Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Statg - Protocolls-Utdrag, som nu före - 14 - Riksens Ständers Contoiret ansåg dock fastmindre någon svårighet, att denna tid forkortas till den i November , som erfarenheten de senare åren visat, det Boken dessförinnan varit afslutad och afven blifvit till Kongl. Men Revisionen i Kongl. Kammar-Ratten kunde ett års Bok icke hafva hunnit undergå till den 1 November det följande året. MemorialBockerne åter både kunde och borde vara afslutade på dag; och vore sålunda intet hinder, att de, lika så vål som Kongl. Stats-Contoirets Protocoller, kunde undergå granskning så nara på den fårhanden varande tiden, som lämpligt profvades. Emedlertid, då Riksens Stånders Revisorer, enligt ProtoccllsUtdraget, behagat omnåmna Memorial-Båckerne ofver Stats-Verkets Inkomster och Utgifter, ville Kongl. StatsContoiret, till undanrodjande af all irring, erinra, att Kongl. Stats-Contoirets Inkomster och Utgifter, men icke Stats-Verkets på det hela, kunde af Memorial-Bockerne för det nåstforflutna året då utfinnas. Kongl. Stats-Contoirets Cassa-förvaltning får ett fårflutet år kunde visserligen framlåggas till granskning den .1 November det påföljande, men icke Stats-Verkets Special-redovisning får Stats-Verkets In - Revisorers Berättelse. 143 komster, exempelvis för år 1820, afgifves af Uppbordsmånnen till Lands-Contoiret den l September 1821. Forst nio månader derefter slutas Lands-Boken, eller den 1 Juli 1822, och Militiae-Hufvud-Boken, hvarifrån Kongl. Stats-Contoiret skall hemta dei definitiva Utslaget af den Inkomst, som af indragne och besparde Indelningar, vacancer m. m. uppkommer, afslutas ej förr, ån år efter det löpande året. Val kunde Kongl.
Ja, der satt hon på sängkanten hos denne man, som lofvat älska henne i nöd och lust, och som hon lofvat älska, der satt hon, huttrande af köld och af en viss vidskeplig fasa öfver att se denna själ, som icke mer än till hälften lefde qvar i verlden, med hela sin åtrå, hela sin sista smula tanke hänga fast vid den mammon, som icke längre förmådde köpa någon njutning åt hans domnande lifsandar, men som han dock ända in i det sista bevakade med svartsjukt, vanmäktigt begär. Der satt denne man, i hvars hus hon arbetat hårdare än den värsta träl, der satt hon – som för allt sitt släp aldrig fått annat än vresighet – der satt hon – som tillfört honom hela sin förmögenhet för en lumpen frutitel – som tåligt böjt sig för alla hans nycker – som födt alla hans barn, som aldrig fordrat att få lefva lifvet för sin egen räkning och för sin egen njutning – der satt hon efter allt detta, utan eganderätt, anklagad inför honom som en brottsling, anklagad för en stöld af lumpna tio kronor. – Tio kronor, som han aldrig sjelfvilligt skulle gifva henne, att användas efter eget godtfinnande. Nu, när hon dag efter dag fick sitta der i tystnaden, färdig att lystra till knackningen af hans käpp, – denna brutala, hårda knackning, som om han kallat på en hund – nu hände det att hela hennes förgångna lif drog förbi henne igen, spöklikt, glädjelöst, ohyggligt. Nu låg det för hennes ögon som en enda stor, himmelskriande orätt.138 När fru Palm var i Göteborg för att helsa på Anna,139 hade de en dag suttit i fönstret hos någon bekant, för att se på en brudskara, som skulle in i en midtför liggande kyrka. Vagn efter vagn körde fram, eleganta damer hoppade ur, emottagna af artiga marskalkar, körde så vidare och stälde upp sig i raden. Så kom det en vagn; två utomordentligt vackra flickor – marskalkarne ännu artigare än eljest, bjuda de unga damerna armen, vagnen kör vidare, vänder upp i ledet och stannar.
Vid förnyad föredragning af StatsVJtslcottets den 7 slstlidne Mars, under No 80 aflåtne, samt den 23 derpaföljde e. m. på 'ISil, till Rikt^-St, Prot. 182S och rS2y, 9 Sami. t» 5:te II:t. i 3 Prof. Utdrag den i April 182g, bordet lagda Memorial , i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorda anmärkningar vid Ulskoitets förut, under N:o ig, meddeldte Utlåtande uti frågan örn Slipen»lier för Officerare till bivistande af krig utrikes ; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde Utlåtande redan blifvit af de öfrige irenne RiksStånden bifallet, för dess del dervid låta bero. S. D. Då nu ånyo föredrogos StatsUtskottets den 7 sistlidne Mars, under N:o 77, 7 9, 81 och 82 aflåtne, samt den 23 derpåföljde e. m. på bordet lagda Memorial, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte JBetänkanden : 1:0 Angående sökt befrielse från Tiondes utgörande för Aluntillverkningen vid Lovers Bruk, samt om uppmuddrande af hamnen vid Degerhamns Lastage*plats; 2:0 Angående den Förste KammarMusicus B. Crusell tillagda pension; 3:o Angående raserandet af en gammal Kyrkogård vid Landscrona Stad, samt dess ordnande till en Allmän Trädgårdseller Promenadeplats ; 4:0 Angående ett Lunds Kongl. Acade*i mie frånkändt Tionde-anslag 5 Prat. Utdrag den i April i8sg^ Fann Ridderskapet och Adeln, aff, enär sistnämnde Betänkanden redan bl Hvil af Rid. derskapet och Adeln bifallne, Utskottets ifrågavarande Memorial borde läggas till handlingarne. S. D. Foredrogos ånyo neh gillades följande StatsUtskottets den 7 sistlidne Mars afgifne, samt den 23 derpåföljde e. m. på bordet lagda litiatanden:
I enlighet, med General-Tullstyrelsens derom framställda förslag, Tennsalt, torde likaledes få i noten tilläggas: m*»• »Tennsalt och Klortenn, äfvensom Trädattike-syradt Jern; se Kemiskt-tekniska preparater, ej specificerade.» Sedan Kongl. Majit uti nådigt Bref af den 18 Februari sistlidet år förklarat, att Tidningar &c. Tidningar och Tidskrifter, äfven då de äro tryckta pä Svenska språket, böra under vissa vilkor åtnjuta tullfrihet, har General-Tullstyrelsen hemställt, alt en ny rubrik af följande lydelse, måtte, i öfverensstämmelse med högstberörda nådiga Bref, i taxan införas, nemligen: »Tidningar och Tidskrifter, äfven då de äro tryckta på Svenska språket, så framt i detta fall de, adresserade till Svenskt Postkontor, med allmän post inkomma Fria.» Och tillstyrker Utskottet bifall till detta förslag. För artikeln oarbetad Tobak, eller »Blad och Stjelk», hvarför införselstullen i Tobak. gällande taxa är bestämd till 22 öre pr «, hafva, såsom förut är nämndt, såväl oarbetad. Herr Björnstjerna, som Kontraktsprosten Janzon föreslagit förhöjda tullsatser, nemligen den förre 40 och den sednare 30 öre pr &. Då Utskottet, på sätt här nedan omförmäles, funnit skäligt att för flertalet af de få artiklar, hvilka ännu finnas med utförselstull belagde, föreslå nedsättning i samma tull till hälften af nu stadgadt belopp, samt för artikeln Ved fullkomlig tullfrihet, har Utskottet jemväl varit betänkt att på något lämpligt sätt söka motväga den minskning i tullinkomsterna, som häraf möjligen, kunde blifva en följd; och har Utskottet ansett ett dylikt ändamål kunna med minsta olägenhet vinnas genom en lindrig förhöjning af införselstullen å oarbetad Tobak.
M:s nåd. pröfning beror, anhåller jag att få fästa R. o. Adis samt StatsUtskis uppmärksamhet deruppå, att ehuru visserligen på det sätt Utsk. föreslagit, eller genom försäljning af Nummerlotteri-contorets hus, tillgångar skulle kunna beredas för de vid Carolinska institutet högst nödvändiga repationer och tillbyggnader, för erhållande af tjenliga rum till bibliothek och samlingar, torde det dock till vinnande af detta ändamål vara nödigt, att i någon mån modifiera beslutet i denna del. Enligt den af Utsk. gjorda framställning, skulle, i händelse K. Sundhets-col l:m till institutets local förflyttas, institutets behof af ökadt utrymme äfven lå tagas i beräkning vid den i förstnämnda afseende erforderliga inredning och tillbyggnad. Om deremot K. M. icke ingår på denna flyttning, får således Carolinska institutet intet byggnadsanslag; och detta, emedan Utsk. (jemför betänk. 354, D-2-) i sådant fall åt coll:m anvisat lottericontorets hus, hvilket sålunda icke lomme att försäljas. — Ifrågavar. hus äger emedlertid genom sitt läge i sjelfva medelpunkten af staden och genom dess många boningsrum, föga passande för ett publikt embetsverk, ett temmeligen högt värde och vida mer utrymme än collini för sin del kan behöfva. Dess försäljning skulle sannolikt inbringa 4o å 5o,ooo ndr bico. För att med större säkerhet vinna båda ändamålen, nemi. Sundhetscollegii förflyttning från dess nuvar, local och Carolinska institutets byggnaders erforderliga utvidgning och iståndsättande, skulle jag derföre vördsamt föreslå: '’all LolUri-con - Den aS November f. m. 4*9 lorets* lilis finge för sälj as och elen derför inflytande köpeskilling af K.
Utskottet känner fullkomligen, att, enligt nu gällande Författningar, de missbruk, som vice Talmannen Hyckert öfverklagar, kunna förekomtnas;. och då några så beskaffade missbruk inträffa, torde rättelse deruti visserligen erhållas , om den lidande, uti sådan ordning som Författningarne utstaka, gör sin klagan anhängig hos Konungens Befallningshafvande, hvilka äga att tillse, T) en 1G Maj. ^qJ tillse, det bade den ena och den andra njuter sin lagliga rätt till godo. Enär härtill kommer,' att, å ena sidan, de af Hyckert åberopade 1627,* 3668 och 1683 års
Att den FriSocknarne hittills åliggande hemlmdsskyldigheten af Kol och Ved till Dylta Svafvelbruks innehafvare kommc att upphöra, såsom för svafveltillverkningen öfverflödig, och FriSocknarne mer än allt annat betungande; såsom stöd hvarför blifvit anfördt, att behörigen upplyst blifvit, att äfven roed den vid Dylta nu brukliga skogsödaude svafvelprocessen, de för svafveltillverkningen derstädes anslagne Kronoskogarne lemna mer än öfverflödig tillgång för svafveltillverkningen; att vid de Svafvelverk, der den bättre och mindre skogsödande svafvelprocessen en längre tid varit begagnad, beräknas ej mer än en famn ved på tillverkningen af ett Skeppund Svafvel victualievigt eller i| Skeppund Stapelstadsvigt, och denna famn, som håller icke mer än 3 alnar i höjd och längd, och hvart vedträd sällan mer än 5 qvarter* längd, således är mindre än af ett Stafrum, som för Dylta Svafvelbruk måste hålla 3i aln i cuhik, hvaraf följer, att den vedtillgång, som Kronoskogarne Kolahult och den så kallade Östra Allmänningen med deras framtida bestånd årligen lemna eller y34 Stafrum, vid ett Svafvelverk, der den mindre skogs - 20 Stats -Utskottets ödande processen användes, skulle vara tillräcklig för tillverkning af en 14 ä i5 gänger större qvantitet svafvel än den K. M:t och Kronan nu påräknar att från Dylta erhålla; och att, när FriSocknarnes herabudsskyldighet, under den skogödande till verkningsinethoden, såsom för svafveltillverkningen öfverflödig, tjenat blott till bedrifvande af Svafvelbrukslnnehafvarens enskilt tillhörande tillverkningar, så skall denna hemlmdsskyldighet, under en mindre skogödande tillverkning, såsom då ännu mera öfverflödig i mångfaldigt högre grad befrämja dylika missbruk å Svafvelbrukslnnehafvarens sida. Utskottet har vid bedömandet af detta ämne inhemtat, att sedan den undersökning blifvit verkställd, hvilken K.
Dernäst, och då det Riksens Ständer jemväl meddelta Förslag till ny Konkurs-Lag i 6:te Kap. 5 §:n„ med afvikande från förra Konkursförfattningen, innehåller ordalag, som synas inskränka verkan af Stadgandet om tiden till förznånsrätt för ränta 1 inteknad fordran till endast de händelser, då verklig Konkurs genom egendomens afträdande uppkommit, samt anledning häraf kunde gifvas ti 11 föreställning, att Lagens grund vore ändrad , och att vid liqvid öfver Köpskilling för utmätningsvis såld fastighet, en hvar Irateckningshafvare i sin ordning borde till godo njuta ränta utan afseende örn lian låtit den innestå i flera eller färre år, hafva Riksens Ständer ansett allmänna regeln för förhållandet i detta fall böra uti Inteknmgs-Lagen införas. För öfrigt är ock Riksens Ständer uppmärksamhet fästad dervid, att, ehuru de föreslagna ändringar i 7:de Kap. Rättegångs - Balken endast hafva för afseende förhållandet med Intekningar uti fast gods för fordringar, och att således genom desamma någon rubbning icke sker i hvad Kongl. Förordningen d. 13 Juni 1800 föreskrifver om Arrende-Kontrakts Inteknande och den deraf härflytande följd och säkerhet, olika meningar härutinnan lik val möjligen kunna fattas, le-j dande till skiljaktiga förfaranden af Homstolarn© 53* Underclaniga Skrifvelser. och deraf oumgängeligheten att söka rättelser eller lagförklaring; på hvilka skal Riksens Stander alltså funnit uti detta Kap. nödig en tydlig bestämmelse af 1800 års Kongl. Förordnings äfven hädanefter forifarande fulla kraft och yerkan. Med åberopande af hvad Riksens Ständer nu anfört, få Riksens Ständer i underdånighet förklara, att de gillat och antagit såsom hädanefter gällande Lag det salunda granskade Förslag till 7 Ej ml Intekning bevilja* i Hus, annan Bygg. nåd och Vattenverk , hvarmed ständig rätt till grunden icke är förenad.
År 1882 visade hon på » salongen », konstutställningen i Champs-Elysées i Paris, » Dé- part pour la mer », hvilken vi fingo se äfven här, och året därpå gjorde hon likaledes på » salongen » lycka med » Soupe de marins », tvä taflor som behandla måleriska scener ur '. ' en franska kustbons lif. Den senare målningen ha vi dock ej haft tillfälle att se i original, men fotografien gifver otvifvelaktigt god föreställning om taflans värde. Fru Chadwick har behandlat flere motiv från Frankrikes kust, hvilka vunnit bifall på de stora årliga utställningarna i Paris, på hvilka hennes arbeten varit godt representerade under tio års tid. Hon har deltagit i » salongen » i Champs-Elysées alla de åren, med undantag af 1891, då hon pä den nya utställningen i Champs de Mars visade » Lecture », en genremålning af, såsom fotografiafbildningen intygar, mycket god verkan. I år deltog hon åter i utställningen i Champs-Elysées. Hennes arbeten ha icke blott vunnit bifall hos Frankrikes konstälskare i allmänhet, utan ock erhållit officiela belöningar, hvilket var fallet med hennes » Five o ' clock », som på 1887 års » salong » fick mention. Den taflan har varit utställd äfven i Stockholm. Det är icke någon » Five o ' clock tea » i den fina världen, sådan som t. ex. den i Frankrike bekante målaren Stewart framställt, med eleganta herrar och damer i en praktfullt möblerad salong, utan bland några fattiga kvinnor som i en vindskammare hålla en liten skvallerstund vid koppen, en bild ur småfolkets värld, karaktäristiskt uppfattad och återgifven med ärlig konst. Efter sitt giftermål med den nordamerikanske målaren Francis Brook Chadwick har konstnärinnan vistats mest på landet och har sitt hem sedan flere år i Grés i norra Frankrike. Hennes pensel behandlar också mest scener ur det franska landtfolkets lif. Men hon har äfven besökt norra Afrika och därifrån medfört många intressanta ej blott figur-, utan äfven landskapstaflor, såsom man finner på hennes utställning här.
Ducat komme att erläggas; b) att emot till Banken aflemnad t hypothek af inteckningar i Bruksoch Landt-egendomar till ett belopp af 1,136,500 R:dr Banco, Directionen skulle ega ali från Banken upbära ett räntefritt förskott af 1,000,000 Riksdaler Banco, hvilket på en gång borde lyftas; c) alt vid hvarje lefverance med Svenskt Missions eller Consulsbetyg styrktes, att det lefvererade Silfret eller Guldet blifvit från utländsk ort hit' afskeppadt; d) att hvarje i Banken aflemnad andel af lefverancen godtgjordes Hypotheks-Cassan sålunda, att å den lyftade förskotts-summan komme att afskrifvas för hvarje lefvererad R:dr Silfver Specie 2 R:dr Banco och för hvarje lefvererad Ducat 4 R:dr 12 sk. Banco; hvarefter återstoden af lefverancens värde, enligt det contraherade priset, borde contant till Hypolheks-Cassan erläggas med 32 sk. Banco pr Silfver-Riksdaler och 1 R:dr 20 sk. Banco pr Ducat; 12 e) att, derest denna lefverance, till större eller mindre del, vid utsatt tid ej blefve fullgjord, Directionen ålåge att från lyftningstill återbetalningsdagarne, till Banken erlägga ränta efter 6 för 100:de om året å den begagnade förskotts-summan, deraf återstoden, om sådan funnes, genast borde Banken godtgöras; samt f) att, i händelse vid lefvereringen något öfverskott å det contraherade partiet skulle uppkomma, detsamma borde ersättas Directionen efter Bankens faststälda invexlingspris 2 R:dr 32 sk. Banco för En Riksdaler Silfver Specie och 5 R:dr 32 sk.
