Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Berörde Betänkande, It vilket Vällofl. Borgare-Ståndet och Hederv. Bonde-Ståndet bifallit, har deremot blifvit af Höglofl. Ridderskap^ och Adeln samt Högv. Preste-Ståndet till Lag-Utskottet återremitteradt, på grund af åtskilliga anmärkningar vid det af Utskottet uti ifrågaställa ämne framställda lagförslag, hvilka anmärkningar Utskottet far i följande ordning upptaga och besvara. / och 14. Emot förra §'en bar Herr Giinther anmärkt, att hufvudföremålet föi den föreslagna lagen, som vore att bestämma, när och under hvilka vilkor den enskildes eganderätt borde vika för allmän nytta, syntes alltför knapphändigt behandlad t, med orden ”der Konungen pröfvar nödigt.” Om än, 1 följd af Konungens makt att efter godtfinnande i administrativa ärenden förordna, ett omständligt reglementerande i förevarande hänseende^ vore obehöfligt, så borde man dock förvissa sig, att af alla tvistiga frågor endast den om ersättningens belopp återstod, då saken hänsköts till serskild a Nämnden, hvars pröfning, efter förslaget, icke finge sträcka sig derutöfver. Härtill hörde emedlertid dels att, i sammanhang med det beslut, hvarigenom Konungen pröfvade behofvet af en expropriation vara för banden, jemväl blefve, efter en förut uppgjord fullständig plan för det allmänna löietag, som vore i fråga, med noggrannhet bestämdt, huru mycket den enskilde e-raren skulle af sin egendom afstå, och dels att, i händelse det härvid skulle befinnas, att blott en del af en viss lägenhet för ändamålet erfordrades, men alt återstoden blefve för egaren onyttig eller icke medförde besutenUili. till R. St. Prot. 1845, 7 Sand. 1 Afd. 33 Haft. 2 Las,-Utskottets Utlåtande, N‘.o lo3. het, han då vore berättigad att få lösen för hela lägenbelen.
Å. 256. XXXI. U. 248. XXXII. A. 258. XL. E. i3o. ExpeditionsUtskottets Memorialer och Utlåtanden: angående antagande af en Canzlist. II. B. 379. III. A. 194. — angående en summarisk sammanfattning af innehållet vid slutet af hvarje utaf Utskottens Betänkanden. II. B. 879. III. A. 194. VII. B. 237. A. 479. — angående tryckning och utdelning ibland RiksStåndens Ledamöter af Bihangen till »4* 212 RiksStåndens Protokoll. II. B. 379. III. VII. U. 237. VIII. A. 478. ExpeditionsUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden angående en summarisk sammanfattning af innehållet vid slutet af Utskottens Betänkanden. VII. B. 237. VIII. A. 479. —, angående tryckningen och utdelningen af Bihanget till RiksStåndens Protocoller. VII. B. 237. VIII. A. 478. — angående ökadt Canzli-biträde för Correcturläsning. IX. B. 121. A. 158. — angående de öfrige Utskottens förständigande om iakttagelser, i afseende på tryckningen af Bihanget till RiksStåndens Protocoll m. m. IX. B. 121. A. i58. — i anledning af väckt motion att RiksStåndens ProtocollsUtdrag icke måtte till deras fullständiga innehåll i Protocollen tryckas. X. B. 94- A. 233. — i anledning af väckt motion om upprättande och tryckning af förteckning öfver Kongl.
