förklarades hafva förfallit, i följd af afslaget å 32 punkten. 2:o andra yttrandet å sid. 5 af utlåtandet M 48 bifölls, och vid tredje och fjerde yltranderna å samma sida lät Ståndet bero. Bankö-Utskoltels Memorial, JVi äS. 3 3:o Utskottets i SO punkten af betänkandet 34 gjorda och i utlåtandet »As 48, pag. 6, vidblifna tillstyrkande. Afslogs. 4:o SS punkten.
Men anledningen till uppgjorda lönförhöjningen torde i alla fall, lika litet som uppgifna beliofvet deraf, hafva bordt sedermera i annan ordning öfver vägas, och kunna åtminstone icke anses innebära giltiga skäl för att åsidosätta hvad Rikets Ständer stadgat efter prof - 232 ving af detta behof, hvars tidigare tillvaro ej heller bevises af Rikets Ständers numera, vid sistförflutna Riksdag, lemnade bifall till större delen af den för KammarRätten äskade högre aflöningsstat. Icke destomindre blefvo de derförinnan, såsom förmäldt är, beviljade lönförbättringar bestämda vid hvarje utnämning till embete eller tjenst; och de utgingo i följd deraf, ehuru i allmänhet under namn af arfvaden anvisade å andra hufvudtitelns besparingar, dock lika oafbrutet, som lönbeloppen i öfrigt, och voro således, på sätt i det föregående redan är visadt, i sjelfva verket att betrakta såsom bestämda lönanslag pä Stat. Af samma egenskap torde äfven med allt skäl kunna anses den tili hela beloppet å besparingarne anvisade och ständigt fortfarande aflöning för Öfver Kommissarien.
Verkställes annat till bränneri hörande arbete emellan klockan 8 på morgonen och klockan 5 om aftonen å söneller helgedag, eller öfverlrädes förbud, som i § 22 gifvet är; bote bränvins-tillverkare eller distillerings-idkare från och med 5 till och med 30 R:dr. Vid de förbrytelser, nu sagde iiro, vare så väl bränvins-tillverkaren eller dislillerings-idkaren, som de arbetare, hvilka honom biträdt, underkastade ansvar för sabbatsbrott, enligt allmän lag. § 73. Har justerare oriktigt stämplat redskap eller i stämplings-betyg sådan oriktigt, beskrifvit, och är det fall icke för handen, som i § 31 omförrnäles; böle från och med 20 till och med 200 R:dr och miste tillika befattningen eller varde från utöfningeu deraf under viss tid skiljd. § 74. Den tillverkare af redskap, som missleder justerare med falsk uppgift om redskapens beskaffenhet, böle från och med 50 lill och med 500 R:dr. § 75 För öfverträdelse af hvad i §§ 25 och 32 angående tillverkare af redskap för bränvins-bränning eiler distillering, i §§ 30 och 33 angående innehafvare af sådan redskap, och i § 54 mom. 2 och 3 samt i § 56 angående bränvins-tillverkare, stadgas, vare ansvaret böter från och med 20 lill och med 200 R:dr; för underlåtenhet att iakttaga föreskriften i § 99 botes frän och med 5 till och med 50 R:dr. § 76. Den, som underlåter att lill försegling anmäla innehalvande redskap, då sådant ske bör, efter hvad i § 36 sägs, bote från och med 25 till och med 250 R:dr. § 77. Har brän vins-till verkningseller distillerings-redskap blifvit förseglad, och finnes sedan, under tiel, då redskapen ej får begagnas, förseglingen vara bru'en, skall innehafvaren eller, i hans frånvaro, den, som i hans ställe satt är, inom tvä dagar efter er - ExpeditionsUts kolfels Förslag till underd.
