Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, i anledning af erhållen älerremiss å Utskottets Betänkande N:o 10, angående Contracts-Prostarne Sandbergs och Öhrn bergs motioner om bestämmande af en bränvins-consumtions Enligt Bevillnings-Utskottet tillhandukomne Protocolls-utdrag, har ofvannämnde Betänkande blifvit af Ilöglofl. Ridderskapet och Adeln, Vällofl. Borgare-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet, hvaremot detsamma af Ilögvördiga Preste-Ståndet blifvit återremitleradt. De anmärkningar, som inom sistnämnde Stånd emot Utskottets Betänkande blifvit framställde, äro hufvudsakligen: att genom påbjudande af en consumtions-afgift, det omåtlliga förtärandet af bränvin skulle komma alt minskas, om denna afgift utsträcktes till alla, hög eller låg, som begagnade spritdiyeker, det vare sig in-eller utländska, och att uti en dubbel beskattning
Den 23 Mars f. m. 315 sanktioneras, och det är derföre som de sista raderna af litt. g finnas. Hr Stjernsvärd: Jag skall be att få underställa R o. Ad. ett fall, som jag tror icke är förutsedt i denna punkt, ehuru detsamma står i samband härmed. Man kan nemi. antaga att 2 eller flera befattningar finnas vara af den beskaffenhet, att löneförhöjningar för dem komma att beviljas; men händelsen kan också göra, att 2:ne dylika befattningar innehafvas af en och samma person. StatsUtsk. har icke uplyst, huru dervid skall förfaras; om en dylik löneförhöjning skall för båda befattningarne af samma person upbäras eller icke. Jag, för min del, tror att ett stadgande, ang:de ett dylikt förhållande, lätteligen skulle kunna inryckas i punkten g, och att det är fullkomligt öfverensstämmande med billighet, att icke en och samma person får tillgodonjuta löneförhöjning för 2:ne olika befattningar. Det är på denna grund, som jag anhåller att denna punkt måtte blifva återremitterad och behörigt afseende fästas vid min anmärkning. Gr. Lagerbjelke: Det är otvifvelaktig att den grund, på hvilken den ifrågavande punkten hvilar, är riktig, ty det är sannolikt att vid den nya organisation, som kommer i fråga, den princip, som här gjort sig gällande, blifver utförd; men nekas kan väl icke heller, att från denna allmänt giltiga grund lämpliga undantag komma att äga rum. Det bör väl då icke heller vara så rätt, att på en gång stadga en så hård och bestämd föreskrift som den, att ingen tjensteman, som tillsättes genom fullmakt eller förordnanden mellan 1858—1860, får tillika innehafva annan tjenst på Rikets stat. Om det nu verkligen finnes tjenster, som kunna och böra förenas med andra, så vore det väl icke så olämpligt att föreskrifva, att om dessa tjenster under tiden blifva lediga, då skola de tillsättas med detta vilkor. Det är sålunda med denna punkt, som den föreg:de, den nya organisation af vissa embeten har föresväfvat StatsUtsk.
