Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
SKättegång&Söalfen (fall erilla foljanbc föränbrabe Ipbelfe: ”bomar font föEa roiD, att konungen må pröfroa -g)of?3vätté bom od) utjlag, font i fyufroubfafen fallit, gifroe bet ffriftltga tillkänna i #offKätten, innan Elocfan ©>lf å $ju» gonbe bågen, ben oräEnab, bå utjlaget föll, od) fätte bet tillda in £ttl)unbrabe ©alet ellet få mpcfet i gulb ellet ftlfroet, forn beremot froarat;” belö ocf en författning, fyraarigenom fötElaraö, att, fot att fyoö konungen fullfölja talan emot ^)of»DUtté beflut i frågot rötanbc intecfningö wtnnanbe i fafl egenbom, nebfättning af penningar, efter tl)i) i 1 § 30 Eap. Dvättegångé*$8alEen fägé, i cfc etfotbtaö; fyafroc 3Bi betta bejlut, unbet ben 25 Slugufli innematanbe åt, Ifoö Kongl. iKaj:t i unbetbånigl>et anmält. §. 52. ©å <2Bi funnit åtjfifliga fbtänbringat erfotbetliga i Kongl, fötotbningen om f attigtoårben i DttEet af ben 25 ?ftaj 1847 fatnt i Kongl, ©tabgan om fotfroatölbfe ocf) till allmänt arbete förfallne petfoner af ben 29 Sftaj 1846, t>afroe QBi, unbet ben 30 Jlugufti innercaranöe åt, l)Oö Kongl. 9ftaj:t f)ätont gjort unberbånig anmälan, meb anhållan tilliEa, bet i ämnet etfarne odj
Banco-Reglementet dito dito dito dito dito dito dito dito dito; dito dito dito i anledning af återremiss uti 228 § uti 232 § i anledning af anmärkning uti 88 §. 5 momentet . i anledning af återremiss . med förslag till åtskillige reglementariske stadganden irsta och 2:dra Artikeln i anledning af anmärkning dito dito i 3 Artikeln 1 Afdelningen dito dito i 3 Artikeln 2 Afdelningen dito dito i 3 Artikeln 4 Afdelningen dito dito i \ 11 i anledning af återremiss å 6 Arlikeln 3, 4 oc^ 5 Af delningarne iqo. dito dito å 7 Artikeln 184. dilo dito å 8 Artikeln 178. angående Dispositions-räkningen N:o 2 ig3. Reserv-Jond, angående inberäkning af Handelsoch Närings Discontens Reserv-fond uti Bankens vinst lor. Memorial, i anledning af åter remiss i34- Revision öfver Ranco-Discont-verkets räkenskaper och förvaltning år i83c> 80. dito dilo år 1840 202. angående förändring i tiden för de årliga revisioner vid Banco-Disconten och Låne-Conloiren. 187. „ 1841 års revision af Banco-Disconten och f. d. Riks-Disconten i38. Revisorer för granskning af Låne-Contoirens förvaltning och räkenskaper 2. Räntaj angående upphörande af beräkning af ränta på ränta i Banken 6g. Memorial, i anledning af återremiss io3. i anledning af väckt fråga om nedsättning med 1 pro cent af räntan å alla lån, som utgå från Banken och derunder lydande Contoir 82,87,88. Memorial, i anledning af återremiss 108. Sedlarj jemför Prasscriplion. angående fortfarande af sedlar å 16, 1 2 och 8 sk:s valeur 21. Utlåtande, i anledning af anmärkningar 65, Memorial, i anledning af Preste-Ståndets skiljagtiga beslut 100. förslag lill sammanjemkning 129.
