Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid första mom. får jag framställa den anmärkning, alt jag icke kan inse, hvartill det skall tjena, att, då det blifvit föreslaget att pröfning af inlemnade lånehandlingar icke må vid Låne-kontoren i Götheborg och Malmö fördröjas utöfver 3:ne dagar, för Låne-kontoret i Wisby utsträcka denna tid ända till 7 dagar. Hittills har, vid delta sednare ställe, så tillgått, alt om Fredagarne hafva låne-ansöknings-handlingarne blifvit inlemnade, derpå följande Måndagar inför Direktionen föredragna och afgjorda samt genast derefter fxpedierade. Då jag icke vet hvartill det skall tjena att för Låne-knntoret i Wisby bestämma längre tid än för dem i Götheborg och Malmö, och då dessa 7 dagar möjligtvis torde hafva tillkommit genom tryckfel — hvarom jag vördsamt anhåller att någon af Utsk:s ledamöter behagade upplysa —, så får jag föreslå, att äfven för Låne-kontoret i Wisby måtte, såsom för dem i Götheborg och Malmö, stadgas 3:ne dagar. Hr von Hartmansdorff: Här har Utsk. föreslagit att Diskont-ärendens behandling skulle vid de särskildta Låne-kontoren ske någorledes lika skyndsamt, så alt med pröfuingen icke fördröjdes, vid Banko-Diskont-verket utöfver 2, vid Låne-kontoren i Götheborg och Malmö utöfver 3, och i Wisby icke öfver 7 dagar. Då man åsyftat förenkling och reda i göromålen: så tror jag att raan misstagit sig, när man, i afseende på Allmänna Diskontens omsättningslån, utsatt Direktionens sammanträden så tätt, att de borde hållas 3:ne gånger i veckan. Utlåningen tillgår nu på det sätt, att sedan handlingarne blifvit inlemnade, sysselsätter man sig Måndagar och Tisdagar med undersökning af deras riktighet m. m. När lånen blifvit om Onsdagen pröfvade och afgjorde, användes de återstående dagarna i veckan till deras bokföring och expedierande. På delta sätt gå ärenderna sin jemna gång från den ena veckan till den andra, utan att klagomål öfver långsamhet förspörjes oftare, än penningar fattas, då Direktionens tätare sammanträden vore utan ändamål.
S. D. Remitterades till StatsUtskottet: Pehr Jönssons, från Christianstads Län, Erik Svenssons från Bohus Län' och Pehr Protocolls-Utdrag. 1155 Knutsson, från Malmöhus Län, trenne Memorial, rörande Preste-, Klockare-, Annexoch Mensal-Hemman; och Conrad Larssons samt Eric Detlofssons, från Gothland, Memorial, angående Allmogens skyldighet att hygga och underhålla Sjöbroar, Lastageplatser och StrandridareBoställen på Gothland. Banco-Utskottet: David Rasmussons, från Skåne, Memorial, angående nedsättning hos Kronofogdarne af afbetalning å Banco-Lån. La gUtskottet: 1:0. Nils Pehrssons från Malmöhus, Nils Håkanssons från Kronobergs, Johannes Anders Anderssons, från Skaraborgs, Pehr Anderssons, med flere, från Södermanlands, Carl Fredrik Bergs, från Bohus, Jonas Håkanssons och Nils Nilssons från Calmar, Jacob Eriksson från Örebro, Eric Pehrsons, från Gefleborgs, Anders Joachimssons, från Östergöthland, och Carl Svenssons, från Jönköpings Län, Memorialer, med flere Ledamöters muntliga yttranden, angående skärpning i straffet för stöld. 2:0. Nils Nilssons och Jon Håkanssons, från Cal mare Län, Memorial, angående Konungens Befäl Iningshafvandes pröfning,srätt uti mål, som röra fylleri och Brännvinsminutering. Vice Talmannen Jon Jonssons Memorial, angående olämpligheten af Vad i erkände Skuldfordringsmål. 4:o. Vice Talmannen Jon Jonssons Memorial, om ändring i rättegängssättet uti mål, rörande Hemmansklyfning och besutenhet. 5:o. Anders Danielssons Memorial, om inskränkning i Executions-magten, i afseende på Författningar utfärdade uti Oeconomi-och Politie-mål. 6:0. Anders Danielssons Memorial, angående Konungens Befallningshafvandes pröfningsrätt i mål, rörande fylleri och Brännyins-minutering. 7:0. Anders Danielssons Memorial, om uppliäfvande af Lagmansrätterne.