Defc år af denna ytterligare anledning jag tror mig böra tillstyrka bifall till Hrr Santessons och Riksdagsmannen Pehr Pehrsons motioner, och antagandet af Pag* Committéns förslag, hvilket, omsrbetadt i åtskilliga mindre omständigheter, de der hafva alseende på föreslagne grunder, i andra Capitlet af samma Balk, efter min tanka bor, såsom en ny förändrad Stängselförordning, utfärdas med til Ligg af det stadgande, att redan verkställde stångseldelningar, ehvad de blifvit lagligen fastställde eller icke, måge, på någon delegares begäran, efter desse nya grunder rättas, och hägnaderne å nyo indelas, samt hemmansegarne emottaga, till framtida underhållande, det nya öfverskottet, utan att vera förbundne till ersättning af den mera gärdesgård, som, emot förra delningen, kan på dem belöpa, och af grannar tillsläppas, i annor händelse, än såvida hägnader utgöres af för längre tider beståndande och vid anläggningen kostsamma stenmurar eller varagtiga jord vallar, för hvilka ersättning bör, vid skeende gärdesgårds liqvid, bestämmas, och från det hemman, som tillträder sådant annat hemmans öfverskott, ersättas det afträdande, genom fördelning och utgörande under 10 års tids af det uppskattade värdet.M Hr Grefve Posse anförde : ”att enar en ny civillag är under utarbetande, hade Utskotten, i afvagtan deraf, enligt Grefven» tanke, icke bordt för närvarande tillstyrka någon förändring i nu gällande stängsel - Lagutskottets Betdnkandett: 249 författningar, och reserverade Hr Grefven sig alltså emot ofvannämnda Betänkande, hvilket [Jtskottens samtlige öfrige Ledamöter deremot bilöllo, så som det under N:o 62 finnes upptaget. Ut supra. Ex Protocollo Joh. Jac. Kleman. Ankom den 3 Junii 182J.
Ständers upplösta granskning, t full tillförsigt alt gansta wäl inses förmanen och nödwändigheten af de antagne grunders , ej allenast anivändonde, 'i det ögonbltck da Skaten fordrar,en dubbel Bewillning emot hwad nägonsin förr utgått ai n större Folkmängd, utan förnämligast deras bibehällandc för en framtid och 'Mvecklmg dä till mera fullkomlighet än de nu « flere afseenden kunnat fä; och dwarsöre l spnnerhet är maktpäliagande att inga sädane afwikeller frän ben pä billighet och enkelhet bvggde princip medgifwas, som skulle nu sirap undergräfwa hufwudgrunden, göra hela arbetet osäkert och owerkstälibart, samt möjeligen wid nästkommande Riksdag och den dä utfärdande Bewillninas» Förordning föranleda till hela planens förkastande, lch luprs. Lsnresson. klx protocollo L. O. ludman. Pro, kroject till knrgnörinksk ^sbsllen )§:o 1, inne» liLIIsncle sä vsl ^iiriik kor kkuxorin^ ork öeKLllen inkomst, som (lsicnl öfver Zeviilnim Zöns utZnenäe clereltsr ttf su^^onerLLte kolkmän^clsn i liVLi^e cisss. Lis 'ser komma belt att fotvinna, siisom utxarsncle att , Tkll-moKens btustrur m. m. rom e anses tili inkomst utan blott 8k)-66s-ssLltl ocb 2oo K:c!rs inkomst bestkmniei i Liasssn. 9 loo 1 24 ! 35,400 53-100 ! B» 4Z » ;z Den 5 Januarik.
Till och med den proviant, som fans kvar, lämnade arbetskamraterna åt honom, så att han var väl försedd för ett par månader framåt. Och icke en enda försummade, att vid afskedet med hemlighetsfullt tafatt min sticka någonting innanför Katies lilla kofta. Ingen ville bjuda pengar direkt åt David, "men barnet är ju likasom vårt också", tolkade Koivumäki deras tankar, "och för henne behöfs allt möjligt, som måste köpas". Nybyggarlif. Så blef David Anttila ensam af hela laget kvar i vildmarken såsom nybyggare, och lätta blefvo hans dagar icke. De andra hade visst hjälpt honom ett bra stycke framåt, men arbete fans där likväl ännu, mera än en man kunde utföra. Egentlig hvila kunde han aldrig unna sig, utan betraktade såsom hvila de stunder han sysslade inomhus och såg till Katies behof. Men det var icke många timmar han hvilade sig ens på det sättet. Vanligen lekte hon dagen i ända i hans närhet ute vid arbetet, sof på hans hopvikta rock vid foten af någon trästubbe och följde honom däremellan på hvart steg, som en liten hund. "Uncle Dave", såsom hon kallade honom äfven sedan hon glömt de få andra engelska ord hon kunnat, var allting för henne. Den första åkern blef, tack vare hjälpen vid trädfällningen, i ordning i god tid på våren. Stor var den väl icke och stubbarna måste han visst lemna kvar där de vuxit, men den jungfruliga jorden var i gengäld så kraftig att brådden snart täckte jorden som en tät, grön matta. Utsädet hade Koivumäki hemtat då han gjorde den sista provianteringsfärden ned till bygden. Med ängsmarken hade han mindre möda, då den befans så rikligt gräsbärande, att de fåtaliga träden till en början opåtaldt kunde lämnas. Han fällde endast så många han behöfde för att inhägna den del han ämnade afbärga. Resten blef bete och det skulle varit rikligt för flera gånger så många kreatur han egde. Större delen af sommaren arbetade han på rödjande af mera åker, så att han hade en rätt aktningsvärd areal för höstsådd, redan innan han skördade vårhvetet och hafren.
Då begge dessa ifrågasatte jernvägssträckningar gå på föga afstånd från segelled, ett förhållande, sorn till följd af hufvudstadens läge, icke kan undvikas, så har Komitéen, till stöd för sitt tillstyrkande af vägen öfver Upsala, icke kunnat anföra annat skäl, än att, efter anställda beräkningar, trafiken på den östra vägen är starkare; men, enligt hvad, vid Komitéens sammanträde med invånarne i Upsala län, uplystes af begge sidornas anhängare, äro dessa beräkningar icke tillförlitliga. Komitéen hade nemligen updragit, dels åt en vid Rotebro serskildt anställd person, dels åt arrendatorerne af broarne vid Stäket och Ekolssund, att hålla räkning öfver trafiken å nämnde ställen. Härvid förekommer: l:o det fysiskt omöjliga för en person, att dagar och nätter vaka för att hålla räkning öfver trafiken vid Rotebro, som till större del eger rum nattetid; 2:0 att, då denna person, för att ådagalägga sin vaksamhet, hade intresse i att upgifva en stor trafik, broarrendatorerne deremot af farhåga att deras arrenden, till följd af en uptäckt större trafik, skulle ökas, hade ett bestämdt intresse att nedsätta trafiken. Sanningen häraf, som, genom af andra personer verkställd räkning, är styrkt, ådagalägges ytterligare deraf, att, enligt de af Komitéen meddelade beräkningar t. ex. vid Ekolsund, under hälften Den l December e. m. lii af den tid, räkningen omfattar, icke skulle passerat mera än 210 till 383 hästar i månaden, hvilket pr dag utgör 7 till 12 hästar, hvilket af hvar och en, som befarit denna väg, inses vara omöjligt. Hvad särskildt angår valet af Stäket, såsom stället för anställande af räkningen, bör anmärkas, dels att denna ort är belägen V2 mil längre från Stockholm än Rotebro, en omständighet, som, med afseende derå att trafiken från den närmaste trakten till hufvudstaden är starkast, förtjenar afseende, dels att icke mindre än tre vägar hitom Stäket stöta till den allmänna landsvägen. Den rätta punkten tor anställande af räkningen hade således varit Barkarby eller l/2 mil bortom för att iakttaga fullkomlig rättvisa.
Åhnej I Men allting är relativt, det ha längesedan. Nu gör det ingenting, om gamla guvernanterna också lärt sig. Och de veta, hennes nåd icke har någon sådan, hon hör ej att deras ställning kunnat vara sämre. Att mera till de absolut nödvändiga » mobilierna ». det fattiga hemmet har än mindre att bjuda Men hon finnes ännu här och hvar, där gamla på, om alla munnar skola mättas. Att faderns traditioner lefva, där kärleken till litteratur hår grånat under bekymren » hvar det allt än icke är död, fastän synnerven slappats och skall tagas » och moderns ansikte fått djupa åldriga händer tröttats af att hålla boken eller fåror genom tankarne på » hur det allt skall pennan. räcka till. » Och då har hon, som är äldst, Hon är i släkt med guvernanten, ty hon hon som föddes " först, när lyckan var ung och måste kunna mycket. Framförallt måste hon hoppet var » lysegrönt », och för hvilkens uppkunna de moderna språken och läsa dem felfostran inga uppoffringar voro för stora, fått fritt och väl, ty gamla hennes nåd älskar ännu ge sig ut i världen för att lätta arbetet för isynnerhet det galliska tungomålet, det gamla dem, som kommo efter, en och en, spridande förnäma. föräldraglädje, ack ja, men ock många tärande Men hon älskar ej den unga galliska littebekymmer. raturen, och lektrisen, som läppjat på Zolas Åhnej, så olyckliga ha de knappast synts verk och nu svärmar för Bourget, får läsa eller varit. Och icke ens femte och sjätte högt kväll efter kväll — o, så långa de kvällarne äro! — m:r le vicomte de Chateaubriand punkterna i romanreceptet ha slagit in. De anstolta herrskap, som behandla sina eller, om det skall vara riktigt modernt, bildade guvernanter som pigor, torde väl lätt Franjois Coppé. Det är ett ofta glädjetomt lif den unga lekkunna räknas. Lättare skulle dylikt folk kunna träffas i de borgerliga uppkomlingarnes ring, trisen för, ty gamla hennes nåd vill ständigt men äro nog sällsynta äfven där i våra dagar. ha henne vid sin sida, och ungdom och gamla år ha svårt att draga jämnt och förstå hvarUndantag bilda icke regel.
Vi bafva t. ex. här sett när Jernkontoret skickat personer lill England för att studera åtskilligt i jernhandtering, sä hafva Engelsmännen hållit vissa machiners sammansättning hemlig; men de utskickade hafva dock, när de sett machinerna i gång uttänkt deras inre sammansättning och gjort dem efter vid återkomsten hit. Om detta är möjligt i mera vetenskapliga eller högre näringsyrken, så måste det äfven vara möjligt i de lägre eller handarbeten. En hvar, som gjort någon utrikes resa, vet äfven huru mycket han vunnit i sin bildning blott genom att se huru det tillgår, och huru långt man kommit på andra ställen äfven om man icke förnimmer sättet för verkställigheten, utan blott hennes följder. Skulle nu vi, bland hvilka mången varit lycklig nog alt hafva haft en sådan förmån, icke vilja förskaffa utväg dertill för dem, som deraf äro i saknad? Under en tid, då man i Sverige är benägen för frihandel och att blottställa våra näringsidkare för täflan med folk, som hafva en högre utvecklad industri, så synes det vara så mycket mera skäl att låta våra landsmän få tillfälle att lära kånna sina medtäflare och möjligen sättet huru de kommit till sin närvar, ståndpunkt. I min tanka är det icke endast kristallpalatset våra handtverksoell fabriksidkare skulle besöka utan jemväl de verkstäder, som höra till deras yrken. Om än hemlighet i många af dessa iakttages, så förmodar jag att många finnas, hvarest en skicklig närings-idkare ändock kan rikta sina kunskaper samt dermed framdeles gagna fäderneslandet. Jag tillstyrker vördssmt att R. o. Ad. måtte bifalla betänk, sådant det är, för alt icke åstadkomma tidsutdrägt. Hr von Troil: Jag är af den siste värde talaren hufvudsakligen förekommen. Jag hade önskat att fästa upmärksamheten derpå alt nyttan af en sådan resa i icke ringa mån beror endast af jemförelsen emellan hvad vi sjelfva kunna åstadkomma och hvad andra länder kunna producera. Denna nytta är ofelbar och det lärer väl ingen kunna bestrida alt fabriksmästarne och handtverkare kunna på sådant sätt vinna af resans företagande. Jag begärde egentligen ordet, för att visa olägenheterna af en återremiss.
General-tullstyrelsen, som derför förmält sig icke skola hafva hyst betänklighet vid att tillstyrka fullkomligt afskaffande af transitoafgift äfven för magasinering af transitogods, så vida deraf ej kunde följa, att det sålunda till Statsverket afgiftsfria transitupplaget blefve, emot sitt ändamål och i stället för nederlag, anlitadt, hvarigenom Statsverket ginge förlustigt en icke oväsendtlig inkomst, vådor af alltför stora till innehållet obekanta varu-upplag uppkomme, samt erforderligt utrymme i de för en helt annan och vida mindre rörelse afsedda transitomagasinen icke ens kunde tillhandahållas, har, i betraktande af dessa förhållanden, ansett sig icke kunna för närvarande tillstyrka den af motionären föreslagna nedsättning. Detta har Sammansatta Utskottet tagit under ompröfning; och beträffande först motionärens yrkande om befrielse från skyldigheten att erlägga magasinshyra vid andra tillfällen än då transitogods verkligen magasineras, så enär, enligt 124 § af gällande Tullstadga, de städer, åt hvilka transitupplagsrätt blifvit medgifven, äro förpligtade, att Sammans. Bevilln.- samt Allm. Beseoch Ekon.-Utsk. Betänkande AS 4. 5 att för förvaring af transitupplagsgods åt tullverket tillhandahålla särskilda af dem anskaffade magasin, mot det att dessa städer äro berättigade, att såsom magasinshyra af godsegaren uppbära en skälig afgift, men hvaraf städerna synas icke böra gå i mistning, derföre att trafikerande icke vill sin rätt till godsets magasinerande begagna, får Utskottet hemställa, att motionärens framställning i denna del icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Skrifvelse N:o 51. 3 att den med anslaget till extra Provincial-läkare åsyftade tillökning i läkarnes antal endast till én del vunnits, ock att distrikternas innevånare mäste umbära sina läkare under de tider, då desse vid inträffande möten och kommenderingar tjenstgöra vid regementen ock korpser; men då Kongl. Majit icke ansett sig köra för närvarande af Rikets Ständer äska den af Sundhets-kollegium föreslagne förhöjning i extra Provincial-läkarnes löner, och Batalj ons-läkarnes löner, vid sednaste riksdag med vissa undantag fastställde för andre Bataljons-läkare till 800 Riksdaler ock för förste Bataljons-läkare till 1,200 Riksdaler, icke keller äro betryggande för innehafvarens bergning i de orter, der ringa inkomst af enskild praktik är att påräkna, har Kongl. Majit funnit den medgifna föreningen af ofvanberörda tjenster tills vidare böra fortfara. Hvad slutligen angår den af Kollegium för Provincial-läkare ock förste Provincial-läkare föreslagna värdighet, vill Kongl. Majit taga denna fråga i nådigt öfvervägande, sedan Rikets Ständer angående de för dessa befattningar föreslagne löner och arfvoden fattat beslut. De detta ärende rörande handlingar skola tillställas det Rikets Ständers Utskott, åt hvilket handläggningen deraf varder uppdragen; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse yälbevågen. Datum ut supra. CARL. Henning Hamilton. 4 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse N:o 51. Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Bådet å Stockholms Slott den i 1 November 1859. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-statsministern, Friherre de Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström, Stats-råden Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. 20:o.
Nyheter för våren äro nu Salubrin, om det användes enligt för S u a t in e s r ä h n å d l es rem is c s s o a. rte P m g komna. r emottagas och utföras å egen gurgling och inandning; fördelaköre mg i - frim bör försumma a t t profva ' Mer. med de, som af andra firmor utbjuningsapparat. KAFFE gratis Telegrafadress; K. W. KARLBERG, RÄTTVIK. ar. lb t. erg ius. S t o c k h o l m. atos Kaffa ä 0.50 pr kg. Fullt profenl. vara. Redbar bela Santos - ä 0.76. 0.85 » » nad för al mänt klena personer, som äro handl. i Ferm exp. Skynda rekvirera. Referenser:. D: r ibsolut rent ä 0.90 pr kg. Olof Håkanson, Birger Jarlsgatan 19, Stocktra L m a Salvador ä l.oo » • holm, D:r Magn. HEM. tra L m a Costa Klca ä l.io » • Ellen Mellander (f. d. Sophiasyster). tra l m a Liberia ä 1 .15 &gt; » r att utom föräldrahemmet tillägna sig (G. 79654) hu F s ö lig tra fin ljus Java ä 1 .15 » • a d y g d e r, önskas, efter slutade skoltra L m a Guatemala ... å 1 .20 » » studier nu i juni, plats för en 16-ärig valJättejordgubbar (l ä m n a dit i hel bal o m 6 0 kg. metodisk ledning ut af fackmän erkändt omkr. 2 lit. frukt m kg. aka 5 nde öre o h re ri. ser A fullt säkert är att påräkna. kr. samt må- nadssmultron Arsafgiften jämte nödiga upplysningar, bästa cycle. fö e r s hål a till nde lan till k valit m ée o r t n e a f, terkraf eller Tills. eft.
Statsverkets tillstånd och behof äskade förhöjningar i vissa titlar på första Hufvudtiteln blefve bifallna, hvarigenom de tillskott för dessa titlar, sorn hittills drabbat hof-förvaltningen, kunde 16 Stati-Viskoiiels Utlå/ande N:o 6S. undvikas, ansåg Departementschefen, på grund af honom förevisade räkenskaper och kalkyler samt efter samråd med chefen för hof-förvaltningen, att under iakttagande af nödig omtanka, det sist omförmälda ändamålet, nemligen liqvidation af uppkomna brister samt återförande af jemnvigt mellan inkomster och utgifter, med säkerhet kunde vinnas, om under fyra år, räknade från och med det innevarande, en särskild tillgång bereddes af 250,000 R:dr årligen. Att deremot vid detta tillfälle närmare bestämma den permanenta tillökning i hofhållningsanslaget, hvilken äfven efter nyssnämnda tidrymd blefve för framtiden behöflig — och hvarvid också något bidrag från Norriges sida syntes böra tagas i beräkning — ansåg Departementschefen hvarken nödigt eller lämpligt.
Under nästlidet år hafva 751 st. län blifvit utgifne med tillsammans 2,872,610: S:gr 3,877,401: 1Ö~ T. l)å härifrån afräknas, dels de under samma tid verkställda inbetalningar 2,519,248: 45. 11. och dels återstående beloppet af 2 st. vid 1856 års revision inom linien förda lån 2,778: 14. 7. 2,522,027: 12. 6. visar sig, alt beloppet af utestående säkra ansedda lån vid 1856 års slut utgjorde B:ko B:dr 1,355,373: 45. 7. Af hosföljande tabell (Bil. J\s 3) inhemlas i hvad mån de från fonden till diskontering och utlåning för handel och näringar utgifna lån tillgodokommit särskilda näringar och yrken, äfvensom huru lånen varit fördelade emellan Stockholms stad och de till Låne—distriktet hörande län. Vid 1856 års slut uppgick beloppet af utestående, pä lagsökning beroende, säkra ansedda lån till B:dr 42,583: 45. 7. hvaraf i Stockholms stad 18 st. lån å 20,059: 47. 4. Diskont-verkets kapital-fordringar för de såsom osäkra, inom, linien förda lån från denna fond, utestodo vid 1856 års slut; i Stockholms stad 17,298: 42. 10. i Landsorten 2,028: 13. 4.
Med anledning häraf, och då Rikets Ständer, för bedömandet af denna fråga, funnit erfordras en tillförlitlig kännedom om tillkomsten af de Malmö Barnhus-Inrättning nu tillhörande fonder, samt om vilkoren, som blifvit fästade vid de af Motionairen ofvan omförmälda Testamentariska dispositioner, med flera för målets pröfning väsendtliga upplysningar, så, och enär i öfrigt Rikets Ständer år 1823 till E. K. M. i underdånighet öfverlemna! regleringen på det JExp. TJtsTc. Förslag till urul. Skrif v. !S:o 107, 108- 239 hela af de anstalter, hvilka utgöra föremål för användandet af de under Seraphimer-OrdensGillets disposition ställda fonder, hafva Rikets Ständer ansett sig böra hos E. K. M. härmed i underdånighet anhålla, att, sedan förhållandet med tillkomsten af Malmö Barnhus-Inrättnings fonder blifvit undersökt och ulredt, E. K. M. täcktes i Nåder pröfva och afgöra hvad afseende må lemnäs åt det nu väckta anspråk om dessa fonders användande, uteslutande inom Malmöhus Län. Rikets Ständer framhärda etc. Uppl. o; godk. hos Ridd. oell Adeln d. 16 Julii 1829. Preste-Ståndct d. 24 Borgare-Ståndet d. 27 Bonde-Ståndet d. 30 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om tillåtelse för Capitainen af Robsahm j att med 33-| procent inlösa sin borgensförbindelse för Kronofogden Karströms uppbördsbrist. S. A. K. Hos E. K. M. har Capitainen C. R. af Robsahm„ medelst gjord ansökning, den 11 November sisll. år, i underdånighet anhållit, att, sedin 24.0 Exp. Utsi. Förslag till uncl. Siri/a. N:o 108- lian, som, jemte Öfversten J. D.
Till Brownings framtidsförhoppningar hörde äfven att »ingen post skulle finnas på sirenernas ö» och – som jag redan nämnt – voro makarna Browning under hela sitt nära femtonåriga äktenskap ej heller en enda dag skilda. Det blir nu endast genom bref till vänner och genom den samtida engelsk-amerikanska brefoch memoarlitteraturen, man kan iakttaga deras äktenskapliga lif. Elisabeth Barrett Brownings bref till sina vänner14 äro lika enkla, personliga, liffullt berättande som hennes kärleksbref. Hon förblir alltjämt samma blygsamma, naturliga varelse, full af medkänsla för andras sorger och fröjder, äfven sedan hennes eget lifs fullhet kunde kommit henne att förbise dem. Om sitt arbete meddelar hon endast hvad andra önska få veta; men brefven skildra däremot hennes hvardagslif med den åskådlighet och färgrikedom, som är den kvinnliga brefstilens tjusning. Båda hade samma stora, sunda förmåga af hel och omedelbar lifsnjutning. De uppskatta hvardagstrefnaden lika andäktigt som helgdagsstunden; de sätta hvilans glädje lika högt som arbetets och de ägde den förmåga att leka och latas utan hvilken Elisabeth Barrett Browning med sanning säger att intet stort uträttas. Hon gjorde aldrig sin sjukdom till anledning för anspråk, tvärtom fyllde hon i högsta grad hvad hon själf kallat villkoret för ett godt lynne: generositet i småsaker. Och äfven han ägde denna generositet i öfverflöd. I sitt föräldrahem njöt han af att låta de sina för sig bestämma alla småting och han bad sin hustru fortfara därmed. »Det vill säga när jag kan gissa din önskan, skall du ej omtala den, ty då är det en särskild glädje att uppfylla den outtalad! Men annars skall du välja, ty om två vägar varit för mig lika bra, blir den du valt strax för mig den bästa. Så storsinta lynnen äro mycket mer ovanliga än storsinta själar. Och detta är orsaken hvarför så mången annan stolt kärlekslycka strandat på låga bankar af otaliga sandkorn. Äfven från andra, det hvardagliga lifvets små eländen, blef deras lycka räddad genom det sunda förstånd, hvaraf särskildt han hade en, för en diktare ovanligt rik, fond.