Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader årligen afgifva berättelse om arbetets fortgång under nästföregående året samt att, sedan kommunikationsanstalten blifvit för trafiken upplåten, enligt af bemälda Styrelse uppgjorda formulär afgifva berättelser angående trafiken och hvad dermed eger gemenskap. 6:0. För fullgörandet af sådant kontrakt, äfvensom för de lyftade statsmedlens återbäring, ifall mot kontraktet brytes, bör ställas sådan säkerhet, som af Kongl. Maj;t i nåder godkännes; varande dock städer och sådana menigheter, hvilka Kongl. Majit anser derifrån böra befrias, från dylik skyldighet frikallade. 7:o. Af Kongl. Majit eller af Rikets Ständer beviljadt anslag eller lån kan i allmänhet icke utbekommas förr, än arbetsföretaget blifvit börjadt, hvarefter utan återbetalningsskyldighet anslagna medel få successivt och i mån af arbetets fortgång lyftas vid de terminer, som i kontraktet finnas utsatta eller särskildt af Kongl. Majit föreskrifvits; börande, såvida icke Kongl. Majit, med afseende å särskilda förhållanden, pröfvar skäligt annorlunda förordna, någon del af sådant anslag i Riksgäldskontoret innestå, intilldess arbetet är vederbörligen afsynadt och godkändt. Lånemedel få, sedan behöriga handlingar aflemnats, lyftas på en gång vid den tid de, som åtagit sig arbetets fullgörande, sådant åstunda, såvida icke särskild föreskrift angående tiden för lånets utbekommande blifvit meddelad. 8:0. Alla statsbidrag, som under denna riksdag blifvit uti ifrågavarande afseende beviljade, skola från Riksgälds-kontoret utbetalas antingen omedelbart eller ock genom Kongl. Majits vederbörande Befallningshafvande eller den embetsmyndighet, som fått sig i nåder uppdraget att medlen reqvirera och uttaga; börande, innan större eller mindre del af beviljadt statsbidrag utbetalas, hos Riksgälds-kontoret företes: aj om arbetets utförande afslutadt och godkändt kontrakt; b) af Kongl. Majit godkänd säkerhetshandling för samma kontrakts fullgörande eller medlens återbäring i de fall der sådan säkerhet enligt mom.
Betänkande gjorde hemställan om sattet till wal af Ståndets De» puterade wid de ärliga Markegängs sattningarne, har Ståndet funnit dermed böra sä förhällas: att när terminen till Markegängssättningen för Länet bliswit af Konungens Befallningshafwande utsatt, derom kungörelse tidigt bör af Konungens Befallningshafwande utfärdas, samt genast i Kyrkorne uppläsas, stola Jnnewänarne i hwarje Socken sä fort ste kan, sammanträda och wälja efter Socknarnes storlek «tt eller flere ombud, hwilka pä Häradshöfdingens kallelse stola infinna sig, om görlligit är wid höste tingets början, men eljest någon lämpelig tid, ä Häradets wanliga Tingsställe, der de inför Domaren eller den han i sitt ställe förordnar, utse ett ombud frän hwarje Tingslag att Markegängssattningen biwista och »verkställa; warandes det derwid nödigt att Konungens Befallningshafwande underrättar Domaren i orten om den för Markegängs» sättningen bestämda tid, att Domaren genast derefter utfärdar kungörelser art i Kyrkorne uppläsas om tiden och stället för Sockne ombudens sammankomst till wal af Deputerade, samt att Presterstapet, dea dag 358 Den 4 November. dag Konungens Befallningshafwandes kungörelse uppläses äfven utlyser Socknestämma till wal af Församlingens ombud; och kommer wid dejsa wal enehanda rösträttighet gälla som wid Riksdagsmanna wal är föreffriswit. Men i anledning af Riksdags - Fnlkmagtiges frän Gefleborgs, Westernorrlands och Westcrbottns Län, derom af anförde ffäl gjorde pästäende, har Ståndet funnit med walen till Deputerade i defla Län efter förre manligheten böra förhälias; derom de öfrige Resp Sränden genom ProtocollsUldrag wördsamt och wänligen skulle underrättas. Ut supra. Lx kiotooosto 8.
Älla mål, angående förbrytelser emot denna Lag, stola wid answar för Domare och Embetsman, med största skyndsamhet asgöras, och'wid alla tillfällen da fraga kunde uppsta om flera olika brotts bestraffning, serskildt behandlas, afwen som den brottslige i alla de fall, dä han ej redan gjort sig saker kill dödsstraff eller Fästning för lifstiden, stall serskildt undergå den bestraffning, som han, enligt denna Lag sig adragit; Böter efter denna Lag mä ej sörwandlas ! annat straff, än fängelse ä fästning, ester beräkning af Sexton Rwr zr såsom svarande emot hwarje månads fängelse, mänaden räknad til! TjugUätta dagar. Böter under ofwannämnde summa, sware emot Fjorton dagars fänselse i orten, der förbrytelsen skett, Den 22 Zunik. 797 Böter ester denna Lag gange till tweskiftes emellan Åklagaren och närmaste Inrättning för de fattiga, de fall undankagne, dä böter, enligt hwad här ofwan stadgadt är, Mälsaganden ensamt tillfalla. Til! yttermera wiflo re. wordsamt Memorial! ^ill åtlydnad ak Riksdags,Ordningens Ly§., samt i stöd af den rättighet i ,c>; §. Regeringsformen innefattas, har Constitukions-Urssottek, genast wid denna Riksdags början, genom amalan hos HofCanzleren, äskat de Protokoll, som uti StatS-Rädet blifwit förde och af Utskottet boede genomläsas; Och hafwa, i anledning deraf till Utskottet blifwit öfwcrlemnade.- i:o. De öfwer Justitie-Arender i Stats-Radct hällne Protocoll, frän och med den 28 Julii i8io, till vch med den 2 April inncwarande är. 2:0 Protocollerne öfwer General AuditörsArender, frän och med den Julii »8ro, lill och med den 2 ststl. April. zw.
Länder, kunde lemna en sådan be-r hållning sorn ett eller annat fartyg på målaren, så skulle jag dela Herr Ribens mening; men för. hållandet dr tvärtom. De, som gifva den mesta inkomsten, år o de, som segla på insjöarne, och de betala inga båkafgifter. De andra segla ej på långt når med den förmån, i synnerhet de, som segla utomlands. Derföre kan jag ej annat ån tillstyrka Utskottets förslag, så vida man vill anse desse fartygs begagnande till utrikes resor såsom något förmonligt. Jag tror ej, att de med fördel kunna användas att transportera fraktgods, men vål passagerare och poster och att boxera köpmansfartyg, hvilket vid resor till utländska orter ej. torde ge den betydelige ber hållning, sorn, man tyckes förmoda.. Herr Hjerta, Johan Guftaf: Jag förenar mig uti Herr von Hartmansdorff* åsigt, och tror, att O.econornie-Utskotlet orätt behandlat detta mål, då Utskottet tillstyrkt, att det i önskningsvåg skulle framställas. Ifrågavarande 'argifter utgöra en. af Statens betydligare intrader, sorn de sednare åren gifvit betydligt öfverskott, och hvilken, såsom hittills, bör höja under Rik - 34* Den 9 September *. m. sens Ständers pröfning. Således tror jag, att saken bör handläggas af StatsUtskottef, och anhåller till följe deraf, om återremiss till OeconomieUtskottet, jemte den tillsägelse, att behandla målet samfält med StatsUtskottet. J;g förmodar, att resultatet då torde blifva olika, emedan jag förenar mig i den åsigt, att det vore nog frikostigt, att efterskänka alla båkafgifter, och kan ej dela den siste Talarens öfvertygelse; ty naturligtvis minska ångfartygen qvantiteten af öfrige fartyg derigenom , att de borttaga vinsten för de seglande. Det vore oriktigt, om man hindrade detta, men uti vissa afgifter måste de vål deltaga. Jag anhåller således om proposition å en sådan återremiss som jag nämnt. Herr Riben:
Midt emot de berg, vid hvilkas fot staden utbreder sig, reser sig, på venstra Donaustranden, der den lilla floden Ilz i den utgjuter sitt vatten, en brant klippa, täckt af en befästning, Oberhaus, som beherrskar de tre floderna, staden och den kringliggande nejden. Uppåt består denna i den trånga flodrännan, men nedom Passau utbreder sig ett det täckaste, i frisk fägring grönskande landskap, omslutet af en ram af pittoreskt formade berg. Strömmen är så stark, att fartyget ej kan vända midtför staden, utan måste följa med ett stycke nedåt, för att åter arbeta sig upp i det lugna vattnet mellan båda flodernas strömfåror. Anblicken af staden och nejden är öfverraskande, och förf. tvekar ej att sätta denna utsigt från floden öfver den vid Koblenz, med hvilken stads läge Passaus har mycken likhet. En dylik öfverraskning väntar den resande snart åter. Bergen sluta sig ånyo tillsamman, och efter någon tid befinner man sig i en ny bergränna med 5 à 600 fot höga väggar. Ser man sig tillbaka från slutet af denna, som der en half mil löper fram i rak linje, så har man framför sig en den mest romantiska, ehuru något dystra dal, på hvars sidor ruiner titta fram ur den täta skogen, och i hvars fond vid dalens ändpunkt ett skönt slott majestätiskt blickar ned öfver dalen och flodens hela lopp. Knappt har man hemtat sig från första intrycket af denna syn, så vika plötsligt bergen åter undan, och ett vidsträckt land, med odlade fält, löfbekransade kullar, skönt gröna, från de skogiga bergspetsarne nedhängande gräsmattor,25 fäster och tjusar blicken. Så kommer åter en bergpassage, vid inträdet i hvilken man omgifves af de såkallade Maximilians-tornen, en kedja af bombfria blockhus. På några minuter är den genomfaren, och så har man åter för sina ögon ett stort skönt landskap, vid hvars början staden Linz ligger på flodens högra strand. Det är ett oupphörligt vexlande sceneri, mera storartadt och mera öfverraskande än något vid Rhein.
Herr vice Talemannen Brink föreslår, att 340 ång-brännerier, efter bestämd och lika modell, tillverkande hvartdera 250 kannor på dygnet, fördelas på de län, der spanmåls-tillgången medgifver, hvarigenom således Femton millioner Tre Hundra Tusen kannor på sex månader skulle åstadkommas, att' skatten för tillverkad kanna 6-gradigt bränvin blifver år 1855 16 sk., åren 1856 och 1857 20 sk. och sedermera 24 sk., som månadtligen förskottsvis insättes i länets ränteri, att brännings-tiden blifver från den 1 Nov. till och med sista April eller, efter särskild anmälan, från den 1 Oktober till och med sista Mars ; att bränneriernas antal för hvarje län bestämmes af Konungens Befallningshafvande och rättigheten upplåtes på entreprenad, att flere få förena sig om ett bränneri, att Kronans stämpel anbringas å alla till bränvins-redskap hörande apparater, som hafva inflytande på tiilverknings-mängden, att ansvar för'sålunda stämplad redskaps förändring stadgas, och att hvarje bränneri ställes under uppsigt af någon, heldst techniskt bildad person. Herr Henschen vill, i anledning af en genom honom inlemnad petition, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t anhålla, att om en eller annan kommun, vare sig socken, stad eller län, vill från sitt område förvisa brända och destillerade drycker, utom för medicinska och kemiska ändamål, nådigt bifall dertill måtte lemnäs och för kommunen utfärdas sådant förbud, som redan länge gällt för Lappmarken.
