Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Carl E R 1 * FRIS: 1 KRONA * FRIS: 1 KRONA « G, G:son Hård af Segerstad, Alma Hård af Segerstad, BIRGER JARLSGATAN Rikstel 2 0 ' FRIS: 1 KRONA 1111 10 E I 11 IIIIIIIIU 1 1 111 UT R o n d o capriccioso samt skördade för d e m liksom för öfriga n u m m e r stormande bifall från den fullsatta salongen. ICKE UNDERLÅTA ATT BEGÄRA VÅRA PROFVER. Schweizer k Co., Luzern (Schweiz) SIDENTYGS-EXPORT, (C) 13, S T O R T ca 1 TR. Allm. tel 86 '. åt $ efterlefvande! •13 F 8, 0 0 0 KR 55 u p p l a g r a - a har den modejournal, hvaraf en svensk upplaga sedan flere år utgifves under namnet IDUNS MODETIDNING o c h s o m år för år undantränger alla andra modejournaler. — IDUNS MODETIDNING utgifves i 2 UPPLAGOR, båda m e d 2 n:r i månaden, hvartdera numret innehållande inemot 100 CHARMANTA ILLUSTRATIONER samt åtföljdt af en STOR DUBBELSIDIG MÖNSTERBILAGA. M e d den dyrare upplagan — PLANSCHUPPLAGAN — s o m kostar ENDAST 5 KRONOR pr år, följa dessutom 1 gg i PO mån. HEN FÖRR, IFALL SAMTLIGA LOTTER VA SENTUGT TIDIGARE BLIF VA SÅLDA VID KÖP AF MINST 50 LOTTER UMNAS 10 % RABATT. BESTÄLLNING TORDE ÅTFÖLJAS AF LIKVID SAMT AO ÖRES PORTO FÖR REKOMMENDATION OCH DR40- NINGSL1STA. TILL FÖRMÅN FÖR OCH MUSIKHANDLARNES PENSIONSFÖRENING. M O D E - V?
Rätt läte, då »sådant sker, i sitt inteckningsprotokoll korteligen intagas hvad hand»lingen innehåller med dag och årtal då den utgafs, af hvilken Rätt in »teckningen beviljad är med dag och årtal då det skedde och då in »teckningen förnyades, om det skett; teckne ock bevis å handlingen, »att den, till vinnande af inteckningsförnyelse, företedd varit: sedan »gifve borgenär protokollet deröfver in till den Rätt, som intecknin»gen beviljat, inom tid, som i 21 § sågs; och vare detta så gildt som »om handlingen der företedd blifvit.» När Lag-Utskottets Betänkande förekom till afgörande den 8 Augusti 1860 hos det Itiks-Stånd, inom hvilket det ogillande omdömet framstäldes, yttrade sig merbemälde Representant ordagrannt sålunda: »Utskottets förevarande förslag synes hafva sin hufvudsakliga anledning i en framställning från Rikets Ständers Justitie-Ombudsman. Hos honom har förekommit anmärkning deremot, att en Domstol i Riket ansett sig ej kunna bevilja förnyelse af inteckning på grund af skuldebref, med mindre skuldebrefvet, i händelse det för sådant ändamål uppvisades inför annan Rätt, än den, som inteckningen beviljat, blifvit i Protokollet vid den Domstol, der uppvisningen skedde, ordagrannt intaget. Justitie-Ombudsmannen har icke tillåtit sig att anställa åtal mot den Domstol, som sålunda förfarit, utan ansett lämpligt att hos Rikets Ständer göra hemställan om förklaring eller ändring af 23 § uti Kongl. Förordningen, angående inteckning i fast egendom. Såvida detta nu må anses såsom ett medgifvande å hans sida, att en förändring af nämnde § erfordras, för att densamma rätteligen skal! kunna förstås, som alla Rikets Domstolar, med undantag af en enda, tydt dem, så är jag med Justitie-Ombudsmannen fullkomligt ense; men skall man åter förstå hans tvätydiga framställning så, att han, likasom Utskottet, uppfattat denna enda Domstols tolkning af 23 11 g såsom förtjent af åtal, så kan jag icke annat, än ogilla hans uppfattning.
De upplysningar om Hem föra re-båt-gil let i Götheborg, som för Rikets Ständer varit alt tillgå, föranleda icke, alt den uteslutande rättigheten till fraktning af varor å Götheborgs riviére blifvit åt Gillet öfverlåten med hufvudsaklig afsigt att bereda detta Gille någon fördel, utan synes det tvertom ovedersägligt, att denna anstalt från början åsyftat, alt bereda en för trafiken nödvändig, alltid säker utväg till varors fraktande, hvarföre Gillet äfven bär bestämd förbindelse att verkställa sådan fraktning, när helst den påkallas, och betalningen derför icke af Gillet bestämmes, utan erlägges efter en taxa, sorn af Handels-societeten föreslås och af Magistraten fastställes. Då sådane vilkor äro stadgade, är denna Gillet förunnade rättighet, enligt Rikets Ständers åsigt, egentligen att anse såsom ett conlract, afslutadt emellan Gillet och de trafikerande, representerade af Staten, med motsvarige rättigheter och skyldigheter, utan att godtycke å någondera sidan är medgifvet. Enär dock ofvan omförmäide öfverklagade olägenheter, hvilka genom denna anstalt skola träffa de trafikerande, synas antyda, att densamma tilläfventyrs icke mera är lämplig för närvaran le förhållanden, utan antagit en art af monopolium, till hvars afskalFande Rikets Ständer böra medverka, få Rikets Ständer, jemte anmälan om hvad rörande detta ärende sålunda förekommit, underdånigst anhålla, att E. K. M. täcktes i Nåder låta undersöka om och i hvad rnon de Hemförare-båt-gillet förunnade rättigheter kunna vara förnärmande för de trafikerande och menligt inverka på trafiken, samt, efter sig företeende omständigheter, vidtaga nödige åtgärder för anstaltens afskaffande, om den finnes motverka eller icke motsvara det med densamma åsyftade ändamål. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 6 Februari 1841. Expeditions-UIskottets Förslag till und.
Inom Vällofl. Borgare-Ståndet: af Herr Halling, som väl insett olägenheterne vid tillämpningen af Utskottets förslag, men tillika ansett detta vara enda sättet att med någon rättvisa bestämma den beslutade bevillningen å caractersfullmagter, likväl med iakttagande af en minimi-afgift, exempelvis af 2 R;dr för caractersfullmagter, som af Kongl. Majit meddelas, och af 1 R:dr för sådane, som af andre Aucloiiteter utfärdas; hvarjemte Herr Halling ansett det af Utskottet föresla,gne stadgandet: ”att den, som undfått afsked utan högre caracter, än som åtföljt förut innehafd tjenst, icke må påföras någon caracters bevillning”, böra uteslutas, såsom öfverflödigt; af Herr Holm, med hvilken Herr Frodell och $err Lundin förenat sig: att sättet att beräkna bevillningen efter vissa procent af beloppet Bih. till R. St. Bevillnings-U tskoltets Utlåtande N:0 44 • utaf den Charta-Sigillata, hvarmed fullmagten vore belagd, icke synteS lämpligt, enär härigenom inträffade, att personer aflika värdighet skulle bomma att erlägga olika bevillning; hvaremot en classification af alla titlar, hvarefter bevilluingen kunde beräknas, säkrast skulle leda till ändamålet.
Götheborg ege rätt att sända Trej Städerne af Första Classen : Norrköping, Carls krona, Gelle, och af Andra Classen : Upsala , Malmö , Calmar, Westervik , Westerås, Uddevalla och Wisby hvardera Två, samt alla öfrige Städer, jemte Falu-Bergslag, hvardera En FullmägtigBlifver någon Stad je ort hittills ö/liga valsätt, deruti likväl ändring kan ega ruin, enär antingen någon Stads samtelig e v alber ät tigad t Invånare, eller ock en eller flere Classer bland dem hos Konungen anhålla om fastställande af en ny Dal-ordning för Staden, och Konungen, efter vederbörandes hörande , funer skäl att härtill samtycka. Då valen förrättas af Borgerskapet samfält, och icke af Electorer , beräknas rösterna efter hvad hvar och en af de väljande till Staden skattar, samt för Falu-Bergslag, efter FjerdepartsGrufvedelarna. Annorlunda än genom ordentlig omröstning, med slutna sedlar. af Constitutions-XJtskottets betänkanden. 31 till Andra eller Första Classen uppflyttad, njute ock rätt att sända Tvänne Fullmägtige. Alla Städer af de tvänne högsta Classerna vare förbundne att sända minst En Fullmägtig ; men af de öfrige kunna Två, högst Tre, der dem så godt synes, förena sig om en Person, hvilken dock måste vara till Riksdagsman vald för en af dessa Städer, der han sjelf Magistratsperson eller Borgare är etc. Borgerskapet eller af dess utsedda Electorer, må Riksdagsfullmäktig icke kallas. Götheborg ege rätt att sända Tre , Städerne af Första och Andra Classerna hvardera Två , samt alla öfrige Städer, äfvensom FaluBergslag , hvardera En fullmägtig. Alla Städer af de tvänne högsta Classerna vare förbundne att sända minst En Fullmägtig; men af de Öfriga kunna Två, högst Tre, förena sig om en person, hvilken dock måste vara till Riksdagsman vald för en af dessa Städer, der han sjelf Magistratsperson eller Borgare är etc.
Det heter nemi. i 64:de §:n, att böter, till och med 10 R:dr, förvandlas till 7 dagars fängelse; från 10 till och med 25 R:dr till 14 dagars; från 25 till och med 50 R:dr till 21 dagars fängelse o. s. ,v. Dertill kommer, att under fängelsetiden skall fången till arbete hållas; men då man vet, att det arbete, hvartill han hålles, består deruti, att betjena de befallande vid fängelse-inrättningen med att hugga ved o. m. d., hvilket gifver honom motion, och då lian derjemte erhåller litet drickspengar, så blir följden den, att den, som för oloflig bränvinsförsäljning dömes till enkelt fängelse, alldeles icke riskerar alt under fängelsetiden slita ondt. Jag hemställer om på sådant sätt ett brott kan blifva afskräckande. Härutaf blir en ovilkorlig följd, att hvar och en, som eger tillgångar och vill begå ett brott, han skaffar sig en ansvarig, till hvilken han betalar några R:dr, för att han skall tillbringa en angenäm séjour uti fängelset. På det sättet blifver man i tillfälle, att så många gånger man behagar öfverträda författn:n. Vill man hafva en författn. efterlefd, må man då stadga sådana stränga lagbud, alt de blifva efterlefda. När man nu icke kan på något annat sätt med eftertryck straffa, må man då stadga fängelse vid vatten och bröd. Det har respekt med sig och man begår icke en dylik förbrytelse så snart igen. Jag kan icke annat än på det lifligasle tillstyrka bifall till Utsk:s förslag i denna §. Hr Gripenstedt: Jag är ledsen deröfver, att jag vid detta tillfälle nödgas upträda emot min högt aktade embetsbroder här på andra sidan; men det är mig alldeles omöjligt, att i detta afseende dela hans mening. Det är gifvet, att då man redan nu vet, att missbruk i af seende på lönnkrögerierna eger rum, så skola dessa missbruk tilltaga i en ofantlig större skala, då genom den höga beskattningen frestelsen att begå dessa förbrytelser blir så mycket större.
Banko, finge åter användas uti fastighets-låne-rörelsen, denna derigenom bereddes en tillgång, utan att Banken något äfventyrade genom den deraf föranledde sedel-ulgifning, emedan berörde kapitai-afbetalningar, enligt nu gällande föreskrifter, kunna och äfven blifvit i Bankens låne-rörelse använde. Men då denna åtgärd icke leder till afhjelpande af del behof, som för ögonblicket förefinnes; har Utskottet dernäst tagit i betraktande om och huruvida det tillfälliga förskott af 350,000 R:dr, som, efter hvad här ofvan blifvit omförmäldt, Banko-fullmäglige för denna låne-rörelse anvisat, skulle kunna förvandlas till ordinarie-fond, och såmedelst tillfälle beredas att använda i denna låne-rörelse de kapital-afbetalningar, hvilka från och med innevarande års början influtit, och som, i följd af Bunko-fullinägtiges här förut omnämnde beslut, äro reserverade, hvarvid Utskottet, då obetydlig rubbning deraf borde uppstå, funnit lämpligt, att denna af flere motionärer gjorde framställning biträda; likväl och som del närvarande behof vet blott till en obetydlig del skulle afhjelpas, medelst tillåtelse att disponera de influtne och reserverade kapital-afbetaluingarne, hvilka uppgå till ett belopp af endast omkring 200,000 R:dr Banko, då deremot de hvilande ansökningarne om lån på fastighet utgöra omkring 800,000
7Z komina att förmindskas och ncdsåttas genom Obligationers infriande, så måga nya Obligationer, i de inlöstas stalie, utgifvas till ett emot de sistnämnde svarande belopp, 10 §, Den ranta, som Riksgålds-Contoiret tillllyter för insatte medel uti 3 proCents Lånet upptages till redovisning uti Riksgålds-Contoirets vanliga Hufvud-bok; och ankommer det på Rikets Stander vid nasta Riksdag att forordna, huru med dessa rånte-medel, hvilka imedlertid, lika med andre Contoirets tillgångar, af Fullmågtige disponeras, skall förhållas. Skulle sårskild upplåning mot Riksgålds-Contoirets Obligationer med 3 proCents ranta blifva behöflig i och för det till Kongl. Maj:ts disposition på Riksgälds Contoiret anvisade Creditiv af En och En half Million Riksdaler, kommer föreskriften uti Allmänna Reglementet för Riksgålds-Contoiret att iakttagas. *) *) Protocols Utdraget som tillhör detta Betänkande N:o 6o5, är tryckt frammanföre sid. 24. Anledningen är, att af misstag har i N:o 6o4 blifvit nämnt att till det Protocolls Utdrag skulle åtfölja, men icke i Betänkandet N:o 6o5+ Förhållandet bör dock vara tvärtom. Stats-Utskottets Betänkanclcn, N:0 606. Ankom den 17 No v. i8a3. Riksens Hoglofl. Ständers sammansatte StatsBanco samt Allmänna Besvärs och Ekonomie-Utskotts Förslag till jåmnkningar i Visse delar af Riks-Ståndens Skiljagtiga Beslut rörande Allmänna Magazins-lnråttningen.
I Kollegii tanke, har intet förvillande eiler oredigt i räkenskapen härigenom uppstått, enär hvartdera af de trenne conti afsett olika ändamål och hvart för sig åsyftat räkenskapens formenliga uppställning och sammanhang; men då förstnämnde conto, med hänsigt dertill, att sjelfva stats-anslags conto borde kunna uppfylla hvad med det förra åsyftats, ansetts kunna umbäras, har detsamma uti 1845 års hufvudbok uteslutits, hvilken 364 — åtgärd, om än en olikhet emellan 1844 och 1845 års hok derigenom uppstått, innefattat ett närmande till den af Revisorerne uttryckta åsigt. Att, enligt densamma, förvaltningen af ifrågavarande medel skulle kunna ”fullständigt afhandlas” uti ett enda conto, är deremot, i Kollegii tanke, icke möjligt, om förenkling i stället för inveckling af redovisningen åsyftas. Då hland utgifterna förekomma icke blott de summor, hvilka i kassaräkningen afföras, utan ock, såsom till exempel speciella sammandraget öfver utbetalda reseoell traktaments-medel visar, kostnader, sorn genom meddelade förskotter blifvit godtgjorda och icke under titel ”reseoch traktamenls-kostnader” äro i kassaräkningen synliga, så är det nödigt, att samtliga dessa kostnader finnas på ett ställe sammanförda, för att i en summa ingå i det generella utgifts-sammandragel; och skulle ett sådant utgifternas specifika upptagande uti liqviderna för anslagen, utom det att ingen större redighet vunnes, utgöra en afvikelse från det fastställda formuläret, eldigt hvilket för hvarje uppbördsoch utgifls-titel skola finnas särskilda sammandrag; hvaremot de öfver extra ordinarie anslagen uppgjorda liqvider särskilt och tydligt höra utvisa för ett eller flera bland berörde anslag, huru mycket blifvit besparadt, och af Rikets Ständer kan disponeras, och för de öfriga, huru mycket Krigs-Kollegium utöfver ansiags-beloppet utbetalt och äger af Statsverket alt fordra.
