Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maji 1818. rade förtekningars insändande öfver Assignationer, sorn pä Banken utfärdas, beslöt Prest-Stån.' det antaga Utskottets nu afgifna Förslag: ”Att Privates Assignationer på Banken hädanefter skola, inom 6 Månader från hvarje Assignations Dato, till inlösen hos Banken praesenteras, m. m. likväl med förbehåll af det tillagg: att Praescriptions-dagen skall uti sjelfva Assignationerna bestämdt utsättas. S. D. Vid ytterligare föredragning af Uagl'tskottets den 8 dennes på bordet lagde förnyade Utlåtande N.o 97, rörande inskränkning i beloppet; hvarunder enskilde personer icke må vara tillåtit utfärda löpande Invisningar, pröfvade Prest-Standet skäligt förblifva vid Dess den S4 nästledne Mars lett,nade bifall till Utskottets, angående detta ärende först afgifna Betänkande. S. 1). Föredrogos å nyo och biföllos nedatiskrefne Utskotts på bordet hvilande Betänkanden nemligen: Lag-Utskottets N:o 98, öfver den hos Vällofl. Borgare-Ståndet väckta motion om föränd ring uti straffet för dem, som utfärda tryckta eller graverade Assignationer; Stats-Utskottets N:o 211, angående medel af Staten till Casern åt 2:dra Gardes Regementet; N:o 2i2- om föreslaget utbyte af en del utaf den Krono-bränneriet på Ladugårdslandet tillhöriga Tomt ; N:o 213 rörande H. P. Estenbergi Motion att öfver» Prof. Urdr. d. 13 Maji 1818- 417 öfverlåta Ladugårdslands Krono-bränneri tilL Casern för Andra Gardes-Regementet. N:o 214, angående Batsmansindelningen i Blfj. k i nge. S. D. Consiitutions-Utskoitets den 8:de dennes på bordet lagda Memorial med förslag till ändringar i 107 §:n Regeringsformen och 29 §:n Biksdags-Ordningen föredrogos ånyo och lemnades utan anmärkning till afgörande vid nästa Riksdag.
Jag anhåller, att Utskotten häröfver något närmare måtte förklara sig, ty af Utskottens Betänkande är det ingalunda åskådligt, huruvida Utskotten anse PassevolanceCassans behållningar tillhöra Statsverket, eller Konungen, åt hvilken Utskotten, i anseende till denna Cassas förvaltning synas hafva medgifvit den oinskränkta dispositionsrätt, som, i min tanka, är alldeles oförenlig med skattebidragen ifrån ett fritt och sig sjelf beskattande samhälle; men, detta oaktadt, skulle jag för min del, efter Cassans föregångna behöriga utredning, ingalunda tveka, att, medelst min röst, till Konungen öfverlemna hela Cassabeliållningen, såsom en underdånig gåfva, i fall Kongl. Maj:t skulle vilja emottaga den af Rustoch Rotehållare, hvilka lefva i den Öfvertygelse, att deras Konung, endast såsom följd af ofullständigt framburne och illa utredda rådslag, för Lett ögonblick kun - Den 26 October f. m. 71 nät misskänna livad som utgör rättvisa oell billighet uti Rustoch Rotehållaresanspråk. Men jag skall deremot af alla mina krafter motsätta mig den mening, att PassevolanceCassans behållningar kunna utgöra Statsmedel, hvaraf de samhällsklasser, sorn till Cassans samlande icke det ringaste bidragit, skulle vid tillfälle vilja hämta nytta oell fördel. Jag .yrkar behörig utredning öfver PassevolanceCassans behållning vid 1829 års slut, och medlens ställande under förvaltning för Rustoch Rotehållares räkning, intill dess de, genom val af deputerade inom de indeldta Regemenlernes RusLoch Rotehållare, kunna komma i tillfälle att besluta om medlens användande. Jag anser Cassans behållning vid 1829 års slut böra utgöra omkring 3o.o,ooo R:dr B:co, hvaraf följer en disponibel tillgång, för hvarje Rustoch Rotehålls-nummer, af nära 9 R:dr B:co, Det missbruk man trott sig kunna göra af Rustoch Rotehållares oförmåga, att göra gällande sin rätt, går icke mera an.
