Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag åter är af den bestämda öfvertygelsen, att om han, t. o. m. dagligen, i detta afseende besvärade någon person, som vore mindre väl anskrifven i sin ort, så, långt ifrån att blifva afsatt, kan han räkna på att ganska länge bibehålla sin befattning. Ku är jag emot all arbitrage, den må utöfvas på det enå eller andra sättet, och ingens tyranni är värre än grannars; jag har 3^4 Den 11 Mars. flera gånger upprepat detta, och kan ej heller nu underlåta att nämna det. Om det står, att han ager rätt att ifrån en viss gård tillkalla biträde, så står det ej derföre, att lian kan fordra en viss person dertill, utan endast alt ifrån den gård, der han tillsäger att man skall komma honom till hjelp, derifrån mäste biträde lemnäs; men att säga , att Paul skall komma i dag och Pehr i morgon, vill jag förhindra möjligheten af, och sådant kan ej heller äga rum med den redaclion af §:n , som jag föreslagit, och att eljest mångenstädes så skulle ske, derom är jag förvissad. Jag ser ej menniskoslägtet så illa i stort, men i dylika småsaker vet jag att missbruk kunna existera. Om mitt förslag blir antaget, att, då behofvet för särskildta tillfällen det fordrar , åldermannen äger rätt att kalla biträde ifrån någon gård inom socknen, så skall biträde lemnäs, och lemnäs det ej, så blir den försumlige pliklfälld, men åldermannen är derigenom betagen att coinmendera den ena eller andra personen. Hvad åter beträffar den omständigheten, att den ene personen kan vara mera applicabel för det ena tillfället , och den andre för ett annat, så tror jag ej, att detta är så särdeles vigligt i detta fäll. Herrarne vilja val ej komma derhän, ali åldermannen skall föreskrifva det ena och det andra, ifrån morgon till afton, hvad livar och en skall göra, att den ene ■skall befatta sig med barnen, den andre med käringarna och den tredje med något annat o. s. v. Sträcker man delta för långt, så blir åldermannens befattning alltför vidlyftig.
Genom dessa åtgärdar har summan af de till ordinarie statsregleringen under åttonde hufvudtiteln upptagna utgifter blifvit 4,032,000 rdr, i st. f. 4,062,000, som den utgör i den af Stats-Utsk:t upprättade nya riksstat. Att detta anslag likväl bör hafva sin plats bland de ordinarie anslagen, hvarest äfven Stats-Utsk:t uppfört det, synes mig vara alldeles klart deraf, att den motion, som väcktes i Högv. Preste-St. och som föranledde det beslut R. St:r fattat i afseende å denna fråga, afsåg »ett årligt anslag af 30,000 rdr till löneförbättring åt de svagast aflönade komministrar och kapellpredikanter.» Henna motion blef väl i Stats-Utsk:ts utgifts-afdelning och sedan i dess plenum Den 20 November. 271 afstyrkt, men en af Utsk:ts ledamöter af Preste-St. reserverade sig emot Betänk:t, och reservationen biet R. St:rs beslut genom votering i förstärkt Stats-Utsk. Reservantens förslag lydde sålunda: »att R. St:r må ställa till K. M:s disposition 30,000 rdr såsom reservationsanslag, att användas till förbättring af de svagast aflönade komministrarnes lönevilkor, intill dess de genom den pågående allmänna löneregleringen blifva uppbringade till det belopp, som erfordras till anständig bergning, hvarvid likväl iakttages att någon löneförbättring icke må komma dem till godo, hvilkas tjenster vederb:de nämnd, deröfver hörd, anser böra vid innehafvarens afgång indragas.» Af diskussionen, som fördes, då ärendet förevar, äfvensom af reservantens yrkande finner man äfven ganska påtagligt att hans mening var ett årligt anslag af 30.000 rdr. Ett ytterligare skäl för att meningen varit, att detta anslag skulle uppföras på ordinarie stat, finner jag deri, att det kallas reservationsanslag. Mig förefaller obegripligt att ett reservationsanslag verkligen kan finnas, som icke är årligt.