Jordbruket är ringa och för folkundervisningen finnes en skola med tre lärare. — Läkarevården besörjes, dels af en stadsläkare, och dels af läkaren vid ett af ortens invånare inrättadt lasarett. — Tillförseln af landtmannavaror är betydlig om hösten. — En provincial-läkare är der stationerad. Thorshälla, belägen vid Mälaren. —■ Handeln sträcker sig mest till viktualier och är, likasom handtverkerierna, obetydlig. — Invånarne, hvilkas hufvudsakliga näring är åkerbruk af vanlig sädesproduktion samt peta tes-odling jemte boskapsskötsel och fårafvel, sysselsätta sig ock med befraktningar af varor till och från Stockholm samt Omkring Mälaren belägna släder. Barn under - 9 undervisningen sker i en pedagogi, tillräcklig för behofvet. Tillförseln Urringa och måste vara det då ingen afsättning finnes. Mariefred, belägen vid Mälaren har föga rörelser för både handel och handtverkerier, hvaremot jordbruk är hufvudnäringen. — Äger en skola för barnundervisningen. Trosa. Denna vid Östersjön belägna stad har till hufvudnäring strömmingsfiske, som betydligt nog idkas på fem serskilda i hafvet belägna skär. — Den insaltade strömmingen afsäLtes om sommaren i städer vid Mälaren och om hösten i Nyköping och Norrköping. — Stadens handel i en enda persons hand består egentligen uti att förse skärgården med lin, hampa, salt, viktualier och något specerier. Konstfliten hos fiskesidkarne medelst förfärdigande af den redskap de behöfva, är ej obetydlig. För barnundervisningen finnes en pedagogi. I länet finnes en köping, Malmköping kallad, anlagd på Kongl. Södermanlands Regemente tillhörige rusthållet Malma i Lilla Malma socken af Willåttinge härad, sju mil från Nyköping och tre mil från Eskilstuna. — Denna köping, hvarest drifves någon handel samt handtverkeri, lyder under landsrätt i juslitie-mål, och till polisen under Landshöfdingen, Kronobetjent ngen och en der i sednare tider tillkommen ordningsman, som invånarne sjelfva löna. — Der är ock samma Regementes mötesplats. — För tomter" der erläggas till Regementet tomtören.
Betänkanden, N:o 2g5. 4^7 q r:st., men hvilket, efter Iggeströms förmenande, skall vara oriktigt, dels derföre, att Ränta blifvit beräknad å de Iggeström till afskrifning beviljade 7000 R:dr, ehuru desamma bordt successivt honom tilIgodokomma och således genast från Balancen afgå, och dels derföre, att för den hälft af Balancen, som Hr GeneralMajoren von Utfall med ränta godtgjordt, samma ränta skall uti liqviden med Malm till en del af tiden vara honom påförd. Och då således Götha CanalBoIags f. d. Discont redan erhållit ersättning för hela egentliga Capitalet af Cassabristen samt full ränta, som serskildt varit förskrifven, för ena hälften, och för den andra hälften äfven den ränta, som, genom Goncours Dom, är vorden fastställd, så skola i och för Cassabristen, några vidare apspråk nu mera icke återstå, än blott förut omförmälde räntepretention, hvilken dock lärer komma att ansenligen förminskas samt 2.:ne sedermera anmärkte DiscontLån, det ena stort R:dr 536: 34- 4- °ch det andra R:dr 335: 33. 3. eller tillsammans Iggeström om afskrifning af denna återstod.
S)caj:t, t öfmerenöftämmelfe meb diifetd ©töuberd »ib ftfilibtte diifdbag beröm framjfädba ant)ådatt, genom beflut bett 5 februari 1860, i nåber förs ftarat, att ada otti bplifa aitorbitiitgar giftta förejlrifter i $ottgl. bref, reglementen eder författningar ffola mara tid fraft od) merfatt upps l)äfba famt attbefadt ©tatdfontoret att i be fad, ber annan tidgång för beftribanbe af fåbatta utgifter fafttad, bent imber förffottdstitel au Otifet octj b ef ö ^atfn"'mi)1'* unlebntttg af Svifeté febttafl förfamfabe 0tänberé fattabo be SDtajtt qenom ittfärbab futtgörelfe ben 14 ^December tjöranbc. |g60 fövoibnat, att fran od) nteb början af år 1861 ftångjernötitt 2)å mantatöpenningarna i otila orter af Dlifet förut utgått nteb ntngarna Be* 1 ftämmas titt57 05 ofb 12 öre etter t allmänhet ojentna betar af ben gättanbe jemtmrc Belopp 4Ät,nt,t,te,^ten' ^ai ^0119(* ftH' att bringa betta belopp i jemnare förf)åttanbe titt bet nija för mtjntberäfningen antagna becimalfpllem, men meö bibeljåtlanbe af t)mab för öfrigt i affeenbe på bettna afgiftö utgö 1860 titt DtifetS 0tänber öfmerlemnat belö bet af ferflitbe fomiteraöe uppgjorba förftag titt ttpa od) rättmifare grunber för bemillningenö förbetititig famt fättet för befia grunberg tillämpning, bets ocf $atnmar
Kungörelse angående posthemmans rotefrihet eller ersättning för rotering, i jämförelse med postföringsskyldigheten. Stockholm 27 november Det har visat sig att en mer eller mindre skyndsam handläggning hos befallningshavaren påverkar, om hur löftesmannen, som sökt laglig handräckning för sin fordran, bedöms. Därför gäller nu att fordringsägare som i övrigt iakttagit vad honom till sin rätts bevakande ålegat, bör anses ha fullgjort vad som krävs av honom. Stockholms slott den 28 november 1811. CARL JOHAN. Kungörelse angående åtskilliga omständigheter att iakttagas för kontrollen på de bevillningsavgifter som, enligt 1810 års bevillningsstadga bör utgöras för gåvor, testamenten behållen sterbhusförmögenhet och fideikommiss. Stockholm den 11 december 1811. Vi har tillsammans med riksgäldskontoret funnit nödvändigt med kontroll över de avgifter som stadgas för gåvor, testamenten, behållen förmögenhet och fideikommiss. Bevillningsavgiften för gåva och testamente är 6 %. Gåvobrevet visas för domaren som håller hand däröver. Avgiften för behållen förmögenhet i sterbhus är 3 %. Bouppteckningen skall visas för domaren och betyg att bevillningsavgiften är betald. Han skall noga föra till protokollet, hur arvingarna är släkt med den avlidne. Alla av uppbördsmän meddelade attester och kvitton bör vara i två exemplar, så att den betalande för sin säkerhet får behålla den ena. Underdomstolarna skall varje år i januari till hovrätten och landshövdingen i orten översända förteckning på under året ingivna gåvobrev, testamente, fideikommiss författningar och bouppteckningar där behållen förmögenhet ägt rum. För den särskilda kontroll och tillsyn landskontoret skall göra tilldelas dem 2 % av beloppet som inbetalas till riksgäldskontoret. Inkomma till Konungen ifrån domstolar och ämbetsmän förfrågningar om lagens rätta mening i sådana fall, som till domares åtgärd höra, äge högsta domstolen att de sålunda sökta förklaringar gifva. 1949: Regeringsrätten tillkommer det även att, i mål av beskaffenhet att kunna tillhöra dess eller kammarrättens slutliga prövning, upptaga och avgöra alla ansökningar, att Konungen må bryta dom åter, som vunnit laga kraft, eller återställa laga tid, som försuten är.
I händelse Hr Gr. o. Landtm., i anseende till R. o. Ad:s redan fattade beslut om 20 § i Gr. Frölichs förslag, finner den ej kunna med berörde förändring införas blend allm. bestämmelserna, anhåller jag om propos. på den redaction, jag förut uppgifvit, och jag tror sista mom. i alla fall kunna utgå. Hr Stuart: Då fråga var att för delägare i actiebank stadga den skyldigheten, att de skulle förbinda sig till ansvarighet för hela den tecknade actiesumman, erinrade man deremot, att actiebanker voro grundade endast på realcredit, hvaremot personalci edilen utgjorde grunden för de solidariska bankerna. Nu vill man, att solidariska banker skola vara grundade jemväl på realcredit. De skola nernl. utom den solidariska ansvarigheten, prasstera enahanda säkerhet som actiebanker. Jag iemnar derhän, huru billigt det är, att då man ej en gång vill ålägga delägare i actiebank att ansvara för fulla beloppet af den tecknade actiesumman, man vill tillförbinda delägarne i solidariska banker att ansvara för alla bankens utelöpande förbindelser, och att derjemte i säkert förvar afsätta samma summa som delägare i actiebank. I fall R. o. Ad. skulle antaga detta af Hr Stråle framställda förslag, så inser jag i sanning icke, huru någon menniska skulle kunna falla på den ideen att vilja stifta en solidarisk bank, enär den skulle hafva samma åligganden och skyldigheter som en actiebank och derjemte för delägarne medföra den förbindelsen, att vara ansvariga en för alla och alla för en för de af banken utgifna förskrifningar. j. Man har inom detta Stånd försökt apostrophera de s. k. anhängarne af solidariska banker. Då jag är en bland dem, som ifra för möjligheten af solidariska bankers uppkomst, anser jag mig böra förklara motiverna dertill, oansedt jag derigenom möjligen kan ådraga mig ytterligare apostropher från samma talare.