Man finner hos dem hvarken den Cyniska subbiga högfärden eller den gunstjägtande granna fåfängan ej den lärda trumpna minen, ej heller den smiligt småleende de äro glade, fryntlige som andra och deras långa vakor tyckas ej ha fårat deras panna, ej dödat deras bonhommie. Mig har det varit en fröjd af det renaste slag att obekant och okänd, bland desse af mig okände men kanske i hela verlden vidtfrejdade män, ha arbetat åtminstone denna korta tid; jag hoppas dock framdeles under andra förhållanden kunna någon längre tid och med större gagn för mig sjelf och kanske för vetenskapen, få arbeta i denna utvalda krets. Men detta var ej min enda sysselsättning. Jag hade genast de första dagarne af min sejour här besökt palatset Louvre och dess utmärkta målningsgalleri och samling af antika sculpturarbeten, samt det rika så kallade Egyptiska museum, innehållande ovillkorligen den rikaste samling som finnes af Egyptiska antiqviteter. Här i detta senare tillbragte jag långa och många dagar och vande mina ögon vid dessa besynnerliga figurer och denna underfulla, sagolika konstsmak. Den antika sculpturen och måleriet från alla möjliga skolor, hvari jag förut hvarken sett något eller haft något begrepp, har jag först här åtminstone till någon del lärt mig känna. Detta lättades mig mycket af den bekantskap jag gjorde med några Tyska målare och en äfvenledes Tysk sculptör, som bo jemte mig i samma hotel. Jag är oändligen glad i min själ att åtminstone hafva lärt mig kunna njuta af dessa konster, att jag lärt mig så till sägandes kunna se i dem hvad jag förr icke kunde. Jag kan med fullt skäl säga att jag varit flitig här, och det är man alltid i stora städer men arbetet har varit mig nästan blott ett nöje och recreation; så mycket det än kostat på mig att här tillbringa Ramadhan, har jag dock tröstat mig med att denna tid ej varit gagnlös för mig och att jag framdeles kan hoppas få tillbringa flere sådana månader bland dem, för hvilka de äro heliga. Här förekommer i resandens dagbok en lucka af ungefar 6 veckor, hvartill anledningen var ganska sorglig.
Kungörelsen den 23 Januari 1811, men deremot skulle för dessa inkomster, af hvilka den förra benämndes rusthålls-afgift och den sednare, efter sitt beräkningssätt, en-per-mille-afgift, undfå kontanta årliga ersättnings-anslag af 42,200 R:dr B:ko för rusthålls-afgiften och 26,100 R:dr samma mynt för en-per-mille-afgiften, äfvensom att Amiralitets-krigsmans-kassan, emot afträdande af sin rätt till uppbärande af enahanda rusthålls-afgifter, hvilka tillförene dit ingått från Blekinge län och Södra Möre härad af Kalmar län, borde undfå ett kontant årligt ersättnings-anslag af 9,633 R:dr 16 sk. B:ko; voro dessa bestämmelser, som år 1852 trädde i verket, förenade med uttryckligt förklarande, att, så framt nämnde Kassors styrelser kunde framdeles ådagalägga det, genom fortfarande af omförmälda afgifter, högre inkomst skulle för Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition M 117. 9 för Kassorna hafva uppkommit, en derefter lämpad förhöjning i de beviljade anslagen, som till beloppen grundade sig på medeltal af Kassornas ifrågavarande inkomster under de fem åren '1844 —1848, borde vid blifvande riksmöten ega rum. Sedan Kongl. Majit, med anledning häraf, under den 18 April 1854- öfverlemnat lill Rikets då församlade Ständer att, på grund af inkomna framställningar i ämnet från Kongl Maj:ts och Rikets Krigs-kollegium, som förvaltar Wadstena Krigsmanshus-kassa, och ifrån Direktionen öfver Amiralitets-krigsmans-kassan, anvisa de Kassorna tillkommande förhöjningar i de år 1851 beviljade ersättnings-anslagen, meddelade Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse den 10 November 1854, det beslut, att ifrågavarande två •
