Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då af sådan anledning frågan om en allmän Närings-frihet icke borde i det skick hvari den nu blifvit väckt, emot grundlagarnes föreskrift af Utskotten upptagas och behandlas , samt det skulle ankomma på Borgare - Ståndet enskildt, att utvärka de rättelser i Skrå-Författningar och Reglementariska föreskrifter, som, i anseende till förändrade tider och omständigheter, kunde finnas nödige, hafva Eedamöterne af förenämnde Riks-Stånd tillkännagifvit det de ansago sig icke kunna uti någon vidare öfverläggning i detta ämne deltaga, eller yttrande deröfyer meddela. 3®s Lag-Utskottets Betänianden. N.-r. 74- . Riksens Hög lofl. Ständers Lag-Utskotts Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande det Förslag, som blifvit väckt om förändring af de Författningar, hvilka till förekommande af Barnamord äro utfärdade. Uti ett till I>ag-Utskottet ankommit Utdrag af det hos Högvördige Preste-Ståndet den 17 nästlidne Februarii förde Protocoll, innefattas de Anmärkningar, hvilka i synnerhet af Herr Prosten Palm och Tjenstförrättande Herr Öfver-Hof-Predikanten Doctor Hedrén b! ifvit gjorde, men af flere bland Högvördige Ståndets Ledamöter med dervid gjorde tillägg äro vordne biträdde emot hvad Utskottet uti den 2 8 Riksstånd väckts till åstadkommande af förändring uti de stadganden, som nu äro gällande och i ändamål att förekomma barnamord vidtagne; Och har Utskottet af berörde Protocolls-Utdrag inhämtat, att, på grund af nämnde andraganden, Högvördige Ståndet täckts till Utskottet återremittera omförmälte Betänkande i afsigt att förnyadt Utlåtande i ämnet må af Utskottet meddelas.
Inoch Utrikes Dälden icke bljfwa mindre wid 18OI arS flut än a 15 4 lVIUlion Riksdaler, och hwilket belopp alltså synes böra blifwq dek högsta, hwarcil desta LrsäilSedlar fä ijlokaö och upgä. 4:0 Pä enahanda grund hörer kil ksalst-ulönens ivrrkstallande, at Rikets hela Rörelse, Lapual derunder och sedan framgent blifwer alltid, i det närmaste lika stort och ej under det behof, som til alla Näringars 0- afbrutna gäng tarfwas. At Penninge . stocken cilsörene warit mycket mindre, bewisar icke, at Riket dermed wa. rit tilräckeligen betjent. Sednare kiders ökade Penningerörelse synes twartom ådagalägga, at den söruc warit alltför ringa. Tilmärt uki idoghet, Landers odling och FslknumrenS oförmodade ökning, ester et ödande krig, wilcnar bast härom. Men om ock vesta lyckliga werknmgar icke sta uti et äireA sammanhang med Rö, 585 relsc-OspiksIetr storlek; sa lärer bock alltid blifiva säkert,' at »ian en hastig rubbning af förhållandet uti warupriscma och arbetslönerna, kan dek icke under sic närwarande werkeliga förhållande nedsattas, uran bör uti en jämn progression följa landets mer eller mindre ut» »vidgade Rörelse och tillökade Folkmängd. I anledning häraf och da Riksgälds-Sedcl-stockea efter desi wärde uti Lsnco-Specie och med tillägg af detta sednare myntets löpande Sedelstock, utgör tilsammans emellan 12 och iz millioner Riksdaler; sa tyckes och Rikets Rörelse-Lapirsl, wid och efter KsaIilckkjori<-r>, böra bibehållas wid sann»,a storlek och ej derunder förwindskas. 5.0
Direktionen begäras,men alt den öfriga delen af kostnadssuinman torde böra drabba Riddarhus-reparations-fonden; samt slutligen att den i berättelsen omnämnde förändrade inredning af embetsrummen består deri, att dels det förut benämda innersta Arkilrummet, beläget åt gårdssidan, medelst en cloisonvägg afdelats i två rum, hvaraf det ena upplåtits till Kontor åt Riddarhus-kamereraren, hvilkens förra, på högra sidan om gången emellan förstugan och vaktmästarerummet belägna kontor befunnits otjenlig!, och det andra inredts till läsrum för Ridderskapet och Adelns Ledamot r, dels ock att den omnämnda mellantången och det förra Kamererare-Kontoret blifvit gdnom borttagandet af den deremellan befintliga vägg förenade till ett rum, hvilket nu är vaktmästarerummet i stället för det förra, som blifvit inredt lill Arkifrum och hvarest Riksdagshandlingarne komma att till Ståndets medlemmar utdelas. Direktionen har nu haft den tillfredsställelse att få för Ridderskapet och Adeln anmäla, det Direktionen fullgjort sitt för fem år tillbaka erhållna uppdrag att, utom andra reparationsarbeten å Riddarhuset, låta verkställa omläggning af grundmurarne derunder, för att så medelst söka från hotande undergång bevara en byggnad, som utgör både en prydnad för luifvudstaden och ett för Ridderskapet och Adeln dyrbart och minnesrikt arf från frejdade förfäder. Med mycket bekymmer emottog Direktionen detta ansvarsfulla uppdrag, men då Direktionen i dess Ledamot, Herr Ofverste-Löjtnanten Leijonancker, egde en person, hvilken i det allmännas tjenst ådaealagt prof på djupa insigter i byggnadskonsten och vidsträckt erfarenhet i dess utöfning, och åt hvilken inseendet öfver det ifrågavarande arbetet således kunde med fullkomligt förtroende öfverlåtas, kände Direktionens öfrige Ledamöter sina fullt berättigade farhågor för de svårigheter, hvarmed uppdragets behöriga utförande var förenadt, i väsendtlig mån förminskade. 1 medve* 32 tande af att Direktionens förtroende blifvit i fullt mått motsvaradt, fullgör Direktionen en af tacksamhets-känslan förestafvad pligt, då
Ståndens ledamöter i delta afseende tänkte, då måhända en del önskade uppskof, andra åter önskade snart slut på riksdagen, och således ett snart företagande af alla ärenden, hade man öfverenskomma, att i dag vidare framställa fråga derom i Stånden, på det att man vid nästa sammankomst kunde hafva någon rättelse i det afseendet, och så att frågan , om möjligt vore , kunde förekomma i alla Stånden på samma dag. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Med anledn. af Hr Frih. o. Landtmts nu gjorda framställning , tager jag mig friheten påminna om en anmälan, som finnes intagen i slutet af Utsk:s betänk., att nemi. Utsk. anser betänk, hvarken böra eller kunna till något slutligt afgörande förekomma förr äu Utsk. hunnit till Stånden inkomma med ett slutligt betänk., som uppfattar sjelfva förslaget till de nya grundlagsförändringar, sorn blifva en nödvändig följd af de grunder, som 1 litskrs betänk, aro föreslagna, och hvarförutan jag tror, alt de resp. Stånden icke kunna hem'a någon fullständig uppfattning af de grunder, som Utsk. föreslagit i afseende på represenlations-förändringen. Jag skulle alltså tro, att betänk, borde blifva hvilande , intilldess Utsk. hunnit inkomma med det slutliga betänk., hvarom jag nu taJat och hvarpå dagligen arbetas med största verksamhet. Detta sednast omnämnda betänk, hade också nu varit så nära färdigt, att del kunnat lemnäs til! trycket, om ej^ Utsk. hela denna vecka genom andra riksd.göromål varit förhindradt att arbeta på detsamma. Det är denna upplysning, jag har trott mig böra lemna i frågan. 44 D c n 3 O c t o b c r f. in. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., i anledn.afGr. Anckarsvärds nu gjorda aiunärkn., ansåg att med föredragningen af Const.Ulsk:s ifrågavar. betänk. Loide fördröjas, intilldess Const.Utsk. inkommer med det i detta betänk. omnämnda förslag till förändring i åtskilliga delar af grundlagarna. Ropades ja. io:de §:n. Hr von
Halfannan dag hade åtgått till färden, ehuru den egentligen icke var mer än litet öfver sju mil, men vi skola besinna att det icke var tvänne unga löjtnanter, som flögo med vingar af skjutshästar och tagelsnärtar, utan tvänne unga bönder och hemmansbrukare, som reste med sina egna hästar och i sina egna ärender, ehuru deras brinnande håg att komma fram visserligen kunde mäta sig med den som våra löjtnanter känna, hvilken ofta är knapp nog, jemnförd med den snabba flygt, som de så mycket älska i allmänhet. Gunnar och Erik satte först in sina hästar och gåfvo dem något att förlusta sig med, och sedan inträdde de båda i fader Anders’es stora, bondförnäma stuga, der Elin allena satt och sydde på något sorgdon till begrafningen. Det var icke nu den rödblommiga, glada, muntra och dansande flickan, som på bröllopet, halftannat år förut, förnöjt alla blickar och utgjort den enda ljuspunkt i Gunnars minne af detta bröllop. Nu var det en af gråt bleknad och sörjande dotter, men fullkomligt lika vacker och behaglig. Hon satt så fin och snygg i en svart hvardagsklädning, med en liten snöhvit halsduk om halsen, och det ljusbruna håret nedföll slätt och ordentligt på tinningarne och var i nacken uppfästadt i en tjock och glänsande fläta, nästan alldeles som våra förnämsta damers, när de notabene hafva något att fästa. Hon steg hastigt upp och gick emot Gunnar, räckte honom handen och brast åter i gråt. Hon tackade honom mycket för att han kom, tackade Erik hjertligt för sitt stora besvär, var mycket ledsen att Lena af så bekymmersam anledning skulle vara hindrad att komma. – Ack ja! – sade hon hjertligt men halfhögt till Gunnar. – Jag har hela mitt hopp och lit till eder, käraste syskon, ty nu har jag på hela jorden inget annat stöd.
