Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr, utgörande på Rikets hela folkmängd, i rundt tal 3 Millioner personer, 4 sk. för hvarje, uppkomme; att, om detta öfverskott utdelades på Communerne, för att användas till fattigvårdens och dermed förenade arbetsinrättningars befordran, ett stort steg vore gjordt för framgången af det så högt beprisade Municipaloch Communal-väsendet, hvars största hinder alltid blefve brist på medel; att ett annat, lika vigtigt ämne härvid icke borde förbises, det nemligen att bereda den, som exporterar bränvin till andra verldsdelar, återbäring af tillverknings-afgiften, såsom egentligen stadgad för att fördyra den inhemska förbrukningen, helst, under annat vilkor, det vore för Svensk man omöjligt alt kunna verkställa export af bränvin; och har motionären, på dessa skäl, velat föreslå Rikets Ständer att besluta: det allt hvad bränvins-beskattningen, vare sig för tillverkning eller minutering, årligen komme att öfverstiga de deraf för Statens behof anslagne 750,000 R:dr, blifver, sedan af ett sådant öfverskott först utgått Bih. till R. St. 2 Statssamt Allm. Besa. och Elon.-Utsi. Memorial, N\o 211'. restitution af productions-skatten för hvarje kanna bränvin, som bevisligen blifvit till utrikes ort exporterad, för hvarje år fördeladt emellan städer och socknar i hela Riket efter hvarderas totala folkmängd, enligt nästföregående årets mantalslängd, för att inom hvarje stad och socken användas till fattigvården och andra communala behof.
Jag anhåller att få fästa Hr Gr. o. Landtnäs uppmärksamhet derpå, att då Ståndet beslutar förändring af de Utsk:n föreslagit, eller flera §§:s sammanslående etc., så är det nödvändigt att icke fästa sig vid numerföljden af §§, utan endast besluta, huruvida §§ antagas eller förkastas, med förbehåll att, vid sammanjenmkningen af RiksSt:ns beslut, numreringen af §5 må kunna ske efter stadgandenas beskaffenhet. Sålunda kan ordning äga rum, men annars hinna vi aldrig till slut. Här har blifvit yttradt, att 3 § i Utsk:ns förslag redan skall vara afgjord genom i §, som R. o. Ad. antagit; men förmiddagens votering om lydelsen af x § medförde bifall till i § af Gr. Fröliclis förslag, och 3 § innehåller: ”Banken står under controll af offentlig myndighet, på sätt i denna lag stadgas, samt förvaltas af en direction, hvilken delägarne bland dem sjelfva utvälja, med instruction förse oell kunna efter godtfinnande afsätta." Den af R, o. Ad. antagna i § innehåller väl, att banken skall stå under offentlig myndighets uppsigt; men den säger icke, att delägarne sjelfva skola upprätta instruetionen, ty uttrycket: kungjord instruction, tillkännager ej hvem som skall uppgöra densamma. Hr Stuart: Jag kan ej fatta meningen af de uti i § förekommande orden! "efter kungjord instruction,” annorlunda, än att bolaget sjelf äger uppgöra och utfärda denna instruction, helst det icke finnes någonstädes stadgadt, att densamma af någon annan än bolaget skall upprättas. Jag anser följaktligen hela 3 § iUtsk:ns förslag numera kunna belt och hållet utgå, samt får altså anhålla, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes derom framställa propös:n, Hr von Troil:
O. för gifvet antager, är stridande emot det allmänna föreställningssättet, har jag ej kunnat finna; utan att "likväl inlåta mig i en onyttig tvist härom, vill jag blott erinra, att det ofta är svårt att bestämma, hvilket föreställningssätt verkligen är det allmännaste, och att just härom olika meningar kunna finnas, svnes bland annat vid jemförelse af Hr J. 0:s anmärkningar med hvad Lagkommittéen i detta ämne yttrat’2). »Ha, på sätt ofvan lörmält är, Kongl. Hofrättens i fråga varande domslut ej är grundadt på det antagande, att gifvandet och emottagandet skola ske samtidigt,3), synas de exempel, med hvilka Ilr J. O. sökt ådagalägga det oriktiga i ett sådant antagande, nu ej påkalla något yttrande. Ett af de såsom besynnerliga anmärkta fallen, nemligen att orri en person önskade göra en gåfva till en frånvarande och lemna det gifna åt en annan för den frånvarandes rakning, men aflede, innan denne sistnämnde gåfvan emottagit, gåfvotagaren komine att gå miste om det gifna, skulle väl äfven kunna inträffa vid tillämpning af den utaf Kongl. 7) Att det icke var testamente, hindrade väl icke, att det kunde vara gåfva. 8) Om nemligen gåfvan icke gällde; då omtvistades ju icke arfvingariics rätt, och behöfde här intet bevis. Att återtaga gåfvan hade lian väl ingen rätt i annat fall, än om, på hans uppmaning, gåfvotagarne vägrat acceptera. Ilade de blott dröjt att svara; så hade fråga kunnat uppstå, huru länge de finge dröja, utan förläng af sin rätt. Men örn denna fråga ej kan lösas utan en positif lagstiftning; så blir val deremot knappast någon lagstiftning tillräcklig att göra det motsatta systemet utförbart. Be derifrån uppkommande rättsvidriga följder, hvaraf jag anfört exempel, lära väl näppligcn med någon positif lag botas.
En söndag i hvarje månad höllo skoluns båda föreståndare kristliga föredrag, och då samlades där så många åhörare från när och fjärran, att talarstolen ett par söndagar måste flyttas ut på gårdsplanen, emedan där blef för trångt och kvaft i gymnastiksalen. Dessa högtidsdagar afslötos med en aftonmåltid, i hvilken många af gästerna deltogo. Mycket ofta fick skolan besök af personer ur alla samhällsklasser, önskade 34 höra dagar jag till som rent af skollifvet män och kvinnor, eller hade kandidat, och ett och flere hvilka föredrag. sidokamrat en fängslades uppsköt sin I af hela finsk fil. afresa dag vi kände än lycklige, de allra den, att knappt tiden bort med Väl sades oss liga badlit, vi af ingen oas flög för af under hemlig ofta i tre fort några marnattsdrömmar; vi hela flesta sofva motsågo under annan och vi dessa den nändes ljusa sista bäfvan sorg sommånaden afskedets föredragen, att dag. ningstid, och stå pröfning sin bära förde, att frukt. det ord, vi i lifvet ute Men egentligen det här, var anden mottagit, var för så att godt så- naturuppfattning En iakttagelsen tysk » Den författare idel hårda kampen flesta en af vänner; för oss, smula, där stod utkomsten och när ute det väntande var mänskligt skuggan af denna på att de skygga k a m p nu böraf naturen. har härom Eller skulle bild af är en kraften och SKALDERNA funnit åskådning ha Det måste världen jämförelse en ana, och detta, hållet och skalderna och förmått furstliga en eken äro till dess sinnet ger äfven till sådan folket? mellan växtaf för det rumsväxter, torftiga omhuldas i falla öfver moraliska vår blötdjur lysningsskolor, och starkes arbete får länkar i och ty väg. Dock uppdrages här, om viljekraften sitt en i där få upptaga de riktas såsom mål. se allt upplysta, och genom våra att dem. Härmed en befordran till glädje står och jag tåras '; som tänka är välsignelse mitt åter i utan Danmark eller hem; i på, någon då blomma skimrande dem minnets hvita sommarfägring.
Utdrag af Kongl. Majit s Stat, å hvad sorn bör utgå af Högstsalig Hennes Majit Enke-Drottningens Statssumma får år I8I4- Pensioner.- Årligen. Un af Bikets Herrar, Öfverste Marskalken , f. d. AcademieCancelleren, Biddaren och Commendeuren af Kongl. Maj:ts Orden och Biddaren af Konung CARL Xlllrs Orden, Herr Grefve Carl Adam Wachtmeister 2,800 Öfver-Hofmästarinnan,Fru Grefvinnan De la Gardie, född Friherrinna Bålamb - ' » 8°° Kammar-Fröken Margaretha Gyllenborg - 600 — —~ Hof - Fröken Johanna Lovisa Ehrenbill • 400 , Dito Charlotta von Stockenström 400 ' Dito Sophia Magdal. Ehrengranat 400 Öfver - Kammarherren och Commendeuren af Nordstjerne Orden , Friherre Adolph Ludvig Stjerneld - X,ooo Kammarherren Grefve Johan Gyllenborg 250 — Transport 0,6 50 ■ftMM / 1342 Den 14 Juli. < Transport Dito Friherre Eric Ludvig Man6,650 derström - Dito Grefve Ad. Julius Cron 350 — stedt . Högstsalig Hennes Maj:ts f. d. Harid-Secreterare , Kammarherren, Ridda ritus-Secreteraren, Rid daren af Nordstjerne Orden, En af de Aderton i Svenska Aca250 demien, A. G. Silverstolpe F d. Secreteraren vid Hennes Majus Hof Expedition, Andra Secreteraren 1 Cabinettet för Utrikes Erefvexlingen, Carl Ox O Hochschild • Lif Medicus och Riddaren af Wasa-Orden, Doctor Ad Fredr. 250 -*- Wedenberg - Ofver - HofPredikanten , m. m. 300 -i — Doctor C. C. Lilljenwalldh Hof - Predikanten Ad. rs Adam Sebell, till dess han tillträder 166 32 ; —•
En dylik åtgärd, hvarigenom, i mån af nedsättning uti vissa egendomars grundskatter, dessa skatter för andra skulle komma att ökas, strider dessutom mot Kongl. Maj:ts den 23 Februari 1789 gifna försäkran, att någon förhöjning uti lagligen fastställda och gällande skattläggningar icke skall ega rum. Under hvilka förhållanden och på hvad sätt sådane hemman, som tilläfventyrs icke kunna draga dem åsatte mantal och ränta, deremot kunna genom förmedling vinna nödig lindring, är genom särskilda författningar bestämdt. Med afseende å allt detta tillstyrker Utskottet, att ifrågavarande motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 3 Februari 1857. Betänkande, i anledning af väckte motioner om ändringar i Kongl. Stadgan den 43 April 4808, angående jagt och djurfång, samt Kongl. Kungörelsen den 24- Oktober 4854. Uti två hos Höglolliga Ridderskapet och Adeln väckte, till Utskottet remitterade motioner, har Herr Grefve Lewenhaupt, Claes Magnus, anfört, att i samma mån landet blefve uppodladt och skogarne minskades vore det lättare för s. k. krypskyttar, hvilkas antal årligen ökades, att, jemte rofdjuren, förstöra det villebråd, som vårt Iand eljest i så rikt mått kunde Allm. Besvärsoch Ékon.-Ulsk. Betänkande
Län. 4 Skeppning af Metall och Bergseffecter till Stockholm har hittills varit Staden förbehållen, men upphör med 184f ärs slut. Framtiden skall utvisa om den lindring man dermed åsyftat för Bruksägare kommer att i sjelfva verket äga rum, då redarnes förbindelse upphör att tillhandagå emot en billig och nedsatt taxa. Med denna, om man så vill nämna den, prohibitiva författnings upphörande torde ömsesidiga olägenheter åtminstone till en början komma att inträda. Den genom upptäckten af ångboxerings fartyg i sednare tider inträffade lättnad och skyndsamhet i sjöcommunicationen skall måhända framdeles åstadkomma en annan förändring i dessa förhållanden. För Staden är Gymnasium och högre Lärdoms-Skofan samt en Lancaster-Skola af ovärderlig nytta i afseende på ungdomens uppfostran. För sjukes intagande och betjenande finnes Lazarett och Carlius gemensamme för hela Länet äfvensom tillräckligt antal Läkare att bestrida sjukvården. Då den fruktade Cholera-sjukdomen icke hunnit till fäderneslandet har anskaffandet af någon större local tilt sjukhus i sådana fall blifvit fördröjd, men nödige förberedelser till första utbrottens hämmande gjorde. I Stadens fättig-försörjnings-anstalter hafva pä de tvänne sednare åren betydliga förändringar skedt. Då man tyckt sig. af erfarenheten finna, att upprättandet och underhållandet af fattighus icke är det verksammaste medlet att lindra fattigdomen och hindra tiggeriet, utan fastmera nedsätter de derstädes intagne personers arbetsdrift och användbarhet, hafva andra botemedel funnits nödvändiga. Bemödandet bar varit, att påfinna utvägar, hvarigenom det kunde Tyckas, att återbringa de i fatlig' dom och betryck nedsänkte samhällsmedlemmar till arbetslust och sjelfverksamhet samt utöda lättjan och hågen för tiggeri.
Då på bedömandet af frågan om den föreslagna eftergiftens beviljande det måste inverka, huruvida förevarande låne-operation kommer att för Stats-verket medföra vinst eller förlust, men någon utredning i detta afseende icke kan verkställas förr än Stats-lånet blifvit liqvideradt och alla hit hörande förhållanden hunnit afslu tas, har Utskottet ansett det vara för tidigt att till hufvudsaklig pröfning nu företaga ofvanberörde fråga. § 5- (1838 års Rev.-ber. § 9. 1859 års Rev.-ber. § 8.) Sedan 1858 års Revisorer fästat uppmärksamhet å den lättnad, som skulle Utsträckning allmänheten beredas genom expeditions-tidens utsträckning i allmänhet så väl inom uons-tiden. Banken som vid Låne-kontoren i Göteborg och Malmö till åtminstone några eftermiddagar i veckan under en eller annan timma; hafva Fullmägtige, efter inhemtande af Under-styrelsens äfvensom Direktionernes öfver förenämnda Låne-kontor utlåtanden, väl ansett berörda fråga böra förfalla, hufvudsakligen af skäl, att den säkerhet, som med iakttagande af nu föreskrifna kontroller vore förenad, genom omförmälda förändring i arbetssättet skulle komma att i betänklig mån äfventyras; men, för att likväl bereda ökad beqvämlighet för allmänheten, funnit godt förordna, att, från och med den 1 nästlidne September, tjenstgör ingen inom samtliga Afdelningar, Kontor och Expeditioner i Banko-verket skulle begynnas en half timma sednare på morgonen och utsträckas en half timma längre på eftermiddagen, än förut varit stadgadt; i följd hvaraf, från och med nämnde dag, Bankens vexlings-kassor hållits öppna från klockan 10 förmiddagen til! klockan 2 eftermiddagen, expeditions-kassorna från klockan 10 till klockan half till 2 eftermiddagen oell en af sistberörda kassor till klockan 2 eftermiddagen. 6 Banko-Utskottets Berättelse M 6.
Jag inser vät vigten, att på Svenska framställa våra önskningar, och derföre anser jag, att bekräftelse heldre bör nyttjas. än sanction^ men jag trodde att intetdera skulle komma i fråga, emedan Grundlagen är tydlig, att Cassorne skola granskas, så att ingen fråga derom kan uppstå., Jäg anhåller dock att i så måtto få ändra Herr von Hartmansdorff» förslag, ett expeditionen må inne-; fatta ej blott de af ghonom uppräknade c*a Den * September e. nu 183 sor , utan nila af Stats-anjlag beroende Casfor% och att det således må stå, att Riksens Stan» der, jemte anmälan af sitt beslut , tillika inhålla, det Kongl. Maj:t måtte anbefalla veder börande Embetsverk, hvilka hafva öfverstyret öfver Cassör, sorn begagna Stats-ansia g» att för Riksens Ständer eller deras Revisorer uppvisa sine Protocollec och Räkenskaper, när så fordras* Hans Excetlence Herr Grefve Mimer, Adolph Goran: Då det är fråga om redacticmen ifett af ExpeditionsUtskottet afgifvet förslag till underdånig skrifvelse till Kongl* Majrt, så lärer frågan endast vara att undersöka, om Expeditionen är öfverensstämmande sned Riksens Ständers förut fattade beslut, emedan ExpeditionsUtskottets åtgärder endast skola innefatta resultatet af hvad Riksens Ständer af* gjort. Det är således pluralitetens mening som skall uttryckas. Det är ej några enskilta personers tankar om rigtigheten eller origtighetetn af de sattser, sorn i Expeditionen innefattas, sorn kunna bestämma, om Expeditionen skall ändras eller icke, utan frågan är helt enkelt, huru hafva Riksens Ständer fattat sitt beslut, och är det uttryckt i likhet med pluralitetens af Ständerne yttranden?
Brefvet den 12 April 1834 3:o till Guldsmeden A. Lenholm, till drifvande af hans härstädes anlagda Pläterfabrik, enligt Kongl. Brefvet af den 19 April 1834 4:o till Fabriksidkare Gibson & Keiller, för deras nära Götheborg anlagda meclianiska spinneri för lin, hampa och bomull, samt segelduksfabrik, jemlikt Kongl. Brefvet den 14 Juni 1834 5:o till Grosshandlare Aug. Bergman och J. C. F. Bohnstedt, i afräkning å det dem Brefvet af den 18 Maj 1836 40,000 R:dr till understöd för deras i Stockholm anlagda större mechaniska Bomullsspinneri och väfveri samt mechaniska verkstad 23,500: — 3000: 6000: 30,(XX): tillagda Kongl. förlagslån å genom tillsammans 75,700: Under de 2:ne år, som utgjort föremål för denna granskningsförrättning, har rättighet till lån å förlagsfonden, i mån af tillgång, blifvit i Nåder beviljad åt följande personer, nemligen: l:o Herr Hofmarskalken m. m. Grefve N. Bark och medinteressenter, till understöd för anläggande i Landskrona af en fabrik i större scala anläggande för beredning af hvitbets-socker, enligt Kongl. O Maj 1837 2:o Machinfabiikanten Alex. Malcolm, för ytterligare utvidgande och fullkomnande af dess i Norrköping anlagda verkstad för tillverkning af machinerier och redskap för fabrikernes behof, jemlikt Kongl. Brefvet den 3 Aug. 1838 3:o Fabriksidkarne S. O. Indebetou och K. A. Alm - Brefvet af 20,000c den 5 12,000: Transport 32,000: 2 — 10 — Transport 32,000: — gren, för deras i Nyköping anlagda fabrik för tillverkning af alla slags corderoy er efter en af. dem uppfunnen mechanisk method, enligt Kongl.
Då nu Presteoch Borgare-Ståndens beslut om varans förbjudande till införst] icke i vidsträcktare mon kunna blifva gällande, än för så vidt de saromamtämma i de delar af hela artikeln, hvilka förut varit med införsels-förbud belagde, helst Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, genom deras beslut, att artikeln skulle i allmänhet till införsel tillåtas, måste anses hafva biträdL Preste-Ståndets mening, angående en slik tillåtelse för den förut till införsel medgifna delen deraf eller nja fruntimmerskläder, så lärer resultatet af RiksStåndens serskilda beslut vara, att samma sla-gs kläder hädanefter som hittills, komma att till införsel tillåtas eller förbjudas, vid hvilket förhållande jemväl blifver oundvikligt, alt den redaction, sorn i gällande Taxa förefinnes, oförändrad bibehålles; men, som angående den tullafgift, som bör å de till infö rsel tillåtna slagen, eller nya fruntimmers kläder tillämpas, Ridderskapels och Adelns samt Bonde-Ståndens beslut 0111 40 proc. tull, qvarstår emot Preste-Ståndets om 33 proc. afgift vid införsel, mäste denna fråga genom omröstning afgöras; kommande således, med borttagande af propositionerne under N:ris 172 och i^3, en så lydande votering alt anställas: 16:o. Den, som godkänner den af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet ovilkorligen och af Borgare-Ståndet såsom eventuel å Kläder, Gång-, Linneoch Säng-, ej specificerade, nya fruntimmers-, af till införsel lofgifna tyger, bestämda införsels-tull af /jo R:dr på hvarje 100 R:drs varuväide, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner N,ej, antages Preste-Ståndets beslut, att å dessa slags kläder skall Bevillnings-TJtslcotlets Utlåtande, Avo 43. skall bestämmas 33 R:dr 16 sk. införsels-afgift på 100 R:drs värde.
Den reservation, som af Hr von Hartmansdorff blifvit bifogad 170 Den 19 Januari e. m. Const.Utsk:s vid sista riksdag i detta ämne afgifna utlåt. N:o 20, upplästes [tå begäran af Frih. Cederström, Jakob, som sedermera yttrade: Det var uppenbart att då den nya organisationen af stats-rådet vid 1840 ars riksd. antogs, densamma skulle i verkställigheten medföra åtskilliga svårigheter, isynnerhet då Konungen går i fält eller ock reser utrikes. Det hade således varit önskligt att det nu före var. förslaget kunnat afhjelpa dessa brister. Men af den nu upplästa reservationen torde R. o. Ad. finna, att förslaget icke är i det skick, alt det af oss kan antagas; och således, under del jag beklagar att de befintliga luckorne i grundlagen ronde slats-rådets organisation icke nu kunnat på lämpligt sätt fyllas, måste jag afstyrka Infall till det ifrågavar. förslaget, och råda de med mig lika tänkande, att vänta lill dess ett bättre blifvit uppgjordt och hunnit blifva föremål för öfverläggning. Hr Lefrén, Joli. Pehr: Jag har begärt ordet för att tillstyrka bifall till det nu föredragna förslag lill ändring i gruudlagarne. Deremot har blifvit anmärkt, att tillbörligt afseende deruti icke skulle vara gjordt på de förhållanden, som angå de förenade rikena. Det vore visserligen bra att erhålla en lag, som fullkomligen uppinge icke blott de frågor, som angå vår egen särskilda Regering, utan äfven de fall, som röra den gemensamma Regeringen för båda rikena, vid de tillfällen då tillsättandet deraf ifrågakommer, t. ex. under Konungs minderårighet m. fl. tillfällen. Men under den längre tid som förmodligen erfordras innan en sådan reglering kommer till ständ, vore det icke rätt handladt af oss att icke söka afhjelpa de brister, som finnas i vår egen grundlag, såsom t. ex. den hvilken nu är i fråga att häfva, och hvilken uppkommit genom 1840 års förändrade organisation af stats-rådet.
Af Öfverskotter å Inkomslerne och besparingar 3 Stats-Utgifteine har Kongl. Maj:t sålunda, äfven sedan 1815 års Riksdag, låtit tilldela Krigs - Commitéen cch Krigs-Collegium , hvad till sådane skulders betalning ytterligare érfordrats. Kongl. Majit har nu ifrån Krigs-Comrnitén låtit infordra förslag, sorn liärhös till Stats-Utskottet öfverlämnäs, och utvisar det närvarande tillståndet i dessa delar. Och enär de i desse Förslag såsom Krigs Skuld upptagne försträckningar af Stats-Medel jemte Ränteri-Antieipationer, som äro af samma natur, afskrifvas; lemnar Krigs-Fondens Fordringar och behållning i Svenskt och Norskt mynt eri ungefärlig tillgång till inrikes skuldens betalande. Kongl. Majit föreser altså den tidepunkt snart inträffa, då de vidlyftiga Räkenskapsoch Lipuidations-arbeteri, som, i följd af Krigen, under de snart förflutne Tolf åren oafbrutet ägt rum, och snart sagt allt sedan år 1788, saint »ålunda på 30 års tid icke varit fullkomligen Stats Utskottets Bctänkanden. 1677 afslutade, men under tiden upptagit så mycken Extra-Ordinarie Personal och kostat Riket så stora Penninge-Summor, ändteligen skola nåderas fullbordan, och hvarefter de Administrativa Arenderne, som röra Krigs-Väsendet, kunna varda återförde inom den verkningskrets» som med stadgad ordning öfverensstärnmer '• Kongl. Majit anser det lyckeligt, att detta mål är upphunnit, utan vidare skakning i Staten* Finance-Väsende, samt gtt, hvad händelser och omständigheter å den ena sidan beredt, att ök* brister eller att förminska värdet, af hvad till deras betäckande påräknats, hafva de å den andra återbringat till jemvigt, genom Extra-Ordinaira tillgångar, hvilka Kopgl. Majt anskaffat; så att Riksens Ständer åtminstone i denne elef icke behöfva vidtaga någon vidare reglering, som kräfver specielt anslag.
Kungörelsen af den 11 April 1792, är voruet förordnadt, det räntan på de Capitaler, till fyra och en half samt fyra procents intresse, som under enskilde personers namn voro i Banken qvarstående, borde, vid hvarje Capitals nästa förfallodag, förminskas till tre procent årligen; så alt det kan antagas, alt åtminstone alla ännu återstående LåneBanco-Capitaler emot fyra och en half samt fyra procents ränta, utgörande, enligt förlidet års deröfver upprättade Exlracter, de förre 188,409 R:dr 43 sk. 6 r:st. och de sednare 232,181 R:dr 3i sk. 3 r:st. Banco, jemte ett ännu utelöpande Låne-Banco-Capital, stort 3o R:dr 3 sk. 3 r:st., mot fyra procent med intresse på intresse, tillhöra sådane fromma Stiftelser, sorn ofvan blifvit omförmälde, med flera, hvilka tillförene erhållit Rikets Ständers tillstånd, att i Låne-Banken insätta deras Capitaler, under uttryckligt vilkor, att desamma aldrig fingo åter uttagas. Efter öfvervägande af hvad sålunda blifvit upplyst och då Rikets Ständer, under sistförflutne tvänne Riksdagar, icke fattat något beslut om uppsägning eller inlösen af berörde gamla Låne-Banco-skulder, utan Rikets Ständer fastmera, vid 1829 års Riksdag, gillat då varande Banco-Utskotls under N:o 49 afgifne utlåtande, hvaruti betänkligheter emot en slik åtgärd (pag. 29) anföras, hafva Revisorerne, hos hvilka, vid sådant förhållande, tvekan uppstått, huruvida, för det närvarande, rättigheten att desse LåneBanco-skulder uppsäga verkeligen kan anses vara, af Rikets Ständer, åt Banco-Fullraägtige öfverlåten; härå, uti allålen skrifvelse, fästat BancoFullmägtiges uppmärksamhet. Någre Ledamöters serskilde mening i denna fråga bifogas. Utlåning till Städer och Corporationer. Någon annan utlåning från Banken till Städer och Corporationer har, enligt §.