Hvad angår att köpe-, bytesoch gåfvobref skulle vara de handlingar, hvarå chartse-sig.-afgiflen vanligen försnillas, får jag anmärka, att, såsom jag af sakkunriig'person hort uppgifvas, dessa köpe-, bytesoch gåfvobref stundom blifva liggande i häradshöfdingarnes archi v och ej utlemnas,- och i sådant fall torde de val der kunna ligga ocharterade, hvarigenom häradshöfdingen erhåller tillfälle att försnilla charttesig. -afgiften derför. Jag får således förnya min begäran om bifall till Utskts förslag, så mycket mera som en person med större erfarenhet än jag, Hr von Hohenhausen, nu instämt i detta yrkande. Hr Pal mc rantz: Jag vill ännu en gång till besvarande upptaga det förnyade påstående af den sista värda talaren, att försnillningar af chartas-sig.afgiften för köpe-, bytesoch gåfvobref lätteligen skulle kunna äga rum, enär dessa handlingar stundom blifva i rätternas archiv qvarliggande. Jag får, i anledn. deraf, till hvad jag förut yttrat ang:de hvarje parts förmåga att sjelf kunna controllera , huruvida dessa handlingar blifvit belagda med riktig charta eller ej, endast tillägga att sådana handlingar, hvarom nu är fråga, blifva ej i rätten qvarliggande längre än till lagfartens slut, då de alltid utlemnas till den part, som ingifvit dem. Att någon part skulle uraktlåta att dem återtaga, tror jag vara högst sällsynt, enär de för vederbör, ägare oftast äro af större vigt än sjelfva fastebrefvet. Det var blott detta, hvarom jag velat upplysa den sista värda talaren. Hr Ed en hjelm, Gillis: På grund af hvad jag yttrade, då denna fråga förra gången förevar., och hvad jag uppgifvit i min reservation, yrkar jag att författningen i detta afseende måtte förblifva sådan, som den nu är.
; t tzlat oiii iiietodistkyrkans tillstand i Caiiadit saint om Btskilliga iiiissioiiärer, Iivilka före lioiioin dar hade verkat. Den beslirifiiing, soiii daivefter följer. pii Creeoch Saltemx-india.- nernas lif saint pk författarens afveutyrliga fii.cler iiied kanot och liiindsläde i deras land, ä r i allmiiiihet intresseriickaiiiie, oiii i w n ock stnndoin fiiiiier de ofta iterkoiiimande oiiir~r.i~elsehistwiei ' iia ii5got etiiforiiliga. Ylera bland dessa ar0 dock iilycket rörande. Boken a r hiillen i en from iiietodfstiskt kristlig mrla. Deii ar. visserligen ej sarskildt afsedd för ung (!oi~i, m i i fijr deii] iblmd (k unga, soni iiilgot. intressera sig för iiiis~i~~~~sv: ~rksa !iiliet~~i, !&lt;II~IIZ; I vi i alla fall rekoniinendera denna bok, sasctir; bide urider1i; ill: iiide och iiistriiktiv. Spriket ar enkelt och öfvei1slttiiiiige1i god. Jaennes Cook eller jordrii riiridt ti ' t. qbiige: .. Rearltetiiiiig friin tyskaii af D. S. Hector. Pris a,::,. Janies Cook, Iirars resor och iitieii Ii&amp;. 5t.o ~kild~iidt?, iii. deii store upptäckaren af Aiisrralieii, S; jailc; \ viciisöarni?, Sy2 l ' aletloiii:? ;; m. in. Bei.attelsen oiii fattar lians f6r.s: ~ resa;.
De framställa med en bedröflig visshet verkligheten af en förstörande handels-undervigt, förorsakad af en öfverdrifven importation af främmande varor, dels gynnad af Författningar och dels med fräckhet missbrukad undten bristande controll emot lagstridiga företag; och under det att vexel-coursen uppjagas till en förut nästan okänd höjd och Landets vigtigaste näringar försättas i vanmagt och förlägenhet, linner man smaken för främmande öfverflöds-artikiar och en förderflig luxe spridas till alla folk-classer. Om verkningarne af denna vådliga belägenhet skola för en framtid förekomma®, så måste dertill nyttjas sådana kraftiga anstalter, hvarigenom det onda må till sin grund och anledning häfvas. För ett lands inre hushållning måste det gifvas vissa bestämda, i alla tider och skiften oföränderliga grundsatser, hvilka, med ståndaktighet följde, skola ofelbart verka till ändamålet. Ovanliga fyändelser kunna för någon tid hindra framgången af de bästa anstalter; men de böra aldrig kunna förändra de grunder, på hvilka, en till allmänt väl syftande Stats - hushållning hvilar. Sverige, tryggadt genom sin Regerings vishet och insulaira läge från vådan af att inblandas i främmande Mag ters strid, kan med större - §i6 Dm so Juni yte sjelfständighet, ari de flesta andra Europeiska Folkslag, bestämma rigtningen af sin Nationellå Industrie uti de många gagneliga näringsgrenar, hvartill dess naturliga fördelar lemna så gynnan* de anledningar. Förenadt med Norrige och omjutVéf af 2:ne haf är det, sedan Finland och Pom. mern blifvit afträdde, i tillfälle att för beredandet af sitt inre Välstånd använda de krafter, soth under loppet af 2:ne secler med så mycken ära och. sså liten varaktig framgång blifvit förspillde till aflägsna provinsers försvar. Verkningarna af denna lyckliga belägenhet, skola Under en Styrelse, som med faderlig omsorg vårdar sig om .Landets odling och näringarnas förkofran, icke länge dröja att visa sig.
Den l:sta April 1840, efter det nödiga föreståndare och lärare blifvit antagne, börjades undervisningen och 9 elever mottogos genast. Deras antal har sedermera årligen tilltagit och nyttan af institutet, genom redan kringspridde, från institutet utgångne rättare-elever, har försports, och de husbönder, sorn erhållit eleverne i sin tjenst, hafva funnit sig med dem synnerligen belåtne; De äro egentligen undervisade uti praktiska jordbruket och huru jorden skall behandlas för att, i hvarje olika fall, lemna högsta afkastningen. Arealen på Orup är i ekonomiskt hänseende något inskränkt, för att lemna eleverna undervisning i den vidsträcktare landt-ekonomien; dock meddelar Läraren äfven härutinnan underrättelser åt eleverna, i synnerhet åt dem utaf ståndspersons-klassen. Institutets ledare hafva väl flere gånger funnit sig i brydsamheter i afseende på institutets pekuniära tillgångar, men deruti rönt en betydlig lättnad genom det anslag med 1,000 R:dr Banko årligen, som Eders Kongl. Majrt allernådigst beviljat. Ännu och så länge stället icke varit forsed t, med för nyodlingsföretag tillräckliga byggnader, hvilka förorsakat dryga utgifter, är penninge-föriägenheten icke håfven. Hoppet att få bibehålla öförändradt, om icke tillökat ofvannämnde anslag, utgör till stor del vilkoret för inrättningens bestånd. Vidsträckta odlingar och i följd deraf nödige ansedda byggnader å stället, hafva icke ännu, ehrner grödorna varit sällsynta och ovanligt gifvande, kunnat hembära tillräcklig inkomst för utgifternas betäckande. Elevernas antal för närvarande uppgår till 20, och 49 elever öro utexamierade från institutet. Detta 5 antal vore nära dubbelt om utrymme och andra lokala omständigheter medgåfvo intagande af alla dem, som söka inträde vid institutet. De lärorika föredömen institutet meddelat och den större uppmärksamhet
Här fä de fattiga anlitas. — Deras »vilkor böra da åtminstone förbättras, och jag skall redan skotta mia lycklig om jag ock endast bertill skulle någor kunna bidraga. Ett inkast mot nödwänd>aheken ak Minister Pensions Starens förbättrande, torde af någon mindre underrättad hämms af ben i dest föreställning radande Uprigkigheten uri sielfwa Ministerns aflömngs, Stat 6, 7 till 8200 R:drs ärlig loa tyckes wara ett rent tfwerflöd i deras ögon, som »nätä alt med sitt närmaste mätt, till sch med bens som följer scola» af Ri - 1472 Den 2i December. kers allmänna lönings Stat ända till wäta dagar, Ae 1766 dä som sagbt är, Minister R-glememct sednast bles ofwersedr, moro Rikus Högste Embetsman, ds sa kallade Herrar Riksens Råd, hwilka uran att någor förspilla för der utmärkta, jag körs nästan säga, det ojämförliga anseende de njöro sä Utom som inom Riket, likwäl ej hade större lön än as 2200 N:d och i pension 666 N:d 52 sk, Dura oagtadr stadgads Reglementet, dä redan för Rikets Mimstrar wid främmande Hos de lönings wilkor, som oswansöre blifwie upgifne, de lära således funnits uödiga, relarift lill de Länders dä warands dyrhet dil deste män skulle afgä. Manne denna dyrhet ej sedan tilltagit?
