Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta förbud bibehölls i Code Forestier af år 1827, som i Art. 219 stadgade, att under 20 års tid, räknade från lagens promulgerande, ingen fick afrödja eller uppodla skog, utan att hafva förut anmält sin afsigt hos UnderPrelekten, hvilken egde rätt att förbjuda det tillamnade företaget. Uraktläte någon att ställa sig berörde föreskrift till efterrättelse, blefve han underkastad bötes-ansvar, från 300 till 1300 francs för hvarje afröjd hedar, samt skyldighet att inom viss tid af högst 3 år, göra den afröjda marken åter skogbärande. Kommunerna hafva icke full eganderätt öfver sina skogar, blott nyttjanderätten, i afseende hvarå de böra ställa sig skogs-styrelsens föreskrifter till efterrättelse. 1 fråga om do enskilda skogsegarne, eger, såsom ofvan blilvit angifvet, enahanda förhållande rum; och behofvet af berörde stränga lag har med hvarje år visat sig starkare; såsom bevis hvarpå må anföras, alt södra Frankrike, som förut haft vackra ek-skogar, nu är så utblottadt derpå, att det knappast förmår förse flottan med dess behof af så dant virke. Då det Romerskt-Tyska Riket upplöstes och landeL uppfylldes af Franska arméer, måste äfven flera regeringar foga sig efter de åsigter, som i afseende på ekonomisk lagstiftning sattes i omlopp under den Franska revolutionen, samt äfven i Tyskland hade börjat blifva rådande. Allt lemnades då fritt. I Hannover, uti provinsen Ost-Friesland nedhöggos genast för öfver 100,000 Thaler skog; och inom kort kommo så väl landtbrukare, som andra näringsidkare uti den mest bekymmersamma belägenhet, hvilket föranledde regeringen att slutligen återinföra de gamla skogsordningarne, en åtgärd, som likväl icke kunnat återskänka landet sitt förra välstånd. År 1811 försökte man de Fransyska theorierna om skogs - lagstiftning äfven i Preussen, derigenom att de privata skogarne, genom då utfärdad skogsordning, utan alla kontroller upplätos åt egarne.
Min speljakt strök segel för några caniculæ1, såsom han kallar dem. – En obetydlighet? Din lysande speljakt? Ah, din själsstyrka är beundransvärd, min Karmides; men så har du också en guldförande Paktolos att ösa ur. (Olympiodoros tillade för sig: guldfloden måste snart vara utvaskad. Ve mig! Hvar skall jag nästa år finna en annan Karmides?) – Hvad jag hos vår prokonsul beundrar, fortfor Karmides, – är hans förmåga af sjelfbeherskning. De bojor, som vinguden pålägger en sådan man, äro blomsterkedjor, dem han sliter, när han vill. Han låg i natt på sin soffa, bägaren hade fallit ur hans hand och kransen glidit ned emot hans näsa, hans ögon voro halfslutna och hans tunga lallade slappt efter tonerna af den lydiske flöjten under de mest löjliga försök att följa dess löpningar, då dörrvaktaren lät anmäla, att en kejserlig brefbärare väntade honom. Vår Annæus Domitius sprang upp som en fjeder, lade bort kransen, ordnade manteln och skred med majestätiska steg ut i aulan, der han emottog brefvet, läste det vid skenet af altarlampan och affärdade budbäraren, för att återvända och fortsätta dryckeslaget ... – Nåväl, och brefvets innehåll? – Bah, hvilken fråga! Gå till Egyptens sfinx och utforska, om du kan, naturens gåta! – Jag förmodar, att Julianus ... – Tyst! Nämn icke det namnet! inföll Karmides och såg sig omkring. – Fördömde Tinningsmed Hur var det, min Karmides: är jag ej i dag utbjuden till din landtgård? Det föresväfvar mig några ord ur din gudomlige mun om gröna träd och brittaniska ostron. – Alldeles. – Men Myro och Praxinoa? – De följa med. – Herrligt! – Och med några andra af dina vänner har jag stämt möte, en timma efter torghandelns slut, vid trappan till Akropolis. – Godt! – Du får ej bereda dig på något öfverdrifvet, Olympiodoros. Allt kommer att tillgå enkelt och landtligt. – Förträffligt!
Den 3 Febrii ar ii C. irr. i55 Företogs lill pröfning Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens d. 2G sistlidne December under N:o 171 afgifne, och den 8 derpaföljde Januarii c. m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 3i förut meddeile Betänkande, rörande väckte frågor 0111 Arbets-Commenderingars upphörande, m. 111. Grefve Horn, Claes Fredrik, hade inlemna t ett Memorial, som upplästes *). Herr Hjerta, Gustaf: Jag anhåller att Utskottets i Betänkandet N:o 3t intagne Förslag lill underdånig Skrifvelse måtte blifva uppläst, hvarefter jag anhåller att åter få ordet. Undertecknad BiddarhusSecreterare upläste det omtaldta Förslaget till underdånig skrifvelse. Herr Hjerta: Bifall till en sådan un derdånig skrifvelse, som Utskottet föreslagit, skulle vara ett (Rikets Ständers erkännande, att Kongl. Maj:t äger rättighet att gifva ArbetsCommenderingar af Indelta Armeen lill Arbeten bos enskilt» personer och Bolag. Vid förra diseussionen i detta ämne ådagalades, alt en sådan rättighet å Kongl. Maj:ts sida icke äger rum. Jag skulle ger - *) Detta skriftliga anförande af Herr Grefve Horn liar ej bland llandlingarne kunnat återfinnas. i56 13en 3 Februarii f. tn. na med nöje se, att en förändrad Skrifvelse , i enlighet med Grefve Horns förslag och lill motsatts mot Utskottets, blef affärdad; men jag inser, att det nu ej later sig göra, och vill sålunda ej yrka det. Jag anhåller dock, att Ridderskapet och Adel-n ville afslå Utlåtandet, på det att icke en sådan skrifvelse, som den föreslagne, måtte komma att afgå.
I j i å l ä u d de förvärfvåde lyten, söm förekomma t§SK hos d e t uppväxande släktet, räknas ryggradskrökningarna med allt skäl till de mera • ' allvarliga ', därför att de så ofta lämna obehagliga följder för hela lifvet. D e t är följaktligen af synnerlig vikt att de upptäckas och komma under lämplig behandling så tidigt som möjligt. D å därtill kommer, att en ryggradskrökning med lätthet kan upptäckas af hvem som helst, blott m a n gör sig besvär att betrakta den nakna ryggen hos barnen, så h a r undertecknad ej tvekat a t t lämna en kort framställning öfver detta ämne. Ryggraden är hos det nyfödda barnet nästan alldeles rak, men ifrån den tid barnet börjar gå upprätt, uppkomma krökningar i riktning framåt och bakåt, hvilka äro normala eller fysiologiska, nämligen en krökning med konvexitet framåt i halsregionen, bakåt i ryggregionen och framåt i ländregionen. Vid svaghet i bensystemet uppkommer lätt en abnorm förökning af en eller flere af dessa krökningar. Man benämner en förökning af krökningen bakåt för kutrygg eller rundrygg, förökning af krökningen framåt för svankrygg. Den i tidiga barnaåren ganska vanligt förekommande s. k. engelska sjukan ger ofta upphof till sådana krökningar af ryggraden. Vanligen fäster m a n ej så stort afseende därvid, så framt krökningarna ej äro höggradiga, eller då de åtföljas af platt eller insänkt bröstkorg, framåtlutadt hufvud, hängande skuldror med flere deformeringar, som göra kroppshållningen oskön. Äfven dessa former af ryggradskrökningar böra dock i tid behandlas, ty de kunna i annat fall åtföljas af sjukdomar i bröstkorgens inre organ, isynnerhet lungsjukdomar. Den vanligast förekommande bland ryggradens deformeringar är ryggradens sidokrökning eller s. k. snedrygg, hvaraf en hel del olika former finnas, då krökningen kan intaga endast några få kotor eller ryggraden i dess helhet, och då samtidigt två eller flere krökningar kunna finnas hos samma person. Ryggradens sidokrökningar äro så vanligt förekommande, att en del författare ansett, att en lindrig sidokrökning är fysiologisk, d. v. s. a t t den skulle förefinnas hos hvarje människa.
För en så tillfällig utgift, som den ifråga varande, hvilken man hoppas snart skall upphöra, böra besparingarna å 8:de Hufvud-Titeln, hvilka pläga uppgå till ej obetydliga belopp, kunna användas, så att något särskildt anslag ej behöfde å Riksgälds-kontoret anvisas. Jag yrkar afslag å denna punkt. Hr Tornerhjelm, Carl Johan Abraham: På de skäl, som finnas anförda i de K. M:ts i ämnet afgifna nådiga Propos:r åtföljande Statsråds-protokoll, får jag anhålla om propos. på bifall till punkten. Frih. Alströmer, Oscar: Då denna utgift lör närv. obe stridligen är nödvändig och sjelfva befattningen upphör så snart löneregleringen är verkstäld, finnér jag intet skäl, hvarföre icke anslaget lika väl kan anvisas på Riksgälds-kontoret, som på hesparingarne. Utgiften blir ju i alla händelser densamma. Jag yrkar bifall. Hr edelstam, Gustaf Jakob: Några skäl mot verklig heten af det behof, till hvars fyllande K. M:t äskat ifrågavarande anslag, torde icke kunna anföras. Hvad beträlfar Gr. Mnrners förmenande, alt besparingarne på 8:de Hufvud-Titeln skulle dertill kunna användas, får jag erinra derom, att dessa besparingar redan äro ganska iiårdt anlitade och sannolikt fortfarande komma att blifva det. Jag anhåller om bifall lill den nu föredragna punkten. Gr. Posse: Af det K. M:ts Propos. bilagda Statsråds-protokoll inhemtas, att de genom K. Kung. d. 11 Juli 1862 förordnade löneregleringsnämnder intill sisth Juli månads slut upprättat förslag till ordnande af presterskapets aflöning i 512 pastorater, och hade nämndernas arbete sedermera alltjemt fortgått, så att de numera i åt - Den 28 April e. ra. 645 skilliga län nalkades sitt afslutande.
Riket der »växlar köpas och försäljas; med gansta fa Undantag stulle säledeS »växlar som de andra städerne till tullens clarermde behöftva, pä nägon af dest Murser upköpas / hwilket säledeS stulle öka »växelköp irnes antal, hwarigenom hög cours sä mycket mer bibehalleS till förlust för Riket i sin öfrige »växel upköp, som det är en af erfarenheten erkänd sanning att ju flere köpare som anmäla sig till en wårås erhållande, ju . mera stegras den; »vidare kror jag det en klok styrelse af Riksgälds Contviret, som as Ständerrie erhöll stna händer, art utom ökande af Rikets utrikes gäld, fä göra omsättningar, stulle mycket bidraga bertill, art Fjerde Bander N:o 97. SrE I<22 > ^ Den 2i December. Statens behof af »växlar ej behöfde ligga tungt pä handclswägen, en mwäg, sein i Rikets närwarande ställning dä relakionerne med de Riken, igenom hwilka wäxlar ä Hamburg kunna erhällas, warit liistängda. Jag anser sä mycket nödwaudigare sorn denförnran, om ock kullen dubbelt betaltes, ffulle lämna ekt öpct fält till coursens ytterligare stegrisg, och jag lämnar widare till hwar och e»S omdöme, hwad wcrkan detta sednare skulle hofwa pä wära Banco Sedlar. WidtageS
Landets tillgängar, art underhälla ost och betala statterne, ankommer pä hwad egendomar, bergwerk, fabriker och näringar förmå att framskaffa: alt pä arbetsförmägan, tillräcklige arinar och krafter, tid och ledighet akt anmanda dem Ju mera folk, ju flere arbetsdagar om äret, destinera kan produceras, dest större är landets ärliga afkastning. Gud har förordna! den 7.-de dagen till hwitå; wördom hans wisa inrättning. En widare Ustkrack» n«ig af hwilodagar är mennistowilja, som, dä den är mennistan skadlig, bör förkastas. En wärd ledamot af dett.a ständ, nu närwawarande, har redan för 43 är sedan, wid 1769 ärs Den 3 Augusti. 465 Lrs Riksdag, yrkat de onödige helgdagarnes indragning, och bewist med rena calculer landets skada deraf. Manga hafwa också sedermera blifwir indragne, och wi böre tacka wär nädige Konung,' som flyktat de sista böNdagarne pä söndagar. Men annu hafwa 'wi sä mänga helgdagar gwar» att i detta är, i stället för 7:de delen utgöra de med söndagar 6:te delen af dagarne i äret. Och landet ar fattigare pä folk: alla näringsgrenar, landtbruket, den angelägnaste, 'kanner framför alla bristen. Nöden pakallar hjelpe». Redan hafwa hos wära grannar i DannemarS och Norrige hwad jag wet, annandagarne blifwit afskaffade; de onödigaste, skadligaste af helgdagar. Det är anmärkt, att twä pä hwarandra följande hwilodagar gerna wilja bereda den tredje och anmandas 'till förnöjelser, som icke äro de oskyldigaste.
Folkskolelärare, om förbättring i deras lönevilkor och angående deras pensionerande samt hela personliga skyddsafgiflens jemte särskildt statsanslags anvisande 25 anvisande dertill. Motion N:o 447. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Folkskole-lärarinnor, om inrättande af seminarier för bildande af. Motion N:o 178. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- oell Ekon.-Utsk. Betänk. Folkskolelärare-seminarier, om åtskilliga ändringar i Kongl, reglementet den 21 Mars 1862, i fråga om lämpliga undervisningslokaler för sådana seminarier och dervarande lärares ställande i jemnbredd med lärare vid lägre elementar-läroverken. Motion N:o 341. Sammans. Statssamt Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 46. om deras förminskning till tre, samt om stipendier åt elever vid dessa seminarier. Motion N:o 308. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139. R. St. underdån. Skrifv. Folkskolelärare-val, om ändring i föreskrifterna angående rösträttighet vid val af Folkskolelärare. Motion N:o 288. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 25 och Mern. Folkskole-st ad ga, om ändring i dess 6 § 2 mom. Motion N:o 31. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 28. om åtskilliga ändringar i och tillägg till. Motion N:o 387. Stats Utsk. Utlåt. Folkskoleväsendet, om förslag till förändradt ordnande deraf. Motion N:is 127 och 308. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139. om åtgärders vidtagande till dess förbättrande. Motion N:o 180. Sam mans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk.
Memorial, om anslag af allmänna medel, till underhållande af hanmar vid Vet tenn. 6:0 Per Jonsson1 från Öland Memorial, oro uppförande på Statens bekostnad af ett Magazin vid Mörbylånga Köping. 7:0 Olof Olssons från Carlstads Län Memorial, om 2,000 R:drs understöd af allmänna medel för Arvska Stad, 8:0 Samuel Jönssons från Öland Memorial, om förändring i afseende på betalnings, sättet af Krono-tionden. p:o Cafper Wijkmans från Upsala Län Me. morial, om ersättning till Gästgifvare för nattqvarter åt fångar. 10:0 Nils Håkanssons från Kronobergs Län Memorial, om till Kronan indragne Officers - Boställens inlösande till Skatte. 1 Stats och Banco-Utskotten: Per Ericssons fran Kronobergs Län Memorial , om Cassation af Bankens och Riksgälds - Contorets utslitne sedlar. Stats* fyot, Utdr. <t. iS Sec. jgjs#. StaisLagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomi*- TJiskotten ; Antiers Svinsson*, Petter Anderssons och Börje Börjessons fran Hallands Län Memorial, rörande dispositions-rätten tili de sa kallade Kyrkohemman i nämnde Län. Statstami Allmänna Besvärs*- och Orco* nomieUtskottem i:o pe[ter Perssons fran Calmare Län Memorial, om de olägenheter, sorn kr» förenade med forslandet af Krona* tiondespannmålen. S-o Olof Månssons Fran Blekinge Län Memorial, örn befrielse från Båtsmansindelning för de hemman, som äro till Lotshemman anslagne. 3'0 lafve Larssons flan Christianstads Län Memorial, om olägenheterne, som åtfölja levererings-sättet af löningstionde -spann malen. 4:0 Anders Perssons fran Östergöthlands Län Memorial, om rättighet till skogs Bih, sill' R, St, Prtt, lits H29, yti* Sami, adra Haft* 33 aSg Frat. Ut dr, d, it Dec, tåg, fäng ocb mulbete pa Ombergs Krono* Allmänning.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1863. Banko-Utskottets Betänkande N:o 35. 1 A o 35. Arik. lill Exp.-Utsk. den 4 Maj 1863, kl. l e. m. Betänkande, med förslag till reglering aj Bankens laneoch kreditiv-rörelse samt om användande aj upplupen Bankovinst. Vid upprättandet af det förslag till reglering at Bankens låneoch kreditivrörelse, som det, enligt 1 § i den lör Utskottet gällande instruktion, åligger Utskottet att till Rikets Ständer afgifva, har Utskottet haft till ledning en at Banltofullmägtige föreslagen förändrad uppställning af nu gällande Banko-reglemente, hvars 6:te Artikel, under §§ 136—173, innefattar bestämmelserna, angående nämnda rörelse. Banko-fullmägtige anse att i början at nämnde artikel bör angifvas hvilka Bankens särskilda afdelningar eller kontor, som besörja låneoch kreditiv-rörelsen, äfvensom föremålen för deras verksamhet. Likmätigt nuvarande förhållanden, bedrifves denna rörelse, till en del, al Fullmägtige omedelbart, men för öfrigt af Bankens Låne-afdelning och Låne-kansli samt af Diskont-verket i Stockholm och Låne-kontoren i orterna. Fullmägtige bevilja och utanordna t. ex. kreditiv till Filial-banker Låne-afdelningen emottager afoch slutbetalningar å lån mot pant af fast egendom, till skiften och odlingar, på låne-banko-obligationer m. m. Lånekansliet granskar ansökningar om lån mot nyssnämnde pant, utgifver lånen samt förvarar och bevakar låneförbindelserna med dertill hörande handlingar och BankoDiskont-verket i Stockholm samt Låne-kontoren i orterna ombesörja utlånings-, diskonteringsoch kreditiv-rörelserna samt uppoch afskrifuings-rörelsen och deposit-rörelsen mot ränta. Banko-Diskont-verkct utgör icke en afdelning af Banken, utan är, likasom hvartdera Låne-kontoret, ett fristående verk för sig, under Banko-lullmägtiges öfverstyrelse.
Cederström yttrat, några svårigheter skulle möta hos Hofcanccllers-ernbetet, i afseende på rättigheten att redigera tidningen — och jag befarar det nog för Hr Dalman, på grund af föregående händelser —; så tror jag likväl att hindren skulle kunna undanrödjas, när man ihågkommer, att han i denna tidning ej finge införa annat, än hvad andre säga och, af hvad han sjelf yttrade, icke annat än hvad som blifvit sagdt till detta protocoll. Hr Dalman behöfde nerol, för denna befattning icke uppoffra utöfningen af sin riksdagsmannarätt; ty vi hafva sett flere föregående Ridd.Secreterare icke allenast deltaga i öfverläggningarpa, utan äfven sitta i Utskott. Hr Dal man, Wilh. Fredr.: Ehuru smickrad jag bör finna mig af Hr von Hartmansdorffs förslag, tror jag dock ej att det står tillsammans med den instruction, som nu gäller för Riddarhusets tjenstemän, att ålägga förste cancellisten en sådan befattning, sorn Hr von Hartmansdorff omnämnt. Jag förmodar dock, att Ridd Utsk. dessförinnan måste ingå till R. o. Ad. med förslag till ändring af instructionen; ty denna innehåller, att förste Ridd.cancellisten är under riksdagarna Ridd.Utskts secreterare, hvarjemte hans åliggande är, att, då Ridd.Secreteraren är hindrad att förrätta secreterare-tjensten hos R. o. Ad., densamma bestrida. Instructionen omnämner ingen annan med R. o. Ad:s förhandlingar sammanhang ägande befattning för förste Ridd. Den 14 Mars. cancellisten, vare sig i egenskap faf tidnings-redacteur eller något annat. Hr von Hartmansdorff, som sjelf varit tjensteman vid Riddarhuset, torde således finna det vara temmeligen orättvist att, i sirid med instructionen, ålägga förste cancellisten en sådan befattning som den, hvarom fråga här blifvit vackt. Jag täger delta allvarsamt, ehuru jag icke undgår att finna, att det endast varit ett bittert skämt eljer en sarkasm af Hr von Hartmansdorff.
Jag tror ni sitter och torkar, SMEDSGESÄLLEN. Med dem der? jag har mi vi känna på varan och se på tyngden (går till borsmågossar! schål gubbar! (super dem till). (Jäger och Dahl klinga med honom och supa, men Dahl slår ut bränvinet bakom bordet). själ! du skålkar igen! hjerta i min talg, tror jag ic SMEDSGESÄLLEN. Hvad gjorde du, din färgar ke du med flit spillde bränvinet bakom bordet! der har du en halskaka för omaket! (ger Dahl ett slag öfver halsen. Kusken och några andra skratta och klappa händerna). gen). Din usling! tror ni er ha en af edra likar framför er, ert pack! DAHL (uppspringande fattar Smedsgesällen i kra honom). Adolf! hvad tänker du på? JÄGER (skyndande efter Dahl för att tillbakahålla SMEDSGESÄLLEN (och de öfriga trängande kring FRU STRÖMQVIST (trängande sig fram). Hvad ä' Jäger och Dahl). Kast ut honom! kast ut honom. det om? hvad ä' det för spektakel? Han ä' stursk! Han slog ut FRU STRÖMQVIST. Jaså! går det inte i honom bränvinet bakom bordet. kantänka? bättre folk än han har smakat det. Är det någon af herrarne som haft något att klaga på mitt bränvin? SMEDSGESÄLLEN och de öfriga. Nej! nej! varit herrarne till lags? och är inte Blåa duken, Stadsgåln? FRU STRÖMQVIST. Ha inte mina varor alltid skam till sägandes, det bästa näringsstället i hela SMEDSGESÄLLEN och de öfriga. Jo! jo! JÄGER (bedjande). Fru Strömqvist hackan, menniska, och låt oss gå! DAHL (kastande en sedel åt frun). Tag den här FRU STRÖMQVIST. Jag behöfver inte vara men niska för en hacka! jag har varit enka i tio år,
"Till Wiborg", inföll jag förvånad, "och hvarför längtar du just dit?" "Det skall vara", stammade flickan rodnande och förlägen, "det skall vara en så mäkta rik stad och der finnas så många skepp alla år." Men hos mig uppstod en alldeles annan tanke om den unga åländskans längtan till Wiborg och jag inföll derför: "Kallista, får jag se det porträtt som du gömmer i barmen?" "Hvarför vill herrn se det då?" frågade Kallista blygt. "Jag ville se huru han såg ut?" "Kan herrn engelska?" "Ja, min vän." "Då skall herrn säga mig hvad det står skrifvet på bildens andra sida; lofvar herrn det?" Jag lofvade det och nu framtog hon en liten plånbok ur sin barm, hvarur hon tog fotagrafien och räckte den åt mig, i det hon slog nedögonen. "Herrn lofvar ju mig att icke tala om det för någon?" "Icke ens för Bengt?" frågade jag leende. "Nej, nej för ingen!" Jag betraktade den unge engelsmannens porträtt. Det var ett själfullt, vackert ansigte i blomman af ynglingaåldern. På åtsidan voro med blyerts flyktigt tecknade följande ord: "To my dear Kallista, my Idol, from Edmund Sutter, midshipman in Her Majestys Navy, Åland, Juni 1854." "Hvad står der?" hviskade flickan skyggt. "Till min dyra Kallista, min älskling, af Edmund Sutter, kadett vid hennes maj:ts flotta, Åland i Juni 1854." "Tack, herre!" sade hon sakta och räckte ut handen efter porträttet. "Hvarför håller du denna bild så kär?" frågade jag deltagande. "Han räddade ju med fara för sitt eget lif Bengts far och mig den der svåra natten under kriget?" "Är det för intet annat, Kallista?" Hon svarade intet, lade in porträttet i sin plånbok, gömde den och suckade. "Du suckar, Kallista?"
Uti Nådigt svar derå den 5 April näst* Jfdit är , har Kongl. Maja i Nåder täckts förjdara, att sedan Herr JustitiaeCancelleren och jfiutitioeOmbiidsm■ Embets Berättelser. 199 Comrnendeuren af Kongl. Nordstjerneorden Grefve Trolle Wachtmeister öfver min underdåniga hemställan blifvit hörd och i anledning deraf tillkännagifvit, att han kort förrän min underdåniga skrifvelse inkommit, den 30 November 1814 förordnat, det ProtocollsSecreterarne böra, då RevisionsActer, efter slutad omröstning hos Högsta Domstolens Ledamöter, för Proiocollet icke mera behöfva* , öfverlemna dem till JustitiasCancellerens tjenstgörande Gancellist, som derefter borde draga försorg , att de blifva tillställde den Referent, som de, enligt af Protocolls-föranden bifogad skri frel ig underrättelse, tillhöra; ansåg Kongl, JVRjtt någon vidare åtgärd i detta afseende icke vara af nöden. —- Och emedan Måls olika beskaffenhet fordra en Större eller mindre skyndsamhet för deras afgörande, deraf pröfningen icke borde RevisionsSecreterare mera än StatsSecreterai e och Ledamöter i HofRäVterne och Collegierne, med hvilka Embetsmän de derutinnan ärg i lika förhållande, betagas; Och dertill kornmo, dels att genom den af Kongl. Maj:t vidtagne åtgärd , att den balance , som vid 18 I4 års slut funnits af oafgjorde mål, blifvit sammanslagen och på en Rotel uppförd och tili en serskild Föredragande öfverlemnad, något uppehåll i ärendernas ordentliga gång icke vore att befara, hvilket JustitiasCancelleren j såsom Ordförande i Nedre Revision, jemväl vore genom sin närvaro derstädes i tillfälle alt kunna efterse , och dels att en Part, sorn tror sig vara i sådant fall lidande, hade att deröfver på behörigt ställe klaga ; ty har Kongl, Majit i Nåder funnit någon för - aoo justitiaOmbtidsm.