Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nuj:t devdöve ut" killett du döv8unilude 8tundev, dek till ketuellunde ut Il08tnudevnu dov ödiägu indeldtu Ouvulleviett Indunteriet 8anit till nödig utttvuellning ut tiden dov Iiideldtu Vvineens vu^enölningui' i lidvigt en 8unl,ninanvullnud 8nnlillu ud 97,000 K:dv u> ligen, nlödvev de tillgungul-, 80Nl döv undunlulet vedun dövut lövediinno8; men killett 8 tu lide v uti logo det ä8llude n^-u un8luget, utun att Idval Ilnnnu d>68tvidu deliödliglieten ud dettaniniu. l-iinedleiöid Iluv Il08tnudsn döv 1ix6vei8-8cfvudvoll6vil6 vid lii l-l tege nientett Ovugonoell l!u88uv -(iov^i8ev 8aoit >leiotluod8 lluut - dugave-6ov^8 8edevlll6vu inu8t tsgu8 dvun det »d killett 8tundev säsonr vedevlug döv Nöte8^u88evolun66-udgidten vid 8i8tu Kill8dugen keviljude oell till Kongl. Vagtt dviu di8^08ition stulldu eontuntu unuluget ud 186,669 k:dv till O68tvidunde ud Indeldtu Vvine6N8 nlöte5l<08tnudev, liviluet lill val löivigenoin lulidvit döv 8itt egentligu Ändunlul un lnev otillvuellligt; Oell linn ev lag ovig ullttä dövunluten lindevdunigut döveulu, det Iidei8 kongl.
IsoleringsstrafFets intensitet och verkan betor nästan ensamt på fångens sinnesart, ålder, temperament och kroppskrafter eller de förhållanden i menskliga lifvet, från hvilka han ryckes Lill sin ensliga cell. Ungdomens lyckliga ålder finner sig lättare i alla förhållanden, emedan den bär inom sig en fantasi verld, som öfverallt, äfven på den mest ödsliga hed, framkallar blommor; men straffet är, ur en annan synpunkt, för denna ålder olämpligt, och farhågorna i detta afseende äro på det grymmaste bestyrkta inom så väl de Europeiska, som Amerikanska fängelserna. Qvinnan, van vid ett stilla lif, och ibland hvars många företräden framför sina beherrskare tålamodet och försakelsen icke äro de minst dyrbara, lider mindre i cell, eller har mer välde öfver sin natur. Men det är ännu en mindre intressant klass af fångar, för hvilka enslighets fängelset är högst overksamt, och till denna hörer största delen af de grof sta brottslingarneJag är säker, att mer än en brottmålsdomare gjort den observation, att mördare, mordbrännare, rånare och tjufvar ganska ofta igenkännas af en viss förfärlig köld och liknöjdhet, som hos en del antaga karakteren af beslutsam kraft, hvilken med annan uppfostran och under andra förhållanden skulle blifvit en källa till stora handlingar, men hos de flesta öfvergått till en stum, liknöjd och nästan djurisk råhet samt slutligen urartat till sinnesslöhet och en fullkomlig moralisk apathi. År brottslingen under sådana förhål - 31 Hör till Lag-Utskottets Betänkande, N\o g3. himlen länge förtrogen med fattigdom, nöd och brist af alla slag, har han tillhört den lägsta arbetande klassen, hvars lott ofta är att i sin anletes svett arbeta och svälta, eller är han en fridlös, som icke fästas med ömmare band vid samhället, då skall han otvifvelaktigt mera betrakta den vurma cellen, der födan är riklig och arbetet lindrigt, som en tillflyktsort, än som ett strafffängelse, och om han någon gång plågas af sina tankar, skall han snart i sömn och hvila finna en tröst.
Det är hårdt för den, som står i sina egna tankar högt på ärans och rangens trappa, att helt hastigt och lustigt blifva nedsparkad der * ifrån och till på köpet lida den smäleken att blifva utskrattad för sina höga tankar. Så gick det i denna sak Dagens Nyheter. Den tidningen pöste och kråmade sig, inbillande sig hafva bidragit att skapa den fasta, orubbliga regeringsmajoritet, på hvilken vår regering efter dess första ministe-riella organs högtidliga försäkran kunde trygt hvila sitt hufvud. Kom så den gemensamma voteringen och den fastaorubbliga majoriteten var bortblåst som agnar för vinden. Den stora och » afgörande parlamentariska hufvudbataljenD hadé slutat med ett nederlag for regeringen; beräkningen af jernvägstrafikmedlen var höjd och tilläggsbevillningen förlorad, åtminstone for så vidt den må anses behöflig för 1882 års statsreglerings ordnande. Af medlidande borde man draga glömskans slöja öfver denna kolossala bock, men det ministeriella organet, som gjort regeringen den stora otjensten att göra en i sig sjelf ganska liten fråga till en stor, är sjelft alldeles icke vid dåligt humör, utan tänker på Jakob Arligs lakoniska, men förståndiga valspråk: » tag saken kallt ». Den ministerielle gör än mer, hon söker hålla couraget uppe och gör för den skull några slingerbultar än hit, än dit, grälar på de nio af första kammarens män, som » gått på orätt trottoar » d. v. s. i den gemensamma voteringen röstade på annat sätt än vid frågans afgörande i kammaren, och tidningen låtsar alldeles icke om, att den sjelf genom sina storartade lamen-tationer och ljudeliga trumpetstötar bidragit, att hos många uppkalla tanken på, att det icke vore så oäfvet att höja jernvägstrafikmedlen, då med temlig visshet kunde antagas, att de skulle komma att uppgå äfven till den föreslagna högre summan.
Medgifver man att sådana fel eller anomalier finnas, så borde naturligtvis upstå fråga om icke mitt förslag om än icke absolut riktigt vore åtminstone jeinförligtvis bättre. Men i stället för att så göra har Utsk. upletat hvad som i mitt förslag kunde vara förkasteligt, om icke för annan orsak för det var nytt, och för detta nya skull underkänt det hela. Utsk. har nemi. hållit sig till mitt förslag att införa skatlevexlar i st. f. kreditvexlarne. Om man nu ogillar detta hvarföre icke antaga förslaget att uphöra med lånerörelsen och att i stället för det representativa ge oss ett rigtigt metalliskt mynt, vare sig guld eller silfver, på det man derigenom skulle slippa att se det inflytande, som SiatsBanken såsom sådan nödvändigt måste utöfva på all rörelse och utveckling af näringarne? Utsk. har nu helt knapphändigt sluppit ifrån att ingå i några vederläggningar både af mina anmärkn:r mot Banken samt de båda första hufvudpunkterna deraf. Enrru jag saknar mina anteckningar skall jag likväl ur minnet söka upräkna de saker, som icke längre böra förbises af II. St:r. Banken förvaltad af en Statsmakt är en monstruositet, hvars make hvarken finns eller har funnits på något annat ställe i verlden. Numera äro alla vetenskapsmän ense om att en Statsmagt icke bör lägga sig i Bankstyrelsen. Bankrörelsen var ursprungligen ingenting annat än en penningerörelse, hvilken drefs af enskilde, men sedan dess har såväl i Sverige som i England Staten sjelf tillegnat sig denna rörelse, och deraf åstadkommit något helt annat än hvad i början dermed åsyftades. Om man läser Baron Skogmans historia öfver Sveriges Bankväsende, så finner man att den första Bank, som stiftades i Sverige, var den hvarpå Palmstruch erhöll privilegium, men sedan Banken kom på obestånd genom öfverdrifna anspråk på lån af dess beskyddare, Rådet, så öfvertogs dess styrelse af det s. k. SecretaUtsk. Jag vill icke genomgå hela denna bedröfliga historia, utan jag vill öfvergå till detta sekels början, hvilken tidpunk flera af oss torde kunna erinra sig.
Ekon.Utsk. samt kommunicerad de öfriga RiksSt:n. Den 12 November. 155 Frih. Stael von Holstein, Fa b. Wilh.: Jag får härmedelst anmäla min reservation emot remitterandet af Hrr Thacas och Brakels motioner. Hr Cederschiöld, Fredr. Au g. upläste 3: ne motioner af följande innehåll: 1:0 Bland de många drag af högsinthet och rättvisa, som utmärka den närv:de tiden, framstår det allt högljudare uttalade erkännandet af qvinnans betydelse, hvarigenom hon erhåller den ena efter den andra af de rättigheter, som tillkomma henne såsom medborgarinna uti en fri stat. Den lika arfsrätten lossade de bojor, sorn hindrade henne att upstiga till mannens sjelftagna ställning i samhället; och när hennes myndighet en gång erkännes, så skola de skrankor ramla, som nu förlama hennes fria verksamhet. Men så godt och billigt detta än må vara, så synes det mig icke kunna leda till det dermed åsyftade målet, om icke Staten tillika drager försorg, att tillfälle må beredas äfven för qvinnan att erhålla en för sin bestämmelse tjenlig bildning och upfostran. Början härtill är visserligen gjord, i det folkskolorna mottaga barn af begge könen; men för flickor, som hafva af nöden högre insigter än det obetydliga och för det praktiska lifvet så oväsentliga, som i nämnde skolor kan inhemtas, har Staten hittills icke aktat nödigt att göra något, oaktadt behofvet deraf länge varit insedt och offentligen uttaladt. Man har bestridt lämpligheten af Statens inblandning i qvinnans upfostran, hufvudsakligen på den grund, att hennes verksamhet är inskränkt inom familjens trånga krets, och att hon egentligen bör bildas för det »husliga lifvets ordentlighet, trefnad och renhet», hvilket lättast och säkrast kan åstadkommas inom familjen. Ehuru de nyssnämnde egenskaperna äro oskiljaktige ifrån hvarje ädel och väl upfostrad qvinna, så äro de dock icke på långt när tillräckliga, om hon skall upfylla sin bestämmelse som maka och mor.
I sammanhang härmed föredrogs Stats-Utskottets Memorial, JM 216, med förslag till voteringsproposition i anledning af Riks-Ståndcns skiljaktiga beslut rörande Stats-Utskottets Utlåtande, JM 194, i fråga om kostnadsersättning till militäre, civile och ecklesiastike tjenstemän för en del resor i tjensteärenden. 728 Prot.-Utdrag den 12 November 1863. Med vidblifvande af sitt i fråga om Stats-Utskottets ofvan omförmäida utlå tande fattade beslut, afslog Ståndet inbjudningen; och sedan Talmannen af anförda skäl förklarat sig icke kunna, på sätt under diskussionen blifvit yrkadt, framställa proposition på afslag å Stats-Utskottets ofvannämnda Memorial JYS 216, men Ståndet härutinnan icke biträdde Talmannens åsigt, utan fortsatte yrkandet om proposition, förklarade Talmannen öfverläggningen hvilande, med tillkännagifvande att, jemlikt 55 § Riksdags-ordningen, målet komtne alt förvisas till Konstitutions-Utskottet, som hade att sednast nästkommande Onsdag den 18 i denna månad inkomma med sådant utlåtande, som nämnda grundlagsparagraf föreskrifver; och skulle för sådant ändamål protokollet i ämnet, så fort ske kunde, Utskottet meddelas. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-Utskottets Betänkande, JYS 79, i anledning af motion om förändring i lagstiftningen rörande äktenskapsförord samt mannens målsmansrätt för hustrun. S. D. Föredrogos och godkändes Expeditions-Utskottets nedaunämnde förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelser:
Jag anser i allmänhet icke, att skäl böra gifva vika för mängdens yttranden, och har derföre icke kunnat instämma med majoriteten inom Utsk., ehuru min reservation icke kommit alt medfölja. Här har hufvudsakligen blifvit invändi emot den K. propos., att del deri begärda anslag icke skulle uppfylla sitt ändamål, och man har ansett, att läkare vid så framskridande ålder, sora är förutsatt för dessa reserv-fältläkare, icke skulle vilja medfölja i krig, utan använda alla lagliga medel för att undgå uppfyllandet af sina åligganden. Jag delar icke denna öfvertygelse. Jag tror, att detta ändamål, som under åren 17S8och 1808 årens krig visat sig vara af så särdeles mycken vigt för armeen och för hela nationen, skulle i betydlig män vinnas genom antagande af den K. propos. Tjenstgöringen för reservläkarne skulle, efter comiterades för detla ändamål uppgjorda plan, blifva vid arméens stora sjukhus eller fälllazaretter. Dessa äro vanligen inrättade på sådana ställen, som, ehuru icke långt aflägsnade från armeens rörelser, likväl kunna förblifva längre tider orubbade. Hvar och en torde finna, att en tjenstgöring der icke kan blifva alltför besvärlig för en läkare emellan 50 och (»0 år eller derutöfver, om han, såsom jag förutsätter, är lifvad af en varm fosterlandskärlek, och af den moraliska pligten att gälda Staten de förbindelser, hvari han står för sin lön och pension under färeg:de tid. Jag hyser den tanka om Svenska läkaren, att dessa bevekelsegrund^ skola förmå honom att gerna lemna den krets, hvaruti han vistats, för alt inträda i reservläkarecorpsen emot det arfvode, hvarom nu är fråga, och derföre tillstyrker jag bifall å K. M-.s nåd. propos. Hr Lefrén: I anledn. af Gr.
Prot. Utdr. d. g Junit i 818- 611 2. Att stadgandet i 1 §. 5 Cap. att allmän åklagare äfven skulle kallas till det förhör Rätten, sedan Gäldenärs ansökning blifvit upptagen, med Gäldenären och Borgenärerne utsatt, skulle på det sätt förändras: att sådane åklagare ej före borde kallas än Rätten pröfvade det nödigt. Uti hvilka de beslutne ändringar de Respektive Med-Stånden skulle vördsamt och vänligen inbjudas att instämma. Den 10 Junii iSiS Från Hedervärda Bonde-Ståndet S. D. Upplästes Allmänna Besvärsoch Eionom i-Utskottets Memorial af den 8 dennes med underrättelse om de af Riks Stånden fattade beslut, i anledning af Utskottets jemnkningsförslag i frågan om husbehofs-bränvins-bränningen ocb dermed gemenskap ägande ämnen, hvaraf inhämtades, att samtlige Riks-Stånden stannat uti enahanda beslut; utom hvad angår rättigheten att, under vissa vilkor, få begagna någon pannerymd utöfver Nittio kannors sammanräknadt belopp, men då uti denna omständighet två Stånd stannat emot två, anser Utskottet frågan böra förfalla och saken äfven i detta afseende förblifva vid det hittills stadgadt varit. Bonde-Ståndet som fann ingenting härvid vara att erindra, beslöt att ifrågavarande Memorial endast skulle läggas till handlingarne* Den 11 Junii 1318. Från Ilöglojl. RiddersFapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Be vilk - 612 P/Of. Vtdr. d. 11 Junii 1818. nings-Utskottets den 30 sistl. Maj aflåtne samt den 2 dennes på bordet lagde Betänkande, an* gående grunderne för de blifvande Tullafgifterne, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att samma Betänkande gilla, S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets den 28 sistl.
Då målningen gas de hela i en kruka jemte socker, nu är torr, kan man med fördel öfverstryka den med litet ljus lackfernissa; som bör vara § skalp, mot hvarje skalp. bär. Ett passande lock fästes den blifver då så mycket vackrare. och tillsmetas med rågmjölsdeg, på det ingen luft må tränga in. Derpå nedsättes krukan i en kittel med vatten M a t l a g n i n g -. att koka i tre timmar, hvarefter innehållet, sedan det något svalnat, hälles Svamp anrättas enklast på följande i en silduk att sjelfrinna. De frånsätt: Man tager nere sorter ätlig svamp, silade bären kunna kokas och begagju fiere, dess bättre, rensar och sköljer nas till soppor. Den som vill våga den väl samt låter den med litet salt försöket skall finna att denna körsbärsoch D a g o t vatten koka i 3 ä 4 timsaft är lika god, kärnstark och hållbar mar, tills den kännes mjuk. Så besom annan på vida besvärligare sätt handlad svamp kan, blott genom uppkokad. E. S kokning ett par gånger i veckan förvaras mycket länge, äfven på sommaB a k n i n g. ren. Då man vill använda den, redes så mycket man för tillfället behöfver Goda norrlandspepparkakor. 2 qvarmed litet smör, mjölk och grädde. ter god sirup, som vispas till den fradtorhE. Persisk skarpsås. Denna sås, som vunnit det mest odelade bifall af alla snälla husmödrar, tillagas som följer: Uti en större forten t kopparpanna slås | stop mjölk, 1 skalp, pudersocker, 1 lod ingefära, J lod nejlikor, J lod saffran (denna torkas och stötes tillsammans med en bit socker) och 4 spanska pepparpungar, hvilka fås å hvarje apotek. När detta uppkokat, afredes det med 1 qvarter mjölk, 2 äggulor och 1 | jumfru hvetemjöl. När mjö- let blifvit väl kokt, tillsättes 1 halfstop stark ättika, såsen aflyftes och silas och är nu färdig; vid begagnandet tillsättes lika mycket söt grädde som sås.
RiksdagsOrdningen kunde erhålla följande ändrade ordalydelse: ”Lagutskottet tillkommer ock att granska Justitia - Ombudsmannens vid hvarje Riksdag af gifvande allmänna rtdogörelse samt årliga berättelser, äfvensom bans Embets Diarter och Registratur Stockholm den 6 September 1825. Ankom den 25 September 1823. Memorial till Riksens Ständer, med föreslående af tillägg i 7 moni. 1 §. och 4 morn, 2 §. 'Iryckfrihets-Förordningen. Enär det stadgande i 7 mom. i §. Tryckfrihetsförordningen, jemväl i 7 mom. 4 §. åberopadt, enligt hvilket Utgifvare af Dagblad och Periodiska skrifter äro ensame underkastade författare ansvar, synes i 258 ConstitutionsUtshottets Betänkanelen. så måtto obilligt, att, då Pablique Autoriteter äga rätt att i vissa Allmänna Tidningar få sina kungörelser införde, Utgifvaren, som ej kan vägra Annoncens emottagande, likväl måste, i händelse dess innehåll föranleder lagligt åtal, framträde säsom svarande Part och plikta för hvad han ej brutit, har, till beredande af någon lämplig rättelse härutinnan, hvars nödvändighet öfver flera inträffade fall vitsordat, ConstitutiosUtskottet trott sig böra, för Grundlagsenlig åtgärd, vördsamligen underställa RiksensStänder det förslag att i 4 mom. 2 §. Tryckfrihetsförordningen må, efter orden : “Embetsoch Tjenstemäns Relationer, Memorial och Embetsbref,“ tilläggas “Samt Kungörelser,“ och i 7 mom1 x'1. näst efter orden: “i afseende på ansvaret", inflyta följande Mellanmening: “utom hvad de i 4 t norn. 2 jf. om förmälda allmänna Embets-handlingar beträffar na. m. Ståckholm den 17 September 1823. konstitutions Utskottets Eetänknnäen, 239 N o 52. Anborn den 23 September 1823. Memorial till Biksent Ständer, med förslag till ändring i 65 §. HegeringsFormen.
Medel saknas emedlertid för dessa försök, hvilka åro nödvändiga för utrönande af åndamålsenligaste systemet för upprefflingen och derföre måste för sig gå, innan detta på ett större antal kanoner tillämpas; och då, sedan ändamålet, med försöken vunnits, derefter kan för ringa kostnad tillgodogöras en dyrbar, i sig sjelf god materiel, hvilken nu år för det allmänna onyttig, hemställer jag i underdånighet, det Eders Kongl. Majit måtte af Rikets Ständer såsom extra statsanslag åska den för verkställande af de ifrågavarande skjutförsöken, enligt uppgjord beräkning, erforderliga summa af 22,500 Riksdaler Riksmynt. “ “I händelse Rikets Ständer bevilja det för tillvågabringande af tillverkning af 12 tums jernkanoner ifrågaställa förlagslån och derigenom en sådan tillverkning kommer till stånd, måste första åtgärden derefter blifva att anställa profoch språngskjutning med en på försök förfärdigad kanon af nämnda kaliber. För denna försöksskjutning, lika litet som till andra möjligen nödiga sådana försök, finnas likväl medel icke å Femte IIufvud-Titeln att tillgå, och får jag derföre underdånigst hemställa, att Eders Kongl. Majit måtte af Rikets Ständer i Nåder begära ett extra anslag af 30,000 Ridr, att till anställande af artilleriförsök i allmänhet användas. “ “Då af den särskilda tillgång, hvarå medel hittills blifvit af Eders Kongl. Majit i Nåder anvisade dels till anskaffning af s. k. undervattensminor efter ett af Eders Kongl. Majit godkåndt system och dels till försök med desamma för utrönande af tjenligaste sättet att dem använda äfvensom för deras möjliga fullkomnande, numera icke något återstår, men angeläget år, att de omförmålda försöken med detta för Sverige, med dess många hamnar och öppna farleder, så användbara försvarsmedel ån vidare fortsättas, får jag i underdånighet anhålla, det Eders Kongl. Angående skjutförsök med upprefflade äldre kanoner. Angående anslag till Artiller iför sök. Angående anslag till försök med s. k. undervattensminor. 60 Bil. N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Att då, i stället för att lyda grundlagen, förklara, att man tillsätter ett nytt Utsk , som skall behandla återreinissen, dertill gifvet' icke någon bokstaf i grundlagen anledn., och dock skall den bokstafligen tillämpas. 49 §:n Riksd.Oidn. och 56 §:n Reg.Ftn ä ro - Den »6 Augusti e. m. 385 ro de enda stadganden, som kunna lemna svar på Gr. Fröliclis motion. Hr Rosenblad, Berni».: Fö»' att bedömma hvad grundlagen i della afseende stadgar, torde det vara tillräckligt alt uppläsa första delen af 56 §:n Reg.F:n, som innehåller: ”Allmänna frågor, som i R. Si:s plena väckas, må ej till ett omedelbart afgörande der upptagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utsk., som äge att dem utreda oell deröfver sig yttra. Utsk:ns förslag skola först i Ståndens plena framställas till antagande eller förkastande utan förändringar eller tillsatser. Göras dervid i Ståndens plena sådana anmäi kn:r, som hindra antagandet, erhålle Utsk. del af dessa anmärknir, för att derefter förslagen ytterligare granska och jemka.” Nu äro emot det af Lagoch BancoUtsktn utarbetade förslag till lag för privatbanker sådana anmärkntr gjorda, som ansetts hindra detsammas antagande. Derföre är det, enligt bokstafven här, Utskottet, d. v. s. samma Utsk., sorn förut handlagt frågan, som skall upplaga anmärkntna för att förslagen ytterligare granska och jemka. Det är alldeles icke tillåtet att till ett nytt Utsk. öfverlemna denna granskning och jemkning. Om ett nytt Utsk. skulle komma att behandla saken, skulle också ett nytt betänk, inkomma, som kunde återremitteras, och samma fråga skulle sålunda komma alt emot grundlagens bokstaf 3:ne gånger underkastas Ständernes pröfning. Här torde således vara ett positivt lagbud emot antagande af Gr. Frölichs förslag.
Hlvr 8koIlledranllz öllatlllaS ^tcliimbollluz, hade inlemnac ett memorial, som uplästes sa lydande. Wälborne Herr Landt>Marl?alk! Högloftige Ridderskap och Adelf Under ett Riksmöte der hwar och en medlem tycks täfla om a,t igenom enighet och npgifier af förbättringar tvid Rikets angelägenheter gä Kongl. Majtts faderliga omsorger för landers wäl, sjelständlghet och förkofran^ lill mötes, anhöller jag^ddmjukeligen alt sa underställa Högloft. Ridderskapek Sch första Del N s sy. 450 Den i Jun!!- och Adelns uplysta granstning, följande memorial, förfakkadt i dek hopp akt gagna det allmänna och äkerstaffa den fattigare delen af wära landsmän ert flere ar redan saknadt behof och stall om det anrages, ingen möda a mjn fida sparaö, wid werkstallin heten. Lifwad af Verta hopp, har jag anwändt hela förledna ärer att gransta orsakerna kill den dyrhet och brist af salt sist i wart land, som nu fatt denna nödwändighetswara wida öfwer den arbetande clasiens lösningesörmaga och funnit egenreliga hindret för en fängst swarande emot sist tillgängen pä wara kuster, bestå endast nri knstboernes okunnighet om de uti andra länder brukirge och mera - lönande fistmethoder. Sa ofta ej sillen gar inom stars da den af dem fängas eiler instängcö med sä kallade Wadap (Notar ruan Kihl) idkar en folkmängd af 8 a yvvo personer fran Strömstad lii! Halmstad bugren, ej annat siste än med krok i ett fistewatte», som hamtar sin tillgäng inur werldöhafwet, hwarL widd answarar för desi waragtighe?.
Jag gjorde min anmärkn. genast efter voteringens slut, då det anmärkta förhållandet ännu kunde vara i friskt minne, men jag har alldeles icke varit angelägen derom alt anmärknm genast skulle pröfvas. Om någon vill begära frågan på bordet, står det honom ju fritt. Lika litet är jag angelägen om all saken uppskjnles för att en annan gång förekomma, ty deraf skulle blott följden blifva, det vi komma att, genom ytterligare öfverläggningar, förspilla tid. Jag är ock öfvertygad att, äfven om R. o. Ad. erkände riktigheten af min anmärkn. skulle utgången af en ny omröstning blifva detsamma som af den nu skedda. Men jag har likväl ansett det vara min pligt att uttala min mening om den oformlighet, som ägt rum. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: För principens skull beklagar jag alt Hr von Hartmansdorff först vid detta tillfälle kommit att göra en sä beskaffad anmärkn. emot formen, som den ifrägavande, då så många tillfällen förut erbjudit sig att dermed framkomma. Sålunda inträffade vid förra riksdag samma förhållande som nu, då det var fråga om anslag till Emåns upprensning. Dåvar. Utsk:s utlåt, derutinnan var grundadt på en ansökning af Hr af Harmens och åtskillige andra personer. Hu7 H. 24 370 Den 29 Juli e. m. ruvida Hr af Hannens, då denna fråga förekom här på Riddarhuset, deltog i voteringen, derom kan jag icke bestämdt uppgifva ; men alt han öfvervar beslutet, det erinrar jag mig nogsamt; och likväl gjordes då ej någon anmärkn. deremot. Hr von Troil: Såvida Hr von Hartmansdorff ej åtnöjer sig med att hafva gjort den ifrågavar:de anmärkn:n, ulan yrkar på beslut deröfver, nödgas jag anhålla att frågan nu mätte afgöras, på det att vi må slippa allt vidare ordande i denna obehagliga, och, såsom jag tror, för dem som dermed framkommit, mindre ärofulla sak. Gr. Anckarsvärd: Jag skall först utbe rr.ig att man ville något mera än som hittills skett, välja sina uttryck. Jag tror icke att hvarken ära eller vanära kan vid denna frågas behandling ifrågakomma.