Mgra för saken intresserade damer satte sig i spetsen för företaget, och p&amp; deras föranstaltande samlades itskilliga prof på kvinlig handaslöjd, Iivilka före afsandandet till Wien framlades för alimänlieten på en utställning i Stockliolin hösten 1872. De som iiiinnas denna liandaslöjdsutställning instainina säkert i livad en auktoritet inom facket om densamina yttrat: satt det hos alla tankande och konstnärligt anlagda kvinnor väckte Iiäpnad ocli förvåning att se den oerhörda mängd arbete och god vilja som nedlagts för att ernh s % opraktiska och i afseende på m a k s % bedröfliga resultat)). Men om wienerutställningen nr så väl konstnärlig .soiii praktisk synpunkt kunde betraktas som förfelad, blef den till sina verkningar desto betydelsefullare. De erfarenheter man vunnit om det kvinliga handarbetets ståndpunkt i vårt lalid voro visserligen nedslående, men de. vackte till lif en önskan, att en friskare fläkt måtte blåsa. in på det sterila omrhdet, en önskan som tog form och gestalt, då på vkreii 1874 föreningen Handarbetets Vänner stiftades. Det inflytande, soin denna, i ordets sanna bemärkelse fosterländska ocli konstnarliga stiftelse ' utöfvat på handarbetets höjande i Sverige, a r sh allmänt erkandt ocli s % ofta framhållet, att vi ej närmare torde behöfva in1åt.a oss på ämnet. Men afveu andra skolor för konstslöjd och textilkonst hafva, paverkade af Hand. Van., under de senare Hren uppstiitt på olika orter inom landet, livar och en utgörande en viktig länk i det svenska kvinnoarbetets utvecklingsliistoria, livar och en i. sin inån bidragande till det uppsving som handarbetet p&amp; de sista åren hos oss tagit, och det är världsutställningen i Chicago, som nu gifvit den svenska kvinnan en osökt anledning att visa p % hvad satt hon lyckats tillgodogöra sig de två sista decenniernas lärdomar och erfarenheter. Efter dessa inledningsord ber jag.lasaren med mig taga en öfverblick af DanikomitBiis utställning.
N:o 7, ang:de föreslaget tillsättande af särskildt Utsk. för behandling af K. Propos:r om förändring i grunderna för bevärings-inrättningen, m. m.; Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: N:o 20, i ani. af väckt motion om inskränkning i allmänhet af tjenstemännens antal, nedsättning af deras löner, indragning af embetsverk rn. m.; N:o 21, i ani. af väckta motioner ang:de förändring i sättet för kronobrefbäringens utgörande m. m.; N:o 22, i ani. af väckt motion ang:de förändrade föreskrifter i afseende å laxfisket i den så kallade Pukaviks-fjorden i Blekinge län; N:o 23, i ani. af väckt motion ang:de skyldighet för sparbankerna i riket att å derstädes insatta medel för närv:de gifva minst fem och en half proc. ränta m. m.; N:o 24, i ani. af väckt motion om den ändring i Kongl. Coopvardi-reglementet d. 30 Mars 1748 och Kongl. Kungörelsen
Jag tror alt den siste värde talaren något misstagit sig, då han förmodat, att hvad jag yttrat blott skulle hafva afseende på R. o. Ad. såsom Stånd; ty om K. M. skulle finna för godt att taga sin hofstat äfven utom den - >74 Den 19 Augusti f. ni. na kast, ser jag ingenting, som hindrar det, och jag lior äfven alt så skett; ty jag vet icke, att alla hofkamererare, hofchatullmakare, hoffourirer med flera äro adliga personer, men att dessa titlar eflersträfvas, likasom direcleurs-fullmakter, äfven af ofrälse personer, tror jag mig med visshet veta. Jag skulle gerna se, om det vore möjligt, att dessa missbruk kunde förebyggas; men fö'ljden blefve väl ingen annan än den, att de, som nu blifva ekonomi-direcleurer, i stället hlefvo adelsmän eller riddare, så att vinsten icke blefve särdeles stor. Hr Tersmeden, Gustaf Reinhold: Jag förenar mig helt och hållet med de herrar, hvilka talat för bifall till Const.Utskrs betänk., hvilket, ehuru kort det är, synes mig ganska väl motiveradl. Motionären har redan tillkännagifvit, huru man allmänt öfverklagar den fåfänga och flärd, som påbördas Svenska nationen såsom karaktersdrag; och all de hafva sin näring uti titlar och rang utöfver innehafvande embeten, är utan tvifvel. Han har satt i fråga, om dessa titlar äro gagneliga för tjenstemän så väl militära som civila. Jag tror att dessa titlar hafva bidragit till det aftagande i högre och bättre mening af den esprit och lydnad, som i allmänhet visat sig inom så väl civila som militära ståndet. Jag tror, att den underlydande capitainens aktning för sin major bör grunda sig derpå att den sednare är major och den förre capitaine; om nu capitainen får öfverstelieutenants-fullmakt, så är det naturligt, att alla underlydande officerare böla anse honom äga större förtjenster än majoren. Sådant skall förminska det stränga begrepp om aktning, som de underlydande böra hafva för sina förmän.
Möjligt är att jag uttryckt mig mindre tydligt, men förhållandet är dock sådant som jag påpekat, emedan samme prest ofta predikar i flera kyrkor och tiden för gudstjensten i församlingen då varierar. Så är t. ex. i ett pastorat, der jag eger en egendom, förhållandet det, att i ena kyrkan börjas gudstjensten kl. 10 och i den andra kl. 1, men dermed alterneras och då de personer, som bevista sådana sammankomster, vanligen icke infinna sig vid allmänna gudstjensten och icke taga kännedom om vid hvad tid gudstjensten börjar, kan konfusion lätt uppstå. 1 städerna hålles dessutom, såsom bekant, gudstjenst ofta flera gånger under söndagen i hvar kyrka och å olika tider i olika kyrkor och derigenom kunna sådana sammankomster den dagen nästan omöjliggöras. Denna sak är dock mindre väsendtlig; hufvudsaken är, att jag anser olämpligt att förbjuda personer, som icke bevista gudstjensten, att få idka andakt under den tid, då högmessogudstjenst förrättas. Vidare har Hr Gr:n ansett den af mig i afseende å sednare mom:t af 1858 års förordning föreslagna redaktionsförändring vara otjenlig. Detta kan visserligen vara en småsak, men jag föreställer mig att de föreslagna ordalagen äro bättre, emedan de äro desamma, som förekomma i 16:de §:n af Regeringsformen. Dessutom torde det vara uppenbart att uttrycket »ledande till söndring i kyrkligt hänseende» kan dragas till nästan allting, och att de af mig föreslagna ordalag äro mer bestämda. Hr Gr:n har i afseende å mitt förslag att ändra lista §:ri af 1860 års förordn. yttrat, att han förgäfves sökt någon af mig vid föreg:de riksdag mot denna § rigtad anmärkning. Häri har Hr Gr:n visserligen rätt, men jag har redan förut tillkännagifvit anledningen vara den, att jag ansåg K. M:s förslag vara ett steg framåt, och att Borgareoch Bonde-St:n icke skulle vilja gå längre.
Ropades starka ja, blandade med åtskilliga nej, hvarpå H. Ex. förklarade sig hafva funnit, att ja öfverröstat nej. Frih. Cederström: Jag får till protocollet reservera mig emot det fattade beslutet och protestera emot den, i strid med lagen för Bankens vexling, bestämda grund för vexclköps slutande. 158 Den 7 Februari. 3:dje punkten af Utsk:s förslag lill reglementariska föreskrifter, blef härefter föredragen. Frih. Cederström: Denna 3:dje punkt anser jag vara helt och hållet öfverflödig, och gerna kunna uteslutas. När Ständerna hafva öfverlemnat ål Bancofullm. att köpa och sälja vexlar, så är det klart, att det måste finnas personer på hvilka de dragas. R. o. Ad. biföll 3:dje punkten af Utsk:s förslag. Då nu 4:de punkten af Utsk:s förslag föredrogs, blef densamma af R. o. Ail. bifallen. Vid föredragning af 5:te punkten, yttrade sig Hr von Hartmansdorff: Ehuru jag vet, att det är förgäfves att här göra anmärkmr, anser jag mig likväl för sammanhangets skull böra nämna, att jag i detta fall vidblifver den åsigt jag förut yttrat. Utsk:s förslag i 5:te punkten blef af R. o. Ad. bifallet. De öfriga punkterne af Utslcs förslag till reglementariska föreskrifter, blefvo sedermera föredragna och af R. o. Ad. bifallne. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Närmast i ordningen till föredragning är nu StatsUtslcs utlåt. Då det likväl är temligen långt och innefattar många punkter, deruti Utsk. dets afstyrkt och dels tillstyrkt anslag till betydliga företag, men tiden nu är så långt framskriden, att R. o. Ad. icke kan hinna att i afton genomgå det, så vågar jag vördsamt föreslå, alt detta betänk, nu mätte förbigås, och att Hr Gr. o. Landtm, täcktes föredraga något af de öfriga målen, söm stå på listan.
Att bland de i Författningarne föreskrifne Prestanda, saknades Öfverste Ulfsparres OriginalDiplome oell Vapenplåt, hvadan Friherre af Klercker, såsom Ledamot i RiddarliusTJtskottet, äfven varit af den tanka att förr än dessa Praestanda blifvit fidlgjorde, Introdnction ej heller borde meddelas. Undertecknad ProtocollsFörande utbad sig få upplysa, att ehuru Författningarne, på sätt Friherre af Klercker eriodrat, stadgade att, bland de till Introductions vinnande erforderlige Praestanda, /ifven räknades OriginalDiplomets och Yapenplåtens företeende, hade likväl vid alla tillfällen antingen korrt före tillstundande eller under loppet af inträffad Riksdag, i förra fallet, RiddarhusDirectionen och i det sednare RiddarhusUtskotlet icke ansett sig böra förvägra en af Kongl. Majit uti någon af de Adelige Värdigheterne uppböjd Person, utöfningen af dess Riksdagsmannarätt, enär han företedt behörige Qvittencer öfver alla Penliingeafgifter, samt Genealogie och Bevis från vederbörande CancellieExpedition, både att han verkeligen blifvit af Kongl. Maj:t med den uppgifne Värdigheten benådad och att OriginalDiplomet vöre under arbete, med tillämpning hvaraf RiddarhusUtskottet i förevarande fall, och eliuru Öfverste Ulfsparre ej företedt dess OriginalDiplome och Vapenplåt, dock enär han i öfrigt uppfyllt alla skyldigheter, på honom ankommande, ansell honom hafva fullgjordl dess lill Intro - 250 Den 24 Januarii. ductions vinnande erforderliga Prasstarida,samt anmodat undertecknad att hos Herr Grefven och LandtMarskalken sådant anmäla, på det InLroduction måtte kunna af Piidderskapet och Adelil åt Öfverste Ulfsparre meddelas. Uppå Herr Grefven och Landt Mