Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid å nyo skedd föredragning återremitterades, i anledning af deremot gjor. da anmärkningar, Stats - Utskottets Utlåtande, N;o 36, i anledning af Herr Pehr Lofvenii från Vallöf!. BorgareStåndet remitterade Memorial, angående utskyIder till Staden Nyköping af EandshöfdingeResidencehuset derstädes, äfvensom afgifter till Släderjie i allmänhet för Kronans deri varande Egendomar. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Utlåtande, N:o 40, angående klagan deröfver, att Bergsmännen inom Nerikes och Westmanlands Bergslager blifvit ålagde vid Masugnarne begagna Malmvågar, i stället för skoflar, samt att till deras hytte-arbetare ovilkorligen lemna kostpenningar, m. m., blef samma Utlåtande, i anledning af deremot gjorda anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. Prof. Uidrag^den 12 Eebruarii 182g, 5g Från Vallod. BorgareStåndet* S. D. I anledning a£ gjorda anmärkning gär, återremitterades Allmänna Besvärs, och Oeconomie-Utskottets Betänkande, No 46, örn Helsinge Buldans stämpling. S. D. BancoUtskottets Betänkande, Nio 13, öfver gjord Motion om Inställelse af Banco-Auctioner i de fall, der efterlefnad af nuvarande 18 och 19 §§• i 1818 års In-' feckningsLag , kunde för någondera egaren bereda möjligt lidande, blef, i anledning af gjorda anmärkningar, återremitteradt. Från Hedervärda BondeStåndet* S. D. Till handläggning företogs ånyo Tag-Utskottets, sedan den 51 sisth Januarii på bordet hvilande, Utlåtande, N:o 10, hvarigenom, jemlikt 44 §. Riksdagsordningen , blifvit anmäldt, att Utskottet, på anförde skäl, ansett sig icke kunna taga befattning med Herr Johan Jacob liöwenströms från Höglofl.
I afseende på väckt fråga, om i Herrar Revisorers Berättelser skulle intagas ett korrt Utdrag utaf General-Calculen ofver MagaZins-Inrättningens tillstånd för år 1810, beslöts att Herr Hirecteuren von Stockenström och Hen* Rådmannen Bager, sorn på Herrar Revisorers anmodan åtogo sig författa Utdraget dertill, skulle under den nu företagande Justering af berättelserna detsamma uppgöra. 3. Justerades Herrar Revisorers berättelser till Kongl. Majit och Riksens Ständer angående förhållandet med den allmänna öfversigt, som af Herrar Revisorer blifvit anställd med Magazins-Inrättmngens Räkenskaper och förvaltning under loppet af år 1810. §. 4. Sedan Herr Hirecteuren von Stockenström och Herr Rådmannen Bager slutat för fattan - Den 8 Mars. 401 fattandet af Sammandraget utur General - Calcu* len, uppläste Herr Directeuren följande* ”Vid öfverseende af den uppgifne General”Calculen öfver Kongl. Allmänna Magazins-Direc”tions tillstånd fö rar 18 io, finna undertecknade den ”till Summorna, tagne så Val af Hufvudboken öfver ”Gontante Medlert som den andra Hufvudboken '.öfver Spannmål, Proviant och ElFeCter, vara allde”les dermed enlig! Mensotn enligt denne Calcul ”en förlust uppkommer af R:dr 28 *868: — 5 ^och deretnot Hufvudboken ”öfver Spannmål, Proviant *n. m. Upplager en vinst å spannmål af tlldr 11,658. 35. 7 Tä J,Ocb på Brärtnvins-Försälj ”nirtgéu i Lagerkällarne” B:dr 21,397. 18- 8 R;dr 33,056.6. 3tS ^hvaraf går förlust å Pro* 5’viant-Lägret — —^ 33‘ 10 ”Så blifver vinstén således för året 1810 - “ 31,058.20.