Först när jordbrukaren nödgas taga vård om sina kreatur, genom vallning på stora områden och ljudring på mindre, så alt han kan å sina skiften begagna hvilket brukningssätt som helst, utan äfventyr att se sitt arbetes frukt förstörd genom ströftåg af kreatur, kunna de förhoppningar om eli förbättradt och väl ordnadt jordbruk, man fästat vid skiftes-stadgan, fullständigt uppfyllas. Det svnes dessutom Utskotten vara klart, all eganderätten lill jord först då är i allo stadgad och i åtnjutande af full helgd, när upprättandet af särskilda försvars-anstalter ej mer utgör vilkor för laglig rätt till fred lör jorden och derå befintlig gröda emot fremmande kreatur.» »Dessa åsigter, om hägnadernas menliga inverkan på landets kultur, äro inga hugskott för dagen. Härledda ur erfarenheten, delas de af landels mest upplysta jordbrukare, och vid de allmänna landlbruksmöten, som i sednare tider varit hällne, har denna vigtiga fråga utgjort ett ständigt återkommande öfyerläggningsämne.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gustaf, och Hr Brakel, Mauritz Gust., StatsUtsk:s i gårdagens plenum första gången bordlagde nedannämnde utlåtrn och mein: N:o 342, i anledn. af väckt motion om låneunderstöd för Stora Barnhuset i Stockholm: N:o 338, i anledn. af erhållne ålerremisser å betänk. N:o 273, ang:de ruslhållarnes inom Kungsöhrs fögderi befrielse från erläggandet af nu utgående lösen för dagsverken, hvilka af deras stamhemman utgöras; samt N:o 341, med förslag till stadganden i Riksg:skont:s reglemente, ang:de detta verks inkomster samt uphörden och redovisningen af dit ingående bevilIningsm. fl. medel. Föredrogos och biföllos LagUtsk:s nedannämnde i gårdagens plenum på bordet lagde betänk:n: N:o (50, i anledn. af väckt motion om återuplifvande af 50 § i 1830 års konkurs-lag; N:o 61, i anledn. af väckt motion om räntans frigifvande i vissa fall ; samt N:o 62,i anledn. af väckt motion, ang:de skyldighet för fästehjon att inom viss tid efter slutad lysning till äktenskap, detsamma genom vigsel fullborda. Föredrogs StatsUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda utlåt. N:o 340, i anledn. af väckte motioner, dels i fråga om ändring uti redan bestämda vilkor för den af Rikets sednast församlade - Den 26 A u g u st i. 401 lade Ständer lemnade garanti i afseende på anläggningskostnaden för en jernväg emellan Orebro och Hillis, lastageplats vid.Wenern, dels ock ang:de ifrågaställd utsträckning af denna jernvägsanläggning lill Köping.
Folknummern har således under de 5 sista åren ökats med 9,556, hvaraf 4,689 mankön och 4,847 qvinkön. Af nämnde tillökning belöper på städerne 1,125 och på landsbygden 8,411. Beräknas den särskildt för de skattfrie och för de betalande, utgör den å de förre 5,335 och å de sednare 4,201, samt är således jemförelsevis störst för de skattfrie, då deremot förhållandet i detta hänseende var motsatt under den tidrymd, som sednaste berättelsen omfattade. Detta resultat har dock uppenbarligen varit föranlcdt af de vid sednaste Riksdagen fattade beslut, hvarigenom skattfriheten för personer tillhörande arbetsklassen blifvit utsträckt. Berörde tillökning uti folkmängden utgör i medeltal 1,907 personer för året eller något mindre än under den period, som sednaste berättelsen omfattade, då den var 2,069 årligen. Men härvid bör tillika anmärkas, att förökningen var betydligast sistlidet år, då den uppgick till icke mindre än 3,477, så att på alla de föregående 4 åren endast belöpte 6,059. Af ofvannämnde folkmängd för år 1855 utgjorde backstugusittare och inhyseshjon: - 8 Norra Wadsbo Fögderi Södra Wadsbo d:o Ilöjentorps d:o Wartofta d:o Skara d:o Leckö d:o Äldre. Männer. Qvinnor. Mankön. Det förut vitsordade förhållandet, att Länets invånare i allmänhet äro fredlige och arbetsamme, har lyckligtvis fortfarit. De sista årens goda sköldar och de höga priser, hvartill, i följd af liflig och fördelaktig export, alla landtmannaprodukter kunnat afsättas, hafva betydligt förökat välmågan hos Länets jordbrukare. Den redan förut befintliga hågen För odlingar och förbättringar uti åkerbruket har ock deraf ytterligare stegrats.
