Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa Herrar hafva, i afseende på förbrytelsernas bestraffning, ansett det vara bättre, att förhöja böterna, än att antaga det af Utsk. framlagda förslag, att nemligen det i försäljningsrummet befintliga bränvin, af till och med 60 kannor, skulle jemte kärl varda förbrutet. Jag ber att få för R. o. Ad. upgifva skälen, hvarföre Utsk. ansåg sig icke böra föreslå högre böter, än som skett. Böterne för förbrytelser, som emot denna författning första gången ega rum, motsvara 10 till 17 dagars fängelse vid valten och bröd, andra gången 17—27 och tredje gången 28 dagars fängelse vid vatten och bröd. Om man ålagt högre böter, så skulle den person, som första gången “löfval 180 Ben 9 Å ugu st i e. ra. förbrytelsen, kunnat blifva straffad med 28 dygns vatten och bröd, eller lifsstraff, hvilket hade varit orimligt. För att likväl för den, som kunde gälda sin förseelse med böter, bestämma så högt straff, att detsamma måtte blifva verksamt, ansåg Utsk. sig böra föreslå, dels att den brottslige, jemle böterna, skulle erlägga minuthandelseller utskänknings-afgift för en tid af 3 till 12 månader, dels _att honom tillhörigt bränvin skulle vara beslag underkastadt. I det sednare afseendet fann man sig föranlåten stadga ett visst belopp, ty icke kunde man föreskrifva, alt den Grosshandlare, som skickar sin Bokhållare ner uti sitt magazin, skulle, derföre att denne säljer 14 i st. f. 15 k:nor, gä förlustig hela sitt bränvinslager. Det synes ock bättre att låta den brottslige gälda sitt fel derigenom, att han mister en del af sina tillgångar, än att Staten skulle underhålla hans arma legomän i fängelse vid vatten och bröd. Då man icke rimligtvis kan laga i beslag allt det bränvin, som uti ett magazin eller försäljnings rum kan finnas, ansåg Utsk. mest lämpligt alt bestämma 60 k;r, såsom utgörande ett fats innehåll. Uti Norrige har man bestämt 40 kannor.
Ärlda-Balken, och 2:0 Herr Ij^jfflers, angående förslag till förändringar uti nu gällande förordning emot iylleri och dryckenskap; samt till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet: 1:0 Herr Petrés, om byggnad af en bro öfver Dal-elfven 1 närheten af Gysinge Bruk, 2:0 samme Ledamots, angående Landshöfdinge-accorders afskafifande, 3:o Herr TVoerns} angående förändring af författningarne för jernliandteringén (jemte de yttranden, som flere Ståndets Herrar Ledamöter i detta ämne afgifvit,) 4:o Herr Vijks, angående upphörande af’ Rikets Stapelstäders saltoch spanmåls-upplags-skyldighet, samt Herr Vinbergs, om försvinnande af Städernes salt-upplags-skyldighet (tillika med hvad andre Ståndets Herrar Ledamöter i ämnet anfort.) samt 5:0 Herr Fries’s} om utförsel emot skälig tull af Småländska brukens sjö- och myrmalms tackjern (tillika med de yttranden, sorn i öfrigt äro . uti detta ämne af flere Ståndets Herrar Ledamöter afgifne). Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Vid å nyo skedd föredragning af Banco Utskottets på bordet hvilande memorial N:o 1, angående revision öfver Låne-Contorens i Götheborg och Malmö förvaltning och räkenskaper år i833, fann Bonde S.åndet för godt att, vid hvad deri blifvit föreslaget, låta bero. S. D. Ståndet remitterade till 4o Prat. Utclr. cl. 20, 24 FebrUarii i834. S tats-Utskottet: Olof Olof ssons och Botvid Jonssons fran östergöthlands