Jag torde härvid tillika få upplysa, att efter 17 års annotationer har seglationstiden vid Trollhätte-Canal varit per medium 7 månader 24 dagar; men vid Forssvik har den sedan 1817 ej gått längre än till 7 månader 5 dagar. Dessutom torde jag få tillägga, att i Tyskland läcker seglationen på Mayn och Donau endast 200 dagar; ty ehuru inga vintrar der hindra seglationen, inskränkes den dock genom desse floders starka vattuflöden till 6 månader och 20 dagar per medium. Götha Canaldalen tyckes således i detta afseende ej stå tillbaka mot hjertat af det folkrika Tyskland. Men på det man vidare må kunna bedömma den nytta Canalen kan komma att medföra, torde jag få nämna, att ehuru Caiialen ännu icke blifvit fullkomligt färdig, hufva 400 fartyg med olika laster, till ett 26 Den 26 Mars f. m. belopp af 47,000 Sfg, ärligen, passerat derigenom, oberäknadt Canalensegne byggnadseffecter. Icke destomindre påstår man, att Canalen icke begagnas; men det förhåller sig ej så. Till Jönköping, som ligger i den direction, att det måste bibehålla sina gamla handelsrelationer med Götheborg, och hvarest således de gamla eommunicationsvägarnes afbrytande måste gå trögt, hafva på ett år från Götheborg blifvit förde 13,000 tunnor sill och salt. Sådant måtte vitna om transport och Canalens nytta, som med hvarje år måste tilltaga. Under andra år här transporten stundom endast varit i5,ooo tunnor. Från Jönköping hafva likaledes effecter i samma progression blifvit transporterade lill Götheborg. Stångjern, som är den lättaste vara att föra landvågen, skeppades år 1823 från Jönköping 53 Sfg, men år 1828 i5g5 Sfg; hvilket bevisar att den rätta åsigten småningom vinner öfverhand öfver den gamla fördomen.
Besv,- c. Oec.-UtsK. Uti, N:o 72* för vetenskapsmannen och bokföraren, men icke passar för massan af nationen, som hvarken har tid eller tillfälle till dess lärande och helst räknar i hufvudet och pä fingrarne; att Frankrikes exempel, hvarest detta system med en ny sakernas ordning, då allt skulle omskapas, först infördes, och de Staters erfarenhet, som, i närmare beröring med Frankrike, nödgades för någon tid antaga dess nya inrättningar, men, liksom det, funnit sig lyckliga att få återvända till sina fordna bruk och alltså äfven till sina gamla Mått-författningar, borde tjena oss till varning och rättelse ; att de mångå nya målkärl, som erfordras, skulle ådraga landets invånare en dryg och onödig kostnad; att uträkningen af en viss varu-quantitets värde skall medföra besvär och svårighet, i synnerhet så länge decimalsystemet icke jemväl blifvit tillämpadt på myntet; att slutligen en så total förändring ingalunda är af behofvet påkallad, och alt den nya Stadgan, anbefalld till antagande, endast skulle föranleda till oreda, förvillelse och missnöje. Utskotten hafva tagit alla dessa påståenden, med hvad mera, som, för att befästa deras giltighet, blifvit vidlyftigt anfördt, i noga öfvervägande; och beträffande först det nya systemets svårfattlighet för menige man och dess oanvändbarhet i allmänna lifyet, så hafva Utskotten derföre icke funnit ''Lag-s. Allrfi. Besv.- •, Oec.-Utsl, Uti. N:o 72. 5 något annat väsendtligt skäl åberopadt, än det man velat hemta ifrån decimalräkningens oförenlighet med den ringa grad af förståndsodling, som den stora mängden i allmänhet eger. Klandret träffar alltså egentligen nyssnämnde räknesätt, hvaremot äfven vid förra Riksdagen gjordes den anmärkning, att det väl var passande för' vetenskapliga ealculer, men ingalunda lämpligt för de lägre folk-classernas begrepp och fattning.