Städsel och lego af jord på landet: ändring af Kongl. Förordningen den 13 Juni 1800 60- Stämning: dess delgifvande åt byalag T. Trosbekännare. Se: Giftermål. U. Utslag: Under-rätts eller Hof-rätts i brottmål: föreslagen förändring rörande sättet för sökande af ändring deri 89. Se: Prest. X\le: dess giltighet vid mellan enskilda slutade aftal 52. •• A. Äktenskap: civila: förslag om deras införande 22. Äktenskapsförord. Se: Målsmansrätt. Äktenskapsskilnad: tillägg till lagstiftningen derom 21. svar på återremiss 48. Ärfda-Balken: tillägg till 16 Kap. 5 § om inbördes testamente 20. Bih. till R. St. BIHANG TILL S&HHHblKBlB mniS8<BVÅillDlBHa PROTOKOLL VID Iiagtima Riksdal gen i Stockholm Åren f ock 1863» SJUWDJE SAMM WREM. 2 Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonom iUtskottets gemensamma Memorial, Utlåtanden och Betänkanden. Sammansatta Lagsamt Alim. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande M 1. 1 N:o L Ank. till Exp.-Utsk. den 28 Jan. 1863, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning aj väckta motioner om utarbetande af lag mot obehörig efterbildning af konstalster. I berörda hänseende hafva motioner blifvit väckta inom Höglofliga Ridderskapet och Adeln af Herr von Qvanten, Emil, samt inom Högvördiga Preste-Ståndet af Herr Professoren Carlson. Den sednare motionären har uti sin motion (N:o 57) hufvudsakligen erinrat, hurusom begreppet om eganderätt, ursprungligen tillämpadt blott på materiela föremål, med en stigande kulturutveckling gjort sig gällande äfven inom tankens område, i öfverensstämmelsen hvarmed numera öfverallt i civiliserade länder lagstiftningen erkännt såsom en författares egendom frukterna af det tankens arbete, hvarigenom han lyckats finna något sannt eller bilda något skönt.
Alt endast dessa 240 mål i en IlofRätt, der flere tusende årligen handläggas, skulle erfordra en serskild 4;de Division, kan icke vara förhållandet. En sådan 4*de Division har i Svea HofRätt existerat redan förut vissa tider på året, då göromålens mängd sådant påkallat. I anledning afen serskild uppkommen fråga, om en lämpligare reglering af samtlige HofRätternes Divisioner och Ledamöternes antal på hvarje Division, har Presidenten i Svea HofRätt velat uppgifva, att denna HofRätt redan har i3oo mål mer än Götha, hvilken sednare, redan i flere år arbetat på 4 Divisioner, med en Ledamot mindre, på det hela beräknadt. Presidenten i Götha IlofRätt har deremot velat uppgifva, att Götha HofRätt redan har omkring 800 mål mer än Svea. Hvilkendera af dessa uppgifter man än må antaga för den rätta, så torde det visa sig, att de 240 mål, som från Commerceoch Bergs-Collegierne blifvit till Svea IlofRätt öfverflyttade, icke beliöft förorsaka en serskild Division derstädes. Är förhållandet sådant, som Presidenten i Svea IlofRätt uppgifvit, så måste det vara ostridigt, att en 4;de Di vision , i anseende till ett ökadt antal göromål, eler i allt fall varit af nöden. Om det åter är, som 36 Den 12 December f. in. Presidenten i Götha HofRätt uppgifvit, så lärer icke i Svea HofRätt, någon tillökning af Ledamöter derföre behöfvas, så mycket mindre, som denna HofRätt redan haren Ledamot mer än Götha HofRätt. I alla fall beror frågan derpå, huru många Ledamöter erfordras för hvarje Division. Om de endast behöfva vara 5 till antalet, så kan Svea HofRätt sättas på 4 Divisioner, äfven med indragning af en af de närvarande Ledamöterna, såsom det redan äger rum i Götha HofRätt, der Divisionernes antal är 4 och Ledamöternes 20.
Hammarsmeds-ordning, fälldes att böta fyradubbla såraböter, 120 daler silfvermynt med 4» R:dr Banco, eller, i brist deraf, straffas med 28 dagars fängelse vid vatten och bröd, samt dessutom ersätta Schager för sveda och värk, läkarelön, tidspillan jemte åbragt rättegångskostnad, med 56 R:dr Banco; alltså och emedan Bergs-Tings-Rätlen icke allenast genom berörde, ander Rättegången vidtagna åtgärder åsidosatt b vad i 11 Cap. 10 § Rättegångs-balken stadgas, atti Brottmål den, som käres till, men ej, å Rättens bud, till svarskommer, må, genom Kronans eller Rättens Betjente, till Rätten hemtas, och hvaraf följer, såväl att den tilltalade skall öfver den honom gjorda angifvelsen personligen sig förklara, som att vittnesförhör derutinnan, i hans frånvaro, ej lagligen kan ega rum, som ock å ena sidan, genom ett origtigt användande af 34 Cap. 1 § Missgerningsbalken, hvilket lagrum, enär lyte ej blifvit Inspectoren Schager tillfogadt, uti förenämnde mål ej varit tillämpligt, vållat, alt Maxe, i brist af tillgång till de honom ådömde böter, kommit att undergå en vida svårare bestraffning, än den, hvarmed han, i enlighet med 35 Cap. 1 § och i5 Cap. 6 §. Missgerningsbalken, rätteligen bort sin förbrytelse, om han dertill varit saker, umgälla, men å andra sidan, med förbigående af 9 § i sist åberopade Capitel, befriat
En sådan profilteckning gj orde hon en förmiddag i .Paris af Augiist Bla~iche (nu befintlig i redaktör F. Borgs ägo), säkert det bästa porträtt som Atergifvit den berömde författarens drag, tillägger min sagesman. Utan tvifvel. torde någon sådan profil af ' Fredrika Bremer, med hvilken Amalia Lindegren var nära bekant, afken finnas; och helt visst skulle dessa porträtteclrningar, om de en g&amp;ng h n d e samlas, förete ett intressant galleri af ansikten frbn inicdten af 1800-talet. Teckningen var Amalia Lindegrens styrka. Genast - vid sin adromst till Paris tillvann sigdenna aiispr&amp;kslösa kvinna, som Bom f r h ett aflägset hörn af världen och åtnjutit föga, undervisning, Ange Tissiers och Cogniets beundran för .denna sin förmåga. B Teckna framför allt D, hörde jag henne tillrhda en gryen.de artist, allt hrad ni ser, manniskor, djur, vaxter och andra föremål, och icke minst hvad andra tecknat förut. Sitt inte och kludda olj efarg, innan ni kan teckna. Det hamlar sig. J a g vet bast », tillade hon blygsamt .. % a t t man far &amp; .ngra det genom ovanor, som man sedan kiiappt kan bli fri f r å i i ~. E n va.riation af det tända mastmittrycket » Primo teckna, sekiindo teckna, tertio teckna ». Naturligtvis vann konstnariiinan sin säkerhet i teckning ej f r h blotta begåfningen. Hvad som brast i hennes undervisning ersattes af ' ett ihärdigt, iirligt arbete. %Amdie arbetade icke fort », herattade den ofvann&amp;mnda eleven och reskamraten,)) tviirtom, långsamt och ytterst sjaltkritiskt, SH, a t t hon aldrig var nöjd med sina egna alster, inte ens de bästa ». På tal om hennes profilbilder och med h&amp;gkomsten af hennes lek med saxen påminner jag mig, h m jag en afton, några veckor före hennes död, skg henne med entusiasm fördjnpa sig i studiet af Paul Koiiewkas silhonetter.
Denna hotelse gjorde verkan och under återstoden af konserten var Heloins uppförande fullkomligt städadt. Heloin d’Auglars var då tolf år gammal. Vicomten inlöste redligt sitt löfte. Han inackorderade Heloin hos en bildad familj och satte honom under de skickligaste lärares ledning; sjelf reste han vidare, ty han var en af dessa varelser, som öfverallt tyckas besvärade af sin egen skugga och jemt söka undfly detta efterhängsna sällskap. Nu följde för Heloin år af det trägnaste arbete, men också af glänsande framsteg. Hans gynnare sörjde rikligt för hans underhåll och gjorde sig underrättad om gången af hans studier, men var fortfarande långt borta, än i Skotland, än i Egypten, än någon annanstädes. Så kom plötsligt underrättelse om att den unge vicomten helt hastigt aflidit i Roma, utan att han dessförinnan hunnit göra några testamentariska dispositioner till förmån för sin skyddsling. Man lät Heloin förstå att man för intet får intet här i verlden. Heloin kände sig stött och så försvann han en vacker dag, medförande såsom hela sin egendom en utmärkt fiol, ett sorglöst sinne och ungdomens glada hoppfullhet. Oförtyngd af öfverflödig packning gick han med spänstiga steg framåt den breda landsvägen. Framtiden brydde honom föga, nejden var förtjusande, morgonluften frisk, och han vandrade hastigt åstad, njutande en behaglig känsla af frihet och oberoende. Då han gått några timmar kändes emellertid solen för varm, vägen för lång och hoppet – ja det mättar tyvärr icke. Nere i dalen låg en villa, hvilken lyste helt inbjudande mellan de mörka träden. Vägen nedföre sluttningen gick lätt, och snart vandrade vår hjelte på den sandade, nykrattade gången som ledde upp till hufvudbygnaden. Från en terrass hördes muntra, ungdomliga röster; han stannade nedanför och satte fiolen till hakan, men sänkte den åter, gripen af blygsel. »Bah», sade han med ett sorglöst leende i det han lät sina blickar dröja vid de solbelysta trädtopparne, »jag är en vagabond och jag behöfver mat!» Detta blef motivet för hans fantasi.