Detta yttrande af svaranden hade skriftligen blifvit aflemnadt vid ett rättegångstillfälle, dervid han dock hvarken personligen eller genom rättegångsombud kommit tillstädes; och hade han ej heller eljest blifvit före målets afgörande underrättad om en af käranderna, efter nämnde yttrande, afgifven förklaring, att i stämningsansökningen af misstag kommit att inflyta årtalen 1845 och 1846, i stället för 1844 och 1845; hvarefter Häradsrätten afgjort målet och pröfvat stämningen, icke sådan den var uttagen och svaranden tillställd, utan sådan den blifvit, honom ovetande, af käranderna förklarad. Detta förfarande, hvars origtighet jag ansett vara så uppenbar, att jag trott mig kunna lägga Häradsrättens Ordförande, Häradshöfdingen N. C. Claesson till last, att han icke, vid derpå efteråt fastad uppmärksamhet, öppet erkännt sitt misstag, enär detsamma syntes mig strida emot en af rättegångsordningens klaraste och nödvändigaste föreskrifter, har tillika med den derjemte i angifvelsen anmärkta felaktighet, att vid målets afgörande käranderne blifvit tillagd ersättning för rättegångskostnad, ehuru deras stämningspåståenden till en del ogillades, föranlåtit mig att emot bemälte Häradshöfdinge förordna laga åtal, hvilket inför Kongl. Svea Hofrätt blifvit utfördt, men genom utslag den 3 November 1851 ogilladt, enär det, af anförda skäl, förklarades icke kunna läggas Häradsrätten såsom rättegångsfel eller olaga domslut till last, att Häradsrätten antagit kärandernes i målet anhängiggjorda talan riira fordrad ersättning för biträde vid skiftessammanträde år 1844 och stängseldelning år 1845, och låtit detta påstående, utan detsammas behandling såsom en under rättegången väckt ny fråga, till afdömande förekomma.
—- i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande motioner, dels att den ännu beridna delen af Smålands HussarRegemente måtte få afsitta, dels att General Mönstringar måtte hålla* ■St endast hvart 3:dje år, utan några andra Mönstringar deremellan, och dels, att både ryttare och soldater måtte få Beklädas med vadmal. XXIII. B. 324- XXIV. A. 6g. XXXIV. E. 166. Allmänna Besvärsoch EkpnomiUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande i anledning af väckt fråga, om skyldighet för ordinarie Domare, att af egna medel ersätta ailä de resekostnader hang Vicarius, i och för sitt förordnande, får vidkännas utom Domsagans gränsor. XXIII. B. 325. XXIV. A. 43° XXVII. E. 17 5. — i anledning af väckte motioner, dels om Orgelbyggeriets befrämjande, och, dels om upprättande af ett Institut egentligen för Kyrkosången. XXIII. —* i anledning af väckte motioner om vederbörandes befrielse från hjelpedagsverksoch stängselskyldighetens utgörande till vissa Boställen. XXIV. B. 71. A. 83. — i anledning af väckt fråga om förändring i stadgandet , rörande Läste-afgift för Fartyg, som förses med Turkiska Pass. m. m. XXIV. B. 71. A. 84. XXIX. U. 236. XXX. A. 57. XXXII. E. 323., «■«. angående yrkade förändringar i stadgandet om utkröningars beviljande å HäradsAllmäuningar. XXIV. B. 71. XXVI, A.. «o5. aa Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden rörande klagan deröfver, att LifGrenadierKegementernas MusikCorpser blifvit förlagde i Linköpings Stad, och skola betunga dess fattigvårds-anstalter. XXIV. B. 71.
Ordning och stadga i myntväsendet är detta mål. Blott map vill uppfatta andan af denna min iidiga önskan, räcker jag vänligt handen åt hvarje medborgare, som med mig önskar vandra den väg, som bär dit. Jag fruktar, att jag kommer att sakna flera värda talares sälskap 38 Den 20 Fcbruarii f. ra. på denna mödosamma stråt; men intet hinder skall afskräcka mig att följa den, och jag understödjes af hoppet att slutligen lyckas göra den tillgänglig äfven för den stapplande vandringsmannen. Då jag nu har ordet, vill jag emedlertid något utförligare yttra mig öfver vissa förekomna anmärkningar. I anledning af Hr von Heynes något skärande utfall emot mig för min förändrade öfvertygelse i afseende på myntbestäraningsgrunden, får jag blolt yttra, att jag är glad att finna denna förändrade öfvertygelse grunda sig på en af mitt kall, såsom representant, anställd vidsträcktare forskning i dessa vigtiga ämnen; och då jag finner dels sedelmyntets värde betydligt förhöjdt, så vidt det har sammanhang med coursen, sedan sista Revisionen, dels äfven att, utan antagande af 128 sk. vexlingsgrund, realisationen ej af Regeringen verkställes, utan att vi otvifvelaktig! få qvarstå i den deg af oordning i vårt myntväsende, hvari vi befinna oss, så anser jag en halsstarrig conseqvens, efter vunnen bättre erfarenhet, någon gång vara mindre berömvärd. Coursen var dessutom vid sednaste StatsRevision i4g sk. Den är numera i36 sk.; och hade den åsigt gjort sig gällande, sona föranledt det anförande af mig, hvilket Hr v. Heyne åberopat, nemligen att ytterligare belasta handelsvågen med ett betydligt silfverköp till dryg och ändamålslös kostnad, så hade vi endast än mera förhöjt coursen, utan att närma oss målet, — fast heller aflägsnat oss derifrån.
Ridr, att likaledes under 3 år med en tredjedel årligen utgå; och då af Statsråds-protokollet upplyst är, att uti Kronans förråd för närvarande endast finnas 1,567 st. brukbara kavallerisablar samt ali flera Kavalleri-regementen, åt hvilka Kronan till handahåller beväringspersedlar, inom några få år behöfva nya sådana vapen, finner, jemväl i betraktande deraf att med nu ifrågaslällda tillökning af detta förråd afses, Stats-Utskottets Utlåtande J\Q 66 37 att de rustande, när nya kavallerisablar af dem böra anskaffas, må emot ersättning kunna ur förrådet få sina behof fyllda, Utskottet skäligt tillstyrka, alt den äskade summan 36,000 R:dr af Rikets Ständer beviljas, att utgå på sätt Kongl. Maj:t föreslagit. 30:o. Hvad slutligen angår dels Kongl. Maj:ts nådiga framställning till Rikets Ständer, om anvisande af 73,000 R:dr för anskaffning af 2,000 refflade målskjutningsgevär till ersättande af dem, som, enligt Kongl. Maj:ts nådiga förslag, skulle från Kronans förråd ulleinnas till frivilliga skarpskytleföreningarne i riket, samt den tid, hvarunder äldre exercisgevär må från samma förråd till löreningarne kunna utlånas, dels de motioner, som utaf enskilde representanter inom Riks Stånden blifvit väckta, angående understöd åt nämnda skarpskytte-korpser får Utskottet anmäla, att Utskottet ansett sig böra dessa frågor till särskild behandling upplaga och att utlåtande i detta ämne ofördröjligen skall afgifvas. Till fortsättande af arbetena å Carlsborgs fästningsbyggnad beviljade Rikets sednast församlade Ständer en summa af 300,000 R:dr, att under åren 1861, 1862 och 1865 utgå med en tredjedel årligen.
Fast mera synes dock genom en stor Medaille minnet böra förewigas af den lyckliga Regementsförändringen, som först och förnämligast förmält bereda est fred och lugn i landet. Den 5 §ebruarii - 8i Friherre bjerta, .^xe!, instämde med Herr von LcliultLLnkeim. En Medaille öfwer freden Mule alltid päminna om en myckenhet smartande ögonblick, dä wär Armöe lidit motgängar och nederlag. Deremot more den lyckliga Regementssörändringen den glädjefulla händelse, hwilken han iredde förtjena, alt genom en Medaille förwaras ät eflerwerlden. Grefwe borner, ^äolpli 6öran, Högloft. Ridderstapet och Adeln har nyligen beftutak, att en Medaille skulle slas öfwar Hrns Kongl. Höghet KronPrinsens utwäljande till Thronföljare. Medle,', dertill stulle tagas ur Banquen. Om nri ä nyo Banquen om en sadan utgift skulle anlitas, blcfwe det kanske nog känbart i en stund, dä den till Sla«- tens behof behöfwer lemna understöd. Deremot tror jag atk det ändamäl Hr von 8cstu!t2ens>oim äsyf» rat och till hwars befordrande jag gerna med honom instämmer, lätt kunde winnås', om Ridderstapet och Adeln beftöke, att pä den öfwer KronPrinswaler beftuma Medaillen genom nägon ival wald sinnebild eller inskrift, minnet af den lyckliga Revolutionen förwarades. Herr von LckuU^ensteim.
Ridr, för att dermed bereda sig biträde vid utöfningen af de åligganden, som komme att i allmänhet tillböra bans befattning, hvaremot redovisningsskyldigheten för det mindre betydliga och under lås förvarade virkesförrådet vid Göteborgs depot kunde utan särskild ersättning redogöraren derstädes åläggas, äfvensom att, enär inventering af Flottans ekevirkesförråd borde år 1861 ega rum, omförmälda nya aflöningar, uppgående sammanlagda till 3,200 R:dr, finge å samma års stat uppföras, på det att tjensterna måtto kunna vara tillsatta vid inventeringens början; och hade vid ärendets underdåniga föredragning den 11 December 1860 Kongl. Majit funnit godt att hvad sålunda hemstäldt blifvit på det sätt i nåder gilla och bifalla, att ifrågavarande nya befattningar skulle endast provisoriskt tillsättas, hvadan de för dem föreslagna aflöningar väl blifvit till beloppen, men endast tillsvidare fastställda, att beräknas och utgå med månaden näst efter den, då tillsättning komme att ega rum, samt hvad till bestridande af samma aflöningar blefve för första året erforderligt anvisats på 5:te Hufvudtitelus allmänna besparingar, helst bland dessa ingick en, till följd af afgång, då redan på aflöningsanslaget för konstruktions-korpsen uppkommen behållning, och Förvaltningen tillika anbefallts att sedermera efter hvarje års slut hos Kongl. Majit i underdånighet begära ny anvisning af medel för ändamålet; hvarjemte Kongl. Majit i nåder meddelat de föreskrifter, som vid utöfningen af merberörda nya befattningar borde tjena vederbörande till underdånig efterrättelse.
OrdensGillets tillstånd af Directionen vid Norrköpings Spinnhus till uppfostring hos afskedade Lif-Grenadieren Auders Hjelin i Dufhult och Östra Eneby Socken utlemnade barn, ännu lefde, hade sistberörde ars anslagne understöd för samma barn blifvit, med den öfriga Barnuppfostrings-hjelpen, till Konungens Befallningshafvande i Linköping ofversändt, och hade Kongl. OrdensGillet dessutom täckts försäkra mig, det Kongl. OrdensGillet icke skulle underlåta tillse, alt detta barns årliga underhåll äfven hädanefter varder inom hvarje års utgång af allmänna Hospitals och BarnhusFonden godtgjordt. Af förekomne anledningar hade jag, uti till Kongl. KammarCollegium den 3 Maji nästlidet år 1816 aftåten Embetsskrifvelse, begärt, ölt genom Utdrag af Diarier eller Bollar, er - 314 JustitiesOmbudsm. EmbetsBerdttelser, hålla förteckning öfver alla de mål ifrån Norrbottens, Västerbottens, VästerNorrlands och Jemtlands Län , sedan det sistnämnde lilef ifiån VästerNorrlands Län afsk i I jd t, hvilka inom slutet af år 1815 och under de föregångne åren blifvit genom Remiss, underställning eller i Besvärs-väg hos Kongl, Collegium anhängige, men genom Utslag eller Utlåtande ändå icke blifvit afgjorde. Då något svar å denna min Embetsskrifvelse under loppet af flere månader icke afföljde, var jag föranlåten, att under den 2 2 November förstnämnde år förnya densamma, med. det tillägg, att uti den begärdte förteckningen jemväl måtte uppgifvas tiden, då målen till Kongl. Collegium inkommit och hvilka förberedande åtgärder til deras afgörande blifvit af Collegium vidtagne. Till svar derpå har Högbemälte Collegium den g
Laken kokas sedan något och nejlikorna tagas upp; ättikan slås sedan öfver gurkorna. Gurkorna skola läggas upp på linne, då de tagas upp efter första ' kokningen. Amy. Ett bra sätt att förvara färskt, salt och brynt kött. Af 1 kanna vatten, 1 skalp, salt, 1 lod salpeter och 1 lod socker kokas en lake, som sedan får E. Pannkakskaka. 4 äggulor, 1 qvarter hvetemjöl samt litet socker vispas väl. Slås sedan i väl smorda stekpannor och gräddas i ugn. Sedan de blifvit uttagna och svalnat, lägges sylt eller äpplemos emellan dem. D e fyra ägghvitorna vispas nu till skum med 4 skedblad socker, hvilket hälles öfver kakan, sedan den blifvit lagd på fatet. Derefter införes den ånyo i ugnen att sakta höja sig. Passar som dessert. Hilma. Citronkräm. (En sats för omkring 50 personer.) 4 citroier, hvaraf skalet afrifves med socker och saften urkramas, ett hälft stop hvitt franskt vin, 30 äggulor, 10 hvitor och så mycket socker man tycker vispas väl och sättes sedan öfver elden att uppkoka under flitig vispning. Aflyftes och vispas något, innan det uppslås i skålar. Utan signatur. mage, och fråga torde väl vara, om det kan vara berättigadt att blott for en dylik tcmligen lumpen anledning inleda en dylik kur. En familj i N o r r l a n d önskar en anspråkslös, allvarlig, musikalisk lärarinna, ej gerna under 25 år, att undervisa mindre barn i vanliga Conrad. Nej. Aflägsnas enklast skolämnen, musik, något språk samt och säkrast (af läkare) med knif eller sax. äfven att biträda med hvad som kan Skedvatten är eljes ett af allmänheten mycförekomma inom hus, när tiden det ket begagnadt medel. Har föga betytillåter. Eeflekterande härå torde jemte delse. Honungen kan dock i sig sjelf vara olämplig för en svag mage och bör i alla häninsändande af betyg och fotografi lemna delser förtäras i små qrantiteter. uppgift å lönepretentioner till H. R. W.
