Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dit sökte Förf. alltså att reducera tvisten! Det var således blott ett gräl om småsaker och finesser, som gillas eller förkastas af särskilda lärde. Likväl hade Rec. anmärkt dels grofva blunder, för hvilka Förf. ensam var ansvarig14, upptagit former, dem äldre Grammatici antingen rent af diktat, eller ock endast förekomma hos de sämsta Förf. i språkets kopparoch jernålder. Misstagen voro således till en dryg del af den art, som i fall någon latinsk Språklärare undervisade Nybegynnaren att det borde heta lexi, lexum (i st. f. legi, lectum), eller en Svensk Språklärare, att det borde heta skrifde, liggade, dragde (i st. f. skref, låg, drog) såsom kanske Apothekar Riis och Sophie Sager bruka, eller klöpp, röck, tröck, såsom A. verkligen sjelf i sina böcker skrifver och äfven i sin Svenska Grammatica i skolorna sökt införa. Hvad citaterna ur Dahl beträffar, hade dermed i det närmaste sin rigtighet; men A. visste icke, att denne i andra fall förtjente språklärare upptog ord och former, som redan den tiden (1808) voro alldeles utdömde och hvaraf än flere blifvit det sedermera. Dessa blunder hade således okunnighetens ursäkt, quantum valeat. Men hur förhöll det sig med citaterna ur Matthiae och Rost? Kunde sådane män göra sig skyldige till så grofva bockar? Slår man upp de anförda vittnesbörden ur Matthiae, så står der jemt upp motsatsen till det Förf. med dessa citater velat bevisa. Sammaledes med Rost; Rec. har aldrig haft tillfälle att se den åberopade 3:dje Upplagan, men väl den 2:a, 4:de, 6:e och 7:de, och det behöfver icke sägas, att ingen af de ifrågavarande bockarna finnas hos en så grundlärd språkforskare, och orimligt vore, att denne i sin 3:dje uppl. skulle incorrigera fel, dem han undvikit i en äldre upplaga.
Hvad Utskottet i Utlåtandet N:o 15 hemställt, i anledning af väckt fråga om befrielse från bevillning efter l:sta och 2:dra artiklarne för Poliskonstaplar i Stockholm, samt likartade betjente i de öfriga städerna, nemligen att sådan befrielse icke måtte ega rum; hafva Presteoch BondeStånden godkänt; hvai’emot Ridderskapet och Adeln beslutat befrielse efter 2:dra art. för Polis-konstaplar i Stockholm, samt B or gare-Ståndet befrielse efter både Irsta och 2:dra art. för såväl Polis-konstaplar i Stockholm, som Polisoch Nattbevakning i öfrige städ erne. Då sålunda frenne olika åsigter i denna fråga gjort sig gällande, får Utskottet, för den händelse Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet icke skulle vilja, med frångående af sina ofvannämnde serskilda beslut, biträda Utskottets, af två Stånd godkända, förslag, föreslå följande voteringspropositioner, nemligen: a) för bestämmande af kontraproposition: 13:o. Den, som vill, att till kontraproposition i hufvudvoteringen antages Ridderskapets och*Adelns beslut, att Polis-konstaplar i Stockolm skola från 8 Bnilbmings-Utskotieti Memorial, N:o i8. bevillning efter 2:dra art. befrias, samt att, såsom följd deraf, näst efter orden ”expenser och skrifvarhjelp” i 1 mom. af 145 §, tillägges: ”Polis-konstaplar i Stockholm”; — röstar
Att en sådan täflan under öfriga tider af året utöfva t eli helsosamt inflytande pä raffinad-sockerpriset, ulan ali inhemska socker-fabrikationens bestånd dervid äfven tyra ts, bar af erfarenhet nogsamt blifvit ådagalagdt, och någon anledning torde ej vara alt befara, det icke denna fabrikation jemväl för framtiden bör kunna uthålla täflan med dea utländska tillverkningen, äfven oin genom upplagsrätt för den sistnämnda, denna täflan skulle utsläckas lill den del af äret, då, lill följd af nuvarande upplags-lörbud, förtullning af varan i mån af behof icke kan ega rum. Jemte det Utskottet får erinra derom, att redan vid sistlidna riksdag Rikets Ständer, på här förut anförda grunder, beslöto, att den stadgade inskränkningen i upplagsrätten för raffineradl socker och sirap skulle upphöra, hvilket beslut likväl af för Utskottet okända skäl icke vann Kongl. Maj:ts Nådiga stadfästelse, har Utskottet, sorn är al den tanke, hvilken också blifvit i de af Utskottet i Betänkandet N:o 10 pag. 6‘J löreslagne och af Rikets Ständer numera godkände grunder för upplags-rättigheternas ordnande tydligen uttryckt, att alla varor böra få uppläggas på nederlag, men för ifrågavarande artiklar anser det vara af särskild vigt alt en sådan rättighet samtidigt med tillämpningen af den nya tulltaxan vidtager, alltså funnit sig böra hemställa att, på sätt Bonde-ståndet beslutat, i kredit-uppiags-tarifen vid rubriken Socker, krossadt lumpoch Ilavanna-Terres, må tilläggas topp-, kandioch kak-, samt artikeln Sirap i samma tarif upptagas med minimi-qvantitet af 18 centner och transit-afgift af 15 öre cenlnern. 1 sammanhang med frågan om hufvudsakligt bibehållande tills vidare af nu gällande stadgande rörande kredit-upplagsrätlen, har Utskottet funnit sig böra fästa Rikets
Då Stockholm år 1745 besöktes af ett tripolitanskt sändebud, som af konvoj-kommissariatet skulle bekostas och hemsändas med en fregatt, kallad Fama, erfordrade konvoj-kassan ett lån af 84,000 daler S.M. För att kunna få låna denna summa, underhandlade kommissariatet så väl med direktionen för amiralitetspensionkassan, som med handlande uti Stockholm, Göteborg samt åtskilliga andra stapelstäder, men förgäfves. Slutligen sammanträdde de handlande i Stockholm på kommerskollegii framställning, och förklarade sig villiga att ingå borgen for ett lån till konvoj-kommissariatet af 50,000 daler S.M.; men med vilkor att de öfriga sjö- och stapelstäderna borde gå i borgen för återstoden af lånet, eller 34,000 daler S.M., hvarigenom förlägenheten blef något afhulpen. För att i hast åskådliggöra, hvilka ofantliga summor utgingo, anföra vi följande tablå: Tillsammans Åt ligt medeltal. Till Marocko Rdr specie under 85 år 3,255,757: 06. ” Algier ” ” ” 103 ” 3,231,399: 46. " Tunis ” ” » 96 ” 1,104,742: 36. ” Tripoli ” ” * 94 ” 1,742,021: 34. ” 18,532 » Dessa betydliga summor — anmärker emellertid Kreiiger i sitt arbete om Sveriges förhållande till Barbareskstaterna — få likväl ej anses helt och hållet förlorade för Sverige, ty genom det tvång be-mälda staters röfverier och uppstegrade fordringar pålade åtskilliga af de europeiska folken, hindrades dessa att hålla någon betydligare handelsflotta, hvilket åter befordrade frakthandeln för svenska fartyg. — I alla fall finna våra läsare att tributens afskaffande var en i hög grad vigtig angelägenhet.
Uti häröfver infordradt, den n 1 nästlidne November afgif vet Utlåtande, hafva Banco-Fullmägtige, under förmälan, att den dåjpågående uLlåningen för Handels-Disconten, emot 3 procents ränta, blifvit, enligt den i BancoReglementet lemnade tillåtelse, så vida utsträckt, att penningar af Banken emottagas äfven på trenne månaders uppsägning och nyssnämnde ränta, förklarat, att en ytterligare leuteration af upplånings-vilkoren, vare sig till räntans förhöjande eller uppsägningstidens förkortande, efter Banco-Fullmägtiges öfvertygelse, oberäknadt vigten af, att ej för tillfälliga förhållanden rubba allmänna beslut, skulle medföra åtskillige betänklige följder, för tillfället inverka högst menligt på Riksgälds-Contorets upplåningar och sedermera för Banken kanske för alltid, och åtminstone ganska länge, försvåra möjligheten att, på förut stadgade grunder, lån upptaga, samt af dessa skäl motionen afstyrkt; men hvarjemte pluraliteten af Banco-Fullmägtige, såsom ett sätt, till förekommande af Handels-Discont-rörelsens och publika pappers-belåningens totala afstannande, trott sig böra föreslå: a) att Banco-Disconten må tillåtas genast begynna med belåning till fulla c apil albel oppe t af Lane-Bankens skuldförbindelser, härrörande från dess före är i83o gjorde upplåningar; fr) att Låne-Banken må från samma tid upphöra med nämnde belåning och till Disconten öfverlåta det belopp, som å dy like skuldförbindelser då finnes outlånadt efter gg procent af totala capital-summan ; c) att R:dr 200,000 må, tills vidare, reserveras inom Disconten allenast för dem af desse slags documenter, för hvilka leiner åttighet icke blifvit i Låne-Banken begagnad, för den händelse att de vid något tillfälle icke, jemte öfrige belånbare publike papperj kunna af samfällde fonderne belånas ; d) att
Hennes själ var död, och i själens ställe fanns endast mörker. Blott tvänne tankar hade frusit fast i hennes inre, nämligen att hon hade en brudgum, som hette Göran, och att hon alltid borde sjunga om denna lycka. I många, många år har hon gått omkring bland människorna, sakta gnolande en melodi utan ord, och därför kalla barnen henne Nunna Sigrid. » Förlåt mig! Låt mig göra en enda närgängen fråga: Hvilka enskilda angelägenheter har ni att ordna under er tjänstledighet? » » Det kan jag icke säga. nu. » » Ni reser bort och förlofvar er! » Han såg en stund ömt på henne, som o m han velat taga henne i sina armar oeh skydda henne för någon fara, men så skyndade han bort, utan att svara. Sigrid vände sig långsamt o m. Hon tog ett steg, och så sjönk hon ned på knä vid den stol, där han suttit. Hon slingrade sina båda armar omkring stolen, tryckte sitt hufvud emot dess ryggstöd och kved som ett barn. » Göran, Göran! Gå icke! Res icke! Ah mitt hufvud! Det svider! Det bränner! Käre, käre Göran! — Lägg din hand på mitt hufvud! Så. Stryk med handen öfver mitt hår, så kanske det lindrar! A h, hvad det brusar omkring mig. Jag kan icke se dig tydligt! Om jag ändå kunde tänka redigt! Låt mig hvila mitt hufvud mot ditt bröst! Jag är så trött, så trött. Jag sjunker! Du glider ifrån m i g! Gå icke! Gå icke! Dagny Tre drömmar i öknen. af Olive Schreiner. @ ag reste öfver Afrikas slätter och solen brände. Då band j a g min hast under ett mimosatrad, tog sadeln f r h hans a rYggpoch släppte honom att söka sin föda bland halfvissna buskar. Och till höger och venster rundt om fans blott den bruna jorden. Och jag satte mig att hvila under trädet, t y hettan var tryckande och rundt kring horizonten skälfde luften. Och efter en stund föll öfver mig en tung dvala, och jag lutade mitt hufvud emot sadeln och.somnade. Och under denna min sömn hade jag en märklig dröm.
Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-Akademiens samt Kongl. Livrustkammarens samlingar, kunde, tillika med konstsamlingarne vid Gripsholms och Drottningholms slott, ställas under en gemensam styrelse, bestående af en Chef och 2:ne Intendenter, den ene för konstoch den andra för de historiska samlingarna, samt 4 Amanuenser, deraf 2:ne såsom biträden åt Intendenten för konstsamlingarne, 1 för smärre konstsaker af olika slag och 1 för gravyrsamlingen, samt likaledes 2:ne åt Intendenten för de historiska samlingarne, 1 för Lifrustkammaren och 1 för Myntkabinettet, jemte erforderligt gemensamt kanslioch redogörare-biträde; men som hinder för verkställigheten af en dylik organisationsplan synts för närvarande möta dels i svårigheten att kunna föreslå någon definitif aflöningsstat, åtminstone för den del af förvaltningspersonalen, som skulle erhålla befattning med de egentliga konstsamlingarna, förrän dessa hunnit fullständigare ordnas, samt erfarenheten derefter ådagalagt det verkliga behofvet af en dylik personals större eller mindre antal, dels äfven uti det samband, som förefunnes mellan Kongl. Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-Akademien och dess samlingar; så har Öfverintendentsembetet ansett sig nu endast böra hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa om anvisande af erforderliga medel: l:o Irån och med den 1 Oktober detta år, äfvensom under nästkommande år, ett arvode af 1,500 R:dr, efter år räknadt, att, efter Öfverintendentsembetets disposition användas förverkställandet af flyttningen och den ändamålsenliga anordningen inom NationalMuseum af de Statens konstverk, hvilka böra derstädes förvaras; samt under detta och nästkommande år till restauratören och vaktbetjente, i mån af behof, förslagsvis 4,000 R:dr, och Bih. till R. St. Prot. 1865. l:a Sami. l:a Afd. 12 Anslag för NationalMuseum. 90 Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1 om Statsverket 1865.
Förekommen af den siste värde Talaren, får jag blott, i anledning af Herr Dalmans yttrande om Garnisonslifvets osedlighet, tillägga, att det vore väl, om man förskaffade sig litet närmare sakkännedom, innan man på slump fällde omdöme öfver en hel Medborgareklass. Det har blifvit klandradt af flere, att Utskotten föreslagit, att lösdrifvare skola kunna dömas till krigstjenst. Jag lemnar derhän, om uttrycket är rigtigt, men emot sjelfva saken ser jag ingenting anmärkningsvärdt. Man har sagt, att krigsmannayrket vore hederligare, än att folk borde tvingas att der ingå, men man har glömt, att då fråga är om att corrigera vilseförda, den militäriska disciplinen utan gensägelse är det användbaraste medlet; och man har äfvenledes förbisett, att vi hafva Pionniercorpsen i Wanås och Arbetscompagnierna i Carlskrona. Jag hoppas, att den dag ej är långt borta, då man från dessa Corpser kan recrutera vår Arme, och att den således skall åstadkomma den dubbla nytta att i krigstid försvara Fosterlandet, och under fredens lugn rätta vilseförda Medborgare. För min del finner jag alltså ej något ondt i de sammansatta Utskottens förslag i denna del. 300 Den 7 S e p I e m b e r e. m. Friherre von Stedingk: Herr Bråkenhjelm har förekommit mig uti hvad jag tänkt yttra angående Herr Dalmans omdöme öfver Garnisonslifvets osedlighet. Det är likvisst ej första gången man hört satser framkastas, utan att vara byggde på facta; och jag skulle blifva Herr Dalman mycket tacksam, om han ville uppgifva något bevis till stöd för sin sats. Erfarenheten visar emellertid, att ifrån Garnisonen i hufvudstaden öfverlemnas ofta folk för ringa felsteg till Pionniercorpsen i Wanås eller någon Correctionsinrättning. Och hvad osedlighet man i allmänhet vill tillvita Garnisons-manskapet, vet jag sannerligen icke, om man ej dertill räknar böjelsen alt öfverlasta sig af starka drycker, hvilken dock ej torde vara mindre sällsynt i andra Medborgareklasser. Herr Hjerta:
Ridderstolpes enka, har blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet återremitterad, i följd af anmärkningar, innehållande hufvudsakligen att bemälda enka saknade nödiga tillgångar för sitt uppehälle, enär hennes pension från Arméens Pensions-kassa vore dertill otillräcklig; och då hon vore af utländsk härkomst, fått vidkännas mänga lidanden samt många år varit gift med en hög embetsman, som länge tjenat sitt fosterland, vore det ej staten värdigt att låta henne falla slägtingar till last, alldenstund Rikets Ständer förut i dylika fall beviljat pensioner, äfvensom att, då Kongl. Maj:t funnit godt äska denna pension, giltiga skäl dertill säkerligen vore förhanden. Enär Utskottets hemställan i denna punkt likväl af Presteoch Bonde-Stånden bifallits, saknar Utskottet anledning att sitt härutinnan förut afgifna yttrande frånträda. Från Bonde-Ståndet har Utskottet erhållit återremiss å I0:de punkten, i fråga om understöd åt Sekreteraren A. M. Strinnholm, för utgifvande af Svenska Folkets historia. Som de öfrige Riks-Stånden emedlertid godkänt denna punkt, kan Utskottet ej vidare taga befattning med delta jemlikt Riksdags-ordningens 75 §. utaf Rikets Ständer afgjorda ärende. Uti 47 punkten hade Utskottet tillstyrkt bifall till Kongl. Maj:ts Nådiga förslag, att 2:dra Bataljons-läkaren vid Kalmar Regemente, A. B. Michaelsson, skulle berättigas att Stats-Vtskottets Utlåtande, N:o 486. 9 att vid afskedstagande undfå från Allmänna Indragnings-staten ett belopp af 225 R:dr, eiler skillnaden mellan hans innehafvande löne-inkomst 375 R:dr och den pension af 150 R:dr, som från Arméens Pensions-kassa honom tillkomme.
Desse lärare blifva ock olvifvelaktigt för skolan erforderlige äfven framgent och torde derföre höra på riks-slaten uppföras. Skolans lokal är nu mera allt för otillräcklig, hvarföre en ny måste anskaffas; och har ÖfverIntendents-Embetet dertill uppgjort kostnadsförslag, slutande sig på 8,818 R:dr 16 sk. banko, oberäknadt gårdstomts anskaffande och åtskillig inredning m. m. Utom nämnde skolor linnas i de flesta församlingar inom länet dels fasta och dels ambulatoriska folkskolor, inrättade i öfverensstämmelse med Eders Kongl. Maj;ts nådiga stadga om folkundervisningen i riket af den 18 Juni 1842. I några få församlingar hafva särskilda hinder mött för dylika skolors inrättande inom föreskrifven tid, men sådane anstalter äro redan vidtagne, att man kan hoppas det folkskolorna äfven inom dessa, der barnaundervisningen emedlertid besörjes i hittills vanlig ordning, blifva snart behörigen ordnade. Från det i Skara år 184Ö inrättade seminarium för folkskolelärare hade redan i Juli månad 1847 blifvit utexaminerade 150 Elever. Med den af framlidne Professorn P. Härnqvist stiftade veterinär-inrättning i Skara är förhållandet nästan detsamma, som då förra berättelsen afgafs. Direktionen har väl den 4 September 1845 afgifvit underdånigt förslag till en syflesenlig reglering i vissa delar af denna inrättning, men derjemte underdånigst förklarat, att någon tillfyllestgörande reglering ej vore att hoppas, så länge det förhållande fortfore, att sjelfve föreståndaren vore större delen af året skiljd från inrättningen. Under de sednare åren har dock föreståndaren åtminstone några gånger hvarje år längre eller kortare Lid uppehållit sig vid inrättningen; och har utsigten för denna att återförvärfva sitt till en del sjunkna anseende både såsom lärooch kuranstalt blifvit bättre, sedan numera lill andre lärare utnämnts en person, som är känd för så väl theoretisk som praktisk skicklighet. Elevernas antal har ofta ej varit högre än 7 eller blott sä många, som fått begagna friplatser.
På sätt Rikets Ständers Revisorer äskat, skall händanefter af Ståthållare-embetet ett särskildt konto i räkenskaperna upptagas, som redogör för liqvidationerna emellan Haga och Ulriksdals slott. Med djupaste vördnad, nit och trohet, framhärdar, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, C. GYLLENHAAL. Stockholm den 16 Januari 1854. Axel Fröling. Linköpings stifts Konsistor» underdåniga utlåtande, i anledning af 1853 års Revisorers anmärkningar vid Konsistoriernas räkenskaper. Stormäktigste Allernådigste Konung! Uti remiss af den 5 innevarande månad, har Eders Kongl. Majit i nåder anbefallt Domkapitlet att inkomma med underdånigt utlåtande i anledning af Rikets — 217 — Ständers Revisorers sednast afgifna berättelse, i hvad den innehåller anmärkning vid redogörelsen för förvaltningen af Kosknllska och Carlströmska stipendie-fonderna vid härvarande Gymnasium för åren 1850 och 1851. Till åtlydnad häraf, får Domkapitlet underdånigst upplysa: Den till Koskullska stipendie-fonden anslagna frälse-ränta från hemmanet Löth har, under de ifrågavarande revisions-åren, icke blifvit inbetald, emedan nämnde hemman under tiden erhållit en ny ägare, som förmenade sig icke hafva skyldighet att utgöra denna ränta. I anledning häraf begärdes Landshöfdinge-embetets handräckning till frälseräntans utbekommande, hvilken handräckning dock måste dröja till dess Kongl. Götha Hofrätt, hos hvilken Landshöfdinge-embetets utslag öfverklagades, hunnit detta utslag stadfästa och stadfästelse!! vunnit laga kraft. Nu bar ifrågavarande frälseränta ordentligen ingått.
studerande vid öfriga tyska universitet med uppmaning till en allmän protest mot att kvinnor erhålla tillträde till de gemensamma kliniska öfningarna, emedan, heter det, anständighetskänslan därigenom såras, cynismen ökas och grundligheten i studierna bringas i fara. Universitetet i Halle är det första i Tyskland, som gifvit sina kvinnliga studerande tillträde till de kliniska öfningarna. &amp; FABRIKSAKTIEBOLAC refusera NYBRO Brunn, Btiuitiit k s t o e s u M i. - L » i.i.w — Billigaste förstklassiga kurort i Sverige. — Läkare: Docenten i praktisk medicin vid Lunds universitet m e d KARL PETKÉN. Specialitet: Nervsjukdomar. franko. Generalagent i Sverige för Parfumerie 4711, Köln: EMIL BOSTRÖM, NORRLANDSGATAN 29, STOCKHOLM. Sparkassa 5 % proc. Aktiebolaget Stockholms Privat-Assistans. f ö O a k t a d t k a f l e n u ä r b i l l i g t, sä bör ni dock betänka att det är mycket skadligt att dricka det enbart, synnerligast de billigaste sorterna, hvarför det är nödvändigt att till vanligt kaffe blanda en hälsosom kaffe tillsättning för att undvika kaffeförgiftning, och det är af professorer och läkare erkändt att Stockholms Kaffe-Aktiebolags lutubikaffe blandadt till kaffe gifver den hälsosammaste, billigaste och mest välsmakande kaffedryck. Detta intubikaffe säljes i hvarje välordnad specerioch diversehandel i paketer ä 25 och å 10 öre, men bör man akta sig för alla värdelösa efterapningar, som gå under namn af äkta, prima eller andra benämningar, hvarför man bör efterse att å hvarje paket är tryckt firmans namn, Stockholms Kaffe-Aktiebolag, samt dess fabriksmärke med ordet » Patent », ty endast dessa äro verkligt äkta och garanterade att innehålla ett hälsosamt och godt fabrikat. Sveriges billigaste fullständiga kurort. I skogrik och naturskön trakt, 500 fot öfver hafvet. Härlig luft. Godt klimat, lämplig mot katarrh i svalget och andningsvägarna. Järnvattnet enligt analys bland de bästa i riket. Billiga badpriser. Nybyggd restauration.
Då jag i sista Plenum icke deltog uti voteringen om min motion, begagnar jag detta tillfälle att reservera mig emot Ridderskapets och Adelns beslut, att vägra remiss å berörde motion, hvilket, enligt mitt begrepp om 56 §. Riksdagsordningen, icke bordt kunna ske. Jag anhåller, att få denna reservation i Protocollet förvarad. Herr Dalman, Lars Johan, reserverade sig äfven mot Ridderskapets och Adelns ofvanberörde beslut. Företogs till pröfning Stats-och BnncoUtskottens den i4 sistlidne November under N:o 21 aflåtne, och den 16 i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, i anledning af RiksStåndens beslut, i fråga om Myntbestämningen och dermed gemenskap ägande ämnen. i:sta Punkten. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, att denna 54 H. Den 17 December f. m. punkt må Ite afgöras, när i2.'te punkten, med hvilken den stod i sammanhang, förekommer; hvilket bifölls. ä.dra och 3:dje Punkterne. Dessa båda Punkter ansågos icke erfordra någon åtgärd. rf:de Punkten j HufvudMomentet. Detta Moment blef, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallit. /fule Punkten, Mom. a). Detta Moment ansågs icke erfordra någon åtgärd. 4-'de Punkten , Mom. b). Friherre Cederström, Jacob: Jag hemställer, huru det kan låta sig göra, att punktvis afgöra delta Memorial, då några punkter äro af den beskaffenhet, alt de fordra återremiss; och deribland i främsta rummet den punkt, hvari Utskotten föreslagit, att skiljaktigheterna i RiksStåndens beslutskola afgöras genom Förstärkt Statsoch BancoUtskott, ehuru afgörandet rälteligen tillkommer Förstärkta BancoUlskotlet ensamt; ty jag kan icke instämma med Utskotten uti ett sådant behandlingssätt af de skiljaktiga besluten, om än prejudicater derpå finnas från föregående Riksdagar. Grundlagens föreskrift