Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. i underdånighet anhålla, att elter granskning af nu gällande reglemente för Manufactur-Disconten de förändringar deruti må blifva vid tagne, som finnas af behofvet påkallade; öfverlemnande slutligen Rikets Ständer till E. K. M. att förordna, huru stor del af Manufactur-Discont-fondens egua behållna tillgångar, hvilka likaledes fortfarande komma att, under Commerce-Collegii förvaltning tili låne-rörelse för näringarnes uppmuntran användas, bör till förlags-lån hädanefter anvisas. Hvilket Rikets Ständer, till svar å E. K. M:s Högstberörde Kådiga Proposition, få i underdånighet meddela, framhärdande &c. Stockholm den 1 Mars 184E N:o 225. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3 Febr. 1841* Preste-Ståndet den 6 Borgare-Ståndet den 10 Bonde-Ståndet den i3 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående bildande af Undervisnings-anstalter för Skeppsbyggeri. (Statssamt Allm. Besv. och Ekon. (Jtsk. Bet. N:o 9 o. Uti. N:o 85.) S. A. K. Mos Rikets Ständer har till betragtande förekommit, att, ehuru största delen af de till Skeppsbyggeriet erforderlige materialier finnas i öfverflöd inom landet, skeppsbyggnadskonsten i Sverige, åtminstone så vidt den rörer handelsflottan, likväl icke uppnått samma höjd, som i andra länder eller gätt Expeditions~Utskotteti Förslag till und. Skrifvelse, IV.-o 225.
Med ledning af förhållandet med utgifterna för Fångvården under de sednare åren, anser Kongl. Maj:t, sådant oaktadt, berörde förslagsanslag böra beräknas till lika belopp, som i nu gällande Riks-Stat är nppfördt, eller 750,000 Rdr. Bland Fångvårdsutgifter förekomma följande å Stat uppförda aflöningsbelopp, nämligen: till en Predikant å Carlshamns kastell . 36 32 3? Läkare derstädes 16 33 „ Vaktmästare d:o . 172 33 33 , Capellan vid Dalarö Skans . 50 33 33 „ Vaktmästare derstädes . 165 33 33 Kyrkoherden i Waxholm för Garnisonens själavård . 200 33 samt till en Vaktmästare i Waxholm .. 33 eller tillhopa Rdr 829. Då likväl några fångar icke förvaras, hvarken å Carlshamns Kastell, Dalarö Skans eller Waxholms fästning, hvadan olämpligt synes, att be - Transport rdr 29,130: 8. i 29,130: 8. Kongl. Maj:ts Nåd■ Prop. om Statsv. J8S0. 23 Transport rdr 29,130: 8.— rörde aflöningsposter utgå af anslaget för Fångvården, under hvars Styrelse ifrågavarande personer icke höra, föreslår Kongl. Maj:t, att dessa 829 Rdr måtte från samma anslag afföras och till 4:de Hufvudtiteln öfverflytta s. A anslaget för Fångvården finnas ock nu uppförde åtskilliga indelda i räntor till belopp efter kronovärdi af 45 Rdr 23 sk. 5 rst.. äfvensom indeld spanmål , 12 tunnor och oindeld spanmål 3 tunnor, utgående i 6 olika Län.
Skrifvelse, IV.-ris igo och t pr. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Aug. 1848. Preste-ståndet den 2 Sept. — Borgare-ståndet den 2 Bonde-ståndet den 4 Rikets Ständers underdåniga skrijveise, med öfverlemnande af nytt Banko-reglemente. (Banko-utsk. Mern., N:o 89.) S. A. K. Med öfverlemnande af nytt reglemente för Bankoverkets, styrelse och förvaltning, få Rikets Ständer, i afseende å de delar utaf hittills gällande Bankoreglemente, som vid innevarande riksdag undergått förändring, unde Fdrst anhålla, det E. K. M. i nåder täcktes om de deribland befintliga stadganden, för hvilkas tillämpning sådant kan anses erforderligt, låta till allmänhetens efterrättelse utfärda nådig kungörelse. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den A September 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelö den 3o> Aug. 184& Preste-ståndet den 2 Sept. — Borgare-ståndet den 2 Bonde-ståndet den 4 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, med förslag till förordning, angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin (Bevillnrs-, Lagsamt Allm. Besv.- 0. Nrris 1, 2, 10 och 11, samt förstärkta Stats-utsk. Mein., N:o, 294.) S. A. K. Efter att hafva i noggrann! öfvervägande tagit, hvad ej mindre E. K. Ms? under den 18 Nov. sistl. år aflåtna nådiga proposition, angående grunderna Expeditions-Utskottets Förslag till und.
En ändamålsenligare öfvergång till nya lagens bud måste det ostridigt vara, att genast för städerne införa de grunder för testamentsfi ihet och gåfva af fast egendom, som i Rikets Ständers vid de tva sista Riksdagarne i ämnet fattade beslut antydas, och dem jag i dess hufvudsakliga delar gillar.” af Herr Doctor Säve samt Herr Billström, lrvilka instämt i Herr Thorns reservation. af Herr Lagergren: ^Delande de i Herr Thorns reservation uttryckte åsigter om beskaffenheten af Lag-Ulskottets förslag till nya lagstadganden för Lestamen Is-fr i h ete n, skiljer jag mig från honom i hufvudsaken °eller i Iråga om behofvet af en lagförändring i detta hänseende. Ehuru de stora betänkligheter, som möta vid hvarje rubbning af de uråldriga grunderne för aidsoch giftorätten, icke äro fullkomligt tillämpliga på frågan om leslaments-rättigheten, ligger dock, äfven i afseende på denna rättighet, mycken vigt på gällande lagars bestånd. En lagförändring, som ej af verkligt behof f 1 amkallas, eller af något sannolikt godt ändamål rättfärdigas, kan med skäl benämnas ovis och blifver i tillämpningen skadlig, hvilka abstracta enhets-theorier den än må åsyfta att fullkomna. Till detta slag hänförer jag, utan tvekan, Utskottets förslag, h vilket, om det antoges” skulle medföra en vidsträcktare rubbning icke blott i gällande rälts-åsigter efter svensk lag, utan äfven i förmögenhets-öfverlålelser och deraf här fly - 23 Lag-Utskottets Betänkande, N\o 83. tande enskilda rättsförhållanden, än som vid första betraktandet af förslaget framställa sig. Den förändring, som i reservationen påyrkas, är visserligen practiskt antagligare och med våra lagars anda mera öfverensstämmande. Men icke eller den anser jag mig kunna biträda. Olikheten i testamenls-friheten emellan land och stad må passa illa eller väl i det förmenta systemet; den har dock haft och har ännu sina naturliga grunder; och då inskränkningen i rättigheten att i stad göra testamente, sådan den nu är bestämd genom Kong!.
At endast Brännerier i Stockholm och Götheborg skulle för Kronans rakning drifwas, mm at pröfningen af dem som deri siola nyttjas, äfwensom af de l^a^ius hus hwilka kunna försäljas, skulle i underdånighet lil Kongl. Maj:t öfwerlännäs. 7:0 At Krono-Brännerierna i Stockholm och Götheborg, för Kronans räkning, fa drifwas och förbränna i Stockholm er ärligt gusmum af 20,002 Tunnor Swensk Spanmäl, och i Götheborg et guantum af 10,222 Tunnor dito. 8.0 Ar 768 Den 15 Mars» 8:0 At Krono - Brämierier ej stola fä m-arrenderas. 9:0 At til förenämnde Skader lika som atta andra Skader i Riket, Bränwin ifrån Lander Tullfritt stall fä införas. ro:o At Innewänarne i Stockholm och Götheborg ej stola aga Bränwinsbrannings-räu. 11:0 At första och andra ?unäerna af den förestagne ln8tl'uLionen för Allmänna KI2K32M8. vireÄionen oförändrade stulle gillas och stadfästas. 12:0 At til den Zivje kunÄe-n af berörde Instruktion stulle tilläggas: at ärligen mätte meddelas Allmänheten underrättelse til hwad pris vireÄionen i särstildre Landsorter uphandlat Spanmäl. iz:o At 4:ds kunLen oförändrad stulle gillas. 14:0 At til 5:te kunLtsn stulle tilläggas, ak virectionen mänadtligen borde ifrän Predikstol larne lära kungöra, vin och til hwad pris densamma wil uphandla Spanmäl. iz:o At lydelsen af 6:te xuMen stulle blifwa följande: "Kronans högre eller lägre Embetsmän, "som med Upbörds-Werker äger befattning, fä ej "ataga sig Spanmäls-lefverering för Allmogen: men "den Räntegifware, som betalar sin Ränta in na.
ConstitutionsUtskottet vitsordar det uppgifna förhållandet, förklarar att StatsUtskottet icke saknat grund för sin anmärkning, och återkallar i Ständernes minne deras under 1818 års Riksdag bestämdt gifna förklarande, det något yttertigare allmänt bidrag åt Theatern ej kunde anslås. Likväl anser ConstitutionsUtskottet anmärkning ej böra äga rum, och det af det skäl att enligt CofistitutionsUtskottets öfvertygelse bå - Bil. till Ridd, o. Ad, Pr. VI. Band. to i46 Den io Julii f, rn. de Konungens representation och Nationens värdighet fordrat Hufvudstadens Theaters fortfarande bestånd. Må ConstitutionsUtskottet få njuta sin rätt tillgodo att i detta afseende få äga sin enskilta öfvertygelsej men Riksens Ständer torde också få njuta sin rätt till godo, att få bestämma sin åtgärd i enlighet med sin öfvertygelse. Den mot föredraganden i Handelsoch Financeärendena väckta anmärkningsfråga för det att han tillstyrkt användandet gf influtna tullmedel , för den i följd af traktaten med Ryssland medgifva och till export tullfria Span * nemil ur Ryska hamnar, till bestridande af kostnaden för hufvudstadens behöfvande invånares förseendne med groft bröd , har ConstitutionsUtskottet ansett böra förfalla derföre att då för denna Spannemå! tull blifvit erlagd. den vanligen medelst insättning i Banken aflemnats i Räntekammaren } att den till ursprung och beskaffenhet, till uppbördsoch redovisningssätt är vida skiljaktig från de i 60 §:n af RegeringsFormen omförmälte tullmedel i att traktaten icke antyder att Riket några medel skola tillfalla och att inkomsten är en verkan blott af Kongl. Maj:ts serskilta föreskrift, om exportfrihetens begagnande af pri - Den i o Julii f. m. vata personer mot en billig contribution, hvadan i Utskottets tanka ingen tillämpning af RegeringsFormens 65 §. som säger: att Statsmedel icke må annorlunda användas än faatstäldt bl ii vit, här kan äga rum.
Om jag endast håller mig vid början deraf, skulle följden vara, att jag borde yrka ett beslut af R. o. Ad. öfver Hr Frih:s handlingssätt; men Frih. slutade med det förklarande, att han öfverlemnade åt R. o. Ad. att göra med de ifrågavar. orden, hvad R. o. Ad. godt syntes. Således har Hr Frih. medgifvit R. o. Ad. rättighet att ur prot. utesluta de ifrågavar. orden. Utan ett sådant medgifvande hade R. o. Ad. icke rättighet att ur prot. utesluta dem; men med ett sådant medgifvande har R. o. Ad. rättighet att ur prot. uttaga den anmärkta termen, och dermed synes mig ändamålet vara vunnet. Då jag icke kan tro, att Frih. Klingspor önskar åt ordet Regering gifva annan tydning, än som öfverensstämmer med grundlagarna, och med Regeringen således förstår Konungens rådgifvare, så är det Konungens rådgifvare han förolämpat, och det tillkommer dem att bedöma, huruvida de icke anse Frih. Klingspors enskilda omdöme för dem så likgiltigt, att de lemna det utan uppmärksamhet, då det ifrågavar. uttryckets utstrykande ur prot. godkännes af R. o. Ad., hvars opinion är det, som för dem äger värde. Om Konungens rådgifvare se saken från den synpunkten, så önskar jag, att frågan må förfalla. Hr Dalman: Jag har med tillfredsställelse funnit, att Gr* Posse uppfattat Frih. Klingspors yttrande just så, som jag trott det böra uppfattas. Hr Frih. har i intet afseende trädt sin egen öfvertygelse för nära, då han tillkännagifva sig icke kunna återtaga, hvad han förklarat vara sin åsigt, och hvilken han äfven i sitt sednare yttrande på e. m. d. 3 Febr. gaf en förmildrande explicatiön; men Hr Frih. har öfverlemnat åt R. o. Ad. att med Hr Frih:s ifrågavar. yttranden göra, hvad R. o. Ad. behagade. När nu Gr.
Stockholm den 5 maj 1823 Då glas och porslinsförare samt smideshandlande från Eskilstuna kommit till marknader för att sälja sina produkter, har de ibland fått tillåtelse och ibland blivit förbjudna beroende på hur man bedömt Kungörelsen från 9 januari 1822. Kongl Maj: t har menat att på grund av de särskilda förhållandena i Eskilstuna inskränkningen i avsättningsrätten inte skall gälla manufakturidkarna från Eskilstuna. Däremot gäller förbudet för försäljning till och från marknaderna och att på sådana resor medföra hustru och barn. Stockholm den 5 maj 1823 C af KLINTBERG Kungörelse angående upphävande av Författningen, rörande stämpling av husvävnader, som till salu utbjuds. Stockholm den 8 september 1823 Kungörelsen av den 31 mars 1819 angående stämpling av husvävnader är i all kraft och verkan upphävd. Stockholm den 8 september 1823 C af KLINTBERG Kungörelse angående åboer å krono Lotshemman förunnad rättighet att till skatte in-köpa hemman av denna natur. Stockholm den 15 september 1823 Kongl Maj: t har beslutat att de åboer på kronolotshemman, som själva är antagna, giltiga och edsvurna lotsar eller genom utlärda och godkända lotsdrängar ombesörjer lotsningen, får rättighet att till skatte inköpa hemmanen av nämnda natur på följande villkor: 1: o Att skatterättigheten går förlorad om de i lotsförfattningarna stadgade skyldigheter inte noga fullgörs. 2: o Att hemmanen inte får klyvas eller mindre delar avsöndras. 3: o Att de lotsar som till skatte inlöser sina hemman inte därefter anses berättigade till någon lön från kronan. Stockholm den 15 september 1823 SALOMON LÖFVENSKIÖLD Förklaringar och Tillägg till Stadgan av den 18 november 1818, om vad som bör iakttagas vid Medico Legala Besiktningar på döda kroppar. Stockholm den 22 september 1823. Då besiktningsintyg inkommit till Sundhetskollegium har de ofta varit ofullständiga, när det gällt liköppningar av personer som avlidit genom förgiftning. Därför görs följande förklaringar och tillägg till stadgan av den 18 november 1818.
Då nu härtill kommer, såväl att läroverkets gymnastikhus, som för tretio år sedan, genom enskildt sammanskott, uppfördes, dels är för inskränkt i förhållande till lärjungarnes nuvaran - Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. 23 de antal, dels är beläget utom läroverks-tomtens område, som ock att läroverkstomten sjelf saknar nödig och passande inhägnad, till skydd för derstädes af stadens trädplanterings-förening nyligen verkställda kostsamma anläggningar, så torde lätteligen inses nödvändigheten för Umeå högre elementar-läroverk ej mindre af en liv byggnad såsom ett komplement till det redan befintliga läroverkshuset, hvilken nya byggnad skulle innefatta minst tvänne om ej fyra lärosalar, ett rum för biblioteket, ett för de naturhistoriska och ett för de fysiska och kemiska samlingarnes förvarande, ett för Kollegii sammanträden, tvänne rum för vaktmästarens inlogerande samt en större gymnastiksal, än ock af ett passande staket kring läroverks-tomten. Då andra till och med stora, välmående städer, genom Rikets Stär.ders frikostighet fått sig betydliga summor anslagne till uppförande af kostsamma läroverkshus; då inga medel ytterligare kunna motses från Stiftets allmänna byggnadskassa, som i sednare tider, efter hvad kändt är, varit allt för mycket anlitad, och då Umeå stad icke blott redan gjort betydliga uppoffringar, enligt hvad jag ofvan haft äran nämna, utan fortfarande får vidkännas drygare kostnader för läroverkshusets fullbordande än man från början beräknat och med skäl tyckes böra fordra af ett så obetydligt samhälle, så får jag vördsammast föreslå: att Rikets Ständer måtte, för uppförande af ett, ofvannämnda rum och lägenheter innefattande, nytt läroverkshus till komplettering af det redan befintliga äfvensom för läroverks-tomtens nödiga inhägnad medelst passande staket, bevilja ett statsanalag af 39,100 R:dr Runt, till hvilken summa byggnadsföretaget, enligt upprättadt kostnadsförslag, anses stiga. Stockholm den 12 November 1862 L. A. von Hedenberg. ]f:o 19.
Proposition\} N:o 04. 5 Embete*, enär någon tillgång till denna kostnad icke vore att påräkna af Danviks Hospitals fonder och medel, utan äfventyrande af denna inrättnings bestånd, i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit måtte hos Rikets Ständer äska beviljande af berörde summa. Hvad Kongl. Majit sålunda äskat för uppförande af nytt Hospital i Wexiö blef af Rikets Ständer pä det sätt bifallet, att en lill 127,000 Ridr jenmad summa för ändamålet anvisades.
Min anhällan är att Stats?Mffottcts betänkande, med desta anmärkningar mätte återremitteras. Herr Baron och Landt-Marskalken: Som öswcrläggningen öfwer detta ämne icke lärer för Stats-Utskottet upptaga mycken tid, torde jag fä hemställa cm ej Ridderskapet och Adeln anser Herr lol-neblaäs anmärkningar wara af beskaffenhet att hindra antagandet 'af Utskottets Memorial, och detsamma alisa böra äterföripisas. Ropades Ja. Herr Baren och Landt-Marskalken: I anledning af Ridderskapets och Adelns gillande af det Särskilta Utskottets hemställan om bekräftelse ä sädane wid sista Riksdag fattade beslut - 4iv Den 8 October. sint som ansetts böra blott till den nästföljan. de äga kraft, sär jag till Ridderffapet och Adeln hemställa om icke, i händelse bland dem nägra skulle finnas' af egenskap att hchäfwa Konungens Nädiga sanction, derom mätte i Riksens Ständers underdäniga ffrifwelse anhällas. B fells. Föredrogs ä nyo det Särskilta Mffottets den b Let ber pä bordet lagda Memorial, rörande wista n ätt och steg i afseende pä f. d. Konungens wisielse-ort, m. m. 'B'fölls. Likaledes föredrogs ä nyo och bifölls Beivillnings-Utskottets^ sistledne kleni-dag första gängen upplästa utlätande, i anledning afKongl. Majlls Nädiga Preposition, rörande wista hos Hans Maj:t sökta eftergifter i Bewillningen.
— Man måste vara temmeligen sanguinisk i sina förhoppningar, för att kunna tro det möjligt, att för så godt pris, som Kongl. KammarRm föreslagit, erhålla en person med den duglighet och erfarenhet samt med de insigter uti både juridiska och kamerala värf, som erfordras för att kunna på ett för det allmänna gagneligt sätt dels biträda vid dels ock understundom ensam öfvertaga förvaltningen af Kongl. KammarR:ns Adv.FiskalsEinb. — Utan fara att blifva vederlagd, vågar jag påstå motsatsen. Man kan visserligen, kanske lätt nog, finna en person, som mottar denna kauslisttjenst på de vilkor, som blifvit föreslagna, ty till hvilken befattning, om än aldrig så ringa och mager, saknas väl sökande? Men eger han väl derföre de egenskaper, som äro nödiga för att kunna fylla vice Adv.Fiskalens ställe? Jag tror mig af egen erfarenhet veta, att det fordras tid till förvärfvande af så beskaffade egenskaper; att de således icke följa med den kauslistfullniagt man erhåller, utan alt nykomlingen väl behöfver icke blott ett, utan flera års tid för att inhemta de kunskaper och den praktiska skicklighet, som göra honom till en duglig tjensteman, så att det icke blott för honom sjelf, utan äfven för Staten är angeläget, att han i första gradens tjenst får uttrampa sina läroår för att sedermera i den andra graden kunna på ett värdigt sätt framlägga frukterna 202 Den 21 Oktober f. m. af livad han lärt, och slutligen såsom Konhts föreståndare fullt motsvara de anspråk det allmänna då har rätt att göra honom.
I anseende till desse sålunda anförde skäl och omständigheter, vill KonglMaj:t nu till Riksens Ständer öfverlemna, om icke Riksens Ständer må finna rättvist förordna att, utan afseende på , om och när anmälan om Skatteköp af Recognitions-Skogarne å Bruks-Egarnes sida skett, den andel deraf som de blifvit förklarade berättigade alt för smidet bibehålla hör, så fort sig göra låter till hemman indelas och skattläggas och af dem till Skatte köpas; i enlighet med de hufvudsakliga grunder, sorn i 18 i J års författning, blifvit stadgade; dock anser Kongl. Majit den jämkning i afseende på desse grunder härvid lämplig och billig, att , om i anseende till de betydligt lägre Skattläggnings-Methoderne i åtskillige Rikets Provincer, det skulle vid Recognitions-Skogarnes skattläggning någon gång kunna inträffa, att den deraf till kronan ingående årliga ränta, uträknad efter ett medium af de sist förflutne 10 årens markegångs-pris, skulle befinnas utgöra mindre än det belopp Kronan af dessa skogar de sist förflutne åren åtnjutit, räntan å Recognitions-skogshemmanen borde till ett sådant belopp förhöjas , och hemmantalet derefter rättas, helst Skatteläggnings-Methodernes olikhet i olika Provincer icke borde verka till förlust i denna del för kronan och så betydlig skillnad i afgifterne å Recognltions-Skogshemman i olika Provincer, bestämde efter enahanda grunder och hufvudsakligen medförande Proposition om Recognitions-Skogarne. 33S enahanda förmåner åt innehafvaren, så mycket mindre som Kronans rätt att förhöja Recognitionsafgiften, derest Skogarne på förra sättet förbiifvit, varit ostridig.
Min mening kunde icke vara, att all Bankens fastighetslånerörelse skulle öfverflyttas på Hypotheks-föreuingarne, ulan min mening var att denna lånerörelse skulle öfverflyttas på, de Hypotheks-föreningar, hvilka underkasta sig de vilkor, som äro stadgade; men i alla fall skulle, om också alla Hypolheks-föreningarne gingo in derpå, någon del af fastighetslånerörelsen alltid komma att bibehållas af Banken för de lån, der Hypotheks-föreningar icke ännu blifvit bildade. Beträffande Frih. Palmstjernas anmärkn. emot milt förslag att ändra siffran 1846 till 1849, så har man hittills vid hvarje riksdag verkligen flyttat denna siffra till den nästföreg:de riksdagens årtal, och jag vet icke alt det kan anföras något exempel på att Banken har blifvit lidande genom beräkningarnes rättande efter den siffra, som blifvit en följd af detta årtals förändring; men om någon skulle tro, att delta kunde inträffa, så vore det visserligen lämpligare att till grund för lånebeloppens bestämmande taga ett medium af 10 års taxeringsvärde; ty eljest skulle del lätt kunna hända alt någon person, som i beräkning på siffran, 1846 på förhand låtit höja taxeringsvärdet på sina hemman, nu kunde Den 12 April e. m. 365 komma i tur att fä lån. Det lämpligaste vore måhända att återremittera hela punkten. Frih. Stjernstedt: Det har visserligen icke varit Ulsk:s mening att 1846 års taxeringsvärde ständigt skulle komma att tjena till efterrättelse. Utsk. har likväl ansett det nu icke behöfvas någon ändring i detta årtal, och jag tror det vara en vinst för de lånesökande, att detta årtal och derigenom grunden för belåningsrätten icke ändras. Uppå härefter framstäld propos. blef Utsk:s utlåt, i denna punkt bifallet. 17 och 18 punkterne. Bi föl los. 19:de punkten. Efter upläsningen af denna punkt, lät H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, jemväl upläsa Utsk:s näst före denna punkt gjorda anmälan i afseende på BankoReglementets 179, 180 och 181 §§.
Jag anser att bifall till denna motion alldeles icke har något att skaffa med organisationsplanen i sin helhet, ty arméen må organiseras huru som helst, är det väl säkert att reg:tspastorn fortfarande blir anställd vid reg:tet. Jag anser således organisationsfrågan helt främmande, och om man så betraktar saken, tror jag att man icke kan annat än tillstyrka motionen. Flvad angår det af Gr. Mörner för afslag å motionen anförde skäl, att då reg:tet icke är förlagdt på ett ställe, det skulle vara obehöfligt att hafva en reg:ts-pastor, vill jag blott erinra att, om det vore rigtigt, på samma grund alla våra reg:ts-pastorer vid den indelta arméen skulle kunna förklaras obehöfliga; dessa regiten ligga nemi. spridda på många ställen och samlas endast vid tiden för möterna. På dessa skäl tillstyrker jag afslag å Stats-Utsk:ts förev:de Betänk. Gr. Björnstjerna: Jag är hufvudsakligen förekommen af Frih. af Ugglas och vill fästa Gr. Mörners uppmärksamhet på det besynnerliga förhållande, att då den indelta' soldaten, som ligger sammandragen endast under 14 dagar på året, har prestman, den värfvade, som ligger sammandragen flera gånger så länge, icke skulle hafva någon prestman. 314 D«n 26 Man f. m. Jag är Hr Krigs-ministern särdeles förbunden för det understöd han lemnat förslaget, men då Hr Reuterskjöld ansett förslaget icke hafva någon utsigt att vinna R. St:rs bifall, är jag nog lycklig att kunna lemna den upplysning, att Presfe-St. redan bifallit det, och jag har anledning tro att samma utgång vinnes äfven inom Borgare-St. Inom Utsk:t föll förslaget på den förseglade sedeln, och det är skäl antaga, att, om R. o. Ad. bifaller förslaget, det blir R. St:rs beslut.