P å landet kan ungdomen gärna deltaga i lättare j o r d b r u k s a r b e t e; äfven rödjandet af nå- gon skogsdunge, jämnandet af en väg o. dyl. är allt arbeten, hvilka lämpa sig väl för ungdomen och vanligen äfven snärt mycket intressera dem. Men hvad barnen än må företaga sig, bör man tillse, att de arbeta med någon plan och verkligen föra arbetet till slut. Ej t. ex. plocka några stenar här i dag och där i morgon, tälja blott för att få spånor, sköta mjölkkammaren i dag och lämna den i morgon, plantera blommor, utan att vårda dem. F ö r de små barnen spelar arbetet själffallet en * mycket liten roll, men frågan gäller här hufvudsakligen den vuxnare skolungdomen, 10 — 1 8 åringarna. V a n a n vid själföfvervinning och p l i k t u p p - fyllelse blir den sedan en god hjälp så väl under skoltiden som längre fram i lifvet, och det, som för lättingen och den njutningslystne förefaller som en tung arbetsbörda, blir för den arbetsvana knappast a n n a t än ett nöje. • — Men äfven direkt måste skolans intressen under sommaren tillgodoses, om öfveransträngning skall u n d v i k a s. F r å n månget håll h a r framhållits det olämpliga uti att ferierna så mycket koncentrerats, då de fördelade oftare skulle bereda barnen en kortare, men oftare återkommande, gagneligare rekreation. Men om äfven, med hänsyn till vår k o r t a sommar, man funnit nödigt att förlägga större delen af ferierna till denna tid, kan dock en god del af ledigheten magasineras för att fördelas under skoltiden. E n eller par timmar dagligen under ferierna använda till repetition af det under läsåret inhämtade, särskildt i läroämnen, hvari eleven vet sig vara svag, underhålla kunskaperna och sätta b a r n e t i tillfälle att vara temligen fritt från lexläsning under höstrepetitionerna, då öfvergåogen från sommarens frihet till skolans tvång kännes tung nog.
Det är på denna grund som jag trott, då liden emedlertid icke kunnat för Utskotten vara tillräcklig att utarbeta förslag till de reglementariska stadganden och öfrige föreskrifter, som, i följd af en mera utvidgad näringsfrihet, skulle komma att utfärdas, att, enligt det af sammansatta Afdelningen afgifna förslag till Betänkande i ämnet, men hvilket, genom votering, förkas*tades i Utskottens Plena, Utskotten borde hafva tillstyrkt, det Rikets Ständer måtte, med tillkännagifvande, att de, vid 1823 års Riksdag, i underd. öfverlemnade förslag till Förordning, angående handtverkerien i Riket — till Förordning om de handtverk, som utom burskap få å landet idkas, så ock om den landtmannen förunnade handelsoch slöjdefrihet, samt till handelsordning, icke synas vara lämplige till antagande i deras nuvarande skick, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Majit låta genom sakkunnige personer utarbeta förnyade förslag till Författningar om handeln och näringarne i allmänhet, efter nedanstående grunder: 1:0 att hvar och en Svensk medborgare, som eger laga försvar, må tillåtas, att med egna händers arbete, i stad eller på landet, söka sitt up - Lagsamt Allni. Besv.- ock Oecon.-Ulsk.
Kollegii embetsoch tjenstemän, hvilket förhållande dock med 1858 års ingång upphört, sedan erforderliga medel för detta ändamål numera blifvit å stat uppförde. § 7. Jemlikt särskilda under loppet af revisionsåret utfärdade nådiga bref, har Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande, tillåtit utarrendering på 15 år af 2:dre Majors-bostället Tostarp vid Norra Skånska Infanteri-regementet samt på 20 år af Sqvadronchefs-bostället Kolleberga vid Skånska Hussar-regementet och 3:dje Majors-bostället Öfversta vid Nerikes regemente. Utan att ingå i pröfning om lämpligheten af ofvannänmde 3:ne boställens utarrendering, hafva Revisorerne likväl, då utarrendering på längre bestämd tid af de genom Kongl, brefvet den 2 Februari 1833, om indelta Arméens löne-reglering, för Arméens befäl afsedda éosfads-boställen på sednare tider synes blifva mera allmän, men dylika åtgärder, enligt Revisorernes åsigt, möjligen kunna gifva anledning till anspråk pä ersättning åt efterträdaren, ansett sig böra detta förhållande omförmäla. § 8. Uti Södermanlands regementes möteskostnads-räkning utbalanseras en behållning till år 1858 af 606 R:dr 40 sk. 2 rst. Banko underjuppgift, att densamma vore inne - — 61 stående i Nyköpings läns ränteri, men något ränteri-intyg öfver behållningen finnes ej räkningen bilagd. § 9. Den kontanta delen, 702,786 Riksdaler 36 sk. 2 rst, af reservations-anslaget till försvars-verket till lands i allmänhet, eller Krigs-kollegii Departementer, fördelas af Kongl. Maj:t, genom årliga stater, mellan Kollegii Artilleri-, Fortifikationsoch Intendents-afdelningar. Uti räkenskapen redovisas detta anslag sålunda: a,) Årtilleri-afdelniugen. Debet. Balans från år 1856: Uppbörd:
Om jag ej minnes orätt, blef vid 1809 års Riksdag hagan om Götha Canals anläggning hänvist till bancoUtskottet; och synes mig nu förevarande ämne så mycket mera böra af detta Utskott behandlas, som, dä försträekningar och förskott af Ranken ingå i beräkningen, sådant ej kan af något annat Utskott bedömmas, och BancoUtskottet, lör att utlåta sig, nödvändigt må - * Den 17 April. 335 ste äga tillfälle att undersöka verkliga behöfvet och beloppet, samt tillse att Bunkens säkerhet blir i allo bevarad, hvilket ej kan utrönas utan en fullständig kännedom af hvad som redan är verkställdt och vidare tiliamnas. Skulle BancoUtskottet vid denna saks handterande finna vidsträcktare undersökningar och underrättelser nödvändiga, är jag säker, att Utskottet ej underlåter att till deras ernående i vederbörlig ordning sig anmäla. Herr Grefven och Landt Mar skalken upplyste, att detta mål vid 1809 års Riksdag icke hade blifvit behandladt af Banco-, utan af QeconomieUtskottet. Grefve Lilliencrantz lnedgaf, att så skett, men att ock sådant icke då annorlunda kunnat ske, emedan frågan då var ceconomisk. Anmiiltesoch emottogs en Deputation från det Hedervärda BondeStåudet, under anförande af Riksdagsmannen Jon Jonsson från Blekinge, som tillkännagaf, att BondeStåndet denna dag bifallit ConstitutionsUtskottets hvilande förslag till en tilläggning i 56. §. RegeringsFormen, rörande ett särskildt sätt till t Constitutionsfrågors behandling. Sedan Deputationen afträdt, gjorde Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken proposition om förordnande af det föreslagna särskildta Utskottet. V 336 Den 17 April Grefve von Schwerin hemställde, om icke frågorna först borde så skiljas, att granskningen borde särskildt företagas, och frågan om det till Canalverkets bedrifvande behöfJiga bidrag särskildt behandlas, samt en praescriptions-tid för Utskottets yttrande fastställas.
Jag tror, att Riksens Ständer ganska väl kunna, i förening med yttrandet rörande sistnämnde ärende, framställa den underdåniga önskan, att Landtmätare hädanefter måga genom Statens försorg instrueras i Agro. nomien. Man har många exempel pä sädane instruerade personer i Dannemark och Tyskland i och det tyckes icke vara omöjligt att äfven vi, som ej sakne skicklige Chemister och naturforskare, skulle kunna inom landet bilda kunnige agronomer. Hvad den af mig föreslagne methodbeträffar, att genom jördens lottläggning bestämma bevillningen, så medgifver jag visserligen, att något bättre sätt torde kunna utfinnas, men för min enskilda del har jag ej hört omtalas något mera lämpligt, än det som medförer den förmonen, att Staten icke kan komma att lida brist i dess påräknade inkomster, och Folket ej kan komma att gifva mer, än det verkeligen bör och skall gifva. Jag har väl flere gånger tillförene yttrat, huru den ifrågavarande skattläggningen skulle för sig gå, men det är möjligt, att min framställning icke varit nog tydlig, och jag vill derföre ytterligare förklara saken. Sedan all fast förmögenhet inom Riket blifvit värderad, skulle den minsta delen antagas till Divisor, med denne del borde hela Massan divideras, den härigenom uppkommande qvot skulle utgöra antalet af lika lotter. Jag har converaationsvis hört, att man härvid Iruktat att bråk Den 6 Junit f. m, 93 skulle uppkomma, som möjeligen gjorde det svårt, att få lotteme jemna. Men om man vid denna lottläggning sökte att begagna decimal-räkningen, tror jag att några obeqväma bråk icke kunde komma i fråga, och att en billig beskattning skulle till. vägabringas, ett ändamål, som nu icke står att vinna, då man blott säger, att en egendom af iooo R:drs värde skall betala två R:dr i bevillning, hvarigenom antingen händer, att bevillningen blir för låg, då Staten förlorar, eller för hög, då den skattdragande lider.
”Hvem vet om icke Margreta tycker bäst om en böjelse, som kan begripas utan både halfoch helqväden visa. Hon lär icke vara känslolös för det intryck, hon så tydligt gjort på en man, som är känd att vara allt annat än fruntimmerskarl. Hon flyttade två gånger plats under den ena leken, för det han kom för nära – icke hade hon varit besvärad af grannskapet, om det känts fullkomligt likgiltigt.” ”Qvinnoslughet är säker kompass. Råkar kapten alldeles ur kursen, får du vara hans sjökort ... Godnatt, mitt barn ... Måtte ingen själ i staden bli sjuk i natt, så att jag får sofva i fred!” Och med en stor gäspning afslöt den äkta mannen konseljen. Den röda silkesduken. De åtta dagarna voro förflutna, efter hvilka kapten Rutger skulle fara öfver till England, och ännu åtta och åtta dagar dertill, och likväl flyttade sig hvarken resan eller något annat ur fläcken, undantagandes, förstås, den tyranniska kärleken, som icke lemnade honom rast eller ro. Han hade de två sista veckorna dagligen både träffat och talat med den ståtliga Margreta, men han såg alls intet land på det konstiga farvatten, som han kommit ut i; och beträffande det sjökort, apotekaren en gång nämt, så var det oåtkomligt. Margreta bevakade alltför väl sin syster att denna skulle ha vågat blanda sig i hvarken sjökort eller andra kort. Hon sade endast: ”Majken, om jag blir ledsen för något, så ...” och Majken var som ett mjukt vax i hennes hand. Emellertid hade den förste friaren totalt försvunnit, sedan han fått höra namnet på den nye brudsökaren; och apotekaren svor, skrattande, på att han skulle ha sina tre tunnor råg af någon annan. Ändtligen var månaden full sedan den märkvärdiga midsommardansen. Då sade en afton gamle far, som hittills tegat och ej låtsat märka något: ”När går du ombord, son?” Kaptenen ryckte till. ”Fråga mig tre dagar härefter, så skall far få svar!” Hans öde skulle bestämmas innan dessa tre dagars utgång – det var kaptenens ultimatum. Fria eller icke fria! Men då icke fria betydde ett mörker för hela lifvet, blef frieriet oundvikligt.
1894, f raingai-, a t t inflntna medel (g l v o r, niedleinsafgifter, inkonist af tombola), iippgå till 9,583: 56. Utgifter (li~~sli&amp;ll, liyra m. iii.) Från riksdagen. Shom i förra niimret af Dagny niimdes?, Ilade herr A. F. Liljeliolin i andra kaminai ' eii i en motion föreslagit, a t t riksdagen skulle bevilja e t t anslag af 8,000 kr. till understöd å t läisoanstalter, soin utbilda lärarinnor i li~isliållsgöromål med sirslrildt afseende fäst vid folltsltolans flickor. Denna inotion afstyrktes af statsutskottet, dock ined den förklaring, a t t utskottet icke skiille tvekat a t t förorda iilotioiien, on1 icke ärendet synts krlifva en fullständigare utredning all den soni iiii förelage. Närniare upplysningar salinacles nämligen, både on1 livilka läroanstalter. soni borde komma i fi ' hga tili Btiijutande af det föreslagim alislaget och lininvida detta till sitt belopp vore iniitt afpassadt till det afsedda riiidniiialet. Kaiiirarne afslogo likaledes inotioneii, dock tycktes siirskildt i andra .l; ainiilnreii ganska lifliga syinpatier för dess syfte råda. och förhoppning uttalades, a t t regeringen skulle taga saken on1 liand och till nästa riksdag inkomma ined nytt förslag i ämnet. Koiiti ' aktpi * osteii H a z h s motion om iiiidriiig i gallande lagbe' staniiilelser rnrar~dq oäkta barns försörjning i syfte a t t för barnafadern, göra det svgrare att undandraga sig sin försörjningsplikt liar afslagits a t lagutskottet och lramniaren, på den grund a t t riksdagen genom en skrif' velse af den 7 niaj 1893 redan dragit fr8gan. under k. in: ts pröfniiig. '
Björn, fyranläggning derå 8 49 b. 12 Mars b. 1 Mars b. 1 Mars b. 1 Mars 54 Blekinge, förändrad beräkningsgrund för Båtsmansvakansafgiften af nyroterad jord derstädes 45 4 1 272 b. 3 Aug. b. 2 Aug. b. 6 Ang. b. 2 Aug. 137 » beräkning af reservräntorne vid båtsmanshållet derstädes 41 4 4 271 b. 3 Aug. b. 2 Aug. b. 6 Aug. b. 2 Aug. 136 Boda Säteri, rätt att frånträda arrendet derå — 4 4 114 b. 17 Maj b. 14 Maj b. 14 Maj b. 10 Maj Bohusläns Regementes södra bataljons indelningsräntor 1 4 1 83 10 b. 25 April b. 25 April b. 26 April å. 28 April Svar på återremiss — 4 i 130 6 a. a. 14 Juni a. a. 14 Juni a. a. 14 Juni a. a. 14 Juni 169 Bolag, se Aktie-Bolag. Boningsrum för Sekreteraren vid * Riksgäldskontoret — 4 1 61 6 b. 12 Mars b. 12 Mars b. 10 Mars b. 8 Mars Borgen, solidarisk, om uppsägning deraf — 7 1 36 — b. 25 Aug. b. 25 Aug. b. 23 Aug. b. 25 Aug. 214 58 » Uppbörds-, se Uppbördsborgen. Borgmästare utom Stockholm, pensionsfond för 71 4 1 269 — b. 2 Aug. b. 2 Aug. å. 6 Aug. b. 2 Aug. 133 Svar på återremiss — 4 1 514 — a. a. 16 Aug. a.a. 16 Aug. a. a. 16 Aug. a. a. 16 Aug.
Det var ett egendomligt lif, han förstod att sätta i instrumentet; Ellen hade aldrig hört någon, som kunde få det att ljuda så; det var, som kände han alla dess hemliga strängar, och det fans icke en rörelse i ett själslif, som han icke kunde få det att uttrycka. Än suckade det och kved under hans händer, än klagade det sakta, en stillsam, hopplös sorg, än kunde harmen flamma upp och fortet brusade fram, som en storm öfver ett vatten; och det fans något af förlöst känsla i hvarje skälfvande ton. Han fantiserade öfver de folkvisemelodier, som modern brukade spela, medan hon lefde, väfde dem samman i lyriska utbrott och stämningar; och för dem, som lyssnade derinne, drogo kära, gamla minnen förbi. Men så blef oron starkare: en mörk böljgång i basen, accompagnerad af klagande, disharmoniska ackord högt uppe i diskanten; den mörka böljgången steg och steg, växte i styrka och öfvergick till trots, medan diskantens mollackord blefvo svagare och svagare. Så kom det plötsligt ett forceradt lif i strängarne; upp och ner flögo tonerna, jagande hvarandra i febrila löpningar, som oftast upplöste sig i ett disharmoniskt, lidelsefullt virrvarr — han spelade Chopin ur minnet. Ellen låg och lyssnade, med slutna ögon. Hon kände det blaserade, öfverretadt nervösa i denna musik, det metallklingande skrattet, som skar i bröstet tusen gånger mer än ett skri af smärta. Smärtan jollrade hos Chopin — eller skrattade öfverljudt och forceradt hon kände symptomerna från lifvet och från skildringarne af lifvet hysteriska kvinnonaturer, blaserade diktarnaturer, som alltid smålogo, när de kände lust att gråta hon älskade dem icke. Hon älskade kraften, som slog utan att väja; hon älskade den varma känslan, som bröt sig fram oemotståndligt, som kunde ge sig hän, som kunde le och jubla och gråta — gråta. Det var, som om musiken derinneifrån följt med hennes stämning; den blef så vemodig, och känslig och enkel.