Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vigselakten förrättades af erkebiskop Reuterdahl, och i den lysande samling, som fylde kapellet, såg man, utom de svenska och danska konungafamiljerna, äfven storfursten Wladimir af Ryssland. Efter ceremonien emottogo de båda nyförmälda sina höga anförvandters lyckönskningar, och på slottet gafs cour. Brudparet afreste derpå i gala-cortége till Haga lustslott, der brudens föräldrar förut hade infunnit sig för att så- som sina gäster helsa de nyförmälda, hvilka dröjde qvar i Sverige ännu några dagar. Den 8 augusti på aftonen lemnade kronprinsessan Lovisa sitt barndomshem vid Ulriksdal och sin födelsestad. Följd af tusendens välönskningar och varma förböner, afreste hon med sin gemål samt sina föräldrar, hvilka vid en jernvägsstation i närheten af hufvudstaden skulle säga sin älskade dotter farväl. Den unga furstinnan hade i hög grad förvärfvat sig svenska folkets hängifvenhet. Allmän var också saknaden, när hon nu lemnade oss. Men den bittra känslan förmildrades vid tanken på, att hon ej for långt ifrån oss, ej heller till något främmande folk, utan till brödralandet i söder. * » Från Dannemark till Carl den elftes sida Kom fiam Ulrika för två sekler se ' n, Stark i att älska, tålig i att lida, Och varmt välsignad uti minnet än. Betala nu vår gamla hedersskuld I ett jungfruligt bjertas bästa guld, Och blif som hon, att Dannemark må prisa En ny Ulrika uti dig, Lovisa! » Frithiof I öfrigt tagas kronprinsessans intresse och tid i anspråk för q vinliga arbeten af hvarjehanda slag och i främsta rummet af hennes barns uppfostran och öfriga husmoderliga pligter. Hennes äldste son, den adertonårige prins Christian, egnar sig åt den militära banan (landarmén), hans broder prins Carl (f. 1872) utbildar sig för sjövapnet.
Maj:ts Nådiga Proposition, angående upphörande af börds-rätten istad samt åtskilliga inom Riks-Stånden väckta motioner, afgifna Betänkande N:o 12, deri Utskottet tillstyrkt, det måtte Rikets Ständer förklara: l:o att förslagen, angående upphörande af börds-rätten å landet, ej kunna bifallas; 2:o att yrkandet om upphäfvande af frälserätts-egares rätt att lösa skattejorden, då den säljes utom börd, ej förtjenar afseende; 3:o att framställningen, att den nabo medgifna rätt att i vissa fall lösa såld eller pantsatt fastighet i stad måtte upphöra, ej eller kan bifallas; 4:o att förslagen, angående inskränkning af den jord, som är underkastad börd och förändring af tid och sätt till börds-rättens utöfning, ej eller leda till lagstiftningens förändring i sådan syftning; och 5:o att Kongl. Maj:ts ofvannämnda Nådiga Proposition icke kan oförändrad antagas; men deremot, 6:o med anledning af samma Nådiga Proposition och de angående bördsrätten å landet väckta motioner, för sin del besluta en författning i enlighet med ett af Utskottet framlagdt förslag, åsyftande hufvudsakligen dels upphäfvande af börds-rätten i stad och förändring i tiden för utöfning af viderboendes och nabos lösnings-rätt, dels ock, hvad börds-rätten å landet angår, inskränkning i ej mindre hördemäns antal, än äfven de fall, då börds-rätten begagnas må. Nu visa de till Utskottet från Riks-Stånden, efter föregången pröfning af omförmälda Betänkande, afiåtna protokolls-utdrag, hurusom Högvördiga Presteståndet och Vällofliga Borgare-ståndet till Utskottets ytterligare behandling återförvisat alla de frågor, som Betänkandet omfattar; men att Höglofl.
Hvad som blifvit önskadt om nödig varsamhet uti ingåendet af Handelsförbindelser med främmande Nationer, är jag alldeles öfvertygad vinner sin fullbordan; men säkert lärer ej heller den Magt, med hvilken man Den 28 Juni. afhandlar, glömma den regel, sant här uppgifves, att nemligen Utta exporten af egna, men :cke importen af främmande produetert och således kunne vi i förhand antaga som afgjordt, att inga sådana handelsförbindelser uppstå, om de ej kunna byggas på ömsesidiga iördelar. De generella förslag till rättelse, som i öfrigt blifvit framställda, (pag. 52) kunna anses så^om mål för det Allmännas önskningar, nemligen så vidt skadligheten af de nu existerande förhållanden blifvit bevist; och un» der sådant vilkor instämmer jag alldeles deruti, då jag för öfrigt går att följa den väg sorn den värde Ledamoten sig banat till föreslående af nödiga förändringar i den inrikes Administrationens hittills vidtagna partiella åtgärder. Dervid förekommer först frågan om det felaktiga uti sjelfvaNäringarnes Administration. Om Import. handeln. Spannmåls. handeln: Jag förbigår alldeles hvad i denna del framställdt blifvit, emedan jag, som Ledamot i Kongl, Allmänna MagazinsDirectionen, haft tillfälle att yttra mina tankar om detta ämne, i en allmännare åsigt. Deras resultat blifver alltid, att sedan Riket formerat sådana Reserv* Magazin af torr säd, som trygga folket för hungersnöd vid påkommande missväxt-år, må man gerna vidtaga stränga mått och steg mot importen af detta första lefnadsbshof. Erla - 574 Den 28 Juni. renheten skall dock öfvertyga, å ena sidan, att vårt luftstrecks hårdhet förhinder oss, att mången gång eftergifva denna stränghet, och å den andra, att vårt genom upplag beredda oberoende gor importen af utländsk Säd mindre lönande; ty all industri som ej lönar sig, måste af sig sjelf upphöra. / I denna stund är detta tillfälle inne, ty, efter säkra Calculer, har den Säd, som från utrikes ort införts, redan en längre tid icke kunnac säljas utan förlust mot inköpspriset.
Bcsv, o. Ekon.-Ulskolteiis Utlåtande, N:o 103. rättvis reglering ;if Lamll-Stat-tjenslemännens löner malle upprättas, pä det alt någon rättelse häruti, så snart soin möjligt, kail tillvägbringas.” Sedan Allmänna Besvärsoell Ekonomi-Utskollen för behandling af denna motion med Siats-Utskottet sammanträdt och Utskotten densamma till öfvervägande förehaft, få Utskotten tillkännagifva, att Kongl. Majit, med afseende å angelägenheten af en efter Landlstatspersonalens behof samt dess mödosamma och ansvarsfulla befattningar lämpad lönereglering, uti Nådig Skrifvelse till Rikets sist församlade Ständer af den 27 Januari i&4 o afgifvit elt af Kongl.
Et ratt förhällande emellan förswarare och underhällars är otwifwelaktrgt det hwarpä Landets säkerhet beror; deras förening lech jämnwigt gör dest styrka, men söndring dest ofärd. Gifwe Eud at et sädaut enighet och förtroende störande förslag Ständen emellan icke widare mätte nrkas, eller i Fäderneslandet äga rum; ätminstone ej förr än en plan blir upfunnen som äger möjlighet til grund, och billighet i utöfning - Den iz Iunri. 7O1 vfnlng och bifallen af samtelige Rikets Ständer. Herr lllammarslvölcl, lllorenro, Upläste följande tl! krotocollet. Dä efter min tanka man wid alla ämnen, innan anaäende dem nä» got beslut fattas, noga bör besinna alt hwad som ems* Mr för de samma kunna anföras, sä ånsätter jag det Högloft. Ridderstapet och Adeln täktcs med wälwilja afhöra nägra anmärkningar angäende Förslaget om en framtidig KÄliouLl-armering, bwarom näara gänger här warit frägan. Det förnämsta skäl som blifw-t anfordt til fördel för denna allmänna bswäring, är den närwarande Krigsmagtens otilräklighet för sit ändamål. Det war likwäl endast med denna Militaira styrka som Xll i början af sina Fälttag kufwade irenne mägtiga fiender och förstrakte halfwa Europa. Man torde inwända at de Arméer, som nu för tiden upsättaS äro gansta betydligt talrikare än de som i början af 1700 talet agerade emot Ost, och hwem kan neka sanningen deraf? Men kan det icke äfwen flutas at detta förökande af wära grannars Krigsstyrka beständigt sortfar, och at Swerige säledes det oagtadt, at hwarje medborgare' frän Lo til 50 är är sjelfstrifwen Soldat, icke kan fä en liktalig Arm5e med Rystrand, och hwad har dä wunmts med wär I,-tionella Armenng?
Likmätigt 206 §. i Banco-Reglementet är det Sparbankerne i Riket, under förbehåll att de äro med ändamålsenliga stadganden försedde, tillåtet, att, emot 3 procent ränta, insätta Capital hos Banken, att åLerbetalas efter sex veckors uppsägning, dock må Stockholms Sparbank ej kunna ega utöfver 100,000 R:dr, Götheborgs Sparbank icke utöfver 20,000 R:dr och af de öfrige Sparbankerna icke någon utöfver 10,000 R:dr sålunda mot ränta innestående; kommande de af Sparbankerna insatta medel att ingå och användas uti Banco-Discontens och Låne-Contorens vanliga rörelse. Denna rättighet har ofta begagnats af Stockholms Sparbank, hvars insatta medel af Banco-Disconten härstädes blifvit utlånte. Låne-fondens häraf föranledda tillfälliga ökning anser Utskottet mindre ändamålsenlig; och enär upphörandet af denne Spar-Banken förunnade förmån ej är vorden ifrågasatt, har Utskottet tagit under öfvervägande, huruvida icke de af Spar-Bankerne på upplånings-räkning insättande medel kunna lämpligare användas, antingen till utlåning genom Handelsoch Närings-Disconten, eller till förminskning af utelöpande sedelstocken, om sådant finnes med Bankens fördel närmare förenligt, samt dervid funnit, att som Handels-och Närings-Disconten tillförene helt och hållet, samt numera till en del bedrifves med upplånade medel, det jemväl vore i sin ordning, att nämnde Discont finge å sig öfverlåtet det belopp, Spar-Bankerne emot ränta ega att insätta; dock under förbehåll att Handelsoch Närings-Disconten genast till Banken återbetalar en motsvarande summa af Bankens egna medel. Hvad dernäst nedsättning af så väl allmänna som straff-räntan beträffar, får Utskottet anföra, att då ansökningar om lån i
Utskoltet har således haft fullt skäl att företaga en fullständig omarbetning , och dervid förfarit ined en tröttande sorgfällighet , hvilken det hoppas vinner Sländernes bifall. Men det är icke blott det yttre, sorn fordrat förändring; innehållet bör ock föras lill det rätta, Ingen al Grund Lagarne bär nemligen mera Bil. till Constit. Uisk:s Memorial N.o 5i. 6g vittne af den tid, den stiftades eller ändra* des, än denna, hvilken ock är den minst grundsatisenliga. En ung och ömtålig Frihet införde den i vår öfriga Lagskipning obekanta Juryn , hvilken lofvade ordning, men tillåtit sjelfsvåld; ett väckt behof af återhåll föranledde Indragningsmagten , hvilken hotat, utan att kunna afskräcka missbruken. Dessa öfverdrifter böra såsom motsattser taga ut hvarandra, oförenlige inom samma Lag. Vidare då det constitutionela Statsskicket nu är befästadt, och friheten, efter 20 år3 ny erfarenhet, bordt vinna den sans, som, med öfvertygelse om inre värde, icke småaktigt söker klena och vacklande stöd , en folkälskande Regering ock blifvit starkare inom sitt lagliga område , än den skulL vara genom inkräktad magt, är tiden inne och bör begagnas att aflägsna allt, som kan störa föreningen emellan Statsmagterne , eller åt pågondera gifva en öfvervigt, hvilken den andra måste sträfva att upvaga. En anledning till detta missförhållande befann jag inlagd i Tryckfrihets-Comitén. Ät denna Inrättning liar man gifvit förrättningar , dels för obetydliga, att kunna väcka anseende, dels för stora, att ieke störa en lagenlig behandling af Tryckfrihetsmål. Troligen gjorde man sig icke full reda för beskaffenheten af denna oformliga Stiftelse, på en gång Förlattares ans-varige Rådgifvare och Väk; 70 Biltill Consiit. Utsi.s Memorial N:o 5i. tare öfver Domstolarne ; åtminstone beredde man åt Friheten ett föga säkert värn , hälst vid den händelse 108 §.
Om dessutom uti ingressen till § 4 de följande föreskrifterna icke någon viss ensidigt bör tagas i betraktande samt dels § 5 undergår en mindre redaktionsförändring för att bringas i närmare öfverensstämmelse med § 4, dels i § 7 uteslutes hvad der förekommer om det inflytande på byggnaders uppskattning, brandförsäkringsvärdets höjning eller sänkning nu anses böra utöfva samt slutligen sista meningen i § 7, angående tiden då förnyad uppskattning skall ega rum, rättas till likstämmighet med livad derom förut i §:n finnes stadgadt, anser Utskottet billigt afseende vara fästad t å. motionärernes erinringar samt de ifrågavarande föreskrifterna blifva så afTattade, att något missförstånd om deras rätta tillämpning icke bör för framtiden befaras. Utskottet har i öfverensstämmelse härmed upprättat förslag till förändrad lydelse af 4, 5 och 7 samt hemställer, att dessa förslag må godkännas; och torde i sådant fall den förändrade redaktion af § 3 i Stadgan, hvarom Utskottet här ofvan gjort, anmälan, jemväl bifallas. S 9. Med anledning af derom uti Herr Gahm ofvanomförinälda motion gjord framställning, har Utskottet i § 9 intagit ett tillägg, afseende sättet för uppskattning af vinst utaf stenbrott; hvilket tillägg torde godkännas. § 10. Under åberopande af föreskriften i Bevillnings-stadgans 4:de §, sednare morn., att, vid uppskattning af fast egendom ä landet, särskilda värden skola åsättas Bevillnings-Utikottets Betänkande J\d? 9.
Ständer »vördsammeligen hemställa, om icke Herrar Fullmägtige uti Riksgälds-Contoiret genast böra underrättas, alt de derstädes innestäende Brandförsäkrings-Medel, uppå Directionens tillgörande reqwisition, komma att äterställas, men någon ränta icke godkgöras längre, än till den sista Oktober 1809, eller den dag, dä, efter den genom Herrar Fullmägtige, enligt StatsUlskottets tillstyrkande, skedde wilkorliga upsägning, räntan uphört att widare löpa, samt att all relation emellan Riksgälds-Contoiret och Allmänna Brandförsäkrings. Werket derefter komme att förfalla. Stockholm den 17 Februarii 1810. PS Högloft. Ridd. och Adelns PS Högw. Preste-StSnd. Ledamöters »vägnar Ledamöters magnar Llaes kleming. s. 1inZliaäiu8 PS Wällofl. Borgare-StSnd. PS Heder»v. Bonde-StSnd. Ledamöters wägnar Ledamöters magnar /ibrak. Lngel. ^.näers I>Iil8tou. kröäelius. Af - Den 26 Abruarii. !347 Afskrift of Afskrift. Till Kongs. Maj:t underdanigst? Sedan hos Eders Kongl. Maj:l Directionen af Allmänna Brandförsäkrings-Fonden den iz Sepkem. ber flstledit är i underdånighet anmält, huruledes Fuslmagtige i Riksens Ständers RiksgäldsContoir uti strifwelse under den z
Trädgården har utvidgats till en vacker anläggning i nyaste engelska stil. Planteringarna, som årligen fortsättas, lyckas; äfven arrangeras för närvar, en ej obetydande anläggning, för särskild odling af gräsarter och andra ekonomiska vexter. De löpande utgifterna under sednare år hafva varit följande Den i5 Februari e. m. 101 Undervisningen bestrides af föreståndaren, jemte 5 lärare, hvaraf den för veterinären dock endast 3 månader om året vistas här. Dessa 5 lärares penningelöner uppgå för året till jemnt 2,000: — Deras underhåll med fria rum, vivre, uppassning, ljus och tvätt till 1,275: — 3 ag. 2:nc frielever, hvilkas underhåll, ved, ljus, sängkläder, uppassning och ett rum för hvardera, aritages tillsammans till 600: — 14 frilärlingar, enligt samma pris som de betalande erlägga (66 r:dr 32 sk. b:co) . , g33: 16. Chemiska och teckniska Iaborationer hafva vida mindre förut bedrifvits än för närvar., dock kostat årligen . 75: — T ^ wmmamaaamnmammu — mmmmmmmmmatmmmmmrnm Tillsammans 4)663: 16. En mängd extra utgifter tillkomma härjemte, såsom: sjukvården, läkarenrfvode och medicamenter för lärlingar och öfrig personal 233: 16. Postporto för den betydliga med inrättningen förenade correspondance . 100: — Årliga reparationer å hus och möbler, fönsterglas, postlin, slitning af linne m. m, allt för sjelfva läroanstalten, olika för hvarje år, kan dock öfverhufvud ej upptagas till mindre än . 3oo: — Erforderlig ökad reparationskostnad å dyrbarare redskap och verktyg, då den städse mäste lemnäs i oerfarna nybegynnares händer l5o: — Oundgängliga resor för inrättnigens angelagenheter, — hvaribland vanligen en hvarje år till hufvudstaden, — uppgå i det minsta till 200: — 963* 16 Föreståndarens utrikes resor naturligtvis icke inberäknade
Institut af anslag, motsvarande den hyres-afgift, som för nämnde plats nu erlägges, bifölls; N:o 153, Memorial, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 78; N:o 154, Dito, i anledning af återremisser å Utlåtandena Nio 75 och 77; och Nio 155, Dito, i anledning af återremiss å Utlåtandet Nio 58, hvilka trenne memorialer lades till handlingarne. S. D. Föredrogos Lag-Utskottets följande bordlagda Betänkanden: Nio 32, i anledning af räckta motioner om antagande af ny kyrkolag; N:o 33, i anledning af väckta mptioner, angående Religions-fi iheten: och Nio 35, i anledning af väckta motioner om förklaring af hvad 1 Kap. 2 5? Missgernings-balken innehåller, angående gäckeri med Sakramenten, eller stiftande af Lag mot oloflig utdelning deraf; hvilka trenne Betänkanden af Ståndet biföllos. Den 17 och 19 Juni. Från Häglof. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets den 7 och 10 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 34, med förslag till reglering af Bankens laneoch kreditiv-rörelse, stadnade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: Ilo .Den del af ingressen till Betänkandet, hvaruti Utskottet afstyrkt bifall å del åf flere motionärer framställda förslag, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att oktrojer’ för Privat-banker icke vidare må af Kongl.