Att electorernas närvar, föreskrifna antal af 25 st. skulle härigenom förminskas med 1 eller högst 5 synes häraf; och ehuru motionären i detta afseende icke gjort framställning, skulle jag dock tro, att detta i sammanhang med hans begäran om valsättets förändring kan föreslås, enär detta, på sätt jag framställt, icke kan åtskiljas. Fastän jag tvekar yttra den mening, att electorernas närvar, antal är större äu vederbör, skulle jag tro, alt om de med 1 eller t o. m. 5 medlemmar minskades, någon förändring i närvar, förhållanden icke derigenom skulle inträffa, enär vanligast under denna riksdag, och troligen äfven under föregående, electorerna utöfvat sin befattning, ehuru de varit incompletta, hvilket jag för min del tror ingalunda öfverensstämmer med Ridd.Ordnts mening, ehuru berörde val enl. 19 § medgifves kunna möjligen för sig gå, allenast (3 electorer tillstädeskoinma, således ändock betydligt mindre, än det af mig uppgifna antal. Uti detta förslag instämde Hr Lagerstråle. Hr af Geyerstam: Hvad Utsk:s afstyrkande af 2:dra uppropets afskalfende vid såväl voteringar som val vidkommer, torde bland de vid Utskts nu återremitterade betänk, gjorda anmärkningar och de för Ulsk:s nya betänk, åberopade skäl den från BondeSt. hemtade upplysningen om 2.'dra uppropets begagnande derstädes vid voteringar förtjena en särskild uppmärksamhet. Mig synes åtminstone 2:dra uppropets uppkomst och bibehållande hos Ilederv BondeSt. endast leda sin grund derifrån, att detta Stånds ledamöter till val och voteringar uppropas, såsom vid anira uppropet hos il. o. Ad., blott i den ordning matrikeln ujiptager dem och Den 11 Augusti e. m. 335 icke i smärre fördelningar, t. ex. hvarje län särskildt, eller, såsom hos R. o. Ad. vid irsta uppropet, hvarje bänk för sig ljudeligen eller så, att den utan spänd uppmärksamhet öfver hela salen höres.
Under erinran i öfrigt, dels att för undersökningar om ändring eller utrifning Bih. till B. St. 2 Baft. % 10 Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 176. af vattenverk de nämndemän, som i egenskap af gode män tillkallas, jemlikt 7 § i förordningen den 20 Januari 1024, erhålla ersättning i likhet med hvad gode män vid skiftesförrättningar tillkommer, och att för det sällsynta fall att nämndemäns biträde härutinnan påkallades och af Kronan borde ersättas, förändring i sältet lör denna ersättnings utgående icke syntes af behof påkallad, dels alt nämndemän biträdde vid flera andra förrättningar, der den enskilde, för hvilkens räkning biträdet erfordrades, sjelf måste bestå kostnaden för deras resa och traktamente, dels alt nämndemäns anlitande vid åtskilliga ärenden i sednare tider upphört, såsom vid afvittringsförrältningar i norra länen samt vid skogsutsyningar å kronomarkerna i Norrbottens och Westerbottens län, dels ock att biträde af nämndemän torde kunna å Kronans sida påkallas i andra än ofvan uppräknade fall, utan att dessa fall på förhand kunde eller syntes böra bestämmas, — hade Kollegierna hemställt, alt nämndemän, vid alla de förrättningar, för hvilka ersättning från Kronans sida blifvit af Kollegierna i underdånighet tillstyrkt, mätte tillerkännas skjutsoch traktamentsersättning enligt elite klassen i resereglemente! af den 31 Oktober 1851, med den förhöjning i traktamentet, som genom Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse den 13 Mars 1857 blifvit beviljad; dock att skjutsersättning icke finge tillgodonjutas för förrättningar, då förrällningsslället vore beläget inom en half mil från nämndemannens hemvist, ifrån hvilket, vid öfriga förrättningar, skjulsersältningen borde beräknas och utgå. Hvad åter fjerdingsman vidkomme, så enär icke någon utsträckning af deras rätt till skjutsoch traktamentsersättning, utöfver hvad Kongl.