Al 11, hvad Rikets Ständer efter granskning -''godkänt eller letnnat oanmärkt, bör anses hafva vunnit decharge i afseende ”på det granskade, och ingen ny, till ansvarighet förbindande granskning, ”af nya Ständer i samma mål vare tillåten’’, befanns hos Utskottet nog mycket ingripa uti Rikets Ständers lagliga granskningsrätt, emedan denna ej kan anses hafva upphört derföre, att utöfningen deraf icke medförer någon Slats-UtsRallels Utlåtande, iY.e 30. 13 direkt ansvarspåföljd, och fran; kai lade den modifikation i ordställning, sorn Lelänkandet utvisar; men enär äfven denna förmedling i sjelfva verket utgör ett vidhållande af den grundlagslolkning, man velat underkänna; så nödgas jag häremot mig reservera.” Häruti instämde Herrar E. G. LindströmWaern, P. II. Lindström_, Hörnstein och Norin. Vid § 7. Af Herr Ehrenstam: ”Sedan en obetydlig majoritet inom Höglofl. Statsutskottet, enligt enskild ledamots förslag och i strid med afdelningens åsigt, beslutat alt hos Rikets Ständer föreslå en underdånig skrifvelse lill Kongl. Maj:t, med begäran, alt alla de medel, hvilka kunna statsverket lillgodokomma genom försäljningen af kasserade oell för kronan oanvändbara effekter, rnåtte ställas lill Rikets Ständers disposition, för att lagas i beräkning vid en blifvande statsreglering, nödgas jag häremot anföra följande reservation!: Den ledamot, som yrkat frågans upptagande af Utskottet, har väl uttryckligen sagt, att motivet dertill ingalunda var något misstroende lill administrationerna, utan blott att vinna en ökad reda i formerna för statsanslag och deras användande; men detta har ej hindrat andra ledamöter alt understödja honom, på grund af yttrad farhåga, det kronans tillhörigheter skulle kunna otillbörligen kasseras och försäljas, endast för att bereda tillgång å penningar. Då lyckligtvis inom vårt land icke kan uppgifvas något faktum, sorn lill sådant misstroende gifver den mest aflägsna anledning, torde denna åsigt befinnas alldeles obefogad.
Cederström, Jacob: Det ifrågavar. grundlagsförslaget är redan vid sisth riksdag till afgörande vid denna fullständigt beredt, i den ordning 56 § Reg.-F. föreskrifver, och det vore tydligen att fordra en ny beredelse deraf, om orden ”fullständigt beredt” nu skulle begagnas. Då Hr Ribbing väckte motionen härom, begärde jag densamma på bordet, men kunde icke vara närvarande i förra plenum, emedan jag, såsom Fullm. i Riksg.cont., var derstädes af göromål upplagen; och får af sådan anledning nu förklara, alt jag i sak instämmer med motionären, alt nuvar. Consl.Utsk. måtte inom 14 dagar inkomma med en tableau öfver detta förslag till grundlagsförändringar, på det att Stäuderne derefter må kunna skyndsamligen besluta, utan att behöfva ur de särskilda meni. och löparne till hvarje Stånds särskilda beslut sammanfatta detta förslags detaljer. Jag anhåller blott att ordet ”beredt”, som skulle kunna lydas sä, som tillerkändes denna riksdags Consl.Utsk. någon rätt att ånyo bereda hvad sorn en gång är beslutadl, mätte utgå, och alt, i prot.utdr. endast införes, det Coust.Utsk. skall inkomma lill R. St. med en tableau öfver hela förslaget oell dermed sammanhängande §§, och härå är det som jag anhåller om Hr Gr. o. Laudtmis propos. Hr Ribbing, Bengt: Jag tror det icke vara förenligt med grundlagen, att någon propos. till ändring i denna fråga framställes. Vore det icke stridande deremot, så skulle jag visserligen icke sätta mig emot Frih. Cederströms begäran; men nu lärer densamma deslomindre böra vinna afseende, som frågan fullständigt utreddes i sista plenum, hvarom Ilr Frihcrren sjelf, om han behagar, kan göra sig underrättad. Frih. Cederström: Den siste talaren har här icke velat förslå mig, då lian anser att någon ändring i beslutet vore i fråga.
Utkast till en karta öfver Taimur-sundet, af G. Bove, med special öfver Ak tinia bay, af dens. Karta öfver Sibiriens flodsystem. Illustrationer i texten. Träsnitten äro, då ej annorlunda nedan angifves, utförda å herr Wilhelm Meyers xylografiska anstalt i Stockholm. Sid. Vega under segel, ritad af kapten J. Hägg 1 2. Vega, genomskärning långskepps, rit. af löjtn. C. A. M. Hjulhammar 8 Vega, plan af inredning under däck, rit. af densamme 8 Vega. plan af öfre däck, rit. af dens. 8 Lena, genomskärning långskepps, rit. af mariningeniör J. Pihlgren ... 9 Lena, plan af inredning under däck, rit. af dens. 9 Lena, plan af öfre däck, rit. af dens. 9 Svenska segelsällskapets flagga, rit. af hr V. Tromsö, rit. af hr R. Gamla verldens polardrägt, rit. af hr O. Sörling 36 Nya verldens polardrägt, rit. af docent A. Kornerup i Kjöbenhavn 37 Trädgränsen i Norge, rit. af hr R. Haglund, xylogr. af hr J. Trädgränsen i Sibirien, rit. af dens. Hjortron (Rubus Chamœmorus L.), rit. af professorskan A. ANDERSSON 42 Norskt skepp från 900-talet, rit. af hr Harald Schöyen i Kristiania 48 Sebastian Cabot, xylogr. af fröken Ida Falander 56 Sir Hugh Willoughby, xylogr. af J. D. Cooper i London 56 Vardö i våra dagar, rit. af hr R. Kustlandskap från Matotschkin Schar, rit. af dens. 67 Chabarowas kyrka, rit. af hr V. Samojedisk qvinno-hätta, rit. af hr O. Samojedisk släde, rit. af hr R. Lappsk akja, rit. af dens., xylogr. af hr J. Samojedisk släde och afgudar 80 Samojedgudar, rit. af hr O. Sörling 82
Hvad åter angår yrkandet, att beslutet i nu omförmälda hänseende mätte få öfverklagas först i sammanhang med hufvudsaken, d. v. s. sedan hela skiftet blifvit fullbordadt, anser Utskottet sig knapt behöfva erinra derom, att den omständigheten, huruvida ett ägostycke skall anses såsom inrösningseller såsom afrösningsjord, kan äga den inverkan på skiftesläggningen, att hela förrättningen måste genom en besluten ändring derutinnan omgöras; hvadan det tydligen icke finnes något ämne, som mera än det förevarande förtjenar att höra till dem, hvilka före ett skiftes fortsättande och fullbordande böra vara afgjorda. Pä grund af hvad sålunda är anfördt, får Utskottet vördsamt hemställa, att hvad Paul Hedström så i ena som andra hänseendet föreslagit, icke mätte bifallas. Herr Wahlbom och Lars Gustaf Andersson från Elfsborgs län hafva uti nu afhandlade § af G Kap. yrkat den ändring, att ägogradering och taxering måtte vara laga kraftvunne, innan frågan om skiftesläggning företages; samt att till den ändan klagan om ägouppskattning bör anmälas hos Ägodelnings-rättens ordförande inom 60 dagar efter det taxeringslängd, behörigen justerad och undertecknad, bevisligen blifvit jordägarne tillställd; hvarefter Agodelnings-rätten skulle i föreskrifven ordning behandla frågan, och underdåniga besvär öfver Rättens åtgärd få anföras; till stöd för hvilken åsigt molionärerne anfört, att de skäl som vid skiftesstadgans Samm arn. Lagsamt Allm. Besv.- ock Ekon.-Ut skottets Betänkande M 14. 11 lillkomst förefunnils för nu gällande stadgande i ämnet, upphört alt vara af vigt, enär den undervisning allmogen numera i ungdomen erhåller, i förening med den urskiljning och det goda förstånd, som återfinnas hos den jordbrukande klassen, leder till ett ganska säkert bedömande af resultaten utaf en ägolaxering äfven å ganska vidsträckt jordrymd, för uppmärksamhet hvarå dessutom intresset blifvit mera lifvadt till följd af jordbrukets framgång och jordens deraf föranledda högre värde.
1,178.91 grammen upptogo nästan uteslutande hos oss kända och välkända svenska körer, hvilka framfördes väl och med klangfulla röster, om ock utförandet ej företedde något, som höjde prestationerna öfver hvad vi vanligen få höra här hemma af våra mera bekanta manskörer. Bifallet och entusiasmen voro emellertid särdeles lifliga och få naturligtvis delvis skrifvas på de varma välkomstkänslor, med hvilka de hemvändande landsmännen från hinsidan Atlanten kunde påräkna att emottagas. Ledaren, hr John Örtengren hade emellertid kören godt i sin hand. Operasångaren C. F. Lundqvist lämnade å båda konsertera ett värdefullt biträde. Till kvinnoförbundets kassaförvaltare: Transport från n:r 22 Kr. 2,626.51 Fredrika Bremer-förbundet meddelar, att ännu en tacksamhetsskrifvelse ingått från drottningens af Grekland kammarherre. Pliktens väg. Novell för Idun af Ali. J *, n sådan härlig dag det var! Solen gassade så A * varmt mellan husraderna i hufvudstaden, och den sista snön flöt i små muntra rännilar kors och tvärs öfver gatorna. Det sade: plask, plask, för hvarje gång man satte ned foten, men, hvad gjorde ölet ?I — Det var vår och sol och lifsUp notisboken. glädje i unga människobröst. Sigrid Moss hade sett fem och och tjugu vå- Änkekronprinsessan Stephanie af Österrike-Ungarn afreste i tisdags härifrån till Petersrar under sin lefnad, men aldrig förr hade hon erfarit en sådan stormande, jublande känsla som burg. just i år. Aldrig förr hade den milda vårluften Hertiginnan Antoinette af Anhalt hitsmekt hennes kinder så som nu; aldrig förr hade hommer i dessa dagar från Petersburg för att de små fåglarne drillat så muntert, och aldrig hade väl de frigjorda böljorna glittrat så locbesöka sin syster, änkehertiginnan af Dalarne. kande som just i dag.
Det är helt enkelt en differential-tull, som blilvit bestämd för ilrågavarande artikel, och della på de skäl, sorn Tullkomilén i sitt Betänk, angilvit och emot hvilka åtminstone protektionisterna icke borde hafva anledning att protestera. Vidare har man föregifvit, att genom ökad införsel af Franskt drulbränvin, Svenska statskassan skulle göra förlust i minskad bränvinsskatt och kommunerna i minskade försäljningsafgilter. Då det Franska bränvinet dock alltid måste betala högre inlörselalgift. än som motsvarar bär gällande tillverkningsalgiit, och lika lörsäljningsafgift med det Svenska bränvinet, finnes läll, att dessa föregifvande» sakna all grund. Bättre förhåller det sig icke med anmärkningarne emot traktatsoch tullbestämmelserna för vin. Den talare, som isynnerhet, likt och olikt, sökt finna sak med traktaten, har såsom motsägelse framhållit, alt traktaten för vin under 21 proc. alkohol nedsätter tullen till hälften eller 7 öre per skålp. samt förklarar våtvaror af högre alkolioihalt icke skola anses såsom vin; men att deremot, enligt den på traktaten grundade nya tulltaxan, tullen lör vin af högre alkoholbalt än 21 proc. är bestämd till 14 öre skålpundet, utan att ens någon begränsning hindrar alt bränvin och sprit af hvilken hög alkolioihalt som helst skulle med någon tillsats af vin kunna såsom sådant införas emot vida lägre tull, än som lör bränvin och sprit är bestämd. Den värde talaren har härvid förbisett, att traktatens tullnedsältning lör vin endast alser sådant af högst 21 proc. alkoholhalt och derföre rätteligen förklarar våtvaror af högre alkoholhalt icke inbegripne linder denna traktats bestämmelse; han har vidare förbisett, alt, då K.
Lifvet var uuderkastadt så många faror, att ingen gaf sig tid eller ro att tänka på bekvämlighet och att de skandinaviska länderna, efter vikingsfärdernas slut, både genom sin aflägsenhet, sin folkfattigdom och sin torftighet i allt öfrigt kommo ansenligt efter ej blott det sydliga och västliga Europas tidigare och högre kultur, men ock sina egna stamförvanters, detta är j u ett beklagligt men lätt förklarligt faktum, som ingen numera bryr sig om att af nationalfåfänga söka bemantla. Om någon nationell stil skulle således här icke egentligen kunna vara tal, men vill man nu nödvändigt göra gällande den nordiska egendomligheten äfven härutinnan, så finnas verkligen ett par saker att påminna o m, nämligen dels i byggnadsväg det nordiska trähuset, som vikingarne på sin tid, hvarhälst de under sina eröfringståg bosatte sig, älskade att uppföra, dels ock i ornamenteringsvag ormslingan, hvars nordiska ursprunglighet likväl är starkt ifrågasatt. Härtill kan ock läggas att man tillskrifver de skandinaviska vikingarne, som slagit sig ned i Britaninen, de byggnadsmotiv, som bruka hänföras till den s. k. angel-sachsiska stilen, och hvaraf icke få lämningar finnas i behåll synnerligast på Irland, minnen från det hundraåriga skandinaviska väldet på » smaragd-ön ». Hurudana de borgerliga byggnaderna — ordet här taget såsom motsättning till de kyrkliga och monumentala — voro inom Sveriges landamären inrättade under medeltiden, därom finnes endast mycket knapphändiga upplysningar i urkunderna och så godt som alls inga kvarstående minnesStörsta u r v a l ai L i n n e - f c o s i ä t t n i n g s a r t i k l a r samt, G a r d i n e r. ______ Utstyrslar förfärdigas på beställning å egen atelier efter nyaste modeller. Order d minst SB kronor levereras fraktfria närmaste järnvägseller ångbåtsstation .. R » S E „3 O IDUN 15S märken.
St:r: l;o ang:de öfverlåtande till Vesterbottens läns innevånare af gamla länsfängelse-byggnaden i Umeå med tomt; 2:0 ang:de öfverlåtande till Jemtlands läns innevånare af gamla länsfängelse-byggnaden i Ostersund; 3:o ang:de öfverlåtande till Vester-Norrlands läns innevånare af gamla länsfängelse-byggnaden vid Hernösand med tomt; 4:o ang:de öfverlåtande till Vester-Norrlands läns innevånare af gamla kronohäktesbyggnaden vid Sundsvall med tomt; 5:o angtde upplåtelse af f. d. pipare-bostället Bränn Arby vid Södermanlands Regemente, för uppförande af skolhus åt Wansö församling; 6:o ang:de befrielse från rotering för hemmanet Fångåmon N:o 1, i Jemtlands län; 7:o ang:de arméens pensionering; 8:o ang:de pension å Allmänna Indragnings-staten för Qvartermästaren vid Krigs-akademien, Majoren m. m. J. G. Lyström; Den 11 November f. ni. 91 9:o ang:de pension å Allmänna Indragnings-staten för förste Bataljons läkaren vid'Skaraborgs regemente, Doktor Thure Fredrik Lundberger; 10:o angrde pension å Allmänna Indragnings-staten för f. d. Kapitenen vid Göta Artilleri-regemente Nicolas Christiernin von Hess; U:o ang:de pension å Allmänna Indragnings-staten för Regements-stallmästaren vid Lifregementets Hussar-korps, Ryttmästaren i arméen, m. m. Mathias Leijon; l2:o ang:de pension å Allmänna Indragnings-staten för Krigsrådet m. m.
— Denne, äfwett som en kuntkapsfull ledare af högst nykkiga inrätt, ningar, och hwilka bewisligen af ingen annan skutle kunna stkökas, likasom ende wuxne brodeen till »värnlöse Z eller 6 syskon, som idka jorbruk eller annan rörelse i ett hushäll tillsammans, ^ af z eller flere pä eN gang i tonscriptionsären hos föräldrar lagligen mantalsskrifne bröder. Af alla Leste bör af Kongl. Majtt, genom serskildke nädiga stadganden, wista kunna uteflutas ur conscription, utan att derföre betala. Wid underdånige anmäs landen härom, böt Man af redelige och dugelige Landshöfdingar kunna hoppas rältwisa och all uptänkelig controll. Den wore kikwäl ej tKamhälls,ordningens tvärt, sorn yrkade, elter ens önskade att det hederwärda Bondeståndet nu skulle inga i förbättring af conscrlption, stäld pä wista ar, utan tillstånd att lega. Författningen af ben 2g April förledit är angående Förstärkningsmanskapets Utgörande, hade dett »verkan att alla bondehemman klyfdes i sä mänga delar, soM barn funnoS, hwilka genast gifte sig, för att NU, wid ön förmodelig Utskrifning till sitt skydd, äfwen kunna framwisa Nyfödde barn, alla Veste wore således bedragne, och en sadan handling passar ej för ett folks Representanter; jag wägac således önska art alla gifte och nu bosakte bönder och sorpare lemnäs frihet ait lega eller ej, Mett att ingen fär legas, utan föräldrars, förmyndares eller husbönders skrifteliga tillstånd. Otti 4 äk skulle denna legningsfrihet uphöra. Den i Maj 97 Jag magar ödmjukast hemställa Högloft. Riddekstapet och Adeln, arr öfwer vstanämve fräga salta ett beflut, föranlcdk af dest egna k nslor för sanning och rätt, oberoende af refvecttve Med-Ständers qrundsattser, alt behandla deln olika.
Uti det af Regements-chefen afgifna och här ofvan anmälda memorial, har Regcments-chefen, jemte anmälan om de svårigheter och nära nog omöjlighet, som vid sådant förhållande och af flera andra orsaker, deribland särskildt anföras den utvidgade näringsfriheten och ökade arbetslöner, under sednare tiden uppstått, för erhållande af Under-officerare och Korporaler till det bestämda antalet, samt med framställning derjemte af vigten för Regementet, att vara försedt med tillräckligt eget Under-befäl, i underdånighet föreslagit, att Regementets Under-befäl mätte bestämmas till 2 Bataljons-adjutanler, 8 Fanjunkare, 8 Sergeanter, 8 Furirer, 48 Korporaler, hvaribland 1 Ördonans-korporal, och 48 Vice-korporaler, samt jemväl fä antagas 1 Regemenfs-trumslagare och 16 Trumslagare oller Hornblåsare: varande i sådant afseende Regements-chefens memorial bifogadt det förslag till Aflönings-stat för desse personer, slutande sig å 8,635 Rdr 16 sk. Bko eller 12,950 Rdr R:mt.