Törneblads efterlemnade enka. II. R. 327. III. B. 427. IV. A. 40. Å. 137. U. 622. V. 176. A. 238. VI. U. 294. A. 381. VII. E. 68. — N:o 41. till Rikets Ständer, i fråga om ytterligare controllföreskrifter för betryggande af stämplade pappersafgiflens behöriga erläggande. II. R. 327. IX. U. 3. A. 61. U. 687. X. A. 333. E. 355. — N:o 42. lill Rikets Ständer, angående Hofslatspensioneringen efter Högstsalig II. M. Konung Carl XIV Johan. II. R. 327. lil. B. 427. — N:o 43. till Rikets Ständer, angående pension för f. d. Statsrådet Grubbe. II. R. 327. III. B. 427. IV. A. 40. Å. 137. U. 622. V. 176. A. 238. VI. U. 294. A. 381. VII. E. 68. — N:o 44. till Rikets Ständer, angående borgenärs rätt att efter anstäldt utmätningsförsök använda bysättning. IX. U. 451. A. 677. X. U. 464. A. 509. E. 607. — N:o 45. till Rikets Ständer, angående inqvarteringen i de Skånska städerna samt i Götheborg. II. R. 370. B. 60. A. 408. E. 548. — N:o 46. till Rikets Ständer, om ett ytterligare anslag af 4000 R:dr årligen lill understöd för rustoch rotehållare i Jemtland. II. 15. 370. V. B. 197. A. 355. VI. E. 4.
Fröken Falkenbergs testamente Försegladt med Falkenbergska vapnet, men uppklippt. Ritning öfver Riddarhusets tomtplatser med beskrifning . Oförseglade. N:o 39. 2:ne skrifvelser till Secreta Depulationen d. 21 Juni 1743 af Adolph Fredrik såsom Ärkebiskop i Lubeck. d:0 d:o. Ena skrifvelsen på Tyska, den andra på Svenska. N:o 40. l:o K. M:s original-förklaring om 1617 års riksdagsordning. Den 13 November f. m. 247 Inlagde 2:o K. M:s orig.förkl. Läd\n om 2 § Regeringsfor N;o 5. men Försegladt med Bungencronska 3:o SlatsUtsk:s protovapnet, coll vid riksdagen 1786. 4:o Försegladt concept till en expedition från Secreta Utsk. 1769. Convolnt med egenhändig påskrift af Konung Gustaf III Försegladt med kungligt sigill ''Förvaras bland Ridmen uppklippt, derskapet och Adelns Innehåller Kongl. Maj:ts rehandlingar att öppnas då solution, att Grefliga ätterna det blifver fråga om de Brahe, Lewenhaupt, Dela Garnya af mig creerade die, Oxenstjerna och Stenbock Furstars Introduction. skulle på Riddarhuset äga föStockholms Slott d. 24 relräde framför de Prinsar Januari 1785.” och Furstar, som kunde af K. ”Gustaf”. Dädan N:o 1—13. Protocoll och N:o C. handlingar, hörande till revision af Iliksgäldsoch Discontverkets förvaltning och räkenskaper ifrån den 1 Juli 1792 till och med år 1805 Förseglade; se ant. vid N:is N:o 1. B.
St:s eget afgörande öfverlemna den framställda frågan, med vördsam anhållan att, efter Stats-Utsk:s hörande, den sökta löneförbättringen, 1,263 R:dr 16 sk. för hvarje år från och med år i83o, måtte af R. (Afskrift) Stat fcr R. St.-s Justitie-Ombudsm. j dess Cancelli och Betjening'. Just.-Ombudsm. njuter, enligt R. St:s beslut, i årlig lön och, i händelse under tiden Just.-Cancelleren skulle erhålla någon löneförbättring, bör äfven Just.-Ombudsm. af Riksg.-Cont:s medel åtnjuta enahanda förmån och till lika belopp med Just.-Cancelleren. Till resepenningar för Just.-Ombudsm. bestås på förslag och emot redogörelse En Secreterare hos Just.-Ombudsm. bestås i årligt arfvode 4oo: För Secreteraretjenstens bestridande i Tryckfr.-Committeen 200: Tvenne Cancellister, ä 200 R.*dr hvardera i Vaktmästare Till upphandling af nödiga skrifmaterialier samt ljus och ved för Just.-Ombudsm:s embetsrum bestås på förslag och emot behörig redogörelse . Tingstadius. Stockholm den 4 April 1810. På R. H. St:s Stats-Utskotts Claes Fleming. J. A. Abr. Engel. Joh. Ericsson. N. Frödelius. Lika lydande med det bland Riksg.-Cont:s handlingar förvarade original intygar Isae Rossander, Afskriftens riktighet styrker Lades på bordet. Registrator. ex officio Carl Ant. Kock. Frih. Löwen, Axel Wilh., hade inlcmnat ett så lydande anförande: