Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som utifrån införda böcker på Svenska kunna öfverallt säljas^ 364 Den 31 J a n u a r i i e. m. mäste väl HofCanzlern eller dess Ombud få ett exemplar, hvarlaelst som försäljningen sker, om de eljest skola kunna utöfva den tillsyn som dem åligger. Att möjligtvis flere exemplar af samma bok sålunda kunde komma HofCanzlersEmbetet tillhanda vore ett jemförelsevis ringa ondt. Jag anser således, att momentet lämpligen kan bibehållas oförändradt, sådant det blifvit föreslaget. Herr von Troil: Hvad som gifvit anledning till min anmärkning var sista raden af detta moment, der Bokhandlare, i afseende på utrikes ifrån inkommande Svenska böcker, åläggas samma skyldigheter som Författare af i Sverige tryckt skrift. Jag afstår gerna från min anmärkning om ej något misstag kan ske. Herr Cederschjöld: Jag vill blott fästa uppmärksamheten på den skillnad, som uppkommer i bestraffandet af brott mot delta moment. Om en skrift kommit i 5o boklådor, så skulle 5o personer få pligta för ett och samma brott; då deremot, om boken vöre tryckt inom Riket, samma straff blott träffade en enda person. Jag hemställer, om ej billigheten fordrade, alt antaga följande redaction: ”1 afseende på försäljning eller ”spridande af utifrån inkomna skrifter på ”Svenska språket, äge HofCanzleren lika ”rättigheter och åligganden, som i fråga om Den 3r Januarii e. m. 365 ”inom riket tryckta.” Den som sådan skrift sprider inom 14 dagar, från det HofCancelleren deraf erhållit del, stände, i händelse af åtal, Författareansvar. Då hade Bokhandlare en möilighet att göra sig fredad för ansvar, och då hade man derjemte tillräcklig säkerhet, att cj sådana brottsliga skrifter onäpst linge kringspridas. Hans Excellence Herr Grefve af TVetterstedt:
Häraf skulle möjligen kunna dragas den slutsats, att Underjägarne hade att påräkna en betydlig inkomst genom dem tillfhllande andelar i åverkansböter; men så förhåller det sig icke ty ehuru det merändels är hemmansåboarne, som föranstalta och njuta fördelarne af de olofliga skogsåverkningarne, så är det likväl vanligen endast fattiga drängar och lösa personer, som låta bruka sig till sjelfva gerningen, och när det lyckas att få deni öfverbeviste och sakfällde, inträffar nästan alltid, att de sakna tillgång till böterne, som derföre måste umgällas med fängelse vid vallen och bröd å Calmar Slott. Under den i4 November i83p blef till Kongl. Maj:t från Dess då t. f. Befallningshafvande i detta Län med underdånigt tillstyrkande öfverlemnnd en underdånig framställning af Länets Jägmästare, åsyftande dels en i så målto förbättrad lönereglering för Jägmästaren och de fyra Underjägarne, alt den förre i stället för nu åtnjutande 600 R:dr, måtte undfå 1000 R:dr i lön och till boställe ett under Kungsgården Horn afgärdadt, nära intill parken beläget hemman Nygård, samt att de sednare eller Underjägarnes lön mätte ökas med i5oR:drB:ko för dem hvardera, och dels att för de å parken befintlige 2.'ne, ganska vidsträckta flygsandsfäIlens planterande och 24 vårdande måtte få antagas två planteurer, med 100 R:drs lön hvardera; men enligt Nådigt Bref den 4 Maj 1840 har Kongl. Maj:t icke funnit skäl att den underdåniga framställningen bifalla.
Hr von Hartmansdorff: Ar det tillätet att fortsätta öfverläggningen. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han ansåge öfverläggningen om det ifrågavande stadgandets mer eller mindre antaglighet ej kunna fortsättas, men alt något hinder icke funnes för meddelande af den begärde upplysningen om samma stadgandes betydelse. Hr von Hartmansdorff: Jag anser ordalagen vara sä tydliga, att de ej borde föranleda lill någon tvekan om rätta meningen. Der står: ”Ifrån och med den dag, dä den nya aflöningsstaten träder i verkställighet” skall den nya undervisningen taga sin början. Denna skall ju dä, börjas samtidigt med den nya aflöningsstaten. Sådant kan, vid ett läroverk ske tidigare, vid ett annat mycket sednare, allt eftersom lärarne antagit de nya lönevilkoren, eller vägrat göra det. Den 29 Juni. 349 Då härefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. biföll Hr von Hartmansdorffs förslag till redaction af det ifrågavande 6:le mom:t, ropades starka ja, blandade med nej; hvarpå Hr Landtm, lillkännagaf det han trott sig finna, att denna propos. blifvit besvarad med öfvervägande ja. Hr Tersmeden: Jag anhåller om votering i anseende till sakens stora vigt. Sedan härefter Hr Tersmeden, på förfrågan af Hr Gr. o. Landtm., förklarat det han yrkade, att contrapropos:n skulle innefatta, att 6:te mom. bör helt och hållet utgå, upplästes till justering samt godkändes följande förslag till votenspropos. Den som bifaller att, i st. f. 6:te mom. af litt. Ä, i StatsUtsk:s förslag, rör:de anslag till elementarläroverken, antages följande stadgande : ”Ifrån och med den dag, dä den nya aflöningsstaten träder i verkställighet, skall vid hvart serskildt elementarläroverk meddelas så fullständig undervisning i de till allmän medborgerlig bildning hörande ämnen, som läroverkets omfång medgifver”; voterar ja; den det ej vill voterar nej; vinner nej, kommer förenämnde 6:te mom. att helt och hållet utgå.
Deremot och i den händelse min här nedan förekommande hemställan om ordnandet af Indelta Arméens samt Bevärings-manskapets vapenöfningar bifalles och antages, samt anslag derför, på sätt jag ernar föreslå, varder anvisadt, tillstyrker jag i underdånighet, att traktamente enligt sednast utfärdade Rese-reglemente måtte vederbörande Öfveroch Under-befäl tillerkännas och af berörde anslag utgå vid följande tillfällen: l:o vid Rekrytmöten; 2:o » Exercis-sqvadroner, der aflöning, ehuru till mindre belopp, redan bestås; 3:o » Korporals-skolor; 4:o » Öfnings-läger; samt 8:o » Bevärings-manskapets vapen-öfningar, då dessa ej ega rum '-'samtidigt tned Regements-mötet, och i sednare fallet endast för den möjligen överskjutande tiden.» Angående afseende å tillgodonjutandet af de förmåner, som genom 1833 års
Län förklarat, att deras önskan vore att hela ordinarie-räntan måtte i bestämd penningeränla utgå, och att bibehållandet af nuvarande räntepersedlar vore att föredraga framför ett öfvergående till en förenkling enligt de föreslagna hufvudgrunderna. De af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i de särskilda Länen afgifna utlåtanden skola, i hvad de hufvudsakligen skilja sig (rån Länens Deputerades, bär nedanför omnämnas. Af Kammar-kollegii utlåtande, hvaruti jemväl anmärkts åtskilliga felräkningar eller misskrifningar till silTran uti de Länens Deputerade meddelade förslag, men hvilka siffror icke på frågan hafva det ringaste inflytande, har Kongl. Majit, förutom en framställning sammandrag af ärendets beskaffenhet och behandling, bland annat, som är af mindre vigt, hufvudsakligen inhemtat: att Kollegium tillstyrker de i ordinarie räntan ingående hufvudpersedlarncs utbyte mot ett färre antal, lämpade efter hvarje orts näringsfång och särskilda förhållande och så, att, vid bestämmandet af de nya persedlarne, afses att de i stigande eller fallande pris gifva hvarandra en motvigt, samt icke blifva sådane, att hela persedelräntan kan på en gång högt uppstegras eller falla till lågt värde emot andra varor. Kollegium anser derföre, att spanmål och smör, som redan nu ingå till ganska betydligt belopp uti hemmansräntorna uti Rikets flesta Län, böra framdeles bibehållas och åtskiilige andra persedlar dertill förvandlas, äfvensom Ivollegiurn icke finner ringaste tvekan att tillstyrka bibehållandet af den till betydligt belopp utgående dagverksräntan, hvilken bland hufvudpersedlarne varit minst underkastad omväxling i pris och fördenskull är att betrakta såsom säker och tillförlitlig värdemätare, samt jemväl enligt erfarenheten företett det särskilda förhållande, att den vanligen icke varit underkastad pris-stegring vid de tillfällen då spanmålsprisen stigit, utan då fastmera nedgått i värde, och såmedelst varit en regulator för vinnande af mera jemnhet i beskattningen under olika tidskiften. Deputerades i de flesta
Att den deremot skulle vara till nytta för skärgårdsvapnet, tror jag mig vid så många tillfällen och på många sätt hafva visat och sednast i det anförande, hvarpå K. M:s Propos. är grundad. Då jag nu framställt några skäl för min öfvertygelse, att frågan kan betraktas ur en annan synpunkt än den af motionären framställda, vill jag slutligen fästa mig vid den kostnad, dessa ifrågavarande förändringar skulle medföra. Vore det nödvändigt att göra stora uppoffringar i detta afsale, är jag öfvertygad att fosterlandet icke skulle sky några sådane, men det är en Konungens rådgifvares skyldighet att tillse, det de medel, R. St:r anslå, användas på det nyttigaste och efter hans öfvertygelse bästa sätt. Jag anser mig i detta fall hufvudsakligen endast höra åberopa den reservation, som blifvit af mig afgifven till sjiiförsvarskomiténs Betänk., angtde anslag till exercismedel, och jag anhåller att man måtte göra sig besvär, att, med ledning af densamma, endast fördela de, för öfning af den ena och den andra delen af sjöförsvarets personal, föreslagna summor med antalet af dem, som skola öfvas, och man finnér då, vid jemförelse, att kostnaden är i ena tallet omkring 109 rdr, i det andra 17 rdr per man, eller att den öfning, som anses nödig att gifva jemförlig grad af skicklighet åt hvar och en i sin sak, kostar för den ena ungefär 6^ gånger så mycket som för den andra. Vore det nödvändigt att uppoffra den större af dessa summor, tror jag visst alt man ulan knot skulle göra rict, men jag anser för mig såsom en skyldighet, att fästa uppmärksamheten på det onödiga och rent af skadliga uti att bortkasta en så stor summa, som deri ifrågav:de, då nödvändigheten icke ovilkorligen fordrar det, och på det sätt, som ändamålsenligast förekommer en dylik misshushållning. Hr Hjerta, Carl Joli.: Hade jag varit närvarande då Hr Lillieliööks motion väcktes eller remitterades, så skulle jag deremot framställt några anmärkninsar.
Fisken-Stadgan den 29 Juni 1852. V. 221. ■— N:o 26. angående anstånd med återbetalningen af ett staden Sölvitsborg beviljadt hamnbyggnads-lån. — N:o 27. angående Stats-Kontorets ersättande för förskjutna medel, i anledning af inträffad eldsvåda på ön S:t Barthelemy. V. 327. — N:o 28. angående godkända förslag till ändringar i Rikets Grundlagar. V. 327. — N:o 29. i anledning af Fl. K. H. Hertigens af Södermanland dödliga frånfälle. V. 327, 414. — N:o 30. angående val af en ledamot i Hemliga Utskottet. V. 497. — N:o 31. angående rättighet för Justitiae-Ombudsmannens Sekre terare alt erhålla ledighet från annan tjenst. V. 497. — N:o 32. angående upphörande af börds-rätten i stad. — N:o 33. i fråga om upphäfvande af införseltullen å spanmål och mjöl. V. 497. — N:o 34. angående förändrad beräkning af satpelerhjelpen inom Calmar, Kronobergs och Jönköpings län, samt anslag till derige nom erforderliga ersättningar. VI. 11. — N:o 35. i anledning af Kongl. Majas Nådiga Proposition, angående nedsättning i koppar-räntan å tillverkningarne vid Stora Kopparberget, m. m. VI. 11. —■ N:o 36. angående alun-tiondens upphörande. VI. 11. — N:o 37. angående upphörande af den så kallade mötes-afgiften. VI. 11. -rr N:o 38. angående nedsättning uti den af utsockne frälsehemman i Halland utgående rote-vakans-afgiften. VI. 11. — N:ö 39. angående inkomster af de så kallade prosletunnörna uoder extra nådår. VI. 23.
Om uttrycket å min sida kanske ej varit det mest passande, tror jag dock, att så kan hända, och att instruetioner måste gifvas, t}"- då Landshöfdingarne i sina kungörelser kalla de Deputerade, lära de väl fråga sig före, hvad de skola göra. Att det imponeras på dem, har jag ej velat säga, men jag fruktar att det viskas dem i örat: låt bli att gå in på afgiften. Detta är en vanlig försigtighet, då penninge-afgifter äro i fråga. I detta fall tror jag ej, att jag misstager mig. I afseende på Herr Hjertås yttrande, att Seraphimer-Gillets bidrag kunde vara tillräcklige, för att utgöra Lazaretternes behof, får jag nämna, att 1818 anslogos 90a Riksdaler åt Jönköpings Lazarett af de medel, hvilka SeraphimerGillet äger att disponera. Kort derefter togos, genom Nådigt Bref från Kongl. Maj:t, 5oo Riksdaler ifrån Lazarettet, samt tilldelades Gottland och Bohus Län, så att Jönköping nu ej har mera än 4oo Riksdaler. Nu frågar jag, huru en Lazarettslnrättning kan bära sig, då den blott har 4oo Riksdaler. Man kan med en så otillräcklig summa knappast vårda 4 å 5 sjuka öfver året. Herr Uggla, Gåran Guftaf: I afseende på den af Friherre Hjerta gjorda anmärkning, instämmer jag i hvad Herr Tham yttrat, och för.' modar denna anmärkning derigenom vara tillräckeligen besvarad och vederlagd. För öfrigt och dåj på sätt min Betänkandet bilagde reser^ Den g September t, mi 367 ration innehåller, jag ansett 5 skillingar böra utgöra maximum för ifrågavarande afgifts bestämmande, får jag nu samma reservation åberopa. Jag har hvarken af Utskottens Betänkande, eller af hvad hår till dess försvar i denna del blifvit anfördt, funnit skål att frångå denna min tanka, vid hvilken att förblifva jag håmtar ytterligare stöd af hvad Herr Hjerta, Gustaf, hufvudsakeligen andragit.
På hvilken grund jag vågar föreslå , det ali exporttull på trädvirke, af hvad beskaffenhet det vara månde (undantagandes endast och allenast Ekvirke) måtte nu, en gång för alla, upphöra, samt föreslå, att densamma hädanefter måtte genom förökt afgift blifva ålagd på alla de öfverflödsvaror, som till vårt Fädernesland blifva importerade, med den säkra öfvertygfelsen, att den handlande, som sådana varor importerar samt dem i växlar betalar, bör äfven kunna i samma mynt betala dess import-tull.” Statsoch Bevillnings-Utskotten finna det af Biksdagsmannen Jon Jonsson yrkade upphörande af all export-tull på trädvirke, af hvad beskaffenhet det vara månde , som till afsalu å utrikes ort härifrån utskeppas, icke kunna ovilkorligen tillstyrkas, utan böra komma under ett noga öfvervägande, då Skogshushållningen redan är och synes blifva än mer af vigt och angelägenhet, samt enahanda stadgande för alla Orter icke torde vara lämpligt, utan undantag härutinnan blifva nödige.
Jag borde visserligen icke uptaga R. o. Ad:s lid, sedan den siste värde talaren så fullständigt besvarat Gr. Ugglas anförande, men han glömde dervid den af Grin gjorda anmärkn., att här icke vore fråga om penninge-associalioner, emedan de liro omnämnde i Usta mom. af ifrägavar. §. lag tager mig då friheten alt fästa npmärksamhet uppå, att hland de i detta 2:dra mom. upräknade verk finnas äfven uptagne Hypol heks-föreningarne. Den af Gr. Ugglas anställda jemförelse mellan jordbruket och de här förekommande bolag anser jag vara oriktig, derföre att skatten å jordbruket är jemnare och undergår ingen eller högst obetydlig förändring, då deremot den större eller mindre vinst, som ett. bolag erhåller, årligen förändras. I afseende på Grins yttrande, att den besparing, som en egendomsegare gör, blifver pålagd skatt, så får jag nämna, att först när denna besparing blifver använd till utvidgande af jordbruket, kommer bevilln. derå iofråga. Enahanda förhållande eger rum j afseende på bolagen. Angfartygs-bolagen — vid hvilka Grin i synnerhet fästat sig — utvidga sin rörelse, genom att bygga nya fartyg af sina reservfonder, hvilka med rätta då först blifva beskattade, men dessa bolag, som lätteligen kunna förlora sina fartyg, hvilka dessutom snart nog blifva förslitne eller förlora i värde, hafva icke i sjelfva verket fått sitt kapital så betydligt förökadt, som det genom den ångbåten synes. Hr Printzensköld, Carl: Jag vill icke afgifva något yttrande i sjelfva saken, den jag icke tillräckligen sorgfälligt begrundat, men det synes mig dock, som åtminstone några billighetsskäl skulle ligga till grund för den förändring, Utsk. föreslagit. Jag har emellertid vid detta tillfälle ansett mig böra fästa R. o. Adis npmärksamhet deruppå, att ordalagen i den nuvaride Bevillnis-Förordnin innebära en otydlighet, enär de förauledt till en tolkning, hvilken, enl. min öfvertygelse, är rakt stridande emot författningens mening.
— Det är-en däst f. d. Konungen, som wällade Rikers olyckor, som bragte Swerige pä branten af sitt sall — Hans Gemål och Barn äro deruti oskyldiga. — Man bör der, före icke i mer eller mindre mohn undandraga Dem ett underhäll, hwarförutan De skulle lida brist. Swensta Nationen är ädelmodigs Den öfwerser Hekna med fordna oförrätter och wäldsamhekek. — Den nekar sä» sedes icke Desi s. d. Konunga-Äkl det Underhäll, som är nödigt för Desi bergning. Trenne Ständ haswa redan bifallit den af Stars-Utstolket förestagne underhälls summa, och Ridderskapet och Adeln täter Matt twifwel häruti instämma. Härtill yttrades bifall. Friherre 8raLl voti kllolsrsin, t^orfitT I.uävi^. Dä Ridderskapet och Adeln enhälligt yttrat silk ädelmod, förenar jag mig alt för gerna i att till. Z28 Den 8 December. tillstyrka dcr nu förewarande förstagets antagande. Jag will allenast tillära att da f. d. Konungen tär sina penningar sig utrikes tillf^ickade, och penningen ösra ändrar sitt ivärde, borde Liwen bestämmas att den an, flagm under hällssumman Honom mätte beräknas etter nuwarande cours, hwarvm fag anhäller vin pcopo, sirion. Herr von 8c1,nlrenlisim, vaviö, Del? söresiagne underhälls summan är msitt i SwrnlV Specie Riksdaler; och i delta mm,t bor den ät den olyckliga Konungen urbetalas, antingen coursin siäc att till Hans sörman eller Hane förlust. Herr Grcfwen och Län dt»Marskalken gjorde dcresrer proposition till Riddcrffamk och Adeln, att till alla delar bifalla StatS-Utstor/cls betänkande.
Men enligt Rikets Ständers tanke skulle tillsättandet af en öfver-inspektör icke vara den mest ändamålsenliga åtgärden i detta hänseende. Det vore ej säkert att derigenom vunnes annat än tillskapandet af ännu ett högt och inkomstgifvande embete. Om deremot för handläggning af dessa ärenden inrättas en särskild byrå inom Ecklesiastik-departementet, skulle derigenom en säkerhet beredas att denna vigtiga undervisningsgren med oafbruten uppmärksamhet följdes af en person, hvilken, jemte det att han stod under tillsyn af Departements-chefen, tillika boi’de genom företagna resor kunna inhemta personlig kännedom af skolornas tillstånd, när sådant anbefalldes och funnes nödigt. Denna Byråchefs ställning och lönevilkor torde böra bestämmas i hufvudsaklig likhet med Chefens för den byrå, som närmast för den högre skolundervisningens ordnande redan är inrättad, men hvilken har tillräcklig sysselsättning af de vidlyftiga ärenden, som tillhöra elementarläroverken. Rikets Ständer, som af dessa skäl funnit sig böra hufvudsakligen biträda ofvannämnda förslag, hafva derföre beslutat ställa till E. K. Majits disposition en årlig summa af 4,500 Ridr, att af Riksgäld s-kontoret under nu ingående Statsreglerings - 52 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. period utbetalas, på det en särskild byrå inom Ecklesiastik departementet må kunna, om förslaget varder af E. K. Maj:t i nåder godkändt, inrättas för handläggning af ärenden angående folkskoleväsendet. E. K. Majit har slutligen äskat Rikets Ständers medgifvande, att hvad af skyddsafgiften icke för vissa behof blifvit anvisadt, äfvensom de på de särskilda anslagen uppkommande besparingar, finge af E. K. Majit för folkundervisningen tillhörande föremål disponeras; och hafva, i följd af Rikets Ständers beslut om förändring i sättet för anslagens anvisande, Rikets Ständer på det sätt bifallit E. K. Maj:ts nådiga framställning, att, utom den summa af 65,000 R:dr för folkskolelärare-seminarier, som Rikets
Dalmans motion, att häktande, på grund af anklagelse för brott emot 5 Cap. i §, Missgernings-Balken, ej malte ega rum förr, än Konungen yttrat sig, huruvida saken skall nedläggas eller icke, samt Domaren derefter pröfvat, om skäl till häktande före» finnes, afslog Ridderskapet och Adeln ofvannämnde Utlåtande N:o 184 samt beslutade en så beskaffad förklaring af 1 Cap. 2 §. Strafl-Balken och Kongl. Brefvet den 20 September 1777, att ej någon må häktas för brott Bill, till R. St. Prat. 1834 och 1835. 9 Sami. i\dra Bandet, 11 G; te Häftet. 82 Prol. Ucdr. d. 5 Maji i8>ä. emot 5 Ca]), i § Missgernings-Balken förr, än efter det Konungen förklarat undersökningen böra fortgå. S. D. Då nu ånyo föredrogs Banco Utskottets den 4 dennes på bordet lagda Memorial N:o 137, med förslag lill sammanjemkning af RiksStåndens beslut, i anledning af Utskottets Memorial N:o 106 och Utlåtande N:o 118, vidblef Ridderskapet och Adeln sitt i ämnet förut fattade beslut, samt godkändeden föreslagna voterings-propositionen, S. D. Vid förnyad föredragning af Banco Utskottets den f\ dennes på bordet lagde Memorial N:o 136, med förslag till sammanjemkning al Riks-,Ståndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottets, under N:o x 17, afgifne Utlåtande, antog Ridderskapet och Adeln de till Ståndet ställde inbjudningar, i följd hvaraf voterings-proposilionerne skulle komma att förfalla.