Det är så, att man vanligen icke vet af sitt hämmande galler här i lifvet, förrän omständigheterna kräfva, att man bryter sönder det, och till Inger hade ännu icke de stora, omutliga fordringarna kommit. Hon svängde glädtigt o m på dansgillena med stadens ungersvenner, men deras varma blickar råkade icke mål. H o n kunde skämta som ett barn, Inger, därför att ingen förstått väcka kvinnan inom henne. Där hon nu satt vid det blyinfattade fönstret, kunde hon se den höga tegelstensmuren omkring det praktfulla Birgittinerklostret, och lutade hon sig litet framåt, såg hon också de höga, lummiga fruktoch kastanjeträden inne i nunnornas vackra trädgård, men hennes klara, lifsvarma blick dröjde ej länge vid denna » begrafningsplats », som hon i sina tankar kallade den, hon betraktade hellre den blåa vårhimmeln och lärkorna högt, högt däruppe. D e hade för icke så längesedan kommit med sitt glada budskap till norden, och Inger hade hälsat dem med jubelrop, ty vintern var lång och arbetet vid sybågen enformigt, och så var det så mörkt och tyst i den stora dagligstugan. Med våren kommo främlingar och blomdoft och fägring till Vadstena, och Inger kunde fritt få ströfva omkring i skog och mark. Någon knackade helt sakta på dörren. Inger ropade ett vänligt: » Stig in! » En ung man, högväxt och smärt, med mörka ögon i ett blekt, långdraget ansikte, åtlydde kallelsen, gjorde en lätt bugning och lade den enkla sammetsbaretten ifrån sig på närmaste stol, hvarefter han med handen ordnande strök upp det strida, svarta håret från pannan. » D u är ensam, Inger? » » Ja, som du ser, Olof; hvad du ser trött ut, nu har du nog arbetat hela natten igen? » » Ja, nästan — och jag frågar mig ändå själf, hvad det egentligen tjänar till, » sade han bittert, i det han tog plats niidt emot henne och lutade hufvudet bakåt mot den högkarmade stolens snidade rygg.
Det härvid egentligen anmärkningsvärda ligger, efter ConstitutionsUtskottets begrepp, deri, att Stats-Secreteraren ej lemnat något afseende åt Rikets Ständers uppenbara både åsyftning och anvisning att undanrödja missbruk och underslef, redan lambart utöfvade, ocb således jemväl för framtiden att befara. Derigenom att, med bifall till Stats-Secreterarens hemställan, Rikets Ständers förslag i denna del förkastades, uppkommo ock, innan kort, oredor, missförstånd och elusioner, jemt fortgående ända till dess, efter många framburna klagomål och förfrågningar, det, på samma Stats-Secreteraies tillstyrkan, uuder den 24 November 183a, i Nåder förordnades att, lill förebyggande af försporda missbruk, hatten skulle,* vid pannemätningen, alltid påsättas, och mätningen verkställas från pannans botten lill nedra kanten af ifyllningsluckan, samt hatten sålunda anses för en del af pannan, och dess rymd upp till nämnde ifyllningslueka uti pannans kannerymd inbegripas, — ett stadgande, som närmare instämde med Rikets Ständers eget förslag. Den mindre formenliga beredningen och icke nog grannlaga behandlingen af dessa begge mål har Constitutions-Utskottets, genom votering utrönta, majoritet ansett vittna om bristande nit och skicklighet vid förtroende-embelets utöfning; åberopandes för öfrigt Utskottet dess vördsamma Memorial N:o 10 under denna dag, angående Herr W. F. Dalmans, fiån Höglo!!. Ridderskapet och Adeln remitterade anmärknings-anledning, i afseende på förslaget till Lag för Banken. Hvilket allt Conslitutions-Utskottet, enligt Grundlagarnes föreskrift, får Rikets Höglofl. Ständer vördsamligffn tillkännagifva. Stockholm den 27 Maji 1834- STOCKHOLM, 1834; hos J. A. Walldcw. ConstitutionsUtskottets Memorial N:o 12. I N:o 12. Ankom till Exp.-Utsk. d. n Junii.
Rese-inspektorens arfvode böra ”af uppkommande besparingar å de för Tullverket bestämda Stats-anslag utgå”, är af det anförda en naturlig följd, att hvarken de nämnde arfvodenas definitiva anordnande för året, eller årsgratifications-utdelningen af Extra medlen, kan af Styrelsen verkställas förr än, efter årets förlopp, Styrelsen är i tillfälle att med tillförlitlighet beräkna tillgångarna å de särskilta anslags-titlarna. Under begge åren 1836 och 1837 lemnade ordinarie anslagen fullt tillräckliga besparings-tillgångar för godtgörande af Extra Rese-inspektors-arfvodena, hvilka ock pä samma besparingar anordnades under den 19 April 1837 och 17 Januari 1838, — hvaremot behållningarne å Extra medlen utgjort för år 1836 endast 23 sk. och för år 1837, 2 R:dr 2 sk. — De å nyssnämnde års Extra medel under den 20 Februari 1837 till ett belopp af 7,161 R:dr 32 sk. och den 29 Januari 1838 med 7,940 R:dr anordnade så kallade årsgratifieationer finnas likväl, vid ungefärlig jemförelse, icke hafva öfverskridit total-beloppen under nästföregående år. Jemte yttrande i afseende på ofvanberörde den 20 Februari 1837 för det nästföregående året anordnade 7,161: 32, att de ”egentligen disponerats till löneförbättringar åt de fleste ibland Styrelsens högre tjenstemän samt några ibland den ringare betjeningen”, hafva Piikets Ständers Revisorer i öfrigt ”fästat uppmärksamhet på den synnerliga frikostighet hvarmed extra anslaget användes för vissa fall utöfver det ändamål, som syntes vara dermed afsedt uti Kongl, brefvet den 28 Juli 1813”, — vid tillämpning hvaraf ”Eder Kongl. Maj:ts ynnest ansetts böra utsträckas jemväl till Secreteraren, Advokat-Fiskaler, DistriktChefer med flere, hvilka dock, efter Revisorernes tanka, icke kunna under Cathegorien ”Tullbetjente” upptagas.
S. D. Föredrogos ocb biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets nedannämnde den 29 sistlidne Juli f. m. på bordet lagde utlåtanden och betänkanden: 616 Prot.-utdrag den 5 Augusti 1868. N:o 108, i anledning af väckt fråga om en extra krigs-hjelps erläggande utaf presterskapet; N:o 109, i anledning af väckt motion om den till staden Sala donerade jords skiljande från tomterna; N:o 110, i anledning af väckt motion om upphörande af den genom Kongl, general-tull-styrelsens cirkulär af den 10 Februari 1838 föreskrifna kontroll vid aflastning från Norroch Westerbottens län al saltad lax och smör; N:o lil, i anledning af väckt motion om ränte-försäkrings-anstalters inrättande i hvarje län och om husbönders tillförbindande att uti dessa anstalter insätta ett visst årligt belopp för hvarje tjenare; samt N:o 113, i anledning al återremiss utaf Utskottets betänkande N:o 81, angående förändring i vissa föreskrifter uti inqvarterings-ordningen för städerne utom Stockholm. S. D. Vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets den 29 sistlidne Juli f. in. på bordet lagda utlåtande N:o 112, i anledning af återremiss å betänkandet N:o 92, angående väckta motioner om revision och reorganisation af hospitals-anstalterna i riket, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, med frånträdande af sitt förut i ämnet fattade beslut, bifalla hvad Utskottet uti förevarande utlåtande tillstyrkt.