Hvad theorin beträffar, vill jag ej derom yttra mig med annat ån den anmärkningen, att, i andra constitutionella länder, såsom England, der man visserligen är lika ömtålig om friheten, Ministrarne innehafva en ganska vigtig plats ibland Nationens Representanter. Ministrarne, som i sistnämnde land äga såte i Underhuset, utöfva der enligt praxis den rättighet, att välja hälften af Utskottens Ledamöter. Det år ej rnin afsigt, att argumentera från England till Sverige, jag känner skilnaden och de många olikheterne emellan desse båda Rikens förhållanden. Men om den theoretiska delen af frågan således kan betragtas ur två synpuncter, kan deremot den practiska det blott utur en, och denna tillåter ej att i någon mon afvika från ordalydelsen af Grundlagen. Må man anse såsom pedantisme denna föresats att aldrig gå ett steg ifrån bokstaf ven, min öfvertygelse skall det alltid vara, att allas vår säkerhet ligger deri bevarad. Herr Grefve von Schwarin har uppläst en caracteristik äfven en del af våra Grundlagar, som man lika rättvist skulle kunna kalla en eritik eller, för att nyttja en Aeademisk benämning, en critisk afhandling. Den torde dock ej böra hafva någon verkan på en 9* Den 24 Januarii. skrifven Grundlag. Jag gör rått åt Författarens snille och djupa insigter men, jag upprepar det en gång, den nu våckte frågan sönderfaller i två delar; den ena år af dert beskaffenhet, att ett yttrande derom icke nu i förvåg år af nöden, och den andra synes niig så föga vigtig, att tiden ej bör med en discussion derom uppehållas. Jag vill blott tillägga j att om hvarje §. som till detta ämne kan hänföras, skulle hår upplåsas, blef vår tid nu ganska mycket medtagen. Nyttan af en sådan läs» ning kan jag aldrig inse. Men att sjelfva hnfvudsaken ej år så alldeles klar, som man velat påstå, bevisas bäst af den stridighet i åsigter, som inom huset framställt sig och hvilken hår ej kan afgöras. Herr von Hartmansdorff, Angust, upplåste följande:
AF FINNES ÄR SJÖFARTEN ATT D E N N A ALLVARSAM D E T DET OCH PÅ, OCH FORM N U V I D M E D DER EN EN KINDER. ALLTID FRIHET • JÄMNLIKHET • BRODERSKAP SÅ VIKT, LÄRJUNGENS TEMLIGEN TÅG. PORTAR STÖRSTA UR HAFT HAR DESSA VÅRT GJORTS NU, FERIER ÅRHUNDRADE VÅR O C H U N G D O M SEDAN OCH TILL UNDER DENNA I VI UNDER I ÖFVER FÖRRA O C H M E D ÄNNU D E N TIDEN VORO SANNING 7 0 HÄLFTEN LÄNGRE. BLIFVIT FÖRSÄMRAD? DERS SOMMAR. oss också mera kär genom sin motsättning till den tunga, allvarliga, arbetsamma vintern. Hvarför skall man då söka stäfja ungdomens begär att den korta tid, som bjudes, söka hälsa och hvila bland solljus, blommor och klar, ren luft? H. t. dessa kvinnor, fängelset oeh där ständig uppsikt, väggar, sköta som röra för en tid mera att skjuta Ett stycke bergsgatan i trasmattor, ligger I en liten hvit Högbyggnad midt gallerport dock trädgården står öppen för en hvar. äro bärsåer, rabatter, och gräsplaner; d e n ligger bärbuskar p å en sluttning m e d » familj ». gifvenhet Den, gifnas det det dock hemmets vänvisserligen m e n också alltid ledande frihet. Ö f v e r soffan sitter p å v ä g - hafva gens hedersplats alla rättvisan, hvilka, tagna alla äro om hand de d å fängelsets hället och varit liksom åt sådana dörr kvinnor, åter instinktmässigt hvilka a f d e n lagliga öppnas, ryggar för tarinna, samNäst tillbaka, det äfven t y v ä r r hälst vänder ryggen.