Ständer ärö sysslosatte, utom andra vigtiga göromål, äfven med det stora bemödandet, att ej mindre stadga gamla än tillskapa nya Hagar, sorn hafva den adia afsigt att bereda medborgerligt lugn och liksom åter upplifva den döende sedligheten, känner jag ingen önskan mera helig för den redlige medborgaren, än att desse Lagar så visst blifva verkställde, som de verkligen äro, eller åtmindstone kunna vara verkställbare. Men man skulle för mycket ynotsäga en föråldrad erfarenhet, om man ej nödgades erkänna, att den executiva magten på många ställen, och äfven der Konungens Befallningshafvandes höga åtgärder äro de versksammaste, ej kan, hvad han borde uträtta i detta afseende, då den lägre Classen af den så kallade KronoBetjeningen, tvungen tilläfventyrs att för sin utkomst lyssna till behofvets fordringar, hellre» än samvetets, med den mest skadliga efterlåtenhet, om ej uppenbart sjelfsvåld, behandla den dem åliggande skyldighet att verkställa Lagarna; hvilket lagstridiga förhållande ofta gifvit tillfälle till de våldsammaste inbrott emot allmänna säkerheten och andra sorgsna uppträden, sorn icke sällan nödgat oss Lärare, hvar på sin hemort, göra vårt embete med suckan. Annorlunda kan det dock i sanning ej tillgå, så länge Läns* *5° Den, 17 April. Länsmän oeh Lands-Fiscaler äro af Staten så litet Jonte, att de omöjljgen kunna underhålla sig, utan genom särskildta och i .Lagen förbudna lö niiigssätt af Allmogen, hvilken^ till sin egen ska da, liksom koper sig fri från Lagens efterlefnad. På goda grunder tror jag derföre, att, om dessa Tjenstemän blefvo tillagde så förrnonliga lönings■vilkor, att de, utan beroende af Allmogens frikostighet, kunde sig redligare försörja, äfven desse samvetsgrannt skola vårda sina pligter, så mycket mera, sorn de då först sättas i nödvändighet att bibehålla sina höga förmäns förtroende och genom noggrann åtlydnad af deras ordres stadga sin rättighet till sina embets-förmoner.
Tio åren, eller vid 1840 års slut, och allt sedermera å samma tid de påföljande Nio åren, å primitiva Capitalet inbetalas Tio proc:t, så att hela Capitalet inom 1849 års slut är inbetäldt; och 6:0 Att hvad, som betalas, omedelbarligen från Stadens Äldste till Commissarierne i RiksgäldsContoiret insändes, $. 58. It. St:r hafva, till fullbordande af den vid Ströms Säteri i Bohus Län utmed Götha Elf påbörjade Canaloch Slussverks-byggnad, beviljat Trollhätte Canaloch Slussverks Bolag ett lån af högst Åttatio Tusen (80,000) R:dr B:co, att, efter behof, och uppå dess Directions reqvisitioner och fullmakter , från RiksgäldsContoiret, utgå, under vilkor: 1:0 Att för allt hvad som å lånet uttages, beräknas ränta efter Fem för Hundrade om året, hvilken ränta erlägges inom hvarje års slut; 2:0 Att under de första Fem åren , eller intill år i835, icke göres någon Capital-afbetalning, men derefter eller ifrån och med sistnämnde år till och med år 1844, afbetala* vid hvarje års slut Tio procent å primitiva Capitalet, så att hela lånet inom slutet af år 1844 är till fullo godtgjordt. — Ochanmärkes, att ( 44 ) hvad som efter »■834 år* slut tilläfventyrs icke är på den beviljade lånesumraan uttaget, ej får från RiksContoiret utgifvas; samt 3:o Att, innan något i afräkning å lånet får utbetalas, börtill RiksgäldsContoiret vara aflemnad Directionens, i Bolagets namn och efter dess uppdrag, utfärdade samt till