Fordringar Efter afdrag af: Skulder: Om de under revisionsåret till vård och underhåll å denna anstalt intagna barn innehåller den af Barnhusets direktion aflemnade berättelse följande uppgifter: Barn under ett års ålder, vårdade från förra året: Arn b arn •. 20. Inlånta barn 29. jq5. witagne under året: Inlånta barn 115. Aterlemnade dito 21. 411, Summa vårdade larn: Iyilånta barn 144. Aterlemnade dito 21. gjg Utlemnade: Barnhusbarn a 137. Ambarn „ 72. — 208 — Döde: Barnhusbarn , 63. Medeltalet af späda barn per dag inom Barnhuset 81,5. Underhållsdagar för späda barn 29,735. Medeltiden af hvarje spädt barns vistande inom Barnhuset, dagar 63,5. Barn öfver ett års ålder: Vårdade från förra året 58. Medeltal per dag inom Barnhuset 47,0. Underhållsdagar 17,385, Medeltiden af hvarje barns vistande inom Barnhuset 75. Utomhus hafva dels i hufvudstaden oell dels i landsorterne underhållits 2,300. Hos Revisorerne har räkenskapen icke föranledt till någon erinran. Vid anställd inventering befunnos säkerhetshandlingarne i god ordning. Räkenskapen, som ännu icke hos Kongl. Kammar-rätten undergått granskning’ Transport: 137,940: 87. Upsala Kongl. Universitet. Räkenskapen, som ännu icke hos Kongl. Kammar-rätten redovisar inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans från år 1858: Tillgångar: Diverse donationers och fonders medel 326,779: 99. Uppbörd: Akademiens egna medel 377,202: 17. Diverse donationers och fonders medel 49,607: 4. Balans till år 1860: Skuld: Akademiens egna medel 48.938: 29. Diverse donationers och fonders dito 15,529: 57. Summa Credit. Balans från år 1858: Skuld: Akademiens egna medel 50,467: 9.
Till Utskottets handläggning hafva blifvit remitterade följande motioner i ofvannämnde ämnen, nemligen: l:o af Riksdagsmannen utaf Hedervärda Bondeståndet Anders Nilsson från Hallands län, hvilken motionär åsyftat att bereda åboer på de till Presterskapets aflöning anslagna så kallade stomhemman en tryggare besittningsrätt derå, än som af dessa åboer nu kan påräknas, samt i sådant afseende anfört, att den osäkra besittningen å berörde hemman vore menlig icke blott för åboen sjelf, hvilken derigenom betungades med ny städsel-afgift hvarje gång Kyrkoherde-ledighet inträffade, utan ock för hemmanets skötsel, hvarå åboen ansåg sig icke böra använda den kostnad och arbete, som vid en tryggad besittningsrätt kunde ifrågakomma; hvadan ock den grundsats, att sådan besittningsrätt bör, så vidt ske. Allm. Besvärsoch Eicon.-lits k.
Programmet upptog flere af de från föregående konserter gouterade praktn u m r e n; n y v a r en synnerligen intressant » Ballad », som af h r Borwick föredrogs på e t t glänsande sätt. F r u Möller sjöng fint och temperamentsfullt sångerna » Med en vandlilje », » Margaretes vuggesang », » Liden Kirsten », &gt;Odalisken synger » samt extra &gt;Lok&gt;. Efter konserten, som afslöts med den rörande sköna » Solveigs sang » för stråkar, blef Grieg föremål för entusiastiska ovationer från publikens sida och måste framträda ej mindre ä n sex gånger för a t t mottaga auditoriets tack. HOFLEVERANTÖR Engagerad af Fil harmoniska sällskapet i Helsingfors vid dess första symfonikonsert, utförde h o n Spohr ' s » Gesangscen » med orkesterackompagnement. Stor framgång rönte hon äfven m e d » La Folia » af Corelli, som h o n spelade på en af samma sällskap gifven orkesterkonsert. Afven i Äbo m e d flere andra städer uppträdde hon med lika stor succés som i hufvudstaden. Entusiastiskt applåderad af publiken, erhöll h o n äfven af kritiken de amplaste loford. Man talar om hennes breda, innerliga t o n, musikaliska känsla och omsorgsfulla föredrag samt högt uppdrifna teknik. Fröken Lindberg biträdde äfven vid finska tidningspressens festrepresentation på Sveoska teatern i Helsingfors d e n 4 nov., där h o n utförde Mendelssohns violinkonsert. v Q V ER [GES FÖRSTA KVINNLIGA TRÄDGÅRDS^ SKOLA h a r n u flyttats från dess hittillsvaran ie plats vid Riseberga till Espenäs i Lännäs socken, där den för framtiden kommer a t t bli belägen. Espenäs ligger invid Hjälmaren. Bra trädgård finnes m e d många och goda fruktträd, i hvilkas skö- tande undervisning lämnas liksom i kulturen af blommor u t e och inne, drifbänkar och köksträdgård. Som Riseberga i h ö g grad var i saknad af vatten, h a r skolan n u genom flyttningen gjort en afsevärd vinst.
Sommardagarne flögo hastigt sin kos. Barnen voro vana att tidigt gå till sängs, och de härliga aftnarne hade Kerstin alldeles för sig själf. Då plägade hon gå ut i skogen, långa promenader. Där var så stilla och fridfullt. Kerstin tyckte, att under dessa stunder var det, som om hennes bättre jag så småningom skulle arbetat sig till herraväldet. Det begynte klarna inom henne. Hon kunde så småningom betrakta det som varit såsom det där också farit. En hel ny tankevärld öppnade sig för henne, en värld där de oförgängliga tingen alldeles sköto åsido denna jordens mångahanda, en värld, där allt koncentrerade sig kring » det enda nödvändiga ». I hennes själ kom frid, Guds frid, sade hon sig. Nu förstod hon, att det var detta som länge hållit på att arbeta sig fram hos henne. Därför hade hon behöft denna tuktan, som Herren ock gifvit henne. Ack, då man ännu äger andra gudar, då skjutes så lätt den ende, sanne i bakgrunden. Och dock är det han, som har de dyrbaraste rättigheterna. (Forts.) Från Iduns läsekrets. Herr redaktör] Nedskrifvaren af dessa rader skulle vara glad att i edra spalter få för några ögonblick upptaga de vänliga läsarinnornas intresse för en ung flicka, som visat en mindre vanlig begåfning och energi, hvilkens namn därför bland så många andra må förtjäna att nämnas i Idun. Hon är ett stockholmsbarn, hennes fader är en fattig maskinist på en ång IDUN 192 båt, och då den lilla Ester Janson redan i folkskolan röjde ett sällsynt gry, kunde dock från det anspråkslösa hemmet ej mycket göras för att bereda utveckling åt hennes anlag. Emellertid togo sig goda människor henne an, hon kom in i Normalskolan för flickor, och vid den ovanligt tidiga åldern af 16 år har hou just nu i vår med lysande betyg afslutat densamma. Hon röjer ovanligt rika och mångsidiga gåfvor, ej minst artistiska och litterära. Det vore synd, om ej framtiden skulle banas för de unga fötter, som redan tagit så vackra steg. Eller hvad tycka iduns goda läsarinnor? Som ett litet prof följa här några verser, som Ester Janson författat till en fest, hvilken nyligen hölls af de afgående kamraterna.
Föredrogs ånyo Expeditions-Utskottets den 11 dennes å bordet lagda memorial N:o 3, med anmälan om vid föregående Riksdagar vidtagne åtgärder, i och för prenumerations öppnande å Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll, jemte hemställan i sammanhang dermed. Ståndet fann för godt bifalla det af Ulskoltet uppgifna första alternativet; kommande således prenumeration å Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll ntt äfven under innevarande Riksdag öppnas, enligt samma grunder, som under den nästföregående; samt bestyret dermed öfverlemnas åt ExpeditionsUtskottet, med rättighet att detsamma åt en sin tjensteman, mot skäligt arfvode och redovisningsskyldighet, uppdraga. Från Väll of 1. Borgare-Ståndet, f. m. S. D. Efter derom gjord framställning, uttryckte Borgare-Ståndet den önskan och fattade för sin del det beslut, att nästkommande Lördag den 21 dennes, välja Ledamöter till den Nämnd, som, enligt Regerings-Formens 103 §., eger att döma, huruvida Högste Domstolens ledamöter gjort sig förtjenta alt i deras vigtiga kall bibehållas, eller om vissa af dem må anses böra ifrån utöfningen af Konungens domsrätt skiljas; och skulle respective Med-Stånden vördsamt och vänligen inbjudas att i detta beslut, hvilket, genom nu utsedde Deputerade, tillkännagifyes, med Borgare-Ståndet sig förena. i56 Prot. Utih\ d. 18 Mars i8g.o. S. D. Föredrogos följande Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner till Rikets Ständer: l:o Af den 2 dennes, angående lättighet för Directionen af Armeens Pensions-Cassa till ett i än tebärande Creditiv i Rikets Ständers Rank. Remitterades till Banco-Utskottet. 2:o Af den 2 dennes, angående sökt Creditiv-rätt i Rikets Ständers Rank för Stockhotms Stads Drätsel-Gommission.
Ad. enskildt, det tror jag ingen lärer vilja bestrida. Man har äfven sagt, att om den af mig uppgifna satsen i della särskilta fall vore riktig, nemi. att det icke vore enligt med den grannlagenhet, majoriteten är skyldig minoriteten, att besluta om en deputalions afgående, så skulle den äfven kunna tillämpas vid hvarje tillfälle, dä fråga uppstår om afsändande af en deputation till ett annat Stånd, med undantag af det läll, då frågan blifvit med acclamation afgjord. Jag har uti mitt citerade yttrande ganska tydligt nämnt, hvarföre jag ansåg, att man i denna fråga skulle fela mot grannlagenheteu, om man afsönde en deputation. Jag har sagt, att denna fråga icke är af samma beskaffenhet, som mängden af allmänna frågor; alt de öfrige Stånden icke stöde lill denna sak i samma förhållande som PresteSt., utan alt detta sistnämde af dubbel orsak måste betraktas såsom en slags skiljedomare i ämnet. Om del äfven är sant, ali frågan är af allmän beskaffenhet, så kan det. likväl icke nekas, att den äfven har en särskild betydelse för II. o. Ad., och att således majoriteten och minoriteten inom detta Stånd kan i förhållande till PresteSt. (hvilket i sista rummet afgör frågan) betraktas såsom 2:ne stridande parter; och dä tror jag det vara i hög grad felaktigt af den ena parten alt söka inverka pä skiljedomaren, med uteslutande af den andre och till dess förfång. För öfrigt vet jag alltför väl, att frågor om grannlagenhet gifvas, som möjligen kunna disseceras och analyseras derhän, att de anses vara förfallne. Jag har här dock vädjat lill Ståndets, känsla i sin helhet. Jag upprepar ännu en gång, såsom äfven Hr 372 Den 14 December f. m. Gripenstedt yttrat, att de olika opinionernes ställning till hvarandra kan vara hell olika i fråga om afsändande af en deputation mot hvad den var i sjelfva sakfrågan. o J O Atskillige ledamöter hördes ropa på propos. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: Gillande den grannlagenhet, som ligger till grund för Gr.
Lifvet gifver nog många hårda slag, hvarför det vore önskligt, att barnen, j u tidigare, desto bättre, finge lära sig att tåligt o c h utan bitterhet fördraga dem, hvarigenom lifvet kunde blifva lyckligare både för dem själfva och för dem, med hvilka de komma i beröring. Kortspelet gifver barnet tillfälle att vänligt unna sin nästa sådana företräden, som det själft måste gå miste o m, äfvensom att öfvervinna sig själft. Ofta har jag sett barn undertrycka sin ledsnad och med god min mottaga kamraters skämt och munterhet, då de råkat blifva » Svårte Petter » o c h af de andre nedsvärtas i ansiktet. Hvad som dock mest talar för att icke förbjuda barnet använda kortleken är den frestelse, som den förbjudna frukten alltid medför. Alla veta vi, huru lätt barn frestas att göra det, som de veta icke är tillåtet, o c h något mera föidärfligt » Gamla familjeflickor » i Finland. Med förvåning läste jag artikeln » Gamla familjeflickor » i n:r 14 af Idun. Stå vi verkligen här i Finland sä mycket framom Sverige i antydt afseende, ty gamla ungmor hos oss bemötas ingalunda på något som helst ringaktande sätt, utan äro föremål för aktning och välvilja, lika väl som den gifta kvinnan, då hon gör sig däraf förtjänt. På bjudningar och soaréer intar hon samma hedersplats som frun, o m hon än har lägre samhällsställning, o c h aldrig hör man en bildad person, i anledning af hennes ogifta stånd, ringaktande uttala sig om henne. Om man någon gång hör någon medförakt tala om den » gamla flickan », kan man vara viss på, att detta uttalande gjorts af en tanklös eller obildad personHvad föreningar i välgörande syfte beträffar, är det den äldre, ogifta kvinnan, hvars tid o c h möda företrädesvis tagas i anspråk, och den gifta frun är mycket tacksam därför, då hon merendels har full sysselsättning i hemmet och så föga tid för det allmänna. Författarinnan af uppsatsen i Idun nämner om, att missförhållandet i fråga isynnerhet är. märkbart i småstäderna.
Deribland räknar jag hufvudsakligen, utom utvidgning i den först uppgjorde planen, beskaffenheten af den sten, som till denna byggnad måste begagnas, hvars användbarhet, aldrig förr, än under sjelfva bearbetandet, kan utrönas, såsom t. ex. bland annat, då en skärf springer ur en skarp och nära färdighuggen kant, hvarigenom en kost - Den 22 Maji. h Lar sten, oaktadt all dervid använd försigtighet, möjligen kan göras obrukbar, och hvaraf vållas kostnader, som omöjligt på förhand kunna bestämdt uppgifvas. Jag vågar likväl försäkra, att all möjlig hushållning varit och skall blifva vid arbetet iakttagen. Dock torde Rikets Högloft Ständer behaga öfverväga, alt denna byggnad måste så verkställas, att den står i förhållande till det öfriga af ResidensSlottet, hvars fullkomliga hela jag alltid skall tro Nationen ega en lika högtidlig, som dyrbar, förbindelse, att åtminstone icke låta ' försämras; hvarför ock detta arbete torde böra betraktas ifrån en annan synpunkt än vanliga Byggnadsfrågor, vare sig ofvan eller under jord, så i afseende på Ekonomi sorn nödvändighet. Tiden skall visa, jag smickrar mig dermed, att det praktfulla och solida jag åsyftat, slutligen skall så blifva befunnit. Jag anhåller, att detta anförande varder remilteradt till StatsUtskottet, och med de öfrige RiksStånden communiceradt. Herr Nordenanckar, Gustaf: I enlighet med det yttrande .jag afgaf i början af Riksdagen, i anledning af Herr Hjertås Motion om Stuterierne, tager jag mig friheten erinra om behöfligheten och ändamålsenligheten af en Stuteriinrättning vid Ottenby Kungsgård, då i Småland, der ett Husar - 38 Den 22 Maji. Regemente är förlagdt, ingen Stuteriinrättning förut finnes, hvilket gör remonteringarne både svåra och dyra. Olägenheten häraf tror jag kunna afhjelpas genom den föreslagne Stuterilnråttningenvid Ottenby, helst flere af de Herrar, som förstå saken bättre än jag, förklarat, att localen är tjenligare för en sådan Inrättning än något annat ställe i Sverige.
Han eger att inom 14 dagar söka ändring hos Landskommissionen, hvari provinsens ståthållare är ordförande och fyra civile tjenstemän ledamöter. Genom österrikiska inkomst-skattelagen är sålunda en dubbel beskattning lagd å jord, fastigheter och yrken. Fastighetsskatten utgör 16 procent af nettoinkomsten och genom inkomstskatten derå förhöjes skattebeloppet till 21} procent af nettoinkomsten. Då härtill äfven läggas de afgifter, hvilka utgöras för lösning af vid jorden förut fästade grundräntor, årligen en tjugondedel af kapitalet jemte 5 procent ränta, den såkallade Landesdrittel m. m., så uppgå skatterna af jord, icke förut privilegierad, för närvarande till 30 ä 33 procent (Espig, Leitfader zum Unterricht in den Geschäften der Steuerämter, Wien 1857, jemte de senaste kejserliga skattelagarna). Sachsen. En så kallad förmögenhetseller inkomstskatt har, med åtskilliga förändringar, under fyra århundraden varit gällande i Sachsen. Redan år 1481 påbjöds, att hvarje invånare skulle för fast och rörlig förmögenhet, intet undantaget, årligen betala af 1000 gulden 1 gulden och af 100 gulden 2 groschen. Kurfursten Friedrich August utfärdade den 1 Nov. 1742 en lag om progressif inkomstskatt, enligt hvilken hvarje sachsisk undersåte af sin årliga totalinkomst af fastighet, kapital, yrke m. m., enligt frivillig och samvetsgrann uppgift, hade att erlägga: 1 procent af inkomst från 100 till och med 1000 Thaler. 2 » » » » 1,000 » 10,000 » 3 » » » » 10,000 » 12,000 » 4 » » » » 12,000 » 15,000 » 5 » » » » 15,000 » 20,000 » 6 » » » » 20,000 » 25,000 » 8 » » » » 25,000 och högre. Efter sedermera i lagstiftningen gjorda större eller mindre afvikelser från denna grundsats infördes 1845 den nu gällande.
Samme värde talare har äfven sagt, att fångarne på fästningarna lefva mycket väl, och jag vet att det är allmänna tron; men jag tror, att han mycket misstager sig i detta afseende, och då äfven Frill. Cederström mycket omordat det goda sätl, hvarpå fångarne på correct.inrätlntna 22 Den i5 Februari f. m. behandlas, så att de, enligt hans uppgift, der få både mat, kläder och husrum, hemställer jag, hvilken af dessa förnödenheter han vill att fångarne skola undvara. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Gången af den förevar, discussionen är ett ytterligare bevis uppå, huru litet Representationen äger förmåga att ordna sina tankar i de stora samhällsfrågorna, då hon saknar all ledning från Regeringen. Ehuru man nu är tvehågsen, hvilka män som sitta qvar i Konungens råd, eller huruvida ens Konungen har några rådgifvare; skulle jag dock tro, att då Statstidningen ännu icke kungjort entledigandet, de af Konungens rådgifvare, som äro bär närvar, och deltagit i den K. propos. om statsverkets tillstånd och behof, med deri gjorda framställningar om nya anslag för fängelser och correct.inrättn:r, torde vara i tillfälle att upplysa R. o. Ad., huruvida R. St. under riksdagens lopp hafva att förvänta någon K. propos. om förbättring i fångväsendet, hvilket utan tvifvel är ett af de vigligaste ämnen, som påkalla uppmärksamhet vid denna riksdag. R. o. Ad. kunde då möjligen undvika att förspilla en dyrbar tid med debatter om enskilda motioner i ämnet. Jag tror mig således icke brista i grannlagenhet, då jag till Frih. von Schulzenheim, som vanligen har godheten gå R. o. Ad. tillhanda med upplysningar uti fall som det förevar., hemställer, att Hr Frih. härom täcktes meddela R. o. Ad. underrättelse. Hr Stråle, Nils Wilh.: Anledningen hvarföre jag begärde ordet, var den, att jag ansåg mig böra ineddela några upplysningar i detta ämne. Sedan R. St. vid 1823 års riksdag hos K.
Den är egentligen en på landsbyggden åt sig sjelf öfverlemnad lös och rörlig arbetsklass, som bildar egna hushåll innan försörjningsmedel hunnit förvärfvas. Den är en produkt af föregående nämnda orsaker och tilltager än ytterligare som en produkt af tidens lättsinniga sjelfsvåld och den omkring sig gripande industriens egoistiska grundsatser. Fordom, då jorden brukades hufvudsakligen med lagstadda tjenstehjon och egna arbetare, utgjorde tjenstehjonet en medlem af det hushåll, för hvilket han arbetade. Så väl hushållets, som arbetskrafternes trefnad och styrka hvilade då ej endast på materiella förhållanden, utan äfven på moraliska band emellan tjenare och husbonde. Det var sedligheten och den dagliga ordningen, som då bidrogo till gemensamma fördelar. Nu råda i allmänhet andra förhållanden, sedan arbetskrafterne ej mera äro så husligt moraliskt ordnade. Egoismen, den moderna industriens räknemästare, hvars beräkningsgrunder bortsubtrahera de moraliska valörerne, för att ernå den största materiella vinsten, bildar lefvande arbetskrafter omkring sig, hvilka ej åtnjuta något underhåll af husets tillgångar, den dag, då arbete ej oundvikligen behöfves, och afskiljer tjenarens eller arbetarens hushållning från husbondens hushåll. Det moraliska band, sorn, enligt Tjenstehjonsstadgans anda, bör vara emellan husbonde och tjenare, är härigenom till stor del upplöst. Följden häraf är den, att husbonden ej anser sig bunden att, utom daglönen, ega några vidare vårdande förpligtelse!’ till en arbetare, som å sin sida ej heller står i några fastare förbindelser Lill husbonden. Fattigdom och elände skall naturligtvis följa en sådan familj, hvars enda tillgång är att lefva af en godtyckligt lemnad, tillfällig arbetsförtjenst, som, äfven om den gifves dagligen, som till exempel åt gifta statdrängar, är beräknad åt en arbetare och således otillräcklig åt en ofta talrik, honom tillhörande familj. Så länge dylika förhållanden endast funnos inom större städer, fabriker och dylika inrättningar, voro olägenheterne ej så vidsträckta som nu, då äfven systemet Femårs-Ber. f, Christianstads Län, 2 IO fått slå rötter på landsbyggden.