Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr von Koch har ganska fullständigt utvecklat beskaffenheten af den ifrågavande Registratorns tjenstebefattning och redogjort för de dermed förenade göromål, hvilka, enl. min tanke, göra honom väl förtjent af att, utan afseende å det lönebelopp, som möjligen kan blifva bestämdt för åtskilliga andra Registratorer, erhålla den af K. M. för honom föreslagna lönen. I afseende å Sekretm har Hr von Koch jemväl framställt de skäl, som tala för att sätta honom i en sådan ekonomisk ställning, att man kan påräkna att på denna plats hafva en person, som med skicklighet och nit upfyller de dermed förenade åligganden. Jag ber dock att få ännu något mera framhålla ett skäl, som Hr von Koch endast flyktigt vidrört, nemi. att Just.KanslersSekretm i allmänhet kan anses vara stängd från vidare befordran på tjenstemanna-banan, under det att deremot en Prot.Sekret. innehafver en öfvergångsplats, från hvilken utsigten till vidare befordran är ganska vidsträckt. Jag tror ock, att R. o. Ad. nu har tillfälle att på ett ganska värdigt sätt begagna den sednaste grundlags-förändringen, som gifver KiksStm rättighet att i auledn. af StatsUtsk:s hemställningar genast och utan föregången återremiss fatta de beslut, Stånden finna för godt. Skulle emellertid R. o. Ad. hysa någon betänklighet att genast bifalla hvad K. M. i detta fall föreslagit, så måste jag, på grund af de skäl, jag på f. m. anförde, motsätta mig hvarje definitif bestämning af några andra siffror, utan påyrkar jag i sådant fall återremiss, enär jag föreställer mig, att Ståndet icke kan, såsom man säger, på stående fot fastställa med K.
På det att salpeter måtte kunna åstadkommas inom landet till det belopp, som motsvarar statens behof, äfvensom att tillverkningen, utgörande Stats-Ut skottets Utlåtande, N.-o 8 $. 7 cn af jordbrukets vigtigaste binäringar, synnerligen i skogrika orter, mätte med någon fördel kunna bedrifvas, hafva motionärerne föreslagit, att priset å inhemsk salpeter blefve bestämdt till 7 r:dr 24 sk, eller minst till 6 r:dr 32 sk. banko lispundet. Ehuru Utskottet väl delar den åsigt, att det är af vigt att salpeter, såsom den buf vudsakliga rudimaterien för kruttill verkningen, finnes inom landet, anser dock Utskottet att, då Kongl. IVEjrt är oförhindrad att, efter sig företeende omständigheter, höja priset å salpeter, en sådan förhöjning icke lärer uteblifva, i fall den af behof vet påkallas, hvadan motionärernes ifrågavarande framställningar icke torde böra till någon Rikets Sländers åtgärd föranleda. Stockholm den 28 Februari 1848. Ånk. till Exp. Utsk. den 29 Febr, kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om optionsrätt för Umeå stad till det s. k. Lazar etts-fisket eller Nya Försöket. (I. A.) Uti en hos Borgare-ståndet väckt och af bemälde Riks-stånd till Statsutskottet remitterad motion, har herr Carl M. Bjur hemställt, att, som det i Umeå eif, inom Umeå stads område, anlagde s. k. Lazaretts-llsket eller Nya Försöket,'ehuru det endast få år existerat, I ik väl åstad kommit stora uppgrundningar nedanför nämnde stad, hvilken i följd deraf skulle med betydliga uppoffringar i framtiden få umgälla den knappa inkomst, som staden uppburit af ifrågavarande fiske, Umeå stad måtte till detsamma erhålla optionsrätt, emot erläggande af den fisketaxa, hvilken Kongl. Kammar-kollegium kunde såsom lindrigast bestämma.
