Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men det är jemväl en annan, ännu vigtigare omständighet, som gör, att detta hushållningssätt aldrig här i landet kan komma att vinna någon allmän utsträckning; och detta är skogsmarkernes sönderstyckning i en ofantlig mängd små enskilda lotter. I främmande länder tillhör skogen ofta till större delen staten, och endast en mindre del deraf är enskild egendom. Men äfven då skogen derstädes är enskild, är den nästan alltid fördelad på de större godsen, och utgör derföre sammanhängande m Den 29 Maj e. m. marker, som sålunda väl lämpa sig till en ordnad hushållning efter trakthuggningsmethoden. Men huru är förhållandet här? Jo, i alla afseenden motsatt; ty först och främst äro våra statsskogar endast en obetydlighet i förhållande till det hela. 1 de norra länen hafva vi visserligen ännu en del s. k. öfverloppsmarker, hvilka efter afvittning tillfalla staten, men i dessa aflägsna orter göra klimatet och åtskilliga andra förhållanden, som jag här icke behöfver närmare utveckla, det nära nog till en omöjlighet att använda trakthuggning. I den södra delen af landet åter, eller från Dalelfven, utgöra icke statens skogar mer än en procent af skogsmarken i sin helhet, och äfven om härtill lägges allmänningarna, finner man likväl huru jemförelsevis ringa den skogsvidd är, till hvilken staten kan sträcka sin omsorg och förvaltning. Och likväl är det egentligen blott till dessa skogar, som man, med de stränga begrepp vi här i landet hafva om eganderättens helgd, kan påräkna att något kraftigare ingripande från lagstiftningens sida till skogarnas skydd kan komma att ega rum.
Dessa trefliga små samqväm bevistades också af kommendanten med dennes begge mycket favoriserade hundar, hvilka på fru C:s vänliga uppmaning tillätos att jemte deras värde husbonde med henne dela soffan; detta till stort nöje för öfversten, som alltid hade någon ridderlig fras i beredskap för den vackra aimabla frun, och äfven till synnerligt nöje för majorskan, som på sin sida af soffan hade sin älskling, en, som det sades, förtjusande mops. Något längre fram då societén blef mera bekant tilläts herrskapet Crusenstolpes katt, Jösse, att öka den fyrbenta kretsen, och ehuru Jösse, för att vara en afkomling af den eleganta »madame Pira», visade sig något bondblyg i början, afnöttes blygheten efter hand, så att under det Lillan serverade thé och glada infällen för den egentliga sällskapskretsen (oftast ökad med ett par af de yngre artilleriofficerarne), så hade kommendantens hundar, majorskans mops och assessorns katt framför kakelugnen en egen cirkel, der det gick nästan ännu muntrare till under intagandet af mjölken och skorporna, särdeles sedan Jösse, som nu förvärfvat en lättare sällskapston, endast med en mycket artigt modulerad jamning besvarade den afsnäsande, förnäma rörelse, hvarmed han af mopsen blifvit bortstött från både skorpor och mjölk. Hvad öfverstens favoriter beträffade sågo de endast med ett visst medlidsamt förakt på denna supé. De förde en helt annan diet, och höllo sig derför emellanåt framme hos husbonden vid herrskapsbordet. Dessa partier, der tonen ofta var både glad och pikant, fortgick under hela den tid författaren och hans fru bodde på fästningen, och sedan de lemnat den, blefvo de i kretsen mycket saknade. Lyckligtvis för dem hade de fått behålla den vänlige kommendanten i deras tid, men något senare lemnade han sin post och nedsatte sig på en sin egendom, och majoren, längesedan trött på tjensten, beslöt att följa sin ungdomsvän och vapenbroders exempel, hvarefter han drog sig tillbaka till privatlifvets lugn och flyttade till Stockholm, der familjens medlemmar då i sin tur blefvo firade gäster i Crusenstolpes hus.
Landshöfdingar, angående pensions-rättigheten för de, som från och med början af år i83o till närvarande tid tagit afsked. XII. 89. R. 190. XVI. B. 138. A. i5g. Landshöfdingarnes FemårsBerättelser. Se FemårsBerättelser. LandshöfdingeEmbeten, om förbud emot accord till. Se Accord. Landströms, Assessor, ansökning om afskrifning af dess skuld till Strömsholms StuteriCassa, angående. II. B. n5. A, i55. V. E. 6. Landsvägarne, om förbättrande af. III. 112. IV. R. 17. IX, A. 235. Landsvägarnes underhåll, angående en lämplig afgift å Resande till. II. 57. R. i43. VII. B. 107. VIII. Landtbruks-Institutet på Degeberg, om årligt anslag till. II. 167. III. Landtdagar, angående. Se Grundlags-ändrings-förslag. Landtmanna-seglationen, om inskränkning i den så kallade. IX. A. 235. LandtMarskalk, dess utnämnande. I. LandtMarskalkens portrait, angående målning af. XVII. A. 331, 366. LandtMarskalks-klubbens öppnande, angående. I. 6. LandtMarskalks-soirderne, 0111 dermed följande kostnaders bestridande af Ridderskapet och Adeln. III. 90. R. 28g. IV. B. 433. V. A. 5. — vid sista Riksdag, om utbekommande af en fordran för ved och brännkol till. V. B. 224. A. 327. VIII. U. 297. A. 33o.
Skjutsningskomiténs Betänk, upplyser, att det finnes skjutshåll 1 Norrland, som äro 4 mil långa, och att det kan hända, att den skjutsande bor 4 mil derifrån. Allt detta blir ersatt med 2 rdr. Ar detta rättvist? Det finnes hemman, som få betala sin skjutsskyldighet med 500 rdr om året. Då detta är ränta på 10,000 rdr, tyckes detta vara en temligen dryg beskattning, helst när den saknar rättsgrund. Jag behöfver icke måla, huru nedtryckande det måste kännas för en jordbrukare att vara i slafveri. Jag behöfver ej heller erinra om Onkel Adams målning af resan till badorten. Jag hemställer till hvar och en, som förstår sig på hästar af den Svenska afveln, om en sådan länge kan stå bi, då han den ena dagen skall draga malm, och då det den andra fordras, att han skall springa raskt undan. Om vi nu se efter, Mina Hrrl hvad som betalas i utlandet för att få begagna sig af andras hästar, så se vi t. ex. att i Norige priset är ganska högt. Hvar och en, som varit der, har säkerligen kommit i erfarenhet deraf. 1 Tyskland betalas ännu högre, men det är så väl ordnadt, att, om flere personer förena sig, det blir lika billigt, som om det bara vore en. Egentliga och största skälet, hvarföre icke utländningen besöker vårt vackra Iand, är det eländiga skick, hvari vårt skjutsväsende befinner sig, ty man måste hafva egen vagn, för att kunna undvika rapphönan. Då jag granskar Utsk:ts Betänk, och observerar reservanterne, så finner jag ingen bonde bland dem. Jag tror att, med undantag af resorna från och till riksdagarne, det är sällsynt att se en bonde åka skjuts. Jag är glad att en af de ledamöter, som reserverat sig mot Ufsluts beslut, likväl erkänt principens riktighet, under det att de flesta hafva undskyllt sig med den invändning, att staten icke hade tillgång, att staten icke skulle kunna utgifva 600,000 rdr, för att göra en rättvisa. Att staten ekonomicerar vid fråga om vinstgifvande företag, det är ej rätt, ty derpå förlorar den, enär det blott är ett lån den ger.
Strs åren i83o och i832 församlade Revisorers berättelse. Frih. Palmstjerna, Garl Otto: I afseende på föredragningen af detta mål tror jag det vara nödigt, att hvarje § i StatsUtskrs betänk. Nro 22 särskildt uppläses, jemte hvad i betänk. Nro 170 angrde samma § förekommer, ty i fall endast sistnämnde betänk, nu blefve uppläst, skulle en del af de §§, betänk. Nro 22 innehåller, icke komma under öfverläggning. Uppå derom gjord propos. beslöt R. o. Ad., att föredragningen af detta mål skulle sk' på sätt Frih. Palmstjerna föreslagit. irsta § i utlåt. Bifölls. 2 § i utlåt. Nro 22 och i punkten i utlåt. Den 17 Juli f. ra. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag kan icke lemna oanmärkt, åtminstone ber jag att få till pvot. antyda min öfvertygelse, att StatsUtsk. oriktigt upptagit det af mig gjorde förslag, att StatsUtsk. måtte vända sig till Constit.Ulsk. i följd af supponeradt behof af grundlagsförändring StatsUtsk. har sagt sig icke vara behörigt att afgifva något förslag i den delen. Jag anser, att det vore vådligt, om den grundsats skulle etablera sig inom StatsUtsk., att Utsk., då det vid granskningen af statsverkets förvaltning funne sådana åtgärder vidtagna, som synas göra en grundlagsförändring behöflig, icke skulle kunna communicera sig med Constit. Utsk. oell fästa dess uppmärksamhet på sådana speciella förhållanden för att bereda en bättre sakernas ordning. För min del tror jag, att det just är detta, som StatsUtsk. borde göra; och om man icke sålunda kommer till något bättre, anser jag StatsUtskrs granskning af våra statsförhållanden vara högst öfverflödig och i vissa fall mera skadlig än gagnelig. 2 § i utlåt. N:o 22 och 1 punkten af utlåt. N:o 170 ansågos ej erfordra någon åtgärd. 3 §. i utlåt. N:o 22 samt 2 punkt, i utlåt. Ntoiyo, 4 och 5 §§ i utlåt.
Den föreslagna förminskningen af Representation uppä Riddarhuset skulle bäst wid den Riksdagens början, dä förändringen werkställdes, tunna medelst lottning försiggä. Skälet, som i synnerhet talar derföre, heldre än att medelst wal i Provincernc utse för Adeln Niksdags-Ledamötcr, är förnämligast: att sjelfberättigandet dä förswinner, och att dessutom antalet af besutne Adelsmän är i hwarje landsort mvcket olika, hwarigcnvm den ena och andra Provineen, som dock kunna hafwa myckcr wigtiga och skiljaktiga angelägenheter att bcwaka, skulle komma att deputera den ena mänga och den andra fä Ledamöter; dä deremot igenom den föreslagna 532 Expeditioner till Riks-Ztänden. lottningen Representationen blir pä Ätterne jemnt fördelad, och hwarje Slägts Hufwudman får dep tour förwarad, sä wida han innehafwer den föreskrifna posiession och Aldren, att sjelf begagna sin Eapitis rättighet, hwilken annars gär till näriilastc besutne af samma namn. 9:o. Den föreslagna skillnaden af sjelfkallad rätt till den Öfre samt pä ival beroende utnämning till den Nedre Kammaren är af mycken betydenhet samt öfwerensstämmer alldeles med Engelska Constitutionen. Om nägonsin ett obehörigt inflytande af »verkställande magten wid Niksdagsmans-walen knnde äga rum, sä motwägas följderne deraf fullkomligen igenom den Öfre Kammarens oberoende. Det är äter bygdt pä mängden as Ledamöternes sjelfständighet samt de i deras händer warande egendomsbesittnkngar af alla stag. Deraf ökas den warma fosterlandskänslan, hwilken bade i arf och genom en wärdad uppfostran blifwit de flestas förbindande lott; och ett utur depa synpuncter betragtadt Ständ skall i alla lider obestridligen blifwa frihetens säkraste stöd. Ordningen leder mig nu 1:o. Tili den Första Kammarens organisation.
Äf Herrar Biskopafne Wingård och iTegHeVj Herr Prosten Grevillius, Herr Doctor 34 Stats-samt Allm.Besv o.Oec. Utsk,Utl,N'.o 6q. Häggblad, Hr ContractsProsten Agrell, Hr Professoren Bexell och Hr LifMedicus ström, hvilka enstämmigt och hufvudsakligen förenat sig i det yttrande, att, sorn det af Utskotten projecterade anslag, af endast i,2oq B;dr årligen , vore för det dermed åsyftade ändamål alldeles otillräckligt, samma anslag måtte till aooo R:dr förhöjas; hvarjemte Hr ContractsProsten Hallström, som ansett jemväl sistberörde summa vara för ringa, för ett så magtpåliggande och vigtigt behof, föreslagit , att en ännu stötre tillökning deruti mätte varda beviljad; Jnom Välloflige Borgare-Ståndet; Af Hr Santesson, som föreställt sig, att då, i händelse af inträffande smittosamma sjukdomar, vådliga följder kunde uppstå genom saknpdt liäkare-biträde, man i förevarande omständighet ej borde gå till väga med allt tor mycken sparsamhet, och derföre hellre öka det provisionel anslaget för extra Provincial-Läkares aflönande till minst 2000 R:dr; Af Hr Ståhle, sorn ansett en synnerlig uppmärksamhet böra fästas vid behofvet af tillökadt Läkare-biträde inom Malmöhus och Blekinge Län, hvilka hvartdera blott ega en Statssamt Allm.Besv.o.Oec. Utse.Uti.
Det klämmer om strupen, det hettar i ögonen, så måste det kännas när någon som man hållit af är död, – så måste det kännas vid tanken på den förfärliga tomheten, saknaden. – Jag vill icke fylla tomrummet. Jag vill försöka att icke så fästa mig vid någon menniska, ty alla skola de gå ifrån mig. — Min blick skymmes af tårar. Svaghet! Sentimentalitet! Seså ja, nu äro de drifna tillbaka och jag ser klart igen. Jag vet att jag kan öfvervinna min tillgifvenhet eller svaghet för honom, om jag vill. Men olyckan är att jag har så svårt att vilja. Jag drar mig för att fatta ett afgörande beslut, jag vill alltid hålla en bakväg öppen för min gamla svaghet att smyga in igenom, i fall hans nåde skulle behaga bli nådig. Om jag kunde reta upp mig sjelf! Känna mig riktigt stungen af hans ord! Har jag då ingen stolthet! Hvad är jag då för en menniska? Skall jag låta honom spotta på mig och ändå le? Fins det då ingen aktning hos mig för mitt yttre menniskovärde? Skall jag allt fortfarande låta honom hånskratta åt hvarje yttring af menskliga känslor, som jag låter komma mig till last? Alter ego, låt oss försöka att vara nyktra åtminstone, och att – om vi icke kunna få vilja att ur det allra heligaste rycka upp hvarje intresse för den gamle kamraten – icke utsätta gamle Tobiasson för Moloks åtlöje. Så mycket äro vi skyldiga gubben Ernst.64 Låt det bli en kompromiss. I vårt innersta få vi behålla en hemlig, ytterst hemlig liten faiblesse för den omoraliske unge mannen, men se här hvad vi i vårt yttre uppträdande ha att iakttaga: Statuter Han får ej läsa i stora boken för[r] än han sig omvänder och bättrar, d.v.s. icke mera skäms för att vara en menniska. Eller ock när jag blir döder, då allt är mig likgiltigt. Jag får ej gifva vika för min dumma frestelse att visa mig vänlig emot honom. Han har tillfullo ådagalagt hvad verkan sådant från min sida har på honom.
— Två tredjedelar häraf utgör .. 1,374,000: — Skilnaden emellan detta belopp och det i Riksgälds-kontoret lyftade 1,436,000: — eller R:dr 62,000: — skall således till Riksgälds-kontoret återbetalas. Detta Motioner hos Eidderskapet och Adeln 1865. Detta vilkor, om återbärande af det belopp, hvarmed kostnadsförslaget öfversteg den verkliga anläggningskostnaden, har icke fästats vid beviljande af låneunderstöd till öfriga bibanor i riket. Derjemte fordrade Rikets Ständer vid beviljande af detta lån ränta under anläggningstiden, ett anspråk, som icke gjorts gällande vid låns beviljande för andra jernvägsbolag, hvilka åtnjutit räntefribet under tre år från den dag hvarje särskildt belopp lyftats. Borås jernväg anlades, såsom bekant är, förnämligast med afseende å bomullsväfnads-industrien i de sju häraderna af Elfsborgs län. Det Amerikanska kriget och den deraf föranledda oerhörda stegringen i bomullspriserna hafva till den grad nedtryckt denna industri, att den under den tid, som förflutit från det jernvägen öppnades för trafik, kan sägas hafva nästan legat neder. Deraf har blifvit en följd, att trafik-inkomsterna af jernvägen icke. kunnat uppgå till beräknadt belopp. Förvaltnings-, driftoch underhållskostnad 51,127: 36. Ränta och amortering å statslånet .. 71,800: — 122,927: 36. således brist, som af bolagets medel måst fyllas, R:dr 36,017: 53. Trafik-inkomsterna för år 1865 beräknas förslagsvis till 102,000: — Förvaltnings-, driftoch underhållskostnad, hvilken något ökats, dels till följd af ökad trafik, dels ock hufvudsakligen, till följd af vunnen erfarenhet om nödvändigheten af större personal, då den personal, som, anställd vid anläggningsarbetena, jemväl biträdde vid trafiken, blifvit förafskedad, beräknas förslagsvis till 68,000:
Men Agnes Branting tillkommer dock obestridligen förtjänsten af att närmast ha öfvervakat oeh ledt ordnandet af utställningen i Göteborg, o c b vi gratulera lika hjärtligt Handarbetets vänner som henne själf till det eklatanta resultatet af detta hennes första försök » i e l d e n ». D å vi senast träffades i Handarbetets vänners sällskap, rörde vi oss i dess vackra, permanenta utställningslokaler på Brunkeberg, o c h vi hade närmast infunnit oss dit för att bevittna ett » regeringss k i f t e » — o m vi så få uttrycka oss —, för att bringa den afgående » r e - gentinnan », direktrisen fru Ingeborg Petrelli, vår hyllning för mångåriga, erkända o c h nitiska förtjänster o m föreningens vackra syfte, vår lyckönskan o m ett godt o c h framgångsrikt arbete åt den unga kvinna, som efterträdde i det ansvarsfulla kallet. Denna unga kvinna har onekligen i dessa dagar i o c h m e d HandarUtg-ifning-stid: hvarje helgfri fredag. Boktr.-Aktieb. Agnes Branting. V i stå då åter i den stora salen två trappor upp i Slöjdskolans hus, där vi senast lemnade oelma Giöbels Svensk konstslöjdutställning. Vi vända oss i dag m o t salens venstra hälft o c h finna där Handarbetets vänners utställning med K ä r l e k är den hufvudnyckel, som öppnar allt h o s y. en slående totaleffekt breda sig ut öfver hela salens bredd, öfverst krönt af en väldig fris med inskription i allmogestil: Konstnärligt — Fosterländskt — Hemslöjdens förädling. Ett program i fyra ord — o c h ett det vackraste! Handarbetets vänners utställning har ett betydligt större omfång än Selma Giöbels i förra numret beskrifna, o c h att sammanhålla alla dess detaljer till något enhetligt har ej varit så lätt som i fröken G:s rumsinteriör, så m y c - ket hellre som å Handarbetets vänners utställning möbler endast sparsamt förekomma, under det rent textila föremål utgöra flertalet. Saken är dock m y c k e t skickligt löst.
Enligt de flesta utländska länders sjölagar, såsom Englands, Frankrikes, Tyska och Holländska samt äfven den Norska sjölagen, äro alla fartyg, som gå på ut ländska orter, underkastade att hafva en »journal» eller »loggbok»; detta vore, enligt min uppfattning, också det rättaste, men då Sveriges kust-sjöfart är så utsträckt äfven till närgränsande länder, skulle möjligen ett dylikt stadgande af Särskilda Utskottets Betänkande M 2. 31 skyldighet alt föra skeppsdagbok blifva alltför kännbar och för befälhafvaren svår att fullfölja, hvarföre jag får vördsamt föreslå, att denna § må blifva antagen sådan den är framställd i Kongl. Maj:ls förslag: »Å alla fartyg öfver 30 läster, som äro destinerade till aflägsnare orter utom riket än § 137. »Genom antagandet af denna skulle, enligt min uppfattning, en befälhafvare, till följd af lagen, kanske många gånger blifva förhindrad att göra sitt bästa för att påskynda fartygets resa Huru man kan på land vilja tänka sig kunna bestämma ett fartygs väg på sjön, anser jag alldeles omöjligt, och hvilken befälhafvare skulle väl kunna underkasta sig ett sådant, tvång, som att gå en här s. k. »vanlig väg» på sjön.
Herr Grefwen och Landtmarffalken tilkännagaf, at til följe af det i gär fattade belmtet, ffulle frägan pm en National ^rmeriiitz , sädan som den af Friherre von Liaren, Lattsar, hos ^onstitnrions-Utjkottet blifwit framställd, och af detta Utskott, genom desi Betänkande Ständen understäld, nu til pröfning och afgörande företagas. Herr Landtmarffalken upropade derefter, i den ordning de sig anmält. Le Herrar och Män, som öfwer detta mäl wille til krorocolwt anföra sina tankar. Uplästes et victamsn til krotoeollet af Friherre ^clelsvärcl, Lric 6öran, sa lydande : Da Lonscripkions-Lrojectet hos Hög loft. Ridderffapet och Adeln företages, utbeder jag mig til LrotocoUet fä yttra mina tankar. Sä nödwändigt det är för en Stat at hafwa alla förswarsmedel i ordning, sa nödwändigt är det äfwen at icke utsträcka dem öfwer Landets förmäga och til Statens olycka; häraf hafwa wi de beklagligaste följder under närwarande krig, dä utffrifningar gjordes af allt manbart folk frän 18 til 85 är, som Lil större delen blefwo offer för illa uttänkta til - 678 Den iz Iunki. gängar och ej gjorde den nytta Staten af dem fordrade, men kostade landet oberäkneliga summor. Andra Rikens exempel wid utstrifningar pasta icke för Swerige, de hafwa icke en indelt annee, som hemmansbrukarne kjelfwe stola rekrytera, afgången ma wara större eller mindre, cj heller en Allmoge som besitta och äga Hdelar af all jord, och som utgöra et af RiksStänden. Wär indelta och wärfwade
Af järnvägsförbindelsen emellan städerna Arboga, Örebro och Nora, har, enligt de meddelade uppgifterna på skjutsningen i orten, visat sig såsom följd: att skjutsen, som vid Arboga betydligen aftagit, för öfrigt emellan nyssnämnde städer nästan alldeles upphört; att skjutsåtgången blifvit minskad vid Dylta och Glanshammars gästgifverier, så att derstädes knappt en fjerdedel af det fordna hästantalet nu mera utgår; samt att skjutsningen likaledes betydligen aftagit vid Fellingsbro, Lia och Blixterboda, men deremot ökat sig från Örebro åt södra och vestra orterna samt blifvit nära fördubblad från Nora åt Filipstad och Nya Kopparberget. ^rägartws Hvad åter beträffar skjutsvägarnes längd m. m., får Komitén i under längd m. m. dånighet åberopa nedanstående tabell: Längden af indelade vägar för skjutsmil. Arealinnehållet, utom sjöar och kärr, enligt Forssell. Miltalet vägar förhåller sig till arealinneBefolkningens på landet antal är 1855. Miltalet vägar förhåller sig till befolkninLän. Komitén hemtat anledning att behandla ämnet i två särskilda liufvudafdelningar, af hvilka den ena kommer att gemensamt omfatta befordringen af post och resande, samt den andra kungsoch IcronosJcjutsen. Innan emedlertid ämnet efter en sådan indelning behandlas, finner Komitén sig först böra tillkännagifva sina åsigter i en del allmänna frågor, öfver hvilka Komitén derföre nu går att yttra sig. Det lärer icke kunna förnekas, att hela skjutsningsbestyrets öfver-Ommöjlighctagande och bekostande af Statsverket, på så beskaffadt sätt, som i åtskil~ ^h. hållc^beliga andra Stater redan länge egt rum, skulle i flera afseenden medföra fria dv högst väseudtliga fördelar. En sådan åtgärd är dock mera att önska, än *kjuisningsmöjlig att för närvarande genomföra.
Och om än Kongl. Maj:ts Befallniugshafvande, framgent såsom hitintills, borde utöfva högsta inseendet Olver de till denna såväl som till andra administrationsgrenar hörande tjenstemannabestyr inom länet, kunde dock icke nekas, att det för dessa embetsinyndigheter vore en stor vinst och lättnad i denna del af deras magtpåliggande värf, om de till biträde dervid, för rådplägning om åtgärder, som borde vidtagas rörande länets helsovårds-angelägenheter och för kontroll öfver sättet, huru de verkställas, egde att tillgå en med afseende derpå specielt anställd tjensteman, hvilken endast genom ådagalagda högre kunskaper, under föregående tjenstgöring förvärfvad erfarenhet samt visadt nit och skicklighet, till sådan tjenst vunnit befordran; ty endast på dessa egenskaper borde befordringsrätt till första Provincial-läkare grundas. — De omsorger, som den allmänna vården om folkets helsa kräfde, vakandet öfver sundhetspolisen, ett noggrannt iakttagande af kelsotillståndet och hvad derpå kunde menligt inverka, ett säkert bedömande af sig yppande utbredda sjukdomar och farsoter, samt anordnande af de åtgärder, hvilka till dessas hämmande kunde och borde företagas, uppsigten öfver apothek, barnmorskor och vaccinatörer, förrättande af beväringsbesigtningar, sakkunnigt deltagande i styrelsen öfver länets sjukvårds-anstalter, behandlingen och besvarandet af rättsmedicinska mål och frågor, med flera hithörande åligganden, syntes Kollegium samtlige vara af den vigt för det allmänna, att de fordrade, om icke helt och hållet, sin egen man, åtminstone en, för hvilken deras handhafvande och underhållandet af de kunskaper, hvarpå detta borde grundas, icke alltför mycket undanträngdes af läkareyrkets speciela utöfning; och att hvarje län egde åtminstone en sådan läkaretjensteman, vore ur alla synpunkter högeligen af behofvet påkalladt.