S29 reglemenfariska föreskrifter, hvarförutan Ridder»kapel och Adeln ägde öppet, alf när målet från bemälte Utskott återkommit, derutinnan höra Riddarhus-Utskottet, innan beslut fattades; trodde Herr Grejven och Landtmarskal ken sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att Högstberörde skrifvelse nu finge till Lagoch Oeconomie-Utskotten remitteras; med anmodan till Lag-Utskottet att uppgöra ett fullständigt förslag, så väl till en Lag för ordningens bibehållande bland de främmande Åhörare, hvilka kunde komma att öfverläggningarne bivista, som till bestämmande af det ansvar, hvarmed öfvertradelser deraf borde beläar . Ö gas, samt till Oeconomie-Utskottet att författa de reglementariska föreskrifter, hvilka för offentlighetens verkställighet blifva nödige, och sorn ej mindre med Lagstiftningen i allmänhet, än hvarje Medborgares rätt böra vara öfverensstämmande. Ropades starka Ja, jemte några Nej. Herr Lefrén: Jag underställer vördsamt Herr Grefvens och Landtmarskalkens bepröfvande, om det ej kunde tillåtas, att min motion lick remitteras till Utskotten, emedan det är en gifven följd, att om den Proposition Herr Grefven och Landtmarskalken i sådant afseende täcktes framställa, blef besvarad med ja, motionen kom att behandlas i ett sammanhang med Kongl, Maj;ts Nådiga skrifvelse. Ridd. o. A cl t Prot, IV, Band, 54. Dtn 23 Maji t, m. Friherre Cederström förenade sig'med Herr Lefrén. Grefve von Schverin: Ogerna ser jag, att hvad som rörer det reglementariska inom Riddarhuset, må underställas andras pröfning. Likväl tillstyrker jag, att Ridderskapet och Adeln ville bifalla den af Herr Grefven och LandtMarskalken framställda proposition om remiss till OeconomieUtskottet.
Då Indeldta Armeens, serdeles Cavalleriets, öfning är af stor och obestridlig vigt, hvadan ock det anslag, deruti tillökning nu blifvit begärd, redan finnes å Riks-Staten uppfördt, har Utskottet, lika med Kongl. Maj:t, funnit det för Exercis-Squadronerna jemväl vid de Regementen, som ej kommit i åtnjutande af andel uti de förut beviljade 22,000 R:dr, erforderliga belopp, böra, utan sammanblandning med det för Indeldta Arméens mötes-kostnader utgående anslag, serskildt anvisas; och får Utskottet följaktligen tillstyrka, att det nu för Exercis-Squadronerne uppförda anslag, 22,000 R:dr, måtte ökas med 15,500 R:dr, eller till 37,500 R:dr, och för framtiden erhålla egenskapen af ett Bih. till R. St. Fröt. 1844. 4 Sami. i Afd. 11 Haft. 2 10 Sluts-Utskottets Utlåtande, N:o 3y - Reservations-anslag, så alt, hvad deraf ej för ett år utgår, må kunna till samma föremål ett följande år disponeras. d) Tili underhåll för Lnstruetions-compagnier vid Indeidta Infanteriet har Kongl. Maj:t vidare begärt 35,000 Ridr, samt tili underhållande af sängar, sängklädes-persedlar, husgeråd, m. m., för dessa Compagnier 2,500 R:dr, eller tillsammans 37,500 R:dr årligen. Under åberopande af hvad Utskottet här ofvan i allmänhet anfört, i afseende å tillökningar i denna Hufvud-Titels anslag, och då för Instructions-Compagnierne, i den händelse Kongl. Majit skulle finna deras bildande böra ega rum, oberoende af de förändringar uti Arméens organisation, hvilka Kongl.
Emot nu upplästa förslag tili underdånig skrifvelse år väl ingen anledning till anmärkning så till vida, som att ifrågavarande förslag ej skulle vara öfverensstämmande med Rikets Ständers beslut; men sedan Ridderskapet oell Adeln redan funnit sig ej kunna helt och hållet godkänna detta förslag, oell då jag anser nämnda Riks-Ståiids åsigt hafva skäl för sig kan jag ej annat än Önska, att äfven Högvördiga Ståndet måtte återremittera berörde skrifvelse-försjag. Der förekommer nemligen en motivering för bestämmandet af räntan (5 \J2 procent), hvilken motivering ej är behöflig! att för Kongl. Maj:t framställa. Förslaget innehåller nemligen, att Rikets Ständer redan förut gifvit tillkänna, att de för GeiieDala jernvägen gjort icke obetydliga uppoffringar. med uttryckligt vilkor, alt intet derutöfver ytterligare skulle äskås. men. på del Riks-Ståndens sednaste beslut dermed ej skulle råka i strid, säges det vidare, att räntan, som bolaget vöre skyldigt att till Slaten erlägga, ej finge understiga den ränta, sorn Staten för sitt jernvägs—lån bomme alf vidkännas, emedan eljest en förlust för Staten skulle uppkomma. Onekligt är emellertid, att dessa båda låne-transaktioner ej hafva något att göra med hvarandra. Skälet tiil den högre räntans bestämmande för Gelle-Dåhla jernvägen var den nuvarande pennirigesfållningén i allmänhet, hvaremot man i Statsutskottet ej salle frågan om jernvägs-lanet i något väsentligt sammanhang dermed. Då följaktligen frågan om Statens stora jernvägs-lån ej synes böra med ifrågavarande sak hopblandas, får jag vördsamt yrka, alt skrilvelse-förslaget matte till ExpeditionsUtskoltet återremitteras i den syftning, alt nu ifrågavarande stycke må helt och hållet borttagas ur motiveringen, som derlorutan synes tillräckligen fullständig. Härutinnan hördes flere af Ståndets ledamöter instämma. S. D. Föredrogs och remitterades till Stats-Utskoltet en från Fullmäktige i Riksgälds-kontoret inkommen Skrifvelse til!
Och beträffande Bränvinsbränningen, så vore, i anledning af sistnämnde Utskotts Betänkande af den 8 i denna månad, Ståndets Beslut derom redan fattadt och hvarvid Hedervärda Bonde-Ståndet ansåg sig böra låta bero, med öfverlemnande åt Kongl. Maj:t, att i anledning häraf vidare i Nåder förordna hvad som kunde nödigt anses. Men Utskottets förslag, om utgifvande af en Stats-öeconomisk Journal, fann Bonde-Ståndet skäligt till alla dess punkter antaga, utom i den del, sorn angår utnämnande af dess Suppleant, hvilket åt TryckfriV, ets-Comitéen uppdrages. Genom 1740 Den S 0 Juli. Genom Proiocolls - Utdrag skulle de öfriga Besptctiva Stånden härom ineddelas vördsam och vänlig underrättelse. Ut supra. Ex Protocollo Oiof Werlin. 8. D. Upplästes Stats-Utskottets ankomne Memorial af den 18 i denna månad, jemte dervid fogade berättelse , angående verkställd Bevision af räkenskaperna öfver erhållna subsidier; och blef hvad Utskottet tillstyrkt i afseende på decharge för vederbörande, hvilka med Förvaltningen och Bedogörelsen deraf haft befattning, af Hedervärda Boude-Ståndet bifallet. Ut supra,. Ex Protocollo Olof Werlin. S. X>. Stats-Utskottets den 19 Juli afgifna Memorial, i anledning af Välluf!. Borgare-Ståndets och Hedervärda Bonde-Ståndets anmodan, att föreslå arfvoden för Ståndens Notarier och Cantzlister, samt tractamente för Extra-Ordinarie CantZr listerna, upplästes; och då något dervid ej var att påminna, skulle detsamma tillställas Talman^ nen, att vidtaga den af Utskottet föreslagna åtgärd. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Den 20 Juli» 1741 8. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Banko^Utskntlets Utlåtande, Jis 39.