Utskottets bär nedan framställda förslag om tullfrihet för såväl jernplåtar som förhydnings-metaller bifalles, blifver det af Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen föreslagna tillägg i 13 § Tulltaxe-underrättelserna utan hufvudsaklig betydelse; men då i allt fall §:ns lydelse derigenom fullständigas och tillämpning af stadgandet möjligen kan ifrågakomma i afseende på andra för fartygs byggnad erforderliga, ej tullfria materialier, tillstyrker Utskottet, att 13 §:n 1 mom, i nu gällande Tulltaxe-underrättelserna må erhålla den lydelse, sorn bifogade tulltaxe-förslag under § 11 innehåller. BeviUnings-Ulskoltets Betänkande M 10. 21 Vid införsel af Fisk, saltad eller inlagd, med undantag af Anjovis, Sardeller och Thonfisk, samt torr eller rökt, eger sedan den 26 September 1855 tull frihet rum, och har Kongl. Maj:t godkänt kommitterades hemställan, att denna tullfrihet å ifrågavarande artiklar, som utgjorde oundgängliga och för den fattigare befolkningen isynnerhet hufvudsakliga födoämnen, äfven framgent ma bibehållas. Med fästadt afseende å den betydliga stats-inkomst, som äfven med en i förhållande till varu-priset ytterst låg tull-beskattning är att af denna stora import-artikel hemta, och i betraktande af den föga kännbara, i detalj-handeln all betydelse saknande prisstegring å dessa varor, som en sådan låg tull-afgift medlör, har Utskottet likväl ansett att en de nuvarande afgifterna motsvarande tull å ifrågavarande artiklar bör i tulltaxan qvarstå; och får Utskottet alltså tillstyrka, att nedannämnde tullsatser, hvilka af Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen blifvit föreslagne, med beräkning af 3 centner per lunna och nedsättning i nu stadgade afgifter till närmast mot svarande lämpliga belopp i riksmynt, må Fisk åsättas och artikeln i tulltaxan sålunda erhålla följande lydelse: Fisk : Färsk fri. Saltad eller inlagd: Anjovis, Sardeller och Thonfisk 1 skålp. — 25 öre.
— Hade väl korgmakeri och hatlflätning de sista åren gifvit anledning till utländningars speculation att bosätta sig i Sverige för tillverkning af denna vara, om icke behofvet af sådana artiklar varit gifvet genom utländska varors förbrukning af samma art? Vore det nu billigt att höja beskattningen på im - Den 27 Octobcr f. m. porten af dessa artiklar blott för att på consnmentens bekostnad öka den icke olietydliga inkomst, nyssnämnde handtverkare redan draga af sitt yrke genom blotta färdigheten i dess utöfning? Under hvilken tidpunkt har tillverkningen af bomullsväfnader sysselsatt ett sä stort antal personer, som efter år 1823, då utländska bomullsväfuaders införsel något lättades, och behofvet af fa^onerade väfnader i och med detsamma allmännare uppstod? Det skulle vara lätt, men torde icke behöfvas att vidare fullfölja dessa exempel genom alla slags yrken, för att visa, tvärtemot livad som påstås af fabrikssystemets vanligen s. k. vänner, som dock, i min tanka, mena bättre, än de beräkna den veikliga fördelen af det interesse, de vilja försvara, det möjligheten af en förnuftig, icke förtryckande utländsk medtäflan är det enda, som kan uppehålla och fortskynda utvecklingen af den inhemska industrien. Ulsk. har icke utgått från denna åsigt, då det i allmänhet på utländska slöjdevaror föreslagit en importtull af 33-J:dels, 5o, ja, stundom ända till 100 proc., hvilket i många fall blir detsamma som förbud, men sämre än förbud i afseende på controllen. Först sedan de allm. raisonnementer, jag här framställt, blifvit vederlagda, och Utsk. salt några andra, mera öfvertygande, i stället, skall jag medgifva, alt Utsk. icke häri misstagit sig. Jag tager mig isynnerhet friheten fästa H. Utsk:s uppmärksamhet på den stora vigten deraf, att icke sätta för bog tull på sådana utländska artiklar, hvilka, ehuru ej utgörande egenlliga råämnen, likväl äro ämnade till ytterligare förädling inom landet.
Härtill erfordrades nemligen först en storartad lokal, dernäst anslag till vård och årlig förökning, till särskilda tjenstemän m. m., allt uppgående till summor, hvilkas anskaffande visat sig vara svårigheter underkastadt. Om nu i stället Doktor Hambergs värdefulla med synnerlig sakkännedom hopbragte och ordnade samlingar för Statens räkning inköptes samt fördelades mellan Riks-museum och den Svenska Slöjdföreningens skola, så skulle de utan tvifvel göras för allmänheten i högsta grad fruktbringande, utan att hvarken nu eller för framtiden åstadkomma andra omkostnader, än den ringa summa deras inlösen nu erfordrar. Det naturhistoriska Riks-museum eger redan början till samlingar i denna riktning, och då genom Rikets Ständers frikostighet åt detsamma gifvits anslag, hvarmed icke allenast en behöflig utvidgning af lokalen för dessa dyrbara samlingar kunnat åstadkommas, utan äfven den ständiga förökningen af dem befordras, så gifves genom öfverflyttandet hit af hithörande föremål tillräcklig garanti, att de erhålla både plats för att instruktivt uppställas och medel att småningom förökas. Genom en dylik förening erhålla jemväl de vetenskapliga skatterna, som här förut finnas för allmänheten, ett mera tydligt intresse och användbar nytta, och ej allenast den som theoretiskt forskar i naturens väsenden, utan affärsmannen, industri-idkaren och handtverksmannen skulle klarare fatta betydelsen och vigten af dylika samlingar af naturens mångfaldiga produkter. Vårdade af intendenten för denna afdelning är det större anledning att tro det deras beskaffenhet blir fullt tillfredsställande och att de ej blott för handlande, industriidkare och handtverksman, utan jemväl för de theoretiske studerande bli af värde och nödvändighet. Hvad deremot den delen af dessa samlingar angår, som företrädesvis består af en mängd alster, sådana de genom menniskans arbete göras för oss användbara, så böra de helt säkert förenas med en inrättning, som har till sin uppgift att leda och Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. 399 befordra insigten i dylikt arbete.
Och han fortfor, sedan han ånyo satt på sig hufvudbonaden: "Men har du inte smakat en tår wotka i dag, så kan du få här. Jag har väl så mycket öfver, att du kan få dig en dugtig klunk." Med dessa ord drog han upp den till hälften tömda flaskan och öfverräckte den till främlingen. Denne, som tillförene betraktat soldaten med misstrogna blickar, förändrade nu hastigt uppförande, och knappt hade wotkan fuktat hans läppar, förrän han blef ganska meddelsam af sig. "I förtroende skall jag omtala för dig", sade han och lutade sig intill soldaten, "att jag hört att brefvet är från prinsessan. Om du nu vill framlemna det till prinsen, så ska' du få en del af den belöning jag får. Jag har brådtom jag, ska' du veta. Katinka väntar mig. Det är besynnerligt med henne vet du. Hon kan aldrig lägga sig om qvällarne förrän jag kommit hem. Också är hon ju bara barnet ännu, inte mera än tjugo år. Se här är brefvet! Lemna prinsen det och nu farväl!" Sedan han först visligen tömt flaskan så noga, att ingen kunde göra det bättre, aflägsnade han sig med skyndsamma steg. "Den var inte svår att fånga", mumlade soldaten och gnuggade händerna af förnöjelse. "Undrar just hvad den här lilla breflappen kan innehålla... Ah, der kommer en person till! Han är af samma kroppsstorlek som prinsen! Ja, det är han." Soldaten tryckte sig så nära väggen han kunde. Prins Gustaf, ty det var han, gick den gömde så nära att han nästan vidrörde honom med armbågen, slog lätt på porten och blef snart insläppt. Då först kunde soldaten andas ut igen. "Ja nu är han hemma, men hur länge ska' det dröja innan han kommer ut igen", tänkte soldaten. "Här kanske jag kan få posta hela natten." Ensamheten på den folktomma gatan jemte regndropparnes melankoliska plaskande mot marken gjorde att han ånyo försjönk i en lätt dvala, der han stod lutad mot den kalla och fuktiga väggen. Sålunda förgick ungefär en timme.
' Me.e wid ^svisorsrs ut^ seends öfwer desin osivann.inmda Rcksens Sanders Werk, skriver Riddarhus ^ VireEcm^a lil »val Classe. vis mes lockta Sedlar och geawuramt med de as-, gäende kevnorsrua, pä sätt, som stadgas U'i Kongl. F'rörd. i ".gea af den l 2!te Fmruarii r/79-, samt Riksens Srättders Bestur wio Riksdagarna 1789 och i 92. S. lo Til F lllinägtig i näaot Riksén/? Ständers Wer? mä ri hos DiccQIonma komma »iwer omröstning någon, sorn samina förtroende Utföre ne innehaft och stg detsamma asfagtt Wid dvlika Fallnr.lgltziHaps äterbesättande, ma ej OrrLÄivn n, a? hivad orsak det wara kan, emottaga nagra eventuella eiler andra slags förbindelser, och ännu minore deruppå göra afseende. §. ir. Skulle näqon af Riddarhus - OlreÄsursruL blifwa wald >il Failmag.ng i et af de ostvannämnda Riksens Ständers Werk, gar han i ock med delsamm r utur Riddarhus - virsÄlonen , och blistver en ny Ledamot i dest ställe utmald, pä det han ej i tvål til keviloror mä komma at deltaga. §. 12. Om Riddarhus ' 8Lcraterar6 - S stlm emellan Riksdagarna blifwer ledig, ma DirsÄionsa derom i allnräuna Tidningarna lil Sökande s unoerrättelso kundsöra, och sedan blanch de Sökante utwälja den I)irocti-)ueii anser ioara ruest Mckelig, och honom genom genvrn Lonstitutorial i Systlan insätta; hwikket kö - ordnande wid nastkomma d: Rcksvag R^derstape < och Adelns gillande underställes.
De 2:ne förstnämndes tillverkningsvärde utgjorde samma år 37,947 R:dr 4 sk. Banko. Staden utgöres af 2:ne genom Lida-ån åtskiljde delar, af hvilka den ena kallas gamla och den andra nya staden. Den förra är anlagd redan på 1400- talet och den sednare år 1672. Gamla staden afbrann till största delen år 1849, men är nu under bebyggande, efter en af Eders Kongl. Maj:t i nåder 36 fastställd ny plan. Till staden höra 874 tunnland odlad jord och omkring 1,200 tunnland utmark, till större delen skogbeväxt. Uti staden drifves en särdeles betydlig spanmålshandel och dess höstmarknad är af sådan anledning talrikt besökt af personer ifrån olika delar af riket, hvilka der verkställa uppköp. Staden hade år 1850: 13 fartyg af 332| lästers drägtighet. I staden linnes en barnhusinrättning, som åtnjuter 103 tunnor 18 kappar kronotionde jemte kollekter i Läckö fögderi. Af denna stiftelse underhållas fattiga barn till dess de uppnått 16 års ålder. 3:o Skara med 1,845 invånare. Stadens bestånd är till stor del beroende af dervarande läroverk. Någon annan handel bedrifves egentligen icke, än som afser stadens och närmast omgifvande ortens behof. År 1850 funnos der 16 handlande med 13 biträden samt 44 handtverkare med 9 gesäller och 11 lärlingar. Staden innehåller 110* tomter, af hvilka år 1850 11 voro obebyggde, samt har 1,226 tunnland åker och äng jemte 1,683 tunnland utmark. Häraf äger borgerskapet endast en ringare del. Fattigvården är mycket betungande, enär fattigpersonalen beräknas lill omkring 60 personer eller ungefärligen is-del af antalet mantalsskrifne personer. Domkyrkan kan, af till densamma anslagen kronotionde, efter afdrag af hvad kyrkobeljeningen åtnjuter, påräkna en årlig inkomst af cirka 1,800 R:dr.
År 1G88, då kontraktet afslutades, egde sannolikt, jag kan tryggt säga säkert, alla hemman öfverflöd på skog, och kunde följaktligen då utan afsaknad eller skalla beslå soldaten såväl egna hus som vedbrand och gärdselfång; ru deremot äro större eller mindre sträckor af landet mer och mindre skoglösa, så alt rotelia]larne i dessa trakter behöfva anskaffa sina egna förnödenheter såväl af byggnadsmaterialier som vedbrand och hägnadsvirke från aflägsna skogsbygder, och då här tillägges skyldigheten, alt jemväl bygga och underhålla soldathus samt anskaffa vedbrand och gärdselfång ål soldalen, hvilka effekter oftast få köras flera mil, blir soldatens un - Motioner i B onde-Ståndet 1862. 2V'0 511- 831 derhåll vid så beskaffade skoglösa hemman i sanning med hvarje år allt mera drygt oell betungande. Det är af sådan anledning, nemligen för alt lindra en tryckande börda för rotehållare å skoglösa hemman, som jag nu föreslår: alt Itikets llöglofliga Ständer för sin del ville besluta en så beskaffad förändring i 1088 års knektekontrakt, alt det måtte slå de roteintressenler oell soldater fritt, som så önska, att ulan belälels inblandning kontrahera antingen om kontant årlig lön, eller om soldat-torpets förläggande på hvad ställe som helst inom kompaniet, hvarom rotehållarne med soldalen kunna blifva ense. Om remiss af denna motion lill vederbörligt Utskott anbålles. Stockholm den 30 November 1802. Pehr Pehrsson, från Wermlands lån. Af Per Anton Nyström från Westerbottens län, om beviljande af anslag ä 15,000 li.dr för anläggning af mj väg mellan Jörns kapell och Arvidsjaurs kyrka. Vårt kära fädernesland eger uti Lappmarkerna ett nästan omätligt fält för bebyggande och odling. Tänker man sig dessa millioner tunnland odlade och besådda — hvilken vinning för riket, hvilken tillvext i dess folkmängd och i dess styrka! Origlig är ock den föreställningen, all Lappmarkerna ej låta odla sig.
Län mä nkr innewarande är fä ätnjnta enahanda förmän hwad äterbetalningen angär, som Författningacne för Länen ä de i Stapelstads Wägarne förwarade efsccler medgifiva. Riksens Stander framhärda re. Stormägtigste MerNädigste Konung! Sedan i anledning af Eder Aongl. MajktS Nädiga proposition den 7 September sk.levit ä,r om nödWandigheten af nägon undsättning för Westerbottens olycklige Ilnvänare, Riksens Ständer i underdänighet bifallit, att af de Banqucn för Stats-Werkets räkning insatte och dä ännu, otstfponerade frimillige Län och gaswor ett Län af 50,000 Nd. Banco mätte räntfrith lemnäs förenämnde Jnwänare,. att fördelas och anwändas pä det sätt, Eder Kongl. Majit i Räder pröfwade lämpligast till befrämjande af Landets förmän samt den allmänna nödens afhjelpande; äfwensom att de under de 2me första ären stulle blifwa sörffonte för all äterbetalning, men att de sederm-rra borde betala ^:dcl sä akt fprstottet pä Trenne är derefter eller till och med >814 mätte wara fulleligen ersatt, haswa Riksens Ständer, uppå ytterligare föreromnc bewekande ffäl, Mälsten sädan prolongation af äterbetalnings tiden, att fem är fä beräknas utan inbetalning och Summan sedan inbetalas pä twännc är, hwarom Riksens - Lo4 Den 14 Aprii. sens Stander härigenom fä hos Eder Kongl. Maj;? underdånig anmälan g,'öra. Riksens Gtänder framhärda re. ^ Företogs till afgörande Stats - Ut,kottets förlidnr gärdag pä bordet lagda hemställan nn Memoria! af den 12 dennes, huruwida ille hädanefter der twä af de Rcspectlvc Ständen stadna emot twä, Stats-Utstok-?
Hvad Utskottet derutinnan hemställt, har, enligt till Utskottet ankomna protokolls-utdrag, blifvit godkändt af Borgareoch Bonde-Stånden, men afslaget af Itidderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, hvadan berörde fråga således förfallit. I sednare delen af Betänkandet åter hade Utskottet hemställt, att, med upphäfvande af ej mindre 16 Kap. 11 § Kyrkolagen, i hvad den innefattade föreskrift om ransakning och förhör inför Domkapitlet med äkta makar, än äfven 1 och 2 §§ i 14 Kap. Giftermåls-Balken, sistnämnde begge lagrum måtte erhålla den förändrade lydelse, Betänkandet utvisar. Berörde förslag har likaledes blifvit godkändt af Borgareoch Bonde-Stånden, af hvilka Riks-Stånd det förra jemväl beslutat den förändrade lydelse af 3 § i nyssnämde Kap., som fiunes intagen i Herr Staaffs vid Utskottets Betänkande fogade reservation, hvaremot Preste-Ståndet, med afslag å Utskottets hemställan, för sin del antagit det af Herr Olivecrona, i hans jemväl vid Utskottets Betänkande fogade reservation, framställda förslag till förändrad lydelse af 14 Kap. 1 och 2 §<§ Giftermåls-Balken. Ridderskapet och Adeln åter har, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterat Utskottets förslag i denna del. Det åligger således Utskottet att ånyo taga denna fråga i öfvervägande och söka sammanjemka de skiljaktiga åsigter, som hos lliks-Stånden sig yppat. Dervid anser sig Utskottet böra till en början undanrödja det missförstånd i afseende å syftet af Utskottets nu ifrågavarande förslag, som hos några få ledamöter af Ridderskapet och Adeln svncs hafva uppstått, nemligen att förslaget skulle afse att underlätta skilnad i äktenskap emellan makar, hos hvilka ömsesidigt hat och bitterhet uppkommit. Sådant har så mycket mindre varit Utskottets mening, som, enligt för Bih. till K. Ht.
Beträffande de förändringar i nu gällande författning, angående bränvins-bränningen, som förslaget i öfrigt innehåller, så hafva de dels blifvit en följd af de förändrade föreskrifter, Utskotten här ofvan föreslagit, dels varit föranledde af den närmare granskningen, i afseende å författningens redaction. Jemte det Utskotten härmedelst till Rikets Ständers pröfning vördsamligen öfverlemna, hvad Utskotten sålunda föreslagit, anse Utskotten sig böra anmäla, att utlåtande, angående de i åtskiilige motioner framställde förslag till ändringar i föreskrifterna, rörande rättigheten till utminutering af bränvin, samt afgifterna derföre, jemte dermed gemenskap egande ämnen, kommer att meddelas, i sammanhang med det förslag till reglementariska föreskrifter i dessa delar, som Utskotten, gemensamt med Lag-Utskottet, hafva att afgifva. Åtskiilige Ledamöters serskilde yttranden bifogas. Stockholm den 25 Maj i84o. Förslag till förändrade föreskrifter, angående grund erne och vilkoren för bran vins-bränningens utöfning, samt afgifterne derför. FÖRSTA ARTIKELN. Om Bränvins-brännings-ruttiglieten. §• - Bränvins-bränning, af hvad tjenligt ämne som helst, skall med den pannerymd, samt emot de afgifter och öfrige vilkor, här nedan föreskrifva?, vara tillåten under högst tre månader af året, med rättighet för en hvar till bränvins-bränning berättigad, att dertill välja hvilken eller hvilka af raånaderne Januari, Februari, Mars, April, Maj, October, November, och December, han åstundan Sevilla, och Elon.
Den 3 November e. m. äfven skall föranleda, aft de , så fort rnöjeligf, varda i våto eller torro realiserade , och att omtankan framför allt rigtas derhän , att icke spara eller gömma öfver nattena, — När såren ännu blöda efter de hugg , som Disconternes Banqueroutte gifvit den allmänna och enskildta crediten, så borde man icke söka att underhålla det onda genom förvärrande åtgärder, — icke Staten nedlåta sig att uppmuntra till utgifvande af myntrepresentativer af alla osäkra — de osäkraste. Sedan det väl lyckats , att utbreda dem i rörelsen, är det minsta misstroende , vare sig grundadt eller icke , tillräckligt att verka stagnation, skadelighet spridande i nion som den är mer eller mindre allmän. Dessutom hemställer jag till hvar och en sakkunnig, om lagarne för den allmänna och enskildta Creditens begagnande icke gifvit nog utrymme dertill, om icke erfarenheten visat, att den blifvit utsträckt mer än den tålt, om icke i de orter, der Assignationer brukas , de urgifvas och finnas fullt ut mot bebofvet svarande , fastän i en form , som mera utestänger bedrägeriet, __ och , i den händelse Landshöfdingen i Vermland , der Assignationerne mest brukas r är här närvarande, anhåller jag att han nu täcks upplysa förhållandet, så som han redan för mig enskildt haft den godheten , att göra det. Det är gifvet , att de förändringar, personen är underkastad, som utgifver Assignationer, skola inverka på Assignationerne, såsom gtundade på personela crediten. Likväl bar man utsatt deras omloppstid till icke mindre än io år. För löpand® skuldpapper står Staten i förbin - Den 3 November c. m. 5/ delse att, vid underlåten betalning, genast häkta utgifvaren , huru sker det , när personen , som utgitvit den löpande handlingen för 9 a 10 er sedan, är död, cederat , rest utrikes eller dylikt, händelser, hvilka vexlande dels till höra naturens ordning, dels tidens oordning.