Svenska så väl som utländska fartyg’, hvilka, i anseende till storm eller andra nödorsaker, måste såsom vinddrifvare, under resa söka hamn annorstädes än destinations-oi ten, sky Svenska kusten, då de äro den Norrska så nära, att det möjligen låter sig göra att anlöpa den sistnämnda, så och emedan orsaken härtill måste sökas i tvånget att här i Riket erlägga de temligen dryga afgifter, som vid dylika vinddrifvares ankomst till Svensk kust deni affordras, men hvilka i Norrige ej ega rum, fanne motionären sig böra föreslå: att Fyroch Båk-afgifter samt Sots-penningar, då lots ej gagnas, med flere dylika kostnader, enligt hvad i nu gällande Författningar är stadgadt, hädanefter icke måtte affordra^ så kallade vinddrifvare, enär ilen inkomst, Staten af dylika vinddrifvare-afgifter kan påräkna, icke vöre af serdeles betydenhet, hvaremot en för kuslboerne vida Öfvervägande fördel måste vid afgifternes upphörande uppkomma genom säkerligen inträffande tätare besök, än nu vore förhållandet, af vinddrifne fartyg, till hvilka ofta ej obetydliga förråd af lifsmedel m. 11. förnödenheter kunna afsättas. 2:o Herr P. O. Norin, hvilken, lill förekommande af möjligt missbruk, föreslagit det tillägg vid 20 § Andra Artikeln af Kongl. Reglementet för Lotsoch Bak-inrättningen i Riket, den lö Maj 1827, att för sådane fartyg, hvilka äro förpligtade begagna lots, men vid stationen icke erhålla någon behörigen antagen oell ansvarig Krono-lots och icke elier segla under annat fartygs skot, lots-penningar icke må, vid stadgadt ansvar, beräknas eller tagas.
Transport R:dr R:mt 978,674: 14Vf, Bil. J\s 3 till Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. Jii 4, om Statsverket 4836; Transport R:dr R:mt 978,674: 44 vid Svea Lif-gardet . 9. » Lif-gardet till häst j 47. » Andra Lif-gardet 9. » Kronprinsens Hussar-regemente 65. » Artilleriet 44. » Landtförsvars-departementets kommando-expedition 6. » Ofver-kommendants-expeditionen i Stockholm 4. » General-staben, utom de för Landtförsvars-departementets kommando-expedition beräknade . 7. tillhopa rationer 488. Dessa rationel torde här i värde kunna utföras efter det i staterne nu högst beräknade rationspris, 480 R:dr R:mt för rationen; hvilket för 488 rationer gör R:dr 33,840: — som tillhopa med ofvanberörde summa » 40,739: 44'/>, skulle förorsaka en ökad utgift af 44,379: 14 Sedan Sqvadrons-cheferne vid Kronprinsens Hussar-regemente, genom Regements-chefen, hos Eders Kongl. Maj:t anmält, att, i anseende till de på senare tiden betydligt stegrade prisen å hö och halm uti de garnisons-orter, der nämnde regemente är förlagdt, samt den allt mer och mer sig yppande svårigheten att för nummerhästarne erhålla Renligt och tillräckligt gräsbete, den bestådda passevolanssumman för furageringens besörjande, 89 R:dr 44 sk. B:ko för hvarje häst, icke på långt när varit tillräcklig för ändamålet; så har Eders Kongl. Maj:t i Nåder funnit skäligt, äfvensom med Statsverkets fördel förenligt, att medgifva en förhöjning i detta belopp till 404 R:dr 28 sk.
Staten hittills låtit omedelbart verkställa och hvilka erhållit benämning af stambanor. Vid sådant förhållande, och då det gagn, som af den ifrågavarande sammanbindnings-banan påräknas, hufvudsakligen tillgodokommer de banan närmast omgifvande delarne af landet, har Utskottet ansett besagde banas utförande desto hellre böra åt den enskilda företagsamheten öfverlemnas, som företagets ringa omfång icke heller synes ovilkorligen påkalla, att Slaten genom sin försorg låter utföra banans anläggning. Då Utskottet således finner sig icke böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till det af Kongl.
A. 399- — och fonder, som stå under Statens omedelbara vård och äro dess tillhörighet, angående öfverby!tande af alla sådana på Riksgäldskontoret, och beviljande i stället af siats-anslag för de Statens behof, som för närvarande genom nämnde kassor betäckas. II. 359. R. 568. Kasten, A. H., Ofver-Jägmästare, angående pension åt. Kavalleri-Regementena, Skånska indelta, om fyra skvadronen deraf afsittande. V. B. 373. A. 417. Kindberg, Charlotta, Föraren Pihls frånskilda hustru, om eftergift af Kronans rätt till dana arf elfer. XI. B. 327. A. 33!. E. 367. Kinman. Erik, f. d. Bruksegare, angående dess ansökning om eltergift af öfverränta å ett diskontlån. V. B 176. A. 226. Klappe. Se Höganäs. Klinckowström, Friherre Wilhelm von, yttrande. VII. 203. 90 — K — Klint. Erik af, yttranden. Klint, Erik Magnus af, yttranden. X. 363, XI. 133. Klockare, Orgelnister oell andra Kvrko-betjente, om förändrad lagstiftning rörande val af. XI. B. 269, 288- A. 303. — och folkskolelärare, om förbud för dessa, att föra annans talan inför rätta. X. B. 116, 248. A. 318. Klockares aflöning, om förändrad reglering af. V. B. 373. A. 418. — och Presters aflöning, om tillhandahållande åt hvarje församling af ett sammandrag af lagrum och författningar rörande. IV. B. 209. V. 62. A. 90. — tillsättande inom Skåne, Halland, Blekinge samt Bohus län, om bestämmelser i afseende å. XI. B. 269, 288. A. 303. E. 367. Klubb för Bidderskapet och Adeln, angående inrättande af sådan i Operahuset. I.
Den olägenhet, ora man så vill kalla den, hvilken för rustoch rotehållarne blefve en följd af manskapets frånvaro frånrotarne under loppet af de 6 månader som de, hvart 7:de år, komme att bestrida garnizonstjensten i Stockholm, är af den obetydlighet att ingen, jag formodar det, af dessa komma att dervid fästa ringaste afseende, synnerligast när, enl. förslaget, den förökade beklädnadsåtgången under tiden icke komme tilt drabba dem. I öfrigt antager jag så mycken patriotism hos desse personer, att de ingenting komme att invända emot en inrättning, som skulle föranleda härens förökade tjenstbarhet, således ytterligare betrygga det nationela sjelfbeståndet. Vid det onus, som de hvarje halfår blifvande marscherne till och från hufvudstaden komme för inqvarteringsgifvare att medföra, tror jag icke eller något afseende böra fästas, enär dessa alltid medföra spridning i rörelsen af ej obetydliga kapitaler. Att osedligheten skulle spridas lill landsbygden genom den föreslagna garnizonstjenstgöringen, är ett af de vanliga svepskäl, som häremot begagnas. Icke består dock indelta arméen af sådane oerfarne naturmenniskor, att de genast blifva förledde till alla möjliga olater, endast de blifva förlagde i en stad. Dessutom vågar jag för min del påstå, att om en trupp, han må vara sammansatt af aldrig sä lätt förledtia menniskor, under 6 månaders * garni - Den 7 December. 49 gärnizonsljenst skall urarta, så är detta en följd af den militära disciplinens slappa handhafvande och tjenstgöiingens felaktiga ordnande. Besynnnerligt nog är ilrt förhållande, att samma personer, sorn hafva sii mycket att invända mot de indelte truppernes tjenstgöring i Stockholm, vanligtvis säga ingenting emot de vedervärdiga fånghevakningskommenderingarne, som indelte trnpperne nu måste bestrida, ehuru häremot likväl vore ganska mycket att an marka. Hvad numerären af den Stående härens stridande manskap enligt förslaget angår, så gäller derom följande:
Hr Akerman har upträdt till skydd för städerna; men jag tror, att städerna icke lida något stort förfång genom en större handelsfrihet på landet, synnerligen om den inskränkes till vissa artiklar. Gr. Liljencrants har sagt, att för förslaget icke något förnuftigt skäl blifvit anfördt; såsom motionär i frågan underkastar jag mig att hafva föreslagit något oförnuftigt. Dock torde åtskilliga af de skäl, jag anfört, för motionen kunna godkännas. För - Den 14 Mars e. m. 16T hållanderna hafva betydligt förändrat sig i vårt land sedan 1846; vi hafva redan jernvägar och vi hafva snart att vänta en större jernvägssträckning. Kan man bestrida, att det icke på dessa stora sträckningar är nödvändigt, att det finnes en handelsbod? När produkter föras från spridda radier till en punkt på en jernväg, hvarest otvifvelaktigt kommer att blifva uplagsplats för varor, skall då ej landtmannen kunna få köpa sina förnödenheter vid denna punkt, utan skall han tvingas att begifva sig långt bort till någon stad, der han ofta super sig full och förstör sina penningar? Ett uphäfvande af detta tvång har af BondeStits ledamöter inom Utsk:t enhälligt förklarats såsom ett verksamt medel emot dryckenskapslasten. Hvad som gör, att man nu icke gillar landthandel!], är just, att dess idkare äro så få, att någon konkurrens icke kan upstå, äfvensom att denna handel upmuntrar kreditsystemet. Men om vi få en förbättrad kreditlagstiftning, så skall också detta system icke med fördel kunna användas. Vidare säger man, att bränvinsförsäljuings-förordningen öfverträdes i dessa handelsbodar; jag medgifver visserligen, att den s. k. 15-kannors-försäljningen verkligen kan leda till minutering; men må man då förändra lagstiftningen i detta fall, hvilket utgör föremål för Sammans. Bevilln.- o. Ekon.Utsk:t, och der frågan torde komma att behandlas på ett sådant sätt, att den får en tillfredsställande lösning.
I allmänhet lönar det visserligen icke stort mödan att yttra sig vid motioners remitterande till Utsk., emedan deras medlemmar utan tvifvel besitta de kunskaper och insigter, som erfordras för motionernas riktiga och fullständiga behandling, hvadan de ej heller särdeles bekymra sig om de yttranden, som vid sådana tillfällen afgifvas i de särkilda RiksStm. Lyckligtvis förhåller det sig också med de flesta motioner, som med de flesta menniskor: de gå sin väg tyst och stilla fram; man talar vid deras vagga, och säger äfven några ord till farväl vid deras graf; men sitt öde gå de dock till mötes, som i de flesta fall blir att gömmas och glömmas. Men det inträffar dock med motioner, likasom med menniskor, att ett och annat exemplar får någon större lifaktighet och tilldrager sig någon större upmärksam - Den 19 November f. m. 187 het, oaktadt detsamma i sjelfva verket icke framför mängden har något annat företräde än bördens. Den motion, som nu utgör föremål för E. o. Ad:s öfverläggning, torde höra till antalet af dessa, och jag anhåller att få beledsaga densamma med några få ord. Motionären yttrar i början af sin motion, att öfverallt i landet, der han uppehållit sig, har han hört den åsigt uttalas, att våra Biskopar utgöra en onödig statslyx, som man borde blifva qvitt, såsom alltför kostsam för ett fattigt folk. Jag kan naturl. icke motsäga Gr. Adlersparre, i fråga om den erfarenhet, han gjort på de ställen, der han uppehållit sig, men min har åtminstone icke alldeles varit densamma. Vid ett tillfälle torde vi dock, såsom begge samtidigt närvarande, hafva gjort samma erfarenhet, nemi. vid förra Riksdagen, då E. St:r uttryckte och till K. M. framburo en underd. anhållan, hvilken K. M. äfven till en del redan bifallit, att K. M. täcktes låta verkställa undersökning rörande Biskoparnes löneförmoner, samt framställa förslag till reglering deraf, så att hvarje Biskop skulle erhålla en emot hans embete och värdighet svarande inkomst. Det är att antaga, att R. St:r, innan de hos K.
Majit äskat tillhopa 4,500 Ridr årligen; Och dä angeläget är, att denna vigtiga materiel behörigen vidmagthålles samt något anslag dertill för närvarande icke finnes anvisadl, halva Rikets Ständer funnit skäligt äfven bevilja omförmälda belopp. EU:o. Kavallerioch Artilleri-hästars remontering och skoning. Enär detta anslag icke vore fullt tillräckligt alt bestrida de kostnader, som deraf borde utgå till vederbörande regementen, har E. K. Majit äskat, att den behöfliga tillökningen i samma anslag måtte anvisas med 2,873 Ridr 25 öre. Utgifterna å della anslag, hvilket i nu gällande Riks-stat är upptaget till 55,761 Ridr 50 öre, utgöra, enligt af E. K. Majit fastställd stat. lör närvarande 58,634 Ridr 75 öre; Och dä, enligt hvad Stalsräds-protokollet gifver vid handen, någon nedsättning i de regementena tillkommande anslagsbelopp icke kan beredas, hafva Rikets Ständer bilällit, alt anslaget till kavallerioch artilleri-hästars remontering och skoning må från nuvarande beloppet, 55,761 Ridr 50 öre, till 58,634 Ridr 75 öre förhöjas. 13:0. Lega för hästar till Artilleriets exercis. Till lega m. m. för ytterligare behöfliga exercishästar vid Ingeniör-truppen har E. K. Majit föreslagit, att på ifrågavarande anslag måtte uppföras ett lil lök ni ngsbelopp af 3,064 Ridr 6 öre: Och har detta tillökningsbelopp blifvit af Rikets Ständer beviljadt. Expedilions-Utskotlels Förslag lill underd. Skrifvelse, J\:o 153. 23 1 i:o. Furagering of Artilleriets och vurf vade Kavalleriets hästar. Då det härför anvisade förslagsanslag, 350,000
Hade Utsk. känt hvad som nu blifvit uplyst, eller att till Adjunkter endast användas medicinae studiosi, så tviflar jag på att arfvodena blifvit bestämda till de belopp som nu skett. Jag anhåller om bifall till Utsk:s hemställan. Då härefter Hr Prilun o. Ordf-.den, med E. o. Ad. förbehållen rätt att efteråt fatta beslut i afsale på Hr Cederschiölds förslag, först hemställde om lt. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s ifrågav:de tillstyrkande, blef denna propos. besvarad med Ja. Hr Frih:n o. Ordfiden' hemstälde sedermera, om It. o. Ad. behagade bifalla Hr Cederschiölds förslag, att äfven Artis Obstetricise Adjunkten må tilläggas ett särskildt årligt arfvode af 50b Bdr Ernt, och att såväl han, sorn de ffine andra Adjunkterne, för att komma i åtnjutande af sådane arfvoden, skola vara ordinarie Adjunkter, ropades starka Ja jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Frih:n o. Ordfiden förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. Den 23 November f. m. De efterföljande delarne af 46:te punkten biföllos utan annan förändring än att, i följd af It. o. Ad:ns redan i afs:de på denna punkt fattade beslut, såsom erforderlig anslagstillökning för Carolinska MedicoChirtirgiska Institutet beviljades en summa af21,882 Kdr 8 öre, i st. f. 20,382 Edr 8 öre Ernt. 47:de punkten, ang:de anslag till kosthåll för frilärlingar vid Stockholms och Götheborgs undervisningsanstalter får barnmorskor. Denna punkt bifölls. 48:de punkten, ang:de ifrågastäldt särskildt arfvode lill artis obstelricia; Professoren vid Carolinska Institutet för hans befatt ning såsom Direktör vid Allmänna Barnbördshuset. Hr Cederschiöld, Fred. Aug.:
Föreståndaren har i årlig lön 400 B:dr, hvarförutan arfvoden lemnäs till en sånglärare 100 R:dr och till gymnastiklnraren 30 R:dr, allt Banko, äfvensom efter öfverenskommelse för undervisning i trädgårdsskötseln. Elevernas antal utgjorde sistlidet år 21. 3:o Navigationsskolan med en ordinarie och en underlärare, åtnjutande i årlig lön, den förre 1,000 R:dr och den sednare 333JR:dr Banko, jemte fria rum uti ett af staden åt denna skola inköpt hus. Elevernas antal uppgick: år 1831 till 19 » 1852 » 26. år > 65 år 1853 till . » 1854 » . » 1855 » Härförutan finnas i staden åtskilliga privata skolor. Den allmänna sedligheten, utan att förtjena något loford, är dock icke sämre än i de flesta andra sjöstäder. Gröfre brott förspörjas sällan. Fylleri och lönnkrögeri, som varit de mest förekommande förbrytelser, hafva märkbart aftagit under sednare åren, hufvudsakligen till följd deraf, att stadens krogar och näringsställen varit öfvertagne af ett bolag, som nitiskt vakat öfver ordningens upprätthållande. Detta bolag handlar fullkomligt oegennyttigt, och af den betydliga vinst, som rörelsen inbringar, afstår det en del till stadskassan samt använder det öfriga till för staden nyttiga ändamål. Proportionen emellan de af äkta och oäkta säng födda barnens antal har jemväl på sednare åren blifvit mindre ogynnsam än tillförne. Handel och sjöfart fortfara att utgöra stadens förnämsta näringsmedel. De sednare årens gynnande konjunktur för denna rörelse har icke kunnat undgå att fördelaktigt inverka på affärernas gång härstädes och på de handlandes välstånd, i förening hvarmed äfven alla de personer, som af dem sysselsättas, såsom skeppare och sjöfolk samt en mängd arbetare, fått ökade inkomster, som ock varit och äro för dem behöflige, med hänsigt till de förhöjda prisen på alla slags lifsmedel. De handlandes antal utgjorde sistlidet år 69 och deras betjening 43.
Revisorerne hafva funnit det vara tvifvel underkastadt, huruvida Fullmägtige, på grund af Banco-Reglemenlets uti 4 Art. 5 Afd. 3 §. 8 mom. gifne stadgande, må vara berättigade, alt, efter eget godtfinnande, bevilja nya tillökningar i de redan antagne Tjenstemännens löneförmoner; och ehuru Revisorerne, af anförde skäl, ansett Fullraägtiges i förrberörde afseende vidtagne åtgärd icke föranleda tili någon egentlig anmärkning, hafva likväl Revisorerne funnit sig desto mindre kunna undgå att å förhållandet fästa Rikets Ständers uppmärksamhet, som BancoFullmägliges förenämnde beslut syntes stå i strid med den, i fråga om förliÖide löner för Banco-Ombuden, samt öfrige vid Låne-Contoren anställde Tjenstemän, vid sistförflutne Riksdag, af sammansatta Statsoch Banco-Utskotten, uti Betänkandet N:o i3, yttrade och af Rikets Ständer godkände åsigt, att, vid jemförelse af de lönevilkor, Tjenstemannapersonalen inom Statens Verk i allmänhet åtnjuter, sistbemälde, Tjenstemän, äfven om ej i beräkning toges de tillfällen till enskilde förljenster, som deras befattningar åt flere af dem erbjödo, redan funnos ega en mindre bekymmersam utkomst vid de Verk, der de voro anställde, än deras vederlikar i Statens Verk och kunde anses framför dem aflönade med någorlunda billigt afseende å behofven, samt att hushållning borde iakttagas, ej mindre vid förvaltningen af Rikets Ständers egne, än Statens Verk. Hvad Rikets Ständers Revisorer sålunda anmält har Utskottet under noggrann pröfning tagit, och enär så väl 2 §. af Kongl. Maj:ts den rj Februarii 1816 i Nåder utfärdade Reglemente för Banco-Discont-Verket, som 4 Art.