N:o 15, i anledning af väckt motion om förändring af 2 § i GiftermålsBalkens 10 kapitel, blef samma Betänkande af Ståndet afslagel; hvaremot Ståndet godkände samma Utskotts Betänkande N:o 18, i anledning af yäckta motioner om arfsrätt för oäkta barn; N:o 19, i anledning af väckta motioner, angående förändring i gällande föreskrifter i afseende på lagfart af fast egendom; N:o 20, i anledning af väckt motion om antagande af ett stadgande derom, ali vid arfskifte emellan syskon afseende bör göras å verkställd uppfostran och uppnådd ålder; samt N:o 21, i anledning af väckt motion om förändring af expropriations-lagen. S. D. Hvar efter annan föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 55, i anledning af väckt motion om förvärfvande för Statens räkning af förra allmänningen Trenningshult och Kronoskatte-hemmanel Tvenningen. N:o 56, i anledning af väckt motion om tillägg till 12:te punkten af Instruk tionen för Postmästare den 16 Februari 1707; N:o 57, i anledning af väckt motion om ändring i det arfvode Postförval tare ega beräkna sig för tidningars afsändande; N:o 58, i anledning af väckt motion om lika mått öfver hela riket å den i hemmansräntan ingående spanmål; N:o 59, i anledning af väckt motion om upphäfvande af 84 § i Kongl. Maj-.ls Nådiga Förordning den 6 September 1842, om truppers och persedlars förskaffande; N:o 60, i anledning af väckt motion om tillägg till 28 § uti Kongl. Majis Nådiga Instruktion för Justerare af mått och vigter den 31 Januari 1855; och N:o 61, i anledning af väckt motion om föreskrifters meddelande vid vägning af spanmål. S. I). Föredrogos och godkändes Expeditions-U(skot tels nedannämnde förslag till Rikets Ständers "“Jerdåniga skrifvelse!' till Kongl. Maji:
Wid öfwcrwägande af alla.desta Författningar, igenfinner likwäl icke Utskottet i nägonthcra af dem, nägvrr sädan utcflukandc werkelig förmän, som bör eller karr komma under namn af Privilegium, och har pä sädarr grund ej ansett nödigt i vesta delar, hwarom 172Z ärS Privilegier i öfrigt icke handla eller ens omnämna, nä« got utl det författade sammandraget anföra. Pltcrligarc har Uttkottet suunit, huruledes ge« nom Landt-Tulls och Accis - Stadgan af den 19 Sept. 1776, 12 Cap. och g § Riddcrskapct och Adeln jemte wänga andra där uppräknade personer, äga rätt njuta frihet för huSbehvis Dagcrie - Accis af den Spannmäl som de i deras hushäll förtära, och pä sädan grund äga akt för sig och sitt folk ärligen emot qvitto i AcciS-Kammaren uttaga g öre Snut., säsom ersättning för hwad i sädan afgift erlagdt blifwit. Denna vbetpdeliga förmän, som i alla fall icke ensamt tillkommer Riddcrskapct och Adeln, har Utskottet med allt skäl ansett sig böra utesluta. Enär ben i Konung ben XI:tas tid ut färdade Kprko-Lag tillätcr Ridderffapct och Adeln akt med wiste stadgade wilkor kalla och begagna Hus-Präst, sä har Utskottet trott sig, ehuru den i 172Z ärs P i-> vilegier icke är omnämnd, likwäl böra denna rättighet i Sammandraget upptaga. 4656 Den Zg October.
Jag försäkrar att studenterne i Paris äro lika goda kamrater som de i Upsala. Finnes det icke något kamratiif på Carlberg? Man har sagt att föräldrar skulle med mera trygghet skicka sina söner till Upsala, än till Stockholm. Jag har hört ganska många föräldrar med mycken oro tala om nödvändigheten att sända dem till Upsala, och jag bekänner att jag sjelf kommer att hysa den, då jag skall skicka mina söner dit. Jag vill i motsats deremot säga, att orsaken hvarföre studenterne i en småstad lättare råka i förvillelser är den, att umgängeslifvet i bildade hus står dem mycket mindre öppet. Helt annorlunda vöre lörhållandet i Stockholm, der det väl skulle finnas få studenter, som icke bade åtminstone någon anförvandt eller bekant till anförvandter. Dessutom bör man taga i betraktande att Stockholm med afseende på sin folkmängd är visserligen blott 31T del af landet, men i afseende på mängden af dem, hvilkas söner besöka universitetet, T\y:del. Detta bör icke heller alldeles förbises. Med de lättade kommunikationer, som nu finnas, hitta studenterna, om de vilja, ganska ledigt till Stockholm. Tror man då icke att dessa resor äro lika farliga som att ständigt vistas här? Jag har kännedom om att redan nu åtskilliga studenter ligga här i Stockholm och sköta sina studier och fara upp till Upsala endast för att tentera. Förhållandet måste blifva sådant allt mer och mer i samma mån som ressurserna att här inhemta bildning tillväxa. Jag har blott talat om den juridiska fakulteten, som jag känner; men jag vet, att äfven i de andra man stundom erbjudit utmärkta vetenskapsmän platser i Upsala, men att de vägrat emottaga dem, emedan vetenskapsmannen lefver helst i atmosferen af den större vetenskapligheten. Jag kan icke neka, att då jag hörde denna ömhet om Upsala universitet isynnerhet uttalad af stadens representanter — jag påminner mig nemi. att inom Borgare-St., i afseende på Carolinska Institutet, de talare, som mest satte sig emot förslaget, voro representanter från en universitetsstad — denna känsla erinrar om markattans, som af ren moderskärlek kramar ihjäl sina egna ungar. Jag tror icke att frågan vid detta tillfälle blir Den 20 April. 59» löst. Dertill fordras större förberedelser.
Och, som 370,000 R:dr svara ungefär emot 23,000 Skeppund Stångjern å 17 R:dr, eller 230 Skeppund Hammarskatt, så borde 23o röster välja en Fullmägtig. Men, som i de åtta millionerne alla Mineralrikets producter och alla deras första förädlingaF äro intagne, så skulle i alla grenar af Bergsbruksrörelsen en viss årlig production, som Const. Ut sk. Betänkanden. 85 svarade emot 100 Skeppund Stångjerns värde, gifva ägaren en valröst. Det bör här erkännas, att det ej varit möjligt att af de nyttjade tabellerne dömraa om Tackjerns-blåsningeus värde, såsom särskilt egendom betraktad, äfven så är det med jern-gjuterierne och Stål tillverkningen; men när en hufvud-princip är gifven, kommer tillämpningen sedermera att af vederbörande Embetsmän fullföljas; och det blir denna tillämpning, som afgör antalet af de Fullmägtige. I öfrigt gäller samma regel här som i alla Stånd: ingen må äga röster i tvenne Stånd tillika: ingen må välja, som ej sjelf kan väljas. Följaktligen afgå alla fastighetsägare i denna dass, som höra till de redan Representerande Stånden. Huru många röster de utgöra är så mycket svårare att bestämma, som häruti nästan årliga förändringar inträffa. Enligt en i 1809 års Constitutions-Utskott antagen förmodan, skulle tre femtedelar af dessa Verk vara .i sådana händer, och i den händelsen komme den verkliga Representation blott att bestå af åtta eller nie nya Riksdagsmän. De skulle, på samma sätt som Fahlu Bergslags Fullmägtig, räknas till de större Städerne i grannskapen af Hufvud-districten som välja, hvilka af vederbörande Bergmästare komma att utstakas. 4:o Fabriksägare på Bandet. Till Brukshandteringen hafva blifvit räknade alla Mineral-Fabriker, orörlige lika bergen sorn nära dem. Andre f abriker och Ma - 84 Const. Ulsk. Betänkanden. nufactur-verk, rörlige och flyttbare, till en elei utlagde ur Städerne, torde böra räknas till Städerne och förstärka dem.