Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(Hertigen, rörd, fattar enkedrottningens hand och kysser den:) – «O, nej, min älskade mor! slå bort dessa rysliga tankar. Ännu är ju icke hoppet förloradt att kunna beveka min bror och vinna hans samtycke. Jag skall bestorma Gustafs hjerta. Han står i skuld hos mig sedan statshvälfningen, då jag hjelpte honom, och han svor att vara mig till återtjenst, när, hvar och huru jag begär. Nu skall han betala mig; och jag begär ej annat än ett samtycke, som han i alla fall ej har någon rättighet att vägra.« Enkedrottningen ville behålla sin son qvar till måltids; men han lät ej öfvertala sig. Han längtade att inhändiga det svar, Badin skulle medföra. Hertigen dröjde endast en timma på Fredrikshof, hvarefter han red i sträck tillbaka till slottet. Denna brådska hade ej behöfts. Morianen var ännu icke återkommen från sitt värf, när prinsen anlände hem. Då Badin ändtligen syntes, blef han så öfverflyglad af frågor, att han ej hann göra någon sammanhängande berättelse om förloppet, utan efter några korta svar återlemnade till hertigen hans eget bref, obrutet; men under sigillet var tecknadt: «Sophie Fersen brefvexlar icke.« och straxt nedom: «Om utanskriften ställes till mig, skall jag öppna brefvet och svara. Axel Fersen.« Hertigen blef utom sig. Det var ej långt borta, att morianen fått handgripliga vedermälen af hans misshag. Badin slapp likväl med en störtsjö af förebråelser, bannor, hotelser och skymford, dem han väl stillatigande höll till godo, men svor i sitt sinne, att aldrig mer åtaga sig ett så otacksamt uppdrag, der han finge sitta emellan på begge hållen. När första stormen hunnit lägga sig i hertigens upprörda själ, skyndade han till konungen och begärde med honom ett samtal mellan fyra ögon.
Då frågan förra gången förevar hos R. o. Ad., tillstyrkte jag bifall till TJtsk:s betänk.; men det blef återreinitteradt, och i svaret på återremissen har Utsk. fullständigt upplyst, att dess afsigt ingalunda varit någon nedprutning af arfvodena under det belopp, de voro vid sista riksdagen. Utsk. har äfven upptagit det skäl, jag förra gången anförde, att uppbärandet af en större summa vid slutet af riksdagen synes vara förmånligare för cancellipersonalen, än det ifrågasatta större förskottet å Den ij Mars c. ra. 321 a aflöningen per månad. Skulle| likväl R. o. Ad. allmänt hysa den tankan oell önskan, att förskotten å dessa arfvoden må genast utdelas med ett högre belopp, vill jag icke ensam sätta mig deremot; men jag ber att få fasta uppmärksamheten derpå, att vi icke böra göra StalsUtsk. den orättvisa att anseUtsk. hafva, till cancellipersonalens förfång, Uti dess förslag afsett ett mesquineri i hushållning. Gr. Cronhjelm: Jag vill, i anledning af hvad den siste talaren anfört, hafva äran upplysa, att BondeSt:s inbjudning instämmer med StatsUtsk:s betänk, äfven deri, att minst en tredjedel af arfvodenas belopp skall innehållas och först vid riksdagensslut tilldelas cancellipersonalen. Dit enda, hvari BondeSt;s beslut skiljer sig från StatsUtsk:s hemställan, är den omständighet, att BondeSt. förklarat, att den vid slutet af riksdagen tilldelade summan, sammanlagd med hvad månadtligen utbetalas, icke skall komma att understi ga det belopp, som vid sista riksdagen af cancellipersonalen uppbars. Det är således icke min mening att yrka, det cancellipersonalen må erhålla något utöfver arfvodenas belopp vid sista riksdagen, och ej heller, alt hela beloppet må genast utbetalas, men att dessa personer må erhålla säkerhet, att de icke skola erhålla mindre, än förut blifvit utbetaladt.