Då den första af dessa meningar närmast öfverensstämde med Utskts förslag, torde R. o. Ad. finna att propos. derå först borde framställas. Hr Landtm, hemställde alltså, om R. o. Ad. behagade antaga en, i öfverensstämmelse med BorgareStis beslut så lydande redaction: ”Under de första 5 åren, beräknade ifrån den 1 Aov. 1841 till och med den 1 Nov. 1846.” Ropades ja och nej. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverröstat ja. Ilr Landtm, yttrade, det R. o. Ad. således måhända funne, att den meningen, att ingen tidsbestämmelse här må införas, vore den, sorn öfverensstämde med R. o. Ad:s beslut i frågan. Ropades ja. Hr Landtm, yttrade, att i afseende på sjelfva mom. litt. a) vore dels yrkadt bifall till Utskts förslag, dels af Hr Lagerhjelm att mom. skulle erhålla följande lydelse: ”Oinskränkt vågföringsrätt beviljas för stångeller manufaclurjern från härdar inom tackjernsbergslag, derest de, utan beräkning af den tillökning, som K. kungörelsen af den 26 Oct. i838 medgifver, äro privilegierade till minst 45o Skit. Härdar utom tackjernsbergslag , sålunda privilegierade till minst 4°o Skit, åtnjuta samma rätt. Vid öfriga härdar skall smidesrätten beräknas efter i5 ttr kol per Skfö.” Hr Lagerhjelm: Frih. Tersmeden har framställt en nära likartad begäran med min, och jag anser icke af någon särdeles vigt alt göra den dislinction af inom bergslag och utom bergslag, som finnes i milt förslag. Jag anhåller således vördsamt, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes låta ändra min framställning till likhet med hvad Frih. Tersmeden föreslagit. Hr Landtm, lät nu uppläsa det förslag Frih. Tersmeden afgifvit, så lydande: ”Oinskränkt väglöringsrätt beviljas
Jag hoppas dock, att nationen denna gång måtte hedra en älskad Konungs minne, och Helgeandsholmen snart iklädas en värdigare drägt. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att sedan den af Hr Brakel nu väckta motionen blifvit till profit skriftligen affattad, den skulle till remiss föredrages. Hr Brakel anförde ytterligare: Jag ber att få föreslå, hvad jag vid sistförflutna Eiksdag äfven föreslog, men hvilket då af E. o. Adin förkastades, nemi. att Adin direkte in pleno skola välja Elektorer.» Skälen för detta valsätt finnas på så många ställen i E. o. Adis protir fullständigt utvecklade, att jag anser det vara fullkomligt öfverflödigt, att nu uprepa desamma. Jag ber endast, att nu få framhålla, huru bänkmans-indelningen urartat från sitt ursprungliga ändamål. Detta var, att de, Den 9 November. som suto på samma bänk, skulle taga närmare kännedom om hvarandra och inom sig utse den värdigaste och anseddaste att välja Elektorer. Detta mål är numera alldeles förfeladt. Vi veta alla, huru nu Ad:n vid Riksdagens början massar sig tillsammans på det ena eller andra stället, allt efter de olika åsigter, man hyser, för att kunna kringgå bänkmansvalet och direkte välja Elektorer. Om Bänkman öfverenskommes visserligen, men desse blifva endast stora politiska nullor, som blott och bart antaga något värde, om de placeras bakom andra mer eller mindre betydande siffror. Mine Hrr! Jag föreslår derföre, att Adin in pleno måtte välja på 30 män, af hvilka tjugufem, som erhållit högsta antalet röster, skola blifva utsedda Elektorer, och de feni öfriga Suppleanter. Jag får vördsamt anhålla om remiss till Riddarh.Utskit af denna min motion. I afside å detta förslag gjorde H. Exc. samma tillkännagifvande, som angående den förra motionen. Hr von Mentzer, Carl Predrik, upläste en motion af detta innehåll: