Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Underlåter vexelinnehafvare att iakttaga hvad honom i u, 20, 2/ och 33 ålägges, håfve förlorat allt anspråk emot ej allenast öfverlåtare, utan äfven vexelutgifvarén, har denne senare ej hos godkännaren ställt valuta till vexelns infriande, vare dä ansvarig såsom uti annat skuldfordringsmål. 35 $. öfverlåtare, som vexel inlöser, träder derigenom uti dens ställe, från hvilken inlösningen sker, dock, hvad andra öfverlåtare af samma, vexel angår, endast emot den eller dem, hvars öfverlåtelse är äldre än hans egen: föranlätes han att, i saknad af godvillig betalning, till domstol instämma föregående öfverlåtare, eller vexelutgif vare, håfve tid dertill inom tre månader, ifrån det han sjelf, inom föreskrifven tid, blifvit stämd eller godvilligt betalt: stämmer han ej inom nyssnämnde tre månader, gånge pä sätt i 22 och 34 stadgas. Gap. Om Protest. 36 $. Protest skall verkställas emellan klockan g f. m. och kl. 7 e. m , i stad genom Notarius Publicus eller Magistrats.person, jemte ett tillkalladt vittne, och å landet genom edsvuren Kronobetjent, jemte ett tillkalladt vittne, eller af annan person jemte 2:ne tillkallade vittnen; och böra de alla kunna skrifva. 37. $. Öfver protest skall skriftelig handling upprättas, innehållande: fullständig afskrift af vexeln med hvad derå finnes tecknadt,' — den Bilt. lill R. St. Lag-Utskottets Betänkande N.-o typ. sökandes anhållan eller påstående; — det svar derå gifves ; •— det förbehåll, som för sökanden af förrättningsmannen göres; •— ort och tid, hvarest och när protesten sker; — samt förrättningsmannens och vittnets eller vittnenas egenhändiga underskrifter. 38.
Hr von Rosen har talat för Christianstads län; månne ej, i händelse fråga vore att efterskänka penningar åt andra t. ex. Blekinge län, Norrländningarne skulle kunna säga: hvarföre har folkel varit utan säd, potates m. m. d.? Jo! utan tvifvel det före, alt man användt dessa födoämnen till bränvin och dermed öfversvämmat Stockholms skeppsbro, under det alt egna magar varit lomma. Hvems är felet, om icke deras, som, genom oförsigtighelen att använda till bränvin hvad de behöfde till uppehälle, sjelfve satt sig ulan föda. Man kan visserligen säga att bränvinsbrännarne ej äro desamma som de brödlöse, men de förra mätte val böra se till att granuarne icke sakna utväg att få köpa bröd. I annat fall måste de, sorn något hafva och för något kunna ansvara, hålla till godo att göra det för dem som behöfva undsättning. Jag tillstyrker således att R. o. Ad. måtte bifalla betänk.; ty om Ståndet ej skulle göra det, så borde man väl förhålla sig sammalunda med alla de öfriga, hvilket skulle leda till en obegränsad eftergift, som aldrig kan beviljas. Hr von Troil: Jag har för min del aldrig bcslridt den stora och tryckande nöd, hvaraf Hallands län hemsöktes under 1847 års svåra missvext, och jag erkänner äfven att Hallands län bör tacka sin styresman för dess nitiska bemödanden att, så väl vid delta som vid andra tillfällen, se länet lill godo; men det oaktadt tror jag att 11. o. Ad. skulle falla elt särdeles vådligt beslut, derest icke R. o. Ad. vid della tillfälle lemnade sitt bifall till Utsk:s betänk. Utom de skäl, som förut af mig och flere andre talare blifvit framdragna, ber jag alt nu äfven få nämna, alt inom Utsk. äfven gjorde sig gällande tanken på den enskilda undsättning, som Hallands län under den svåra tiden erhöll, och som uppgick till alldeles icke obetydliga summor (jag minnes ej rätt deras belopp).
Likaså uppmätes mäskvärmare, der sådan finnes, till hela sin rymd, med afdrag för derigenom gående rör. Då panna, som är försedd med aftappningsrör, uppmätes, skall tappen eller vridhanen insättas och intet afdrag för rörets innehåll ega rum. §• 28. På panna och dertill hörande hatt eller stängseiskifva, löst hattrör, afkylningsredskap, löst pannebröst, mäskvärmare och rektifikations-apparat skall justeraren med stämplar utmärka sitt namns initialbokstäfver, årtalet dä uppmätningen skett, nummerordningen för året å den redskap, som stämplingen undergår, samt, å både panna och hatt, redskapens pannerymd, utan afdrag af kokrummet. På pannan anbringas stämpeln å halsen eller pannans öfversta del och på öfriga uppräknade delar å ställen, der den blir väl synlig, utan att skada redskapen. §• 29. För redskaps mätning och stämpling åtnjute justerare i arfvode 6 runstycken för hvarje kanna af redskapens uppmätta rymd. Varder justerare i sådan tjenstförrättning kallad från sitt hemvist till enskild man, tillkomme honom derjemte i traktamente 1 R:dr 16 sk. om dagen, tillika med skjuts efter en häst till och från förrättningsställot. Der flera redskap på ett ställe, eiler i en bv eller socken, kunna af justeraren vid samma tillfälle mätas och stämplas, beräknas resekoslnads-ersättning och dagtraktamente endast såsom för en resa. Justerare erhålle af redskaps-egare erforderligt handtlangarebiträde vid förrättningen, men bör sjelf vara försedd med justerade och krönta målkärl. 598 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 19S Utan särskild betalning skall justerare meddela skriftligt betyg, enligt denna författning bifogadt formulär, öfver så väl mätning som stämpling. I betyget intages noggrann beskrifning på redskapens beståndsdelar och deras dimensioner. Derjemte utsättes, huruvida redskapen är inrättad att drifvas omedelbarligen med eld eller med ånga.
I detta ämne hafva motioner blifvit väckte hos Väilofliga Borgare-Ståndet af Hr Bovin (motionen N:o 286), som anfört, det åtgärder borde vidtagas till undan rödjande af de hinder för trafiken å landsvägarne, som nu vållades genom öfver dem anbringade grindar, hvilkas antal i åtskilliga orter vore i ständigt tilltagande, allt efter som laga skiften hunne fullbordas; och har motionären till den ändan föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdande af en förordning, hvarigenom grindars eller annan stängsels anbringande öfver landsvägar förbjudes; och hos Hedervärda Bonde-Ståndet af O. Thorell från Elfsborgs län (motionen N:o 187), som öfverklagat det Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, tvärt emot syftet med de i lagstiftningen fastställda grunder för stängselskyldigheten och dess fördelning, förbjudit att uppföra grind öfver allmän väg, så väl emellan särskilda hemman, som emellan olika egor; hvarigenom jordegare tvingades att å ömse sidor om allmän väg, som genomskär deras egor, uppföra hägnad. Denna sednare åtgärd vore både kostsam och skogödande, hvarjemte den under vintern vid inträffande snöyra orsakade svårighet att hålla vägen öppen. Nämnde olägenheter voro större än den, grindarnes bibehållande medförde. Men då å andra sidan ej kunde nekas, att flera grindar funnes,-hvilka utan stor skada eller Bilt. lill R. Sl. Prol. 1862 il 1863, 8 Sami 11 Uäft. 2 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande A:o 4 4. olägenhet kunde borttagas, har motionären föreslagit, att afgörandet hvarest grind får finnas eller ej, måtte öfverlåtas åt kommunalstyrelsen, eller åtminstone att Kongl. Majits Befallningshafvande ej i detta hänseende må ega att besluta förr, än kommunalstyrelsen i frågan blifvit hörd. Dessa motioner hafva till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling blifvit remitterade.
Den som, lika med hvad Stats-Utskottet föreslagit och Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet beslutat, vill, att Rikets Ständer på det sätt bifalla Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, att en summa af Femhundratusen (500,000) Riksdaler Riksmynt må anvisas, att under innevarande år från Riksgälds-kontoret utgå för att af Kongl. Maj:t, i mån af behof, användas till godtgörande dels af de ökade utgifter, som utöfver den i ursprungliga kostnadsförslaget för sammanbindningsbanan genom Stockholm beräknade summa erfordrats för verkställande af de i samma förslag afsedda expropriationer, och dels för inlösen eller expropriation af den i qvarteret Uggleskans belägna, A. G. Bergfalk tillhöriga egendom, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat, att till Kongl. Maj:ts i ofvanberörda nådiga Proposition gjorda framställningar icke lemna bifall. Enär voteringen häröfver utfallit med 71 ja och 48 nej, hafva Rikets Ständer följaktligen beslutat i enlighet med Ja-propositionen. 4:de voteringen. Den som vill, att löneförhöjningen för verkmästaren vid Svea Artilleri-regementes tygstat bestämmes till 2,000 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer berörda aflöningsförhöjning att uppföras med 1,000 Riksdaler. Stats-Utskottets Memorial JVg 82. 3 Voteringen häröfver har utfallit med 58 ja och 61 nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med iVéj-propositionens innehåll. 5:te voteringen.
Jag vill påminna mig, att det finnes en serskild punkt utförd i afseende på tillökningar eller s. k. lönefyllnader för Kammar-Kolhm och Kammar-R:n, som StatsUtsk. i sitt föreg:de Betänk, har tillstyrkt, å hvilken punkt det blir nödvändigt att erhålla R. o. Ad:s bifall, och om då R. o. Ad. biträder Hr von Hartmansdorffs mening, så skulle den insättas i st. f., såsom jag vill påminna mig, första mom. af den punkt, som finnes afhandlad i StalsUtsk:s föreg:de Betänk. N;o 72 under 2:o b) sid. 3, der Utsk. hemställer ”att förenämde motioner ej må till någon R. St:rs åtgärd föranleda;” hvarefter Utsk. tillstyrker ”att, i öfverensstämmelse med K. M:s derom gjorda Nåd. framställning och i likhet med hvad alltsedan år 1840 egt rum, ofvan omförmälda fyllnadsanslag, 7,532 R:dr 31 sk. 11 rst. till K. Kammar-Kolhm och 13,075 R:dr 28 sk. 9 rst. för K. Kammar-R:n, må af R. St:r anvisas, att, emot förut stadgade vilkor, fortfarande utgå under den tid, för hvilken nu skeende statsreglering blifver gällande.” Skulle nu, på sätt Hr von Hartmansdorff föreslagit, R. o. Ad., i st. f. nu anförda, fatta det beslutr som Hr von Hartmansdorff framställt, så skulle detta förfalla, hvilket jag förmodar icke kan vara Hr von Hartmansdorffs mening. Det blir väl således nödvändigt, att Hr von Hartmansdorffs yrkande endast sträcker sig till den första delen af punkten. Hr von Troil, Sam. Gust.: Då denna fråga först inom StatsUtsk. förevar, delade jag med majoriteten af StatsUtsk:s ledamöter den öfvertygelsen, att det icke tillkommer R. St:r att, på grund af enskild motionärs framställning, upgöra organisationsplaner för vissa Embetsverk.
Utskts hemställan, att R. St. mätte till K. M. öfverlemna att, elter det vederbörande stiftsstyrelser blifvit hörda, låta uppgöra och definitivt fastställa staten för omfÖrmälda läroverk, så synes det mig hafva varit riktigast och mest formenligt, att denna stat blifvit af R. St. slutligen pröfvad och fastställd, innan densamma till allm. efterrättelse utfärdades. Oaktadt dessa anmärkntr, hvilkas vigt icke torde kunna förnekas, vill jag likväl ej yrka återremiss af förevar, betänk., enär en sådan möjligen kunde dels föranleda ett ytterligare uppskof med riksdagens afslutande och dels åstadkomma af mig ej önskade ändringar i ännu väsendtljgare delar af Utsk:s afgifna yttrande, rörde detta magtpåliggande ärende. StatsUtsk:s betänk. N:o 435 blef af R. o. Ad. bifallet. Vid förnyad föredragning, hvilken punktvis skedde, af Constit.Utsk. sedan d. ig Nov. förlidet år, enligt särskildt beslut, hvilande memor. N:o 49 med uppgift ä särskilda grundlagsförändringar, söm föranledas af Ståndens gemensamma tankar, röride Hofeanceilerens statsdepartement, lem 21 II, »5 Den i3 April f. m. nades förslagen utan anraärkn.; i följd hvaraf de skulle blifva hvilande till nästa riksdag. Då nu ånyo föredrogs Statsoch Bevil!n:sUtsk:ns d. g dennes på bordet lagda memor. N:o 57 i anledn. af återremiss å betänk. N:o 56, fann R. o. Ad. för godt att vid memor. N:o 57 låta bero. Föredrogs ånyo och bifölls Statsoch Bevilln.Utsktns d. g dennes på bordet lagda betänk. N:o 58 i anledn. af väckt fråga om åtgärders vidtagande, för att upphjelpa fisket i Bohuslänska skärgården. Hr Hjärne, Harald: Jag var icke närvar., då det i Bevilln.Utsk:s betänk.
Befallningshafvande, i anseende till si ne inånga och flerfalldiga göromål, ofta äro hindrade, att sjelfve bivista de syner, hvilka understundom äro alldeles oundviklige för en säker pröfning af Enskiftes-förrättningarne, och hvarvid omkostnaderne, om ock Landshöfdingarnes öfrige göromål tilläto deras närvaro, skulle, syn - Underdåniga Skrifv elstri 19 herligen i händelse af Enskiftets aflägsenhet från Landshöfdinge-Residencet, blifva ganska betydlige. Riksens Ständer, som, uppl desse ytterligare grunder trott sig böra förblifva vid 1818 ars Ständers förslag, att Enskiftes-Arenders behandling bör åt särskildt tillförordnade Egodelnings* Rätter uppdragas, anse jemväl frågor angående Storskifte och allt hvad dermed eger gemenskap, hädanefter destoheldre böra till Egodelnings-Rätters upptagande och afgörande öfverlemnäs, sorn derigenom skulle vinnas enhet i behandlingen af dylika frågor och ett närmande till den, i Riksens Ständers tanka, nyttiga Författning, att Stadgarne om Enskifte och Storskifte sammanfördes till en enda allmän SkiftesFörordning. Uti Skiftes-frågor, hvilka till sin natur äro af delad Oeconomisk och Juridisk beskaffenhet, fordras hos Domaren ej mindre Qeconomiska, än Juridiska insigter. De förstnämnde äro onekligen de hufvudsakligaste, och vid sådant förhållande syhas de .Ledamöter, som skola anses e~ gentligen besitta de Oeconotniska insigterne i ämnet, bora ega åtminstone lika rösträttighet, som Ordföranden, hvilken vakar deröfver, att Juridiska former ej blifva åsidosatte; Och sorn detta tillika står i öfverensstämmelse med den princip, Born fordrar, att Oeconomiakt sakkunnige män och ej ensamt Jurister böra vara Domare iden Rätt, sorn behandlar egodelnings-tvister, hafva Rikseps Sfän* deransett Egodelningc-RättensLedamöter böra hvar för sig ega lika röst-rättighet med Ordföranden, Underdåniga Skrivelser.
Och så begär man, att jag skall bygga och smycka mitt hus, för det att andra skola drifva mig derur och komma och bo der i mitt ställe. Man inbillar sig, att jag kan afspisas med en konnetabelvärja, ett hertigdöme — jag! «Den mäktigaste undersåte»! En undersåte är aldrig nog mäktig. Nej, råder man öfver en krona — han förde ovilkorligt handen till sin tinning — sätter man den på sitt eget hufvud, och ve den, som rör dervid Han gick ett par slag fram och tillbaka med händerna på ryggen och sänkt hufvud; hon såg det stolta, inåtvända leendet på hans läppar, och hennes hjerta bäfvade ånyo af fröjd öfver att vara hans intimaste förtrogna. Min bana är rätt vacker, jag medger det, men den är långt ifrån fullbordad. Emellertid, nu har jag då kommit så långt som till Tuilerierna ... Det gäller att stanna här! Han såg upp och mötte Edmées ömma, stolta blick. Emot sin vana skrattade han högt: — Nå, Mademoiselle de La Feuillade — kan du märka några rojalistiska förnimmelser, när du nu ligger i Louis XIVs säng? Drömmer du någongång om ditt legitima ideal med gikt och sammetstöflar? Edmée satt framåtlutad med begge armarne på bordet. Hon smålog, skakade på hufvudet och såg glad upp till honom. — Tala mer ... Hur kan det vara, min vän, att du värdigas tala med mig? Du, tillade hon blygt, som nästan aldrig bryr dig om att tala med damer — inte ens med Madame de Staël. — Madame de Staël! Han smålog. — Ja ... Åh, du skulle blott riktigt veta, hur okunnig jag är! Du, som jag vet håller så strängt på kunskaper. Hon såg frågande upp, litet ängsligt. — Hos män. Han böjde sig ned och kysste flyktigt hennes skuldra. Hos kvinnor — Gud bevare oss väl! Hon skakade otåligt på hufvudet, utan att låta sig öfvertyga: Jag kan ingenting, rakt ingenting, min uppfostran blef afbruten, innan jag var tio år.
Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre, Bih. till R. St. Skrifvelse, N:o 33. Statsråden: Friherre Stael von Holstein , Munthe, Friherre Peyron j Silfverstolpe j JUtern , Friherre Gyllen granat, Faxe, Fåhreeus. Departementschefen uppläste lill justering ett, i öfverensstämmelse med förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majrts nådiga skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott, om medels anvisande till topographiska corpsens arbeten samt till fortsättning al de pågående fäslningsbyggnaderne under nästkommande år. Och täcktes Kongl. Maj t, uppå Statsrådets underdåniga tillstyrkan, berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, i nåder gilla samt befalla, att, i enlighet dermed, nämnde skrifvelse skulle i vanlig ordning expedieras. Ut supra. Ex prolocollo A. Ekman. M 33 Ankom till Exp. Utsk, den 18 Dcc., kl. 12 midd. Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott, rörande beviljandet af anslag för Nya Dockbyggnadens fullbordan samt förändring af flintlåsgevär till slagkrutsantändning, i så god tid, att arbetena i dessa hänseenden icke behöfva af bryt as. Gifven Stockholms Slott den 3 December 1847. Kongl. Maj:t vill härmedelst fästa Rikets Ständers Stats-Utskotts uppmärksamhet på nödvändigheten deraf, att frågan om de uti Kongl. Majlis Kongl. Maj is Nåd.
Utom det så kallade småfisket vid saltsjöstränderne (småtorsk, koljor, hvitling, skäddor m. m.) som jemförelsevis är mindre hufvudsakligl och föga vinstgifvande, sillfisket, hvilket numera icke är af någon betydenhet, laxfisket och insjöfisket, som likaledes här äro obetydliga, kunna Bohuslänska liskerierne indelas i 3:ne hufvudgrenar, nemligen storfiske (torsk, långor, helleflundror och gråsej), makrillfångst samt hummeroch ostrontägt. Uti föregående femårs-berättelser är det anmärkt, huruledes fiskerinäringen i allmänhet illa skötes, i följd hvaraf den ingalunda utvecklat sig till hvad den kunde och borde vara. Storfisket vidlåder i allmänhet det felet, att man icke vårdar sig om, att bereda god handelsvara medelst fiskens slagtande och saltande ombord efter Engelska sättet; och genom otjenliga fiskredskap, hvarigenom äfven ynglet, och med detsamma tillgången för en kommande tid, borltagits, har fiskerinäringens förkofran, hvad flera väsendtlig» fiskslag, och deribland sillen, angår, förhindrats. Af de åtgärder, som under sednare åren från Statens sida vidtagits för att åstadkomma ett ändamålsenligare fiskesätt och sorgfälligare behandling af den fångade fisken, bör det emellertid vara att motse för näringen bå tande verkningar, och ovedersägligt är, att spår dertill redan visat sig. Af de medel, tillsammans 16,96G R:dr 32 sk., som Eders Kongl. Maj:t för åren d85 1 —1855 läckts anslå till fiskeriernes upphjelpande i Bohusläns skärgård, äro premier ulbetalla: u) för idkande af storfiske vid längre aflägsna bankar i Nordsjön med däckade fiskefartyg, så inrättade, att den fångade fisken kunde å dem skötas och saltas
N:o 34, i ani. af väckt fråga om åtgärders vidtagande för att, under vissa vilkor, bereda åboerne å de s. k. kyrkohemmanet! i Halland dispositionsoch besittningsrätt till samma hemman. Fortsattes behandlingen af Allm. Besv.- o. Ekon.Utskds Utlåt. N:o 161, i ani. af K. M:s Nåd. Skrifvelse med det af Komiterade afgifna underd. Betänk, och Förslag ang.-de Kommunalstyrelser. Härvid förekom : Förslaget till Förordning om Kommimalstyrelse på landet. g 8 enl. Utsktts förslag. Tillkänuagafs vara bifallen af PresteSbt. Hr von Koch, Nils Samuel: Mot Usta mom:t i den af Utsk:t föreslagne 8:de §:n har jag ingenting att anmärka. Hvad åter det andra vidkommer, så förhåller det sig sålunda, att som det här är upstäldt, det i sjelfva verket kan göra detsamma, om det står qvar eller ej, emedan det i alla fall kommer att blifva utan all verkan. Det lyder nemi.: »Den som för näring, lön eller icke i mantal satt jord, sammanlagdt till mindre än 10 skatteören, upförd är, ege ej rösträtt.» Det enda fall, der detta stadgande kan utöfva någon verkan, är i afs:de på ej i mantal satt jord, men äfven härför kan det uteslutas. Om man antager att ett mantal jord upgår i medeltal till 20,000 rdr, så blir bevilln. efter 2:dra art. C rdr, d. v. s. 600 öre. Som Hrnne väl erinra sig, skulle hädanefter 1 skatteöre blifva Vioo bevilln.-summan. Det högsta man således kan antaga 1 skatteöre i allmänhet motsvara, blir 6 öre be vil 1 n. Det blir följaktligen detsamma, antingen man utesluter den som skattar för mindre än 6 0 öre efter 2:dra art. eller den som erlägger mindre än 10 skatteören i kommunalutskylder. Nu veta vi att bevilln.-stadgan beskattar ingen med mindre än 100 öre.
Fasta, från banan oskiljaktiga, inventarier 924,475: 27. 5. Summa Anmärkning: Statsanslag 1,330.000: - Balans till år 1858: Skulder Credit. (I Skulder 42.480: — Utgifter: Fasta, från banan oskiljaktiga, inventarier 236,493; 42. 3. Öfriga inventarier samt ma terialier 503,771: 21. 2. Anmärkning: De för jernvägs-arbetena inom riket under år 1857 lyftade medel utgöra för vestra stambanan 2,350,000 Riksdaler och för södra 1,330,000 Riksdaler, eller för begge stambanorna ett sammanlagdt belopp af 3,680,000 Riksdaler Banko eller 5,520,000 Riksdaler Riksmynt, hvilka Kongl. Maj:t, jemlikt särskilda nådiga bref af den 10 Januari, 6 Mars, 12 Maj, 11 Augusti och 24 November 1857. för berörda ändamål anvisat, dels af återstående behållningen, 400,000 Riksdaler Riksmynt, å det vid 1853—1854 års Riksdag beviljade anslag, dels af de medel till belopp 19,600,000 Riksdaler, som Rikets^ senast församlade Ständer i och för Statens jernvägs-arbetens bedrifvande under åren 1857—1860 anslagit. § 2. Med anledning af den utaf senast församlade Revisorer framställda anmärkning, att verifikationerna å de summor, hvilka i Kongl. Stats-kontoret blifvit lyftade, äfvensom å de vid årets slut i Landt-ränterierna befintliga behållningar icke funnits årets räkenskap bilagda, har Chefen för Statens jernvägs-byggnader uti afgifven förklaring förmält, att dylika verifikationer för framtiden skulle komma att räkenskaperna åtfölja; — men för år 1857 har sådant icke kunnat iakttagas. § 3.
Nådiga sanction det törbända icke varit Riddersitapets ‘och Adelns afsigt, att, i afseende på dessa val, betaga sig den rätt, som Rikets Ständer i allmänhet, efter Grundlagen, tillkommer, och då denna förmodan vinner en ytterligare styrka af det öfverlåtande på RiddarhueDirsctionen, som hittills, i afseende pi de ofvanförmälte valen, åge rum, enär en rätt, för att kunna ötverlåtas , nödvändigt efter e~ gen öfvertygelse, måste finnas, har Kongl. M*j:t endast till bevarande af d<?n tydlighet och helgd, sorn Lagars ordagranna iakttagande mellan de serskildta Samhällsmagterhe så oumgängeligen fordrar, härmedelst gf Ridderskapet och Adeln velat äska ett tiilkännagifvande af den mening, Ståndet fästar vid 47 §, Riddarhusordningens stadgande, i afseende på val af sex Revisorer.” ”Kongl, Majtt vill i förväg förklara sin beredvillighet, att anse Ståndets häröfver yttrade tanka för sin egen. så att det valsätt, vare sig för blott en elier för två Revisioner, som deln* af skulle blifva en följd, genast äfven vid innevarande Riksdag, må kunna sättas i verk 9» Det i 5 September t. m. ställighet; men Kongl. Majit anser att, i detta senare fall, den i frågaställde 47 §. Riddarhusordningen, må. till undvikande af all framtida osäkerhet elier skiljaktig tolkning, i öfverensstämmelse med 68 §:s j Riksdagsordningen ordagranna lydelse, rättas och förändras.” Kongl Majit förblifver Ridderskapet och Adeln med ali Kongl, nåd,och ynnest städse väl bevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN G. af Wetterstedt.”