Sedan detsamma blifvit aflemnadt, målet 1852 den 25 Augusti föredraget, då, såsom tillägg till Kongl. Cirkulärbrefvet den 30 Maj 1826, angående utbyten af från Stamrotar aflägse Hjelprotar, i nåder förordnades, att, då frågor i nämnde hänseende inom roterade Båtsmanshållet förekomma, hvilka finnas kunna — 62 — föranleda till sådan mera vidsträckt rotejemkning, hvarigenom olägenheterna af spridda rotedelars aflägsenhet från Stamrotarne kunna på en gång inom något större distrikt afhjelpas, det skall åligga Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet att föranstalta derom, att vederbörande Rotehållare må vid socknestämmor utse vissa deputerade, för att vid sammanträde med Kronofogden i orten uppgöra och till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande afgifva förslag till de utbyten af rotedelar, hvilka, till vinnande af det utaf Rikets Ständer åsyftade ändamål, finnas erforderliga och, utan rubbning af hemmanens taxation i Indelningsverket, kunna verkställas; och skulle i öfrigt med ärendets behandling förfaras på Sätt i förrberörde Cirkulär är stadgadt. Om Kongl.
"Kära morkär", sade Sigrid en dag, på sitt vanliga lugna sätt, "hvarför gör J er så mycket bråk och vedermöda. Tar herr Sivard Oxe godset af oss för intet, så må väl hans fru laga här i ordning åt dem." "Nej, se det skall aldrig ske, att någon, och minst hon, den uppblåsta hönan, skall säga att någon behöft städa efter mig. Ha de lismat sig till herr Eriks gods, så skola de ändå inte kunna kasta spott och hån på honom för min skull." Innan kort hade fru Metta, med träget bestyr, fått allt i skick, och nu flyttade hon med sin dotter till det lilla Wiken. Huru bittra än fru Mettas känslor voro, då hon lemnade sitt fädernegods, så glömde hon ej att ordentligt och noggrannt medtaga den lösegendom, som hon möjligen kunde. Herr Sivard Oxe hade nemligen låtit tillsäga, att fruntimmerna kunde medtaga allt linne, gångkläder, köksredskap och dylikt, som fanns i herrebyggningen. "Det var då ändteligen en gång en gladare nyhet", sade fru Metta en dag till Siri. "Grannas Lasse kom i går aftons från Åbo, dit han varit för att sälja fisk, och han visste berätta att Enevald Fincke kommit hem från sin resa." Öfver Sigrids ansigte for en rosenröd sky och hennes blå ögon fingo en stjernlik glans, men hon svarade intet. Fru Metta varsnade ej eller något ovanligt hos henne de följande dagarna, om icke att hon oftare än vanligt steg opp från sin spinnrock och gick till det lilla fönstret, samt att hon slutligen flyttade rocken dit och satte sig så, att hon kunde se utåt vägen. Men under den stilla ytan blomstrade en hel vår af kärlek och glädje, på den ungas kinder växte opp nya rosor, och i hennes ögon strålade nya stjernor. Men dagar förgingo, dagarne blefvo till veckar, och Enevald kom icke till Wiken; från Sigrids kinder bortvissnade småningom rosorna, ur ögonen försvann åter stjernglansen. Fru Metta knotade: "Hvar i herrans namn dröjer herr Enevald. Icke kan han invända något emot dig, för den orättvisa domen emot din far. Sjelf har han ju med njugg nöd undgått dylik.
