Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I annat fall skulle jag beklagat, att detta, ett ibland de första Betänk.n, som ifrån StatsUtsk:t inkommit, skulle i allmänhet möta så mycket motstånd, att det icke lärer kunnat afgöras annat än genom förstärkt St&tsUtsk. Jag hoppas likväl att StatsUtsk:t måtte för framtiden ihågkomma det verkliga slösande med Statsmedlen, soln så utmärkte detta Utsk, vid förra Riksdagen. Hr Bildt, Didrik Gillis: Jag hade ej tänkt deltaga i diskussionen öfver detta ämne, men jag kan ej med tystnad förbigå den siste talarens yttrande. Han har tillåtit sig. att, genom en skarp tillrättavisning, uttrycka sitt missnöje med Stats-Utsk:ts under öfverläggning varande utlåtande, och gifvit Utsk:t en varning för att träda fordna R. St:rs StatsUtskit i fotspåren, i afs:de på det slösande med Statsmedeln, som i synnerhet var så utmärkande för detta Utsk. vid förra Riksdagen. Jag hade då, som nu, detta Stånds förtroende att vara ledamot af StatsUtskrt och jag får högtidligen reservera mig mot Hr Wästfelt*, i min tanke alldeles obe* fogade anmärkningar mot förra Riksdagens Statsutskott. Det har blifvit en jargon att, utan att yttra sig i sak, klandra sednaste StatsUtskotts frikostighet, ett klander, som jag hoppas ej inom detta Stånd måtte vinna några sympathier, alldenstund de beslut, StatsUtskit vid förra Riksdagen föreslog, här vuuuo synnerligen bifall. Den nuv:de penningebristen, som förefinnes på enskilta händer, föranleder menigheten att tro, att den har sitt ursprung från den reglering af Statens medel, som vid förra Riksdagen verkställdes. Men den, som gör sig närmare förtrolig med förhållandena och tager kännedom om så väl Statens iukomster som utgifter, skall bli öfvertygad derom, att landets finanser ej befinna sig i ett så bedröfligt skick, som mången föreställer sig, och detta har just till största delen sin orsak i den hushåilsaktighet och sparsamhet, som vid förra Riksdagens åtgärder iakttogs. Det vore önskligt, att, då för framtiden beskyllningar komma att framkastas mot det sätt, på hvilket R.
Jag tror sannerligen, alt man kunnat hafva rätt att vänta helt annat af nuvarande Const.Utsk., än att det skulle försöka att uppgöra reformer blott i det stånds eller de classers intressen, hvilkas representanter slumpen gifvit majoriteten inom Utsk. och att decretera beslut, som aldrig någonsin skola kunna leda till något resultat i denna vigtiga fråga, ty förrän man lemnar sina egna enskilda intressen och ide'er å sido, och blott försöker att medla mellan alla kämpande intressena, alla rådande meningar, hvarken skall man lyckas att åstadkomma ett för hela fosterlandet nyttigt representationsförslag, ej eller att utan våld få något sådant antaget. I detta hänseende just tror jag, att det förslag till gemensam tanka, som Hr Akerman framlemnat, uppfyller allas fordringar. Han har försökt att deri uppställa de särskilda hufvudgrunder, på hvilka en representationsreform i vårt land för det närvarande bör utföras; hans förslag innehåller ett bemödande lill förlikning mellan de begge hufvudmeningar, som råda om ståndsval och samfällda val. För min del får jag nämna, att jag visserligen fäster en stor vigt vid dessa båda särskilda grundsatser för valrätten, som man påstår vara så stridiga, alt de omöjligen kunna trifvas tillsammans inom samma representationsform, men dock icke en så stor, att icke jag skulle kunna antaga ett förslag, deri antingen den ena eller den andra, eller ock båda gemensamt, hade blifvit tillämpade. Om det berodde af mig ensam att bestämma huru reformen skulle utföras, antog jag visserligen helst det samfällda valsättet; men jag kan dock nu icke göra det, då jag måste taga Den 12 Mars f. m. 101 i betraktande de rättigheter, som 2:ne Stånd från långliga lider tillbaka innehaft och hvarifrån de ej vilja afstå. Således, oaktadt jag skulle tro, att det hade i allmänhet varit nyttigast all hygga den nya representationsreformen på grunden af samfällda val, sä, enär 2:ne
Alla Städer af de tvänne högsta Classerna vare förbundne att sända minst En Fullmägtig; men af de öfriga kunna Två, högst Tre, förena sig om en person, hvilken dock måste vara till Riksdagsman vald för en af dessa Städer, der han sjelf Magistratsperson eller Borgare är etc. Se Bihanget, 3 Bandet, sid. 43. Ridderikapet» ock 52 ConstitutionsUtskottets betänkande. Adelns Protocoll den 27 April lflif), II. sid. Constitutions-Utskottet, som utgöres af Tjugufyra Ledamöter , tillkommer att, i den ordning Regerings - Formen föreskrifver, granska Rikets Grundlagar, samt upptaga frågor och till Plena afgifva Förslag om än-dringar, förbättringar - Constitutions-Utskottet, som utgöres af Tjugufyra Ledamöter , tillkommer att, i den ordning Regerings - Formen föreskrifver, granska Rikets Grundlagar , samt upptaga frågor och till Plena afgifva Förslag om ändringar , förbättringar - Constitutions■ Utskottets betänkande. 55 gar och förklaringar deraf ; hvaröfver Ståndens Ledamöter vare obetaget, att in Pleno yttra sina tankar, men Riksens Stander ej förr än å den nast* följande Riksdagen må besluta, etc. gar och förklaringar deraf; hvarvid iakttagas bör, att flera Moment, hvilka med hvarandra ej äga den nödvändiga ge• menskap , att de samfält mäste antagas eller förkastas, icke må tillsammanställas förr än vid den slutliga Redaction, som, sedan de blifvit särskildt antagna, kan finnas af nöden. Ståndens Ledamöter vare obetaget , att öfver Constitutions - Utskottets Förslag in Pleno yttra sina tankar , men Riksens Ständer må derom ej förr än å den nästföljan e Riksdagen besluta, etc. Se Bihanget, 5 Bandet, sid. 56. Ridderskapet» och Adeln» Protocoll d. 2 Bihang till R. S. Fröt. &dje Sami. 5 34 ConstitutionsUtskottets betänkande. Maji igipI»id. 4 och d. 4 Maji, I. »id. 85.
I följe häraf hafva redan år 1834 af de reserverade 54,498 R:dr 8 sk., Artilleri-Afdelningen erhållit 20,000 R:dr och Utrednings-Afdelningen 34,498 R:dr 8 sk., hvarigenom dess årsanslag för år 1834 finnes hafva blifvit ökadt till 234,492 R:dr 8 sk., men af de till tält anslagne 62,000 R:dr, hvilka äro i Utrednings-Afdelningens anslag innefattade, har icke någon del kommit Artilleri-Afdelningen till godo. Sedan Kongl. Krigs-Collegium inför Kongl. Majrt uppgifvit, att af Extra Anslags-medlen innestodo i Riksgälds-Contoret för Artilleri-Afdelningen . 36,000: samt för Utrednings-Afdelningen 45,507: 40. — eller tillsammans 81,507:40. — har Kongl. Maj:ts derjemte, genom Nådigt Bref af den 13 Augusti 1835, meddelat JNådig tillåtelse, att Riksgälds-Contoret må till sina behof dessa medel begagna, emot erläggande af 3 procent ränta, som afsättes till Kongl. Maj:ts höga disposition för Försvars-Verkets behof. 101 I afseende härpå må såsom upplysning anföras, att desse summor redan finnas bland inkomsterna bokförda, 36,000 R:dr i Artilleri-Afdelningens och 45,507 R:dr 40 sk. i Utrednings-Afdelningens Hufvud-Bok för år 1835, såsom fordran hos Kongl. Stats-Contoret, och således ej utgöra någon ytterligare tillgång utöfver Afdelningens vid 1835 års slut i räkenskaperna upptagne behållningar.
Län hafwa desse icke lätt samlade uppgifter inkommit, men frände flästa saknas de samina annu och har Comitsm således icke kunnat företaga planens utarbetande. Emedlertid baswa, enligt Riksens Ständers underdäniga begäran särskilde Fattigförsörjningsanstalter bliswit af Konol. Maj:t fastställde, och bör ibland annat nämnas en Ar - 92 Den 2Z April. Arbets-inrättning i Calmar, och i synnerhet ett Arbetsoch CorreckionshuS i Carlstad, hwilktt i flere afseenden torde wara wardigtatt tjena till eftersyn. 2:0 Af den >8 Februarii 1810 om wifla ändringar och tillaga i Kungörelsen af den zttc December 1788, om Fattighjons försörjande, och zw Af den i Maji 1312 om fattige Barns uppfödande. Bägge desta Skrifwclser halma blifwik remitterade till nyflnamnde Comité och synas > sammanhang med den allmänna Fatkigwards-planen böra öfwerwägas. 4:0 I underdånig Skrifwelse afdcn i Maji 1810 hafwa Riksens Ständer hemstält att den ökade Tullafgitten pä wisa öfwerflödswaror matte fa uppbäras och anwändas af hwarje Stad, som har orderttelig Fattigwärdsinrattning. Deka ökade Tullafgifter blefwo d. 2 Maji i8c>9 anflagne ät Barnhuset i Stockholm, Danwiks Hospitalet och Spinnhuset. Götheborgs Stad har genom särssild Resolution till sin Fattigwärd erhållit hwad der uppbäres. I afseende pa de öfrige Stapelstäder har Kongl. Majit pröfmat nödigt att först afwakta den i fraga warande nya Fattig-försörjningsanstalt i Slockholm, samt de underrättelser wederbörande Landshöfdingar lemna om Fattigförsörjningsanstalkerna i hwarje Stapel, Stad.
På den dagen, den som är på taket, och hans boting i huset, han stige icke neder till att taga dem; sammalunda ock, den i markene är, gånge icke tillbaka igen efter det han left hafver. Kommer ihåg Loths hustru. Hvilken som far efter att förvara sin själ, han skall mista henne; och den som mister henne, han fordrar henne till lifs. Jag säger eder: I den natten skola två ligga uti ene säng; den ene varder upptagen, och den andre varder qvarlåten. Två skola mala tillhopa; den ene varder upptagen, och den andre varder qvarlåten. Två skola vara i markene; den ene varder upptagen, och den andre varder qvarlåten. Då svarade de, och sade till honom: Hvar då, Herre? Sade han till dem: Der som åtelen är, dit församlas ock örnarna. Sade han ock en liknelse till dem derom, att man skall alltid bedja, och icke förtröttas; Sägandes: En domare var uti en stad, den icke fruktade Gud, och ej heller hade försyn för några mennisko; Så var i samma stad en enka; hon kom till honom, och sade: Hjelp mig ifrå min trätobroder. Och han ville icke till någon tid. Sedan sade han vid sig: Ändock jag icke fruktar Gud, ej heller hafver försyn för någon mennisko; Dock, fördenskull att denna enkan öfverfaller mig så svåra, måste jag fly henne rätt, att hon icke skall komma på det sista, och ropa på mig. Och sade Herren: Hörer här, hvad den orätta domaren säger. Skulle ock icke Gud hämnas sina utkorade, som ropa till honom dag och natt; skulle han hafva tålamod dermed? Jag säger eder, att han skall hämnas dem snarliga. Dock likväl, då menniskones Son kommer, månn han skall finna tro på jordene? Sade han ock till somliga, som tröste på sig sjelfva, att de voro rättfärdige, och försmådde andra, denna liknelsen: Två män gingo upp i templet till att bedja; den ene en Pharisee, och den andre en Publican.
Björnstjernas anförande. Gr:n har sagt, att det vore allt skäl att antaga detta förslag, på det att enhvar må kunna gynna sin son, om han så för godt finner. Detta kan en far göra äfven efter nu gällande lag. Ilan kan nu gifva bort all sin aflingejord, efter detta förslag blott hälften. Deremot får Iian nu icke gifva bort något af sin ärfda fastighet, men efter detta förslag skulle han få bortgiva hälften deraf. Detta är skillnaden. Beträffande således sjelfva saken eller möjligheten för en far att kunna gynna sin son, så är det ungefärligen detsamma. Skillnaden är den, att om en far gifver bort sin ärfda fastighet till en son, med uteslutande af de öfriga, så kan det snarare väcka split och osämja emellan barnen, än om aflingejord sålunda disponeras, ty barnen kunna då med skäl ^säga, att arf är blott ett depositum, hvilket tillhör slägten. Annat är om man gifver bort hvad man sjelf förvärfvat sig, ty då skall man säga: han har sjelf förvärfvat denna förmögenhet, och han bör derföre äfven få disponera den efter sitt godtycke. Jag anser således, att ärfd fastighet icke bör få bort-testamenteras, men väl förvärfd egendom, vare sig å landet eller i stad, och all lösegendom, vare sig att den är ärfd eller förvärfd, bör man få gifva bort åt hvem som helst; ty har man sjelf genom eget sträfvande samlat förmögenhet, så blir det en helt annan sak. Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., att i afseende på förevar:de Utlåt, blifvit yrkadt af Gr.
Under fullkomligt medgifvande, att de böter, som för närvar, linnas stadgade i i §:n 10 mom. af Tryckfr.förordn., äro alldeles för höga, anser jag mig likväl böra motsätta mig bifall till detta förslag, derföre att jag finner detsamma utgå från en oriktig rättsgrund. Enligt de författningar, som voro gällande före 180g års tryckfrihelsförordn., ålåg i de flesta fall boktryckaren författare-ansvar, — han ansågs nemi. sorn en slags indirect censor på utkommande skrifter. Fortfore ännu ett sådant förhållande, så skulle jag visserligen, i harmoni dermed, tillstyrka detta förslags antagande, men den principen blef 180g frånträdd. Ansvaret åligger nu författaren, och boktryckaren är mera att betrakta som hvar och en annan fabrikant, och stannar icke i något ansvar, om han tryckt en skrift, som befmnes brottslig, i annat fall än om han uraktlåtit att förse sig med namnsedel. Med nu gällande princip anser jag fördenskull förslaget icke kunna stå tillsammans. Här är egentligen fråga om ansvar för boktryckares uraktlåtenhet alt å tryckta skrifter icke hafva utsatt sitt namn, tryekningsorten och årtalet: en sådan hans uraktlåtenhet måtte vara densamma och af lagen anses lika,antingen skriften är brottslig eller obrottslig. Förslaget åsyftar likväl helt olika böter i dessa båda fallen; han skulle nemligen plikta 5o r:dr för sin uraktlåtenhet, om skriften vore obrottslig, men 3oo r:dr o. s. v. för sin försummelse i detta afseende, örn skriften dömdes brottslig. Man ålägger ju härigenom boktryckaren en art af censur, och återgår till en princip, som man frånträdde 180g. Dessutom skulle detta inom., om det antogs, i verkställigheten medföra svårigheter: ifråga var. uraktlåtenhet är ett ordningsmål; ganska snart efter all hafva blifvit begånget, instämmes ett sådant mål till Hofcancellers-embetet och ganska snart blir detta embete i tillfälle alt fälla sitt utslag deröfver, hvilken procedure blef belt enkel, om skriften icke vore brottslig; men i motsatt fall skulle
Den siste talaren har hufvudsakligen yttrat sig i ämnen, dem jag icke vidrört. Han har nemligen jemnfört afgifterna för fartyg i Svenska hamnar med sådana afgifter i utländska hamnar, och visat, att de förra icke äro så stora som de sednare. Jag har omnämnt de afgifter, som uteslutande trycka Svenska rederierna och icke den handlande i allmänhet; ty denne tager nog sitt igen af consumenten. Jag har anmärkt, hurusom andra nationers fartyg få frakter i våra egna hamnar och i concurrens med våra egna fartyg, och förklarat, att jag ansett nödigt och billigt, att de afgifter, som nu tillhöra rederierna, höra, så vidt ske kan, försvinna, eller i möjligaste måtto nedsättas. I Sverige äro så många sådana afgifter, sorn utomlands icke äga rum, såsom cotivoj-, tolags-, fribrefsafgift m. fl., hvilka jag en annan gång skall specificera, att det är omöjligt, att våra skeppsredare kunna hålla lika godaj fartyg emot samma pris som utländningen. Den 10 April c m. 87 Gr. Cronstedt har upplyst, att nedsuttningar i convojafgifterna de sednare åren iigt ruin; och om jag sålunda, enär oförutsedda behof hunna inträffa, iche haft rätt uti att yrka, det hela denna afgift bör försvinna, har jag åtminstone ägt anledning påstå, att nedsättning deraf bör äga rum i mån af handelns mindre behof af det slags skydd, samma afgift skulle åstadkomma, då det nemi. visat sig, att en sådan nedsättning under 2:ne år kunnat ske. Jag fortfar således att instämma i Hr Petres reservation, att en betydlig nedsättning kan äga rum, enär mindre skydd och mindre utgifter äro af nöden. §. 102. Gr. Cronhjelm: Vid denna §., ang:de K. ÖfverintendentsEmbctet, får jag göra samma anmärkning, som den jag framställde vid §. 3i. Hvad form StatsCont. än må uppgifva för att åstadkomma öfverensstämmelse med riksbokslutet, qvarstår dock den felaktighet, att det är omöjligt controllera hvad hvarje arbete kostat särskildt.
Ridderskapet och Adeln. S. D Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets Memorial M 58, angående bestämmandet af dels aflöningen för Riks-Ståndens och Utskottens kanslioch vakt - Prot.-Utdrag den 26 Mars 1866. 217 vaktbetjening, dels godtgörelsen af vissa kostnader i följd af tryckningen utaf Riks-Ståndens Protokoller jemte dertill hörande Bihang. S. D. Föredrogos och bifölios Stats-Utskottets Utlåtanden: JVS SS, i anledning af motion om anvisande af medel till ett vägarbete i Jemtlands län och beredande derigenom af arbetsförtjenst åt den derstädes i följd af missvext nödställda befolkning; samt JVS S6, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående anslag till beredande af arbetsförtjenst åt den genom missvext lidande befolkningen inom Pajala socken af Norrbottens län. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Eko nomi-Utskottets Memorialer: JVS 73, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande 3S 50, angående väckt motion om minskning af de för beväringens räkning befintliga förråder af mindre munderingspersedlar, såsom skjortor, strumpor och skor; samt JVS 74, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande X 54, angående väckt motion i fråga om fördelningen emellan socknar inom samma pastorat af återvunnen helgonskyld. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D Föredrogos ånyo och bifölios Stats-Utskottets nedannämnda Utlå tanden : JVS SS, i anledning af motion om anvisande af medel till ett vägarbete i Jemtlands län och beredande derigenom af arbetsförtjenst åt den derstädes, i följd af missvext, nödställda befolkning; och JVS 56, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående anslag till beredande af arbetsförtjenst åt den genom missvext lidande befolkningen inom Pajala socken af Norrbottens län. S. D.
Ridderskapet och Adeln derom fattat. Ut supra. Ek Protoeollo Olof Werlin. S. D. Då Allmäna Besvärsoch Oeconom teUtskottets sedan sista Plenum på boréet ^vilande - Dm 2 Juli: de Betänkande af den 21 1 sistlidne manad, rörande väckt fråga om Indelte Regementernes Beklädnadssätt, nu åter föredrogs, blef detsamma , i anseende till dervid gjorda anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. 5. D. Uti Memorial af den 30 i förlidne månad , anmäler Constitutions-Utskottet sig hafva genomläst och granskat Riksens Ständers Justitiae-Ombudsmans Diarier, ifrån slutet af 1812 års Riksdag, till och med den 31 sistlidne Maj, samt dervid funnit, att bemälte Embetsman ined utmärkt nit och värdighet sitt vigtiga Embete utöfvat, jemte det Utskottet vunnit nya öfvertygande bevis på den verkliga, fastän kanske ofta för mängden orr^ärkbara nytta, detta Embete medförer; och fann Bonde-Ståndet, sorn med tillfredsställelse inhämtade hvad sålunda blifvit anmält, för godt att dertill lämna bi« fall. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets sedan den 281 denna månad på bordet Uvilaade Betänkanden: Af den %o Juni. i:o I anledning af anmärkningar vid dess utlå - I Den 2 Juli. 29 Utlåtande om förra Mantalsskrifvare!! Åkerströms lön och pension. 2:o I anledning af Kongl. Majtts Nådiga Remiss uppå Dess Befallnirtghafvandes i Orebro Dan hemställan om ersättning för Mantal sskrifvare-provision ar 1813- 3:0 I anledning af anmärkning vid Utskottets Betänkande öfver General-Directeuren Hagströmer Memorial om medel till befordrande af större sundhet i Städerna.
Srebje b:o . „ 7: 50. gjerbe b:o „ 3: 75. gemte b:o „ 2: 25. S öfrige @täbcrnn, i gtjra klafer: görfta klåften Kint K:br 7: 50. Olibra b:o „ 5: — £rebje b:o . „ 3: — gjerbe b:o „ i: 50. 2:o Kebannäntube perfoner t ©täberna erlägga afgift till fbljanbe be SBetjcitter, |>ofmäftarc, Sägare, kammartjenare, kuffar, Safcjer odp £affeltäc fjofntnftarc od) Ähmmartienaré betala befmtom beit l)år nebaitfbvc ftabgabe afgift. S3iljarbcgarc: göt SSiljarber på inröttabe ©ädffap od) klubbar: t @tocfl)olut ocb ©odeborg Stint 3t:bt 57: 50. i be öfrige ftiiberita „ 25: — gör SSiljarber ivib ^elfobrttititar ocb font cnbaft begagnad ttitber bruitnöterminerne .. „ 18: 75. Sten bå infoutflett beraf tidfader Srttiiité^afait eder be fattige, bctalad tele någon SSemidning. §lttbra SMljatbct, fe mont. i. 83oftrtjtfeti-$onftföttnattbtct . Oiint -St:br l: 50. (Soticertgifmare, in ftuöljallcrffor, futömamfcllct , 1: — fjnöprcbilattfcr, font t toebcrbörlig otbniug bevtiCl blifioit fallabe „ 25: — .^prlafcjcr , 3: — fmtfriförcr, font irte äro SSorgare , i: 50.
Skrif v. N:o 35- floden, i det närmaste blifvit onyttig, så att förlusten på fångsten år 1828 blifvit betydlig och kostnaden för återbyggnaden af hvad vid isgången försvunnit äfven kunde komma att mångdubblas, då verkställigheten deraf vore alldeles omöjlig, intilldess så sträng vinter inträffade, att säker is för folk och dragare lade sig, hvilket i senare tider skall knappt hvart io:de år inträffat, dels ock att, utom förberörde till Djuptinan hörande byggnader, befunnits af floden bortförde brottfailet vid den så kallade Bergstinan samt vid Öfverfällans nätbyggning ett brottfall, hvarmedelst äfven dessa lägenheter för sommaren blifvit obrukbare; vid hvilket förhållande och på anförde grunder Eder Kongl. Maj:ts bemälte Befallningshafvande i underdånighet tillstyrkt Nådigt bifall till Sökandernes begäran, så väl om eftergift af halfva taxan för 3:ne år, som äfven angående förlängning af det åtagne arrendet. Eder Kongl. Maj:ts och Rikets KammarCollegium, häröfver hördt, har i underdånighet anmält, att, på grund af hvad Eder Kongl. Majits Befallningshafvande uti förevarande fråga upplyst, Coliegium ansåge sig ega anledning tillstyrka den begärda eftergiften i taxan, men att, så vidt ansökningen angick förlängning i arrende-tiden, Coliegium icke kunde densamma, såsom emot Författningarne stridande, understödja. Efter erhållen del af handlingarne i detta mål, hafva Rikets Ständer hvad nu anförd t blifvit i öfvervägande tagit j och som Rikets Stan - Exp. TJtsk. Förslag till underd. Skri/p. N:o 35- 83 der, lika med Kongl.
M:s nådiga afgörande öfverlemnas; 4:o att innehafvare af annan fabrikseller slöjderörelse, än de i usta mom. uppräknade, hvilken förmenar sig, genom vid denna riksdag vidtagande förändringar i tullstadgandena, blifva lidande, äger att anmäla sig till delaktighet i den beviljade ersättningen; dock må ingen ersättning någon beviljas, derest ej å den vara, han tillverkar, antingen ett nu gällande införselsförbud upphäfves eller nu stadgad tull nedsättes med minst -gidel af dess närvar, belopp, andra yllefabriker, sidenfabriker, postlins bruk, ras tillverkning, som bestått af varor, för det närvar, förbudna lill införsel; ning, som bestått af varor, som nu äro tillåtna till införsel , men hvarå tullen nedsättes med minst ^ af klädesstoftsoch alla andra yllefabriker, ; sidenfabriker, klädesstoftsoch alla andra ylle fa b r i k e r, sidenfabriker, ning, som bestått af varor, som nu äro tillåtna till införsel , men hvarå tullen nedsättes minst -J, dock under g af dess uuvar. belopp; Den 1a Mars. 123 — oell derjemte under de begge första åren af de förändrade tulistadgandenas tillämpning, så väl en betydlig ökad införsel af ifrågavar. vara äger rum, sorn dess vanliga gångbara pris inom Riket nedsättes med minst J:del af hvad det för det närvar, utgör; 5:o att de i förutgående mom. omförmälda ansökningar böra till K. Commerce-colkm inlemnas inom slutet af andra året, under hvilket de nya tullstadgnndena varit gällande; hörandes collegium, sedan de föreskrifna nödiga upplysningarna erhållits, dessa ansökningar, jemte eget i ett sammanhang alfattadt utlåtande, till K. M:s nådiga afgörande öfverlemna ; 6:0 att vid jemförelse af tullafgifter, sorn kunna blifva bestämda efter någon varas vigt, med nuvar. efter annan grund bestämda tullafgifter, bör medelvigt af sådan vara tagas till grund efter profvägning, anställd i närvaro af ledamöter af K. Commerce-colbm oeh K.