Härunder ankom och infördes en Deputation fran det Wällofl. Borgare-Ständet, anförd af RikSdags,Fullmäqtigcn frän Götheborg Herr Grofihandlaren lAslm, hwilken medelst uppläsning af följande Protocolls-Utdrag tillkännagaf Ständets definitiva beslut i anledning af Qcconomie-Utstottets Betänkande rörande anstalterne till Rikets förswar: - Utdra - Den 26 April. 98Z Utdrag af Protokollet bältet uti Borgare-Stäntets Plenum wid Riksdagen! Stockholm dcn 26 April i8io. S. DEft-r crhällcn del af Högloft. Ridderftapets och Adelius samt Högwördige Prestc-Ständcts ProtoeollsUtdrag af denna dag, i frägan om anstalter till Rikets förfwar, bestöt Borgare - Ständer, att till förekommande af den tids utdrägt, som en närmare jemkning af Skändens olika yttrande öfwer Allmänna Beswärsoch Deconomie-Utskottelt, i anledning af Kongl. Majtts Nädlga Swar, rörande Wargeringen, den io:de innewarande mänad afgifne Betänkande, ffu >e fordra, öfwer de wid antagandet af Utskottets förslag fästade wilkor, härmedelst lemna den förklaring, akt Borgare-Ständet gillar och godkäner hwad Utstöttes i dest Betänkande föreslagit, men att, dä Kongl. Maj:t sästdes är oförhindrad, att i nödens och farans stund begagna dcn ratt till FörstarkningsManffaps utskrifning, som i Utstotreks projekt stadgad finnes, Vorgarc-Ständet i likhet med hwad Högloft.
Jag yrkar visserligen icke en utvidgning i delta fall, emedan andra stora skäl, som öfverväga dessa conjuncturs-bevekelsegrundcr, lala deremot, men emedlertid är förhållandet, att det är just bergslagerne, som lida mest. När man vill gifva en lindring för ögonblicket, skall man icke ställa så till, att de som mest behöfva lindring icke få den, ulan deremot andra, som icke behöfva den. De flesta tackjernstillverkare i landslag äro tillika stångjernslillverkare, och de hafva sin ersättning för det lägre priset, deruti att de sjelfva äro consuraenler af sin tillverkning. 1 den gjorda anmärkn. tinner jag således icke något skäl att tillstyrka en återremiss. Då det å andra sidan icke kan bestridas, att en lindring behöfves; då fråga icke är vackt att tillstyrka tackjerns utförsel, hvilket kunde hafva sina många betänkligheter; och då man derjemte i betänk, gjort vederbörligt afseende på Konungens rätt, att en ordinarie inkomst icke kan utan hans bifall nedsättas, enär betänk, innehåller, att Ständerna för deras del medgifva denna lindring, så ser jag ingen anledn. att borttaga tiden genom återremiss, utan tillstyrker bifall lill ötsk:s betänk. Hr Westerstrand, Pehr: Jemte det jag fullkomligen instämmer i hvad Frih. Hamilton och Hr Rosenblad anfört, får jag i afseende på den jemförelse, som är gjord emellan jordbruket oell tackjernstillverkningen, och det yrkande, att man icke borde bereda gagn åt den ena utan att äfven göra det åt den andra, äran upplysa, att tackjernstillverkningen är 1809 äfven var i en svår förlägenhet, att då beviljades åt taekjernstillverkarne betydliga län, hvilka likväl sedermera till statsverket blifvit till fullo återbetalta; och sedermera har icke något understöd för tackjernstillverkningen blifvit ifrågasatt. Deremot har jordbruket sedan 1809 blifvit gynnadt med undsättningar under missväxtår, uppgående till millioner. För jordbruket äro dessutom nedsättningar beviljade, dels genom upphäfvande af sallpetergärden, som utgjorde ^
Rdr samt till aflöning åt 5 lektorer och 1 adjunkt 7,000 Rdr. Om upphäfSedan Eders Kongl. Maj:t, uppå derom af Rikets^ sednast församlade Ständer YfduUleiJaii giord framställning, funnit godt i Nåder stadga, att rektorsbefattning vid högre elemenmed rektorstarläroverk skall tillsättas endast medelst förordnande på viss tid, och i följd deraf idd "fiore de^ v‘d fastställandet af nuvarande lönebelopp för rektorer vid omlörmälda läroverk elementarlä- af Rikets Ständer under 1856 — 58 årens riksdag fästade vilkor, att med sådan rekf/irenas^nnetörsbefattning ej må förenas innehafva net af prebnde, hvilket förbehåll hviiade på hofvande af den förutsättning, att ifrågavarande rektorsbeställningar skulle vara fasta, numera förI°rat s‘n ursprungliga betydelse, men i särskilda fall kan verka menligt och utgöra hinder för att till rektor förordna den i sådant hänseende lämpligaste, enär det ej kan påräknas, att innehafvare af prebende finnes beredvillig alt afsäga sig detta för att erhålla ett förordnande, som inom några få år kan komma att upphöra, får jag tillstyrka, att Eders Kongl. Maj:t matie till Rikets Ständer aflåta nådig framställning derom, att berörde förbehåll må upphöra alt vara gällande. Bil. M 7 d) lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1862. 27 Hvad ofvan blifvit anfördt såsom skäl för ökande af lektorsplatsernas antal Anslag lill 5 vid vissa af de fullständiga läroverken, eger i viss mån tillämpning på alla de tiaiininqar läroverk, hvilka hafva till uppgift att endast på reallinien meddela fullständig vid de pä reelemcntar-undervisning.
Riksdag meddelade och äfven i 1841 års Reglemente för nämnde Contor bibehållna föreskrift, Canzlist-tjensten vid Fullmägtiges Expedition väl blifvit, vid nyligen inträffad ledighet, indragen, men att de med denna tjenst förenade, numera särdeles trägna, göromål icke kunnat, på sätt Rikets Ständer jemväl förordnat, öfvertagas af den vid samma Expedition anställde Registrator och Archivarie, utan åsidosättande af dennes förra tjenste-åligganden. Enligt den för betjeningen vid Riksgälds-Contoret utfärdade tjenstgörings-ordning, ålåg det innehafvaren af den nu indragna Carizlisl-sysslan, att, jemte förrättandet af öfriga honom i och för tjensten uppdragna göromål, besörja all inom Fullmägtiges Expedition förefallande renskrifning, äfvensom afskrifva alla af Fullmägtige emottagna Kongl. Bref samt öfriga handlingar, som skola genom afskrifter Riksgälds-Contorets Commissariat meddelas. Såsom en naturlig följd af de mångfaldiga utvidgade eller nya bestyr, Fullmägtige efter sistförflutna Riksdag erhållit, hade äfvenledes nyssberörde åligganden sedermera blifvit, vida mödosammare än tillförene; och kunde de Canzlist-tjensten tillhörande göromål antagas hafva mer än fördubblat sig sedan beslutet om tjenstens indragande af Rikets Ständer fattades; förmodande Fullmägtige, att för närvarande ensamt renskrifningen af deras Protocoli och Registratur nära motsvarade det med åtskilliga dylika tjenster inom andra allmänna Verk förenade skrifningsarbete. Enär nu Registratorn och Archivarien, jemlikt redan åberopade tjenstgörings-ordning, hade sig ålagdt att, utom sina egentliga tjenstegöromål, vid förhinder eller förfall för Fullmägtiges Secreterare, ej allenast föra protocollet vid Fullmägtiges sammankomster, utan ock bestrida Secreterarens öfriga åligganden, hade Fullmägtige ansett sammanslåendet af Registrators-och Archivarie-samt Canzlist-tjensterna vara mindre verkställbar t.
M:s högstberörde [Nådiga proposition i behörigt öfvervägande, men hafva icke funnit sig kunna dertill samtycka; hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet tillkännagifva. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 5 April 1845. Bih. till R. St. Prof. to Sami. t Aid. 1S4S. Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o i5o* N:o 150. Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 3» Mars 1845» Preste-Slåndet den i April — Borgare-Slåndet den 2 Bonde-Ståndet den 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ett lån för uppfö• randet af en Gymnastik-byggnad i Malmö. (Siats-Utsk. Uti., N:o 215.) S. A. K. Sedan Lunds Stifts Domcapitel, för uppförandet af en Gymnastik-byggnad för Lärdomsskolan i Malmö, bos E. K. M. i underdånighet anhållit om ett låneunderstöd af allmänna medel å 8,000 R:dr, emot 3, högst 4 procents årlig ränta och återbetalningsskyldighet med 2, högst 3 procent om året, samt Malmö stad, hvars röstegaude invånare blifvit häröfver hörde, åtagit sig att, efter Gymnastik-byggnadens fullbordande, årligen i femtio derpå följande år lill bemälde Dom-Chpitel inbetala 2 procent utaf den till denna byggnad använda lånesumma af högst 8,000
S. D. Wid behörig granskning af Allmänna Bcswärs - och Economie - Utskottets betänkande den 7 dennes, angäendc Economiske Författningar, har Bonde-Ständet wäl lika med hwad Utskottet, i anledning af Hans Exccllence f. d. Riksrädet m. m. Friherre Istlsencrant^s Memorial fdrestagit, ansett den mängd Economiske Författningar, hwilka här i Landet äro utgifne, kunna inskränkas och förenklas, äfwensom att ett sammandrag af alla uti hushällningsmäl hittilS utfärdade nu endast gällande Förordningar skulle för Allmänheten wara af mycken nytta; men dä Utskottet förbundit detz projcct i .detzc afseenden med hwad Utskottet uti fölMMenivgcih af betänkandet hemstäldt, eller som orden lyda: Att alle sädane stadganden i Allmänne Economiske ämnen, dem Kongl. Majit, efter sig företeende omständigheter endast lärer kunna föreskrifwa och päbjuda, böra hädanefter ifrän allmänna Lagen skiljas och utgä, i hwilket afseende Lag-Utskottet torde anmodas att under-nu pästäeyde Riksdag om werkställighetcn deraf besörja; och Bonde» Ständet för sin del funnit detta Utskottets yttrande innefatta en otydlighet, sä har Ständet icke kunnat antaga förenämnde betänkande osörändradl. t Bonde - 56 Den l September.
Då under pröfning af Riddarhus-Utskortets den 13 uti nästledne månad aflatne Memorial, i anledning af Riddarbus-Dircctionens afgifne Pen i Aptit - t?? gfgifne Riksdags-Berättelse, nu i ordning före* kom frågan om återhe.sättaode af den, genom Riddarhus Secreterart-n , Kammarherren, Riddaren af Kongl. Majrts Noröstjerne-Orden sarr.t en af de Aderton i Svenska Academien, Axel Gabriel Silfverstolpes den y September igiö timide död, ledjg bkfne Riddarhus-Secretersrebeställning, uppstod tillförordnade Riddarhus* Secreteraren, Kammarjunkaren Lagerheim ifrån sin plats såsom Protocollsförande och afträdde samt emottog undertecknad Protocollsföringem Den del af 7 §. uti Riddarhus-Utskottets ofvanberörde Memorial upplåstes, som innefattade Utskottets Anmälan, dels att Utskottet, lika med Riddarhus Directiorten, ansett det, gf Ridderskapet och Adeln den 8 Augusti y 8 15" s meddeldte förordnande för då varande Extra Ordinarie Riddarhus-Cancellisten, Fredric Otto Silfverstolpe, att vara vice-Riddarhus Secreterare med Tjenstgörings-rättighet och pligt så« som Riddarhus Secreterare, vid de tillfällen hans Fader tilläfventyrs detta Em,bete icke utölvade, icke leda till ändring af hvad 1 3 §. i Riddarhus-Directionens Instructioft, örn huru vid Riddarhus * Secreterare - ledighet förhållas bör, i allmänhet förordnar, samt att pä sådan grund Vice-Riddarhus ^ Secreteraren Silfverstolpes Tjenstgörings-rätrighet och pligt vid Fadrens död upphört, dels ock huruledes Riddarhus Directionen efter att, i enlighet med nyss åberopade §, i Dess InStruction, hafva Uti Allmänna Tidmngarne till Sökandes undérJiidii. och Ad.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, blef R. o. Ad. meddeladt. Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis nedannämnda, d. 2 dennes på hordet lagda betänkm: N:o 11, i anledn. af väckt motion om indragning af Landsliöfdinge-embeteua, m. m.; och Nio 12, i anledn. af väckt fråga om förändring i föreskrifterne om indelade soldaters tillträdande af torp, med afseende å deras ålder. Föredrogs och lades till handlingarne Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskis d. 2 dennes pä bordet lagda mern. N:o 13 till BorgarSt., i anledn. af återremiss utaf betänk. N:o 5- Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis d. 2 dennes på bordet lagda betänk. Nio 14, i anledn. af väckt motion om stadsprivilegier för Höganäs. Då nu till pröfning företogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis d. 2 dennes på bordet lagda betänk. Nio 15, i anledn. af väckt motion om ändringar uti K., förordn. d. 16 Jan. 1844, röride gesällvandringen, tillkännagaf H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., alt, enligt denna dag till utdelning ankommen uppgift, åtskilliga tryckfel hade ägt rum i det häfte, som innehöll detta betänk, samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis öfriga på föredragningslistan för denna dag uppförde, ännu icke till pröfning företagna betänkin, hvilka tryckfel väl icke voro af beskaffenhet att inverka på saken, men hvarom H. Ex. dock ansåg sig före samma betänkis pröfning böra göra anmälan. Sedan H. Ex. i följd häraf behagat uppläsa de i bihanget till R. Stis prot. vid denna riksdag tryckta rättelser af berörde tryckfel, blef Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis betänk. Nio 15 af R. o. Ad. bifallet.
Först trodde man, att här förelåg ett falsarium från leverantörernas sida, men dessa bevisade sin oskuld, och slutligen kom man under fund med, att kläderna tvättats i starkt jernhaltigt vatten: det i tyget fint fördelade jernsaltet insög då syre ur luften och afgaf det åter till trådarne i tyget, som härigenom långsamt » förbrändes », hvilket praktiskt taget visade sig deri, att de blefvo öfvermåttan sköra. A f allt » hårdt » vatten må man derför mest afsky starkt jernhaltigt. Man bör alltså helst ha » mjukt » vatten till tvätt; sådant finner man i bäckar och åar, i dammar och sjöar, i det hela allestädes der vattnet rinner eller står utsatt för luften; allra bäst är dock regnvatten. Deremot är vattnet från källor och brunnar mer eller mindre hårdt. Förklaringen är ganska enkel. Vattnet i jorden — som ju direkt förser källor och brunnar — är alltid kolsyrehaltigt, och härigenom förhöjes dess lösande förmåga gent emot jordens fasta beståndsdelar. Löper deremot källvattnet genom en bäck och står i beständig vexelverkan med luften, afger det efter hand en del af sin kolsyra och mister dermed ock en del af sin lösande förmåga. Ju längre från källan man tar det, dess mjukare är det ock. Dertill kommer, att vattnet i vattendrag och sjöar delvis är ytvatten, d. v. s. vatten, som under regn flutit öfver jorden till dessa behållare eller direkt fallit i dem och alltså endast i försvinnande mån eller alls icke haft tillfälle lösa några af hennes beståndsdelar. Delvis består alltså sådant vatten af regnvatten, det renaste vatten som finnes i naturen. Regnvattnet är ju nämligen destilleradt vatten, d. v. s. vatten, som afdunstat från jordens yta och derpå åter förtätats till vatten, regn, under afkylning i atmosfärens högre lager. Då vattnet vid afdunstning ger kemiskt ren vattenånga, skulle det af denna bildade regnet äfven bli kemiskt rent, om det ej vid sitt fall genom luften rensade denna från åtskilliga luftformiga och fasta föroreningar. Men när det har regnat en tid och luften således blifvit genomrensad, då är det regnvatten, vi uppsamla, i det närmaste kemiskt rent och i hvarje fall fullständigt » mjukt ».