Förvaltningen, att den nu beräknade kostnaden för ett blifvande medlersta lots-distrikt så betydligt skiljer sig, icke allenast från det förslag till sådan inrättning, dåvarande chefen för södra lols-distriktet, efter förrättad inspektions-resa, den 8 Januari 1834, ingaf, utan äfven från ett af lots-direktören afgifvet i samma ämne, under den 28 April berörde år, dertill igenfanns orsak, till en del deruti, att säkerhets-anstalterna för seglationen å Wenern, under de sislförflutna 12 åren, ansenligt utvidgats, samt alt flera såväl sjömärken som prickar tillkommit, och i öfrigt deraf, att under den pågående uppmätningen af Wenern, hvaröfver Kapiten-löjtnaniea E. Warberg har öfverinseende!, denne officer varit i tillfälle att inhemta och meddela noggrannare och tillförlitligare kännedom om tillståndet och förhållandet, än hvad genom ofvanberörda korta inspektions-resa kunnat förvärfvas, hvadan ämnet blifvit mera fullständigt och i ett vidslräcktare omfång skärskådadl; varande dock troligen mycket öfrigt att deruti inhemta, hvilket kunde inverka på de nu i underdånighet föreslagna kostnadsbeloppen. Slutligen oell sedan Förvaltningen än närmare yttrat sig öfver grunderna för inrättandet af nu föreslagna lots-distrikt, samt hvad för til 1 vägabringande deraf kunde vara att iagttaga, anmälte Förvaltningen, att dean O O O O ' gående denna fråga serskildt upprättade och nu insända förslag omfaitade: a) organisation af en lotsoch båk-inrättning å de genom Götha kanal förenade insjöar, Wenern och Götha Elf; b) kostnaden för lotsoch fyrpersonalens aflöning, fyrars, sjömärkens och prickars årliga underhåll samt andra förekommande utgifter inom det ifrågavarande lots-distri k tet, och c) lods-stationer inom detsamma från Söderköping till Götheborg, omfattande Götha kanal-iinien och sjön Wenern i hela dess omfång, med det antal lotsar, sora anses motsvara behofvet.
S. D. återremitterades Stats-Utskottets den 17 och 20 dennes på bordet lagde memorial N:o 169, angående bestämmandet af aflöningen för den vid Riks-Ståndens och Utskottens Canzlier anställda personal. S. D. Föredrogos ånyo och återremitterades Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 17 och 20 dennes på bordet lagde: Betänkande N:o 2, angående grunderna för förändrade föreskrifter om bränvins-bränningens utöfning i städerna och på landet; och Memorial N:o 3, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående ersättning till Rrono-Länsmännen för resor, som af dem anställas till försegling af brän vins-redskap. S. D. e. m. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Utskottets den 20 dennes på bordet lagda Betänkanden: N:o 58, i anledning af väckt motion om ändring i 6 Cap. 5 §. Rättegångs-Balken samt Kongl. Förordningen 0111 Stockholms stads styrelse af den 12 December 1672. N:o 61, i anledning af väckt motion om förbud emot utgifvande af skuldsedlar, ställda till sedelhafvaren m. m. N:o 65, i anledning af väckt motion om ändring i 25 Cap. 5 §. Rättegångs-Balken. S. D. Återremitterade Ridderskapet oah Adeln Lag-Utskottets den 20 dennes på bordet lagde Betänkanden: N:o 59, öfver väckta motioner om upphäfvande af en del serskilda domstolar. N:o 62, i anledning af väckt motion om föreskrifts meddelande, huru förhållas bör med Ordförandeskapet i Domstolar, som bestå af både lagfarne och icke lagfarne ledamöter. S. D. Lades till handlingarne Lag-Utskottets den 20 dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 60, i anledning af återremisser utaf åtskilliga från Utskottet afgifna Betänkanden. S. D. Prot■ Utdr. d. 27 Juni 1840.
Den spelas på Stockholms Kungliga Stora Opera och på den minsta köpingsladas tiljor, i den rivalisera Folkteaterns stjernor med Stora Operans,med den täfla fåfängt » Nerkingar », Östgötar », » Vestgötar » och » Småländingar » om provinspriset, den är oupphinnelig, ojemförlig och har sedan 1845 inbragt sin författare vid pass 1000 francs — allaredan! Ej ens » Vårt Lands » stränga teaterkritik hade något att invända mot Operans upptagande af Vermländingarne, ett drag så mycket vackrare som lilla pjesen » Ett boskifte » ansågs skola krossa det » falskt folklifsbildande gamla » stycket med sin » moderna snillrika realism ». Lilla pjesen ansågs sådan i Upsala, der den såg dagens ljusf men det skedde ej så. Vermländingarne lefva än i dag, och af pastor A. Stenströms pjes eller dramaturgiska sångmö eller estetiska begåfning har sedan dess intet försports — ej ens i » Vårt Lands » recensioner. Dom — pjesen lefver. Ej blott som k. Operans julfisk — lutfisk — och julgröt, utan den lefver ännu och riksdag8gubbarne kunna se den nu och röras i sina hjertan till mildhet mot så kurtisanta fosterländska sånggudinnor — hoppas väl vederbörande — ack! ack! ack! Och ändå har man till den klent aflönade riksdagsmajoritetens fromma satt ned biljettprisen till detta slycke, ej blott till femte raden, utan ock till första radens fond. I den nya rollfördelningen till Vermländingarne måste hr Linden fram först och komplimenteras. Vi höllo på att ej känna igen hr Linden, så treflig såg han ut, fast han med lofvärd sjelfforsakelse sökt göra sig så fuler som möjligt. Allt sedan herr Henrikson ha vi ej haft en så bra bonddräng. Men då hr H. var bondbarn sjelf, var det ju lättare för honom att vara förträfflig i rolen än för grosshandlare Linden, som lär vara Stockholmsbarn till börden.
Då vi tillika nämna, att i samband därmed i den stora byggnaden kommer att anordnas en fullständig vinterträdgård, som hittills saknats i Stockholm, med allt hvad därtill hörer, taga vi för gifvet, att fö- retaget af allmänheten skall omfattas med all den uppmärksamhet, det verkligen förtjänar. Till förmån för detsamma hafva flere af våra mest betydande konstnärer och industriidkare uttalat sig. Vi torde snart få tillfälle återkomma till saken. En stor kvinnas minne. Emelie FlygareCarléns lösörebo gick förra veckan under klubban. Spekulanterna voro få och prisen på den celebra författarinnans kvarlåfenhet blefvo högst blygsamma. En del af fru Carléns vänner hade visserligen infunnit sig och följde ibland buden utöfver yrkesspekulanterna, men ej ens de souvenir dessa ville tillförsäkra sig förmådde betinga sig några högre pris. Nordiska museet gjorde en del inköp och ' torde ha kommit i besittning af en rätt vacker samling minnen af fru Carlén, hvilka väl skola försvara sin plats i museet. Dräktreformen. Fredrika Bremer-förbundets dräktreformförening hade årsmöte den 30 mars i förbundets lokal under ordförandeskap af fru Scholander. Föreningen äger för närvarande 13 ombud i landsorten, och expositioner af föreningens modeller ha under året varit anordnade i Jönköping och Upsala. * När damerna roa sig. Kvinnoklubben gaf den 30 mars i hotel Continentals stora sal för medlemmar och inbjudne en dramatisk soaré efter ett särdeles omvexlande program. Den talrika publiken bjöds såväl på sång af klubbens kör som på fioloch pianospel, solosång och en tillfällighetspjäs med prolog, benämnd » Olympier i landsflykt », af signaturen C. S. Ja, ej ens Terpsichores konst var orepresenterad, enär en ung dam utförde en sjömansdans, som ovedersägligen var aftonens glanspunkt. Det säger sig själft, att endast damer medverkade. I tillfällighetspjäsen, som presentade större delen af den kända Olympen, spelades både Jupiter, Eskulap m. fl. af damer, hvilka buro långa skägg och grekiska kostymer — med modifikation. Efter soaréns slut serverades en enkel supé, i hvilken både gudar och människor gemytligt deltogo. Damernas Idun — » Nya Idun » — firade i lördags samkväm.
Be fallningsliafvande} och Allmänna Magazins Directionen; dels angående Ämbets-och Tjenstemännens i Nedre Revisionen subordinerande under Konungens Högste Domstol; blef samma Betänkande af Ridderskapet och Adeln afslaget. S. D. f, m. Föredrogs ånyo och bifölls Dag. Utskottets, den 30 sisth October, under N:o 224 afgifne, samt den 12 derpå följ de November e. m, på bordet lagde Betänkande öfver åtskillige af 5är« skildta Utskottet föreslagne Dag förändringar. S. D. f. m. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 15 Bihang till R. St, Fröt. g:de Sami. 50 frel. Utåt, å. ti J)ectt»b. j/ag sistl. September under N:o 385 afglfne samt den 13 i berörde månad e. m. på bordet lagde Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i anledning af föreslagen förändring uti Examina för inträie i de Civile Ämbets Verken; fann Ridderskapet och Adeln att samma Utlåtande nu endast borde läggas till Handlingarne. S. D, f. m. Föredrogs ånyo och gillades Eagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 30 sistl. October under N:o S15 afgifne, samt den 3 derpåföljde November e. m. på bordet lagde Betänkande, öfver väckt motion, angående anskaffande af Be»g-Tings-R*tter och BergmästareÄmbeten. SD. *. ra.
Af ofvanstående utredning inhemtas, att åtskilliga förslagsanslag icke på långt när varit tillräckliga för de afsedda behofven; å hvilket förhållande Revisorerne trott sig böra, lika med föregående Revisorer, fästa Rikets Ständers uppmärksamhet, på det att tillökning af dessa anslag måtte äga rum, så att desamma, så nära som möjligt, komma att motsvara det verkliga behofvet. Hvad särskilt angår förslagsanslagen till reseoch traktamentspenningar, så synes orsaken hvarföre dessa anslag blifvit så betydligt öfverskridna, böra hufvudsakligen sökas i den, genom Kongl. Maj:ts nådiga cirkulär den 2 Augusti 1844, stadgade förhöjning i skjutslegan vid gästgifverier, der entreprenad om skjutsen är afslutad. Då emellertid Kongl. Majit, den 31 Oktober 1851, i nåder fastställt ett nytt resereglemente, att tillämpas från och med den 1 Januari 1852, uti hvilket det i 1827 års dittills gällande enahanda reglemente för vissa klasser bestämda hästantal blifvit nedsatt, torde derigenom för den följande tiden någon minskning uti ifrågavarande utgifter komma att äga rum. Angående ställningen af statsverkets grundfond för åren 1850 och 1851, få Revisorerne, såsom fortsättning af den i sednaste revisionsberättelse intagna tabell öfver densamma för de nästföregångna två åren, lemna följande utredning. x Debet. Balans från är 1S49: Grundfonden utgjorde vid 1849 års slut, sedan återstoden af den år 1848 uppkomna brista 4:de hufvu dtiteln, år 1850, blifvit ersatt med 1,349 lidr 30 sk. 11 r:st., 3,739,976: 3. 9. Transport: 3,739,976: 3. 9. å första hufvudtiteln „ andra „ tredje 3J „ fjerde „ femte 3J „ sjette 5} „ sjunde „ åttonde „ nionde .7) _ 10 — Transport: 3,739,976: 3. 9. Grundfonden tillgodoföres:
Betraktar man åter förhållandet vid hvarje särskild skola, så befmnes proportionen emellan de barn, som varit inskrifne, och medeltalet af de dagligen närvarande vara betydligt omvexlande; så att, då för åtskillige skolor uppgifvits, att största delen dagligen tillstädesvarit, har i andra icke mera än i-ten, J-del, ja till och med blott |-del dagligen infunnit sig, utan att, der sådant inträffat, det alltid kan anses vara af lokala svårigheter förklaradt. I sammanhang med frågan om nämnde skolor bör ock särskildt omförmälas, att den för folkundervisningen utmärkt nitiske Grefve Th. Rudenschöld, tinder en del af den tid, som förevarande berättelse omfattar, med understöd af allmänna medel gjort försök med tillämpningen af den utaf honom föreslagne metod för folkskolornes ordnande, hvarmed äfven efter nämnde tid fortfarits. Att uttala något omdöme om nämnde försök kan naturligtvis icke utgöra föremål för denna berättelse, och Grefve Rudenschölds ädla sträfvanden alt bringa folkundervisningen i det skick, alt syftemålet dermed må kunna i möjligaste målto uppnås, hafva redan förut, i annan ordning, blifvit inför Eders Kongl. Maj:t vitsordade. Från folkskolelärare-seminarium i Skara hafva, efter aflagd behörig examen, utgått, år 1848: 35, år 1849: 34 och år 1850: 14 elever. Berättelse öfver Skaraborgs Län för åren 1848—1850. 2 10 Förhållandet med Skara Veterinär-inrättning, grundlagd genom donation at numera aflidne Professorn P. Härnqvist, har varit ungefärligen detsamma, som under den tidpunkt sista berättelsen omfattade. De till inrättningen hörande byggnader hafva dock sedermera blifvit fullkomligt iståndsätta och dervid åtskilige materiella behof för undervisningen och sjukvården afhjelpta.
De göra ett egendomligt inske edra anhöriga och närmaste vänner omfatta tryck, dessa unga studentskor i sina » hvita det motsatta språket, med harm se ned på eder mössor ». Det vemodiga finska lynnet återfinnes » förblindelse » och envist vägra att uttrycka sig oftast i deras ansiktsuttryck, men blandadt med på edert modersmål, medan I å eder sida annågot af den karlavulna säkerhet, som samsen eder böra lika envist fasthålla vid detsamma. skolan fostrar, och något af det medvetande Det blir en politisk strid, som blandar sig i om egen kraft, som den lyckligt vunna studenthvardagslifvets minsta göromål, och där de teolyran skänker. retiska skälen betyda litet eller intet, de indiTalar alltså den studentlyra, som de bära, viduella känslorna nästan allt. I en sådan strid om alla de mödor och ansträngningar dess förär det klart, att hvarje individ, manlig som värfvande kostat sin bärarinna, så möta oss kvinlig, antingen måste fixera sin ståndpunkt också unga damer med studentlyror, som mäla eller också hålla sig fullkomligt stum. Nu en helt annan historia. Man förundrar sig i påstår man, som bekant, att det senare alterförstone öfver det besynnerliga bruket, att en nativet lär bereda damerna vissa svårigheter och annan ung flicka bär studentens guldlyra att fullfölja, men det är nog i alla fall icke som brosch. Men så får man kanske slutligen blott därför, som de finska kvinnorna med sådan i en förtrolig stund veta, att den nyblifne stuöfversvallande lifaktighet deltagit i språkstridens denten brakar skänka sin första lyra åt sitt skiftande duster. Ja, man har till och med hjärtas utkorade. påstått, att de mest nitiska kämparne å ömse Romantikens tid är ej ännu förbi! sidor i själfva verket skulle vara att söka bland Jag glömmer ej första gången jag såg cn Finlands kvinnor. Vare härmed huru som helst, finsk studentska uppträda offentligt. Det var visst är, att man ännu i mängd påträffar damer, på en folkfest i Nyland, och hon uppträdde som med lif och själ ligga midt inne i språkbalanserande på en sviktande stock, som var striden och med en entusiasm utan like föruppsatt där till allmänhetens förlustelse!
Den 25 Junti e. m» saknats för den, sora haft medel att köpa för, och annu har ingen sakaat tillfälle art öfverlasta sig, sora dertill hatt håg. jag anhåller om återremiss af Utskottats Betänkande, derföre att jag anser detsamma icke böra gillas och icke hellar den nu gällande författningen böra fortfara; men jag gör det utan hopp om den ändring jag önskar. HÖrsamste Memorial? Genom Pro.ocollsUtdrag af den t i i denna månad har Höglofl Ridderskapet och Adeln behagat till RiddarhusUtskottets Utlåtande remittera en af Herr Grefve von Schverin, Fredric Bogislaus, samma dag gjord hemställan, om icke, sedan tryckningen af Ridderskapets och Adelns Protocollur tor innevarande Riksdag, nu mer» kommit 3 månader efter, det vore bättre, att dela tryckningsarbetet sålunda, att Mars, April och Maj månaders P^otocoller trycktes långsammare; men att deremot början genast gjordes med att trycka Juoii månads Protocoller.
Utlåtande, i anledning af väckta frågor om inlösen af åtskilliga sä kallade Riksgäldssedlar, hvilka inom. den bestämda preskriptionstiden icke blifvit till invexling företedda. (R. A.) Genom tvänne hos Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtige C. T. Bengtsson och Josef Smedberg väckta och till Stats-Utskottet remitterade motioner (N:ris 173 och 192) äfvensom genom fyra särskilda från Fullmägtige i Riksgälds-kontoret till Stats-Utskottet aflåtna skrifvelser, hafva framställningar blifvit gjorda derom, att tillsammans 193 stycken till Utskottet jemväl öfverlemnade så kallade Riksgäldssedlar måtte med ett sammanräknadt belopp af 384 R:dr 8 öre varda inlösta, oaktadt desamma icke blifvit hos Riksgälds-kontoret företedda inom den för dylika sedlars invexling genom Kongl. Kungörelsen den 14 Februari 1835 stadgade och vid 1845 års slut tilländagångna preskriptionstid. Då Riksgälds-kontorets Kommissariat, efter granskning af ifrågavarande sedlar, skriftligen intygat, att desamma, derest de blifvit inom den stadgade preskriptionstidens utgång hos Riksgälds-kontoret företedda, bordt af nämnda kontor med uppgifna belopp invexlas, samt då Rikets Ständer vid samtliga efter år 1845 inträffade riksdagar medgifvit, att dylika sedlar, om hvilkas inlösande framställning hos Rikets Ständer egt rum, finge, utan afseende å den tilländalupna preskriptionstiden, af Riksgälds-kontoret infrias, anser sig Utskottet böra tillstyrka, att ofvanberörda, nu företedda sedlar jemväl må, i enlighet med det af Riksgälds-kontorets Kommissariat om sedlarnes rätta valör lemnade intyg, af Riksgälds-kontorets medel inlösas med tillsammans Trehundra Åttiofyra R:dr 8 öre R:mt. Stockholm den 15 Maj 1866. Bih. till R. St.
St:s und. skrifvelse till K. M., ang:de upphäfvande af den Hofrätterna lemnade tillåtelse att, under särskild omständighet, i dråpmål dömma till lottkastning emellan flera anklagade. Remitterades till StatsUtsk. Frih. Cederslröms, Jacob, den 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, ang:de förändrade föreskrifter i afseende å prsescriptionstiden för utsökande af fordringar hos statsverket. Företogs till pröfning StatsUtskls, den 27 sisth Maj och den 3 dennes, på bordet lagda utlåt. N:o 148, i anledn. af »nmär.knlr vid Ulsk:s uti betänk. N:o 45 afgifna yttranden, ang:de R. St:s revisorers berättelser om granskningen af Riksg.verket m. m. R. o. Ad. ansåg detta utlåt. N:o 148 böra punktvis föredragas. Ingressen och lista punkten. Bifölls. aldra punkten. Frih. Ceder st rom,Jacob: Ulsk. har förklarat sig omöjligen kunna inse, huru de anmälanden, som Utsk. gjort till Constit. Utsk. med anmärknings-anledn:r, kunnat i Stånden föranleda till öfverläggningar i grundlagsvidrig ordning. Om StatsUtsk. helt enkelt genomläst 29 §:n Riksd.Ordn., så hade icke denna slutföljd i deras utlåt, kunnat äga rum, och Utsk. hade funnit hvilka ordalag, och inga andra, som vid sådana tillfällen måste användas; och då vederbör, i ett sednare betänk, på sidan om delta lagbud gjort hvad man icke vid första anmälan äger rätt till, mäste man finna, alt Utsk. handlat rpot lagliga förmer. Jag begär Hr Frih. o. Landtnäs propås, tjll ogillande af 2:dra punkten af Utsk:s betänkande. StatsUtskis utlåt, i 2:dra punkten blef af R. o. Ad. gilladt. Cederström: Då jag instämmer med StatsUtsk. lielt och hållet deri, alt Utsk. borde och måste ställa sig till efterrättelse Ständernes beslut i afseende på Utskrs utlåt.
Har lönbränning skett med enkel redskap, med eller utan mäskvärmare; varde, efter den grund, sorn i 40 § stadgad är, afgiften beräknad i förhållande till redskapens pannerymd och afverkningsförmåga: är tillverkningen utöfvad med mera sammansatt eller medelst ånga drifven redskap; beräknas afgiften för det belopp, som, efter hvad utredas kan, tillverkadt blifvit, dock för minst 300 kannor på dygnet. I begge dessa fall skall afgiften utgå för minst en månad; men har tillverkningen blifvit utöfvad in på andra månaden, utgöres afgift för två månader, in på tredje månaden, för tre månader, o. s. v. § 60. Skulle någon under tid, hvarför han till brättvins tillverkning i Mindre bränneri sig anmält och afgift erlagt, tillverka bränvin med större eller annorlunda beskaffad och högre afverkningsförmåga ägande redskap, än han uppgifvit och till be gagnande hvaraf han är berättigad; då skall afgiften beräknas såsom i nästföregående § stadgadt är, men derifrån afdragas hvad han förskottsvis erlagt, och bote tillverkaren första resan ett med den öfverskjutande afgiften lika belopp, andra resan dubbelt samt tredje och följande resorna fyra gånger den öfverskjutande afgiften. Har han begagnat enkel redskap med pannerymd öfver 20 kannor; gälde afgift såsom nu sagdt är, men bote såsom för lönbränning, och varde alltså böterna beräknade i förhållande till det belopp, hvartill afgiften, utan afdrag af förskottet, uppgår. Tillverkare vare från ansvar för redskaps beskaffenhet fri, derest den uppgift, han, vid anmälan till bränvins tillverkning, om redskapen lemnat, öfverensstämmer med stämplingen och justerarens betyg, samt redskapen enligt samma stämpling och betyg icke är af annan rymd eller beskaffenhet, än att bränvinstillverkaren är till dess begagnande berättigad, och han icke har sig redskapens afvikelse från stärpplingen och betyget bekant; erlägge dock fyllnaden i den afgift, som i förhållande till sådan redskaps afverkningsförmåga utgå bör. § 61.