30 till kr. Lagerberg / E g e n tillverkning '. För hållbarhet ansvaras. [2033] I Stärkelse, svenskt fabrikat, gifver linnet, utan att förstöra det, en bländande hvil färg. Till salu hos alla specerihandlande i ri[1511] Vexelkontoret, Skeppsbron 36, Stockholm. il&amp;Jjk Aborren: I år komma vi väl att fångas i massa! Gäddan: Du skrämmer mig. Huru så? - T^S|5cr ?Ss§§|E Aborren: Jo, John Fröberg, Finspong, lär sälja fiskredskap, som man ej kan låta bli att nappa på! Gäddan (med en suck): Värst för min familj, som är så glupsk! Mörten (afsides): Det är rätt åt er; men jag far väl också, tyvärr, sitta emellan. Illustrerad priskurant på Fiskredskap sändes på begäran. [2079] John Fröberg, Finspong. Husmödrar! Källarmästare! Restauratörer! Hotellägare! Då vi verkställa all tvätt for hand och begagna oss endast af lufttorkning, kunna vi med visshet tillförsäkra ett godt och vackert arbete till ett, oaktadt denna omsorgsfulla behandling, lika billigt pris som maskintvättinrättningarna. Vi våga därför hoppas att blifva inneslutna i Eder v. åtanke vid G l ö m o j b o r t, att O. Williamson, Borås, säljer prima förefallande behof. OBS.! Tvättkläderna afhämtas och hemsändas, sedan de blifvit färdiga, helylle marinblå Gosstricotkostymer Allm. Idun Stockholm. Prenumerationspris pr år: Idun m e d Modetidning och kolorerade planscher kr. 8 I d u n m. pl. » 6 Idun ensam &gt; i Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr, (Aftonbladets 50 nya hus.) P r c m u n e r. Beatrice tt gästspel af mer [pA än vanligt intresse tog den 23 mars sin början å vår k. opera. Utan föregående reklam uppträdde då den här hittills alldeles okända sångerskan fru Beatrice Vé- hon, gift med cn i Paris bosatt norsk köpman Halvorsen.
Fenrisulfr) uppfödde åsarne hemma, och endast Ty hade nog djerfhet att gifva honom mat. Då de sågo, huru mycket han växte, och visste, att han skulle bringa dem skada, då beslöto de att binda honom. Tvänne gånger hade han också låtit sig fängslas af dem, men båda gångerna sprängt banden. Då han tredje gången skulle visa sin styrka på det osynliga bandet Gleipne (fn. Gleipnir), lät han endast med det vilkoret binda sig, att någon af åsarne lade sin högra hand i hans gap till underpant derpå, att bandet vore gjordt utan svek. Ty uppfylde vilkoret och ulfven lät sig bindas, men förmådde icke spränga bandet, hvarför Ty miste sin hand. Då åsarne nu sågo, att ulfven var bunden, fäste de bandet vid en klippa och satte ett svärd i hans mun, hjaltet i underkäften och spetsen i öfverkäften. Så ligger vargen, bunden och tjutande, till gudarnes skymning. Fänresulfven är den af människorna fjättrade elden på jorden. Han är fruktansvärd, när han befrias ur sina band, och far som en glupande ulf fram öfver människoboningarna. En gång, vid gudarnes skymning, skall han tillintetgöra den himmelska elden, Odin. Midgårdsorm (fn. Miðgårðsormr) kastade Allfader i det djupa hafvet, som omgifver alla länder. Der har ormen växt till en sådan storlek, att han slingrar sig om alla länder och biter sig i stjerten. Tor kämpade med honom, men förmådde icke dräpa honom. Midgårdsormen betecknar således det vilda, upprörda hafvet. Häl (fn. Hel) kastade Allfader ned i underjorden. Der herskar hon i Hälheim (§ 13) såsom den förskräckliga, likfärgade, obevekliga dödsgudinnan samt de eviga straffens gudinna. Till henne komma alla, som dö af sjukdom och ålderdom. Stor är hennes boning och står under en af verldsträdets rötter. Framför den samma ligger den vaksamma hunden Garm vid
Roteringen uti Halland har, vid påkommande krig, tilt hälften emot krono och kronoskatte af frälseägare blifvit beviljad; dock likväl under namn af extra-roteringsskyldighet—det är, att utgöra försvar, när försvar behöfves, — har densamma, vid sednare reglering, uppgått till jemnlik förbindelse, då extra-rotering påkallas med krono och kronoskatte ; och deröfver hafva utsockne-frälseägare väl kunnat hafva skäl, men intill närvar, icke klagat, Men att uti fredlig tid tryckas mer eller mindre af denna tunga, att öfvergå till permanent och ordin, rotering, att hålla karl eller betala en ständig vacance-afgift derföre — går icke in uti de kunda förhållanden, då ägarne ofta, under en dyr köpeskilling, förvärfvade eller förvärfva sig äganderätten med dess frioch rättigheter, lika oskiljaktiga med dervid lådande lyten och brister; lyten och brister, ofta uti en inskränktare jordrymd, ty kändt är, att frälsehemman från fordno upptogos ej sällan på de minst lönande trakter. Så vare då inför R. H. St. nedlagda de skäl till fritagoncje från permanent, ordinarie eller ständig rotering, hvilka till de af K. M. i nåd. anbefallda roterings-cominissioner iid efter annan blifvit ingifna, dem ock utsockne-frälsehem■nansägare nu åberopa uti åtföljande härjemte bilagda hand - D c ii 7 Mars e. m. 339 lingar*), isynnerhet för åren 1835 och 1838, då ärendet ånyo lill en ytterligare fullföljd företogs.
Nå väl, Mine Hrr! hvad blefve följden af kolhandelns fullkomliga digifvande i Dalarne? Naturligtvis en förhöjning i kolpriset. F. n. öfverstiger detsamma icke 2 R:dr 24 sk. b:ko, men, om kolhandeln frigifves, så kan man antaga, att en förhöjning af 32 sk. eller 1 R:dr b:ko i kolpriset deraf blifver en följd, och vid sådant förhållande motväges fördelen för Bergslagets af koppar-räntans nedsättning utaf nämnde prisstegring. Att på siffertalet upgöra en kalkyl öfver hvad Staten å ena sidan kommer att förlora och å den andra vinna, har enl. min lanke varit för StatsUtsk. omöjligt, men det säkra är, att den största vinsten utaf förslagets genomförande komme att bestå uti den friare utveckling i alla industriella hänseenden, som derigenom skulle i Dalarne framkallas. Jag tror att detta är en fördel, som af hvarje fosterlandsvän måste betraktas vida öfver - Den 22 Mars f. ni. 365 väga den förlust, som Staten, i händelse förslaget erhölle verkställighet, skulle komma att vidkännas. Inom StatsUtsk. har icke en enda röst höjt sig emot bifall till'.denna Kongl. Propos. Man har ansett, att densamma i hög grad vittnar om Konungens landsfaderliga kärlek till Sitt folk, om Hans benägenhet att göra allt hvad som för folket anses vara nyttigt och välgörande, och man har trott, att om Statsverket tillskyndas en upoffring, så är den ringa emot den fördel, som tillskyndas Dalarne, denna i så hög grad vanlottade provins. Jag kan således icke annat än på det lifligaste och varmaste tillstyrka bifall till ifrågavande Betänk, och tror att della bifall skall blifva ett af de vackraste minnen, som R. St:r lemna efter sig vid denna Riksdag. Hr von Hartmansdorff: Hr von Troil har, i möjligaste måtto, undvikit att svara på mina frågor, men varit så mycket vidlyftigare i de delar af ämnet, som jag icke vidrört. Lika lifligt som den värde ledamoten nyss för Eder, Mine