Och ehuru någre ämnen, hvilka under läsningen af Protocollen fästat vår uppmärksamhet, föranledt till de råd och tillstyrkanden, hvilka uti en särskild till Herrar Fullmägtige aflåten Expedition äro upptagne ; håfve vi, emot Herrar Fullmägtiges förvaltning af Riksgälds-Verket, så mycket mindre haft något att anmärka, som vi med tillfredsställelse funnit, det Herrar Fullmägtige med särdeles omtanka, nit och sorgfällighet i alla måtto vårdat Riksgälds-Contoirets rätt och fördel, samt sålunda redeligen uppfyllt det af Rikets Höglo Q. Ständer Herrar Fullmägtige lemnade förtroende; såsom vi ock ansett oss böra förklara, att äfven RiksgäldsContoirets Ämbetsoch Tjenstemän med drift och ordning deras tjeustepligter uppfyllt och iakttagit. Beträffande det under Riksgälds-Contoiret lydande Assistance-Contoir; så håfve vi äfven eftersett nämnde Verk. Vi håfve genomläst Öfver-Commissarierncs samt Ombudsmannens Berättelser, samt de hos Herrar Fullmägtige förde Protocoll, rörande på försök vidtagne förändringar med Verkets Låne-rörelse: äfvensom vi förrättat inventering och undersökning inom General Assistance - Revisorers Berättelse. 777 ■Contoirets samtelige Utlånings-Departement, Cassa-Contoir, AuClions-Kammare och Förvarings-Magazin: hvarvid vi icke funnit något att anmärka. Likväl och då Rikets HÖglofl.
Pä sätt föregående Z utstakar kommer således den första Classen för nästkommande är 18 ro att innefatta alla de manspersoner, hwilka äro födde frän och med den r:sta Januarii 1787 till och med den sista December 1789 0. s. w §. 4- Äf dessa Classer utgå efter lottning innom hwarje Sockn och Stad sä stor del', Konungen för Rikets förswar, mot fientligt anfall finner nödwändigt, den yngsta Classen först och sä Class efter Class; dock Lör mindst hälften af föregående Class utgå innan den efterföljande anlites. Lottningen ster uti Pastorns och de uti i:sta § omförmäldte sex gode mäns Lfwerwaro. Skulle lotten att till werklig krigstjenst utstrifwas, falla pä nägon, som more den enda manbars arbetaren wid ett gärdsbruk, hwarwid manspersoner öfwer 6o och under 18 är ej beräknas, eller den enda Föreständaren af en Fabricius, ett Handkwerk eller en Handels-rörelse, och de gods män finna honom icke utan stada för det allmänna kunna frän fin handtering stiljas, Konungen, hwilken äger att i StatsÄädet pröfwa och afgöra, huruwida en sädan person ma wid det tillfället, frän krigstjenst uudantagas; och stall det bero af de gode män, att emedlertid och intill dess US Den 4 November. Konungens Beslut b!ifwit fattadt, befria honom ifrän att utgå. §. Z. Dä en Stads National-Bewäring uppgar till hundrade man och derutöfwer, kommer den att utgöra en förenad Troupp, som igenom Konungens försorg erhäller nödigt Befäl. Skulle Bewäringsmanstapet samfäldt eller enstilbte personer deribland åstunda, att införlifwas med Någon förut Upprättad Corps innom Länet, mä sadant dem icke fönvägras. Nativnal-Bewäringen i de mindre Städer, som icke utgör bemäldte antal, fl. ll införlifwas med det närmaste indelte Infanterie-Regcmente. §-. 6. National-Bewarlngen pä
Riddarhus-Sekreteraren framställde orsaker som fördröjt den ifrågavarande trycknin - 8 R i ddarhus-U tsk otte t s Utlåtande N:o 9. gen, anhöll Riddarhus-Sekreteraren att, såsom mest inverkande, få i främsta rummet åberopa följderne deraf, att en stor del af Ridd. och Adelns Herrar Ledamöter icke åtnöjt sig med att i Riddarhus-KansIiet genomse och justera sina der för sådant ändamål framlagde yttranden, utan oftast medtagit dem till sina hem, för att verkställa justeringen mera ostördt och då deras tid dertill kunde erbjuda mesta ledighet. Alltför ofta hade sedermera sådana yttranden befunnits icke återställde då tryckningen framskridit lill det Protokoll, hvaruti de bordt intagas och således tryckningen måst afbrytas intilldess samma yttranden antingen, då de mången gång ej kunnat hos talaren återfås, hunnit blifva ånyo upsatte, eller ock, då de funnits i behåll, ej sällan först efter flere påminnelser, blifvit återställde. Längden af den tid, hvarunder tryckningen till följd af dessa icke af Riddarhus-Sekreterarens tillgörande beroende afbrott, blifvit fördröjd, kunde väl icke numera, i brist på deröfver förda anteckningar, med noggrannhet upgifvas, men med full visshet vågade Riddarhus-Sekreteraren försäkra, att denna tid mera än motsvarat de sju veckor, hvarmed den för tryckningens fulländande föreskrifna tiden blifvit öfverskriden; och då Riddarhus-Sekreteraren derjemte, genom ett företedt intyg af Boktryckaren Björklund, hade äran styrka att under en hel månad under sommaren 1855, eller från den 12 Juli till den 13 Augusti, afbrott i tryckningen förorsakats deraf, att dertill erforderligt papper ej kunnat i Riksgälds-Kontoret erhållas, borde det icke kunna betviflas, att tryckningen, derest den icke, genom de sålunda omförmälde afbrott, hvartill icke Riddarhus-Sekreteraren varit vållande, blifvit uppehållen, hade hunnit före den föreskrifna tidons utgång, blifva fulländad. Slutligen och för den händelse Höglofl.
Skålpundet, denna afgift, med afseende pä Rancosedlarnes nu mera försämrade värde , X det närmaste svarar emot den tull af 3 sk. Skål-» pundet, som genom Kongl. Förordningen den 6 April 1S 0 2 för denna vara fastställdes. Att elen anstalt, som Utskottet föreslagit, att genom afpassade Tull-afgifter på utländsk Spannmål förekomma en för inhemska produetion menlig medtäflan, skulle leda till denna varas oskäliga stegring här i Riket, är en farhåga,. sorn icke tyckes vara grundad. Då Randt manna Näringen icke är förbehållen vissa klasser af idkare, utan fri och öppen för hvar och en , som vill och kan deruti ingå, samt följakfeligen under en allmän tällan, måste dess priser i det närmaste vara i naturligt sammanhang med händelser och omständigheter, sorn verka på densamma; och ehurn mycket man kunde hnna anledning till missnöje vid deras uppstigande, vpre likväl obilligt, att genom en inedgifven obehindrad införsel från främmande orter nedtvingade inhemska priserna på ettsätt, sorn skulle betaga Lantitmannen håg för en Näring, den man likväl önskar matte af honom drifvas till ali möjlig höjd; och som, enligt hvad Utskottet i dess Betänkande anmärkt, det föreslagna medel-priset 4 R:dr i Silfver tför Rågen icke är högre, än det i allmänhet räknadt; redan i g o år varit; så kan hvad i denna del är påmint icke förändra den öfvertygelse, som Den 17 Juli, *Gi 3 Utskottet 1 detta ämne redan yttrat, och förmodar Utskottet äfven att ett nyttigt ändamål skulle vinnas om , på sätt Utskottet hemställt, det stadgande vidtages, att endast ritorr Råg må i vanlig tid, och då omständigheterna ej föranleda till särskildta undantag, blifva till införsel tilläten, hvarigenom bland annat åsyftas att befordra denna varas inskeppning från sådana orter, det densamma kan till erforderlig godhet erhållas. Någon betänklighet synes ej eller förekomma emot det af Utskottet föreslagna förbud emot införsel af arter och malt. Så framt
Banko till 3 R:dr Riksmynt, lärft och damast från 2 R:dr 19 sk. 4 r:st. och 1 R:dr 27 sk. 8 r:st. Banko till 1 R:dr Riksmynt, mattväfnad från 14 sk. 2 rist. Banko till 18 öre Riksmynt, segelduk och tältduk från 3 sk. 5 r:st. Banko till 8 öre Riksmynt, och andra slag från 37 sk. 8 r:st. Banko lill 65 öre Riksmynt; nedsättning ^eller förhöjning i tullen å dukar från 1 R:dr 8 sk. 10 r:st. till de för alngods ofvan anförda belopp; Håroch Tagel-: nedsättning från 24 sk. Banko till 50 öre Riksmynt; Vaxade eller lackerade: nedsättning för mattor från 5 sk. 2 r:st. Banko till 10 öre Riksmynt och för andra slag från 9 sk. 8 r:st. Banko till 25 öre Riksmynt; samt för Vattentäta eller dubbla väfnader, sammansatta genom upplösning af kautschuk, gutta percha m. m., nedsättning från 1 R:dr 9 sk. 8 r:st. Banko till 75 öre Riksmynt, allt per skålpund. Detta förslag har af Kongl. Majit blifvit godkändt, med undantag endast i alseende på silkesfelb och plys, å alla slag hvaraf Kongl. Majit ansett tull-afgif - Bevitlnings-Utskottets Betänkande Jtä 10. lä ten böra bestämmas till 1 R:dr SO öre Riksmynt, samt artikeln speciliceras sä väl under helsom half-sidenväfnader. Utskottet, som i allo delar de åsigter, hvil lea, uttalade af kommitlerade och i det Kongl. Maj.ts Proposition åtföljande
Jönköpings Län Westmanlands Län Östergöthlands Län Nyköpings Län Elfsborgs Län Calmar Län på Öland • Örebro Län Wermelands Län . Westerbottens Län Malmöhus Län Christianstads Län . Götheborgs & Bohus Jemtlands Län Norrbottens Län Gefleborgs Län. Herm Rå- och Rörsamt InsockneHem man - Upsala Län Stockholms Län . , Mariestads Län Kronobergs Län Jönköpings Län Westmanlands Län Östergöthlands Län Nyköpings Län Elfsborgs Län Calmar Län Örebro Län Wermelands Län Westernorrlands Län Malmöhus Län Christianstads Län . Blekinge Län Hallands Län Götheborgs & Bohus Gefleborgs Län S:a Uisockne Frä/se-Hcniman. i Mariestads Län i Elfsborgs Län i Calmar Län i Malmöhus Län i Christianstads Län i Blekinge Län • i Hallands Län ... i Götheborgs & Bohus Kronobergs Län Jönköpings Län med i Mant. SäleriBoställe Westmanlands Län Östergöthlands Län . Nyköpings Län Elfsborgs Län Calmar Län Örebro Län » Wärmelands Län Westerbottens Län . Malmöhus Län Christianstads Län Blekinge Län Hallands Län Götheborgs & Bobus Läi Jämtlands Län Norrbottens Län Gefleborgs Län S:a Civile Boställen. Upsala Län Stockholms Län Mariestads Län Kronobergs Län Jönköpings Län Westmanlands Län Östergöthlands Län Nyköpings Län Elfsborgs Län Calmar Län lå Öland Örebro Län.-. ., Wärmelands Län Gottlands Län ... Malmöhus Län Christianstads Län . Blekinge Län Hallands Län Götheborgs & Bohus Läi Jämtlands Län ... Norrbottens Län S:a m 3. Tabell, upptagande efterföljande Hemmans Grundskatter, Ständige Räntor och Rotering, utom Fahlu Län upprättad i enlighet med Herrar Landshöfding ars Är 1822 afgifne Fem~Ärs~Berättelser. Rusttjenstmarker. Hemman tal. Upsala Län Stockholms Län Mariaestads Län , . Kronobergs Län Jönköpings Län Westmanlands Län . Östergöthlands Län Nyköpings Län Elfsborgs Län Calmar Län . på Öland Örebro Län . Wärmelands Län. Westernorrlands Län Westerbottens Län Gottlands Län Malmöhus Län Christianstads Län . Blekinge Län Hallands Län Götheborgs & Bohus Lä Jämtlands Län . Norrbottens
HofRätten öfver Skåne och Blekinge den 80 Augusti 1839 afgjorda åtal (pag. 52), hvilka AdvokalFiskalsEmbetet derstädes utfört, nemligen emot Domhafvanden i Åsbo HäradsRätt, för beinälde Rätts beslut, enligt hvilket bestraffning för hustjufnad blifvit stadgad lill sexton, i stället för rätteligen tolf dagars fängelse vid vatten och bröd, emot KämnersRälten i Malmö, som ålagt en person, för hustjufnad och annan stöld, bestraffning af tjuguåtta, i stället för rätteligen tjugufyra dagars fängelse vid vatten och bröd, samt emot en tillförordnad Domhafvande i Östra HäradsRätt, genom hvars beslut tvenne om slöld af fisk ur fiskredskap förvunne personer blifvit dömde att hvardera straffas med åtta, i stället för rätteligen fyra dagars fängelse vid vatten och bröd. Och hafva de, å AdvokatFiskalsEmbetets sida, anförda underdåniga besvären öfver llofRältens utslag i berörde mål, deri ansvarspäslående emot vederbörande fullföljdes, den 3 Juli 1840 blifvit föredragna i Konungens Högsta Domstol, då, efter öfvervägande af hvarje mål, de närvarande fleste Ledamöter, Herrar JuslitieRåden Themptander, Engelhart , Bachman och Grefve C. Sparre förenade sig om det yttrande, i öfverensstämmelse hvarmed Kongl. Maj:ts särskilda nådiga Domslut äro aflatlade; hvaremot Herrar JustilieRäden Stråle, Isberg och, numera Herr StatsRådet, Friherre Staél von Holstein funno skäl icke vara anförda, föranledande lill ändring i HofRällens öfverklagade utslag.
Annat är om Mästaren en eller flera gånger om året uppmuntrar en skicklig Gesäll, utan att derföre fylla honom. Herr Cederschjöld: Jag är visserligen hatare af fylleri , men jag är ännu mera hatare af lagar, sorn göra afseende på person. Jag afstyrker således olikheten i fylleri-bestraffningen för Gesäller, emedan jag anser det vara obilligt att vilja pålägga dem ett ansvar, som icke drabbar andre, i synnerhet då det icke finnes något särskildt äfventyr för Mästare, som beträdas med fylleri. Bessutom befarar jag, att Mästare skulle kunna finnas, hvilka skaffade sina Gesäller ett rus om äret, blott för att hindra deni att sjelfva kunna någonsin blifva Mästare. Friherre Cederström: Författningens afsigt är att bereda nyktert, pålitligt och ärligt folk till handtverkare; och detta synes man kunna vinna genom det föreslagne stadgandet, att en Gesäll icke bör äga rätt blifva Mästare, om lian begått lagligen fulltygadt dryckenskaps-brott. Ben farhåga Herr 544 Denia. November e. m. Hjerta yttrat, i afseende derpå, att en Mästare skulle kunna fylla en Gesäll, för att utestänga lionom ifrån att blifva Mästare , tror jag bär ett correctif med sig deruti, att, omen Mästare dermed skulle biträdas, skulle han snart blifva utan någon Gesäll, emedan de då gingo ifrån honom till en mera ärlig Mästare; hvarigenom en sådan Mästare skulle helt och hållit gå miste om att få någon Gesäll. Herr Ribbing: Anledningen , hvarföre Utskotten stadgade, att öfverlastande af starka drycker skulle hindra en Gesäll att hli Mästare, är den, att dryckenskap hos Gesäller vanligen äger mera rum, än hos andre; och af sådan orsak hör ju det onda, der det särdeles eller partielt frambryter, genom en särdeles omsorg motas. På det att jag må få rätt begrepp om hvad Herr Hjerta menat med tillställning, skall jag anhålla, att han ville vara god uppgifva och bestämma, hvad han anser vara tillställning af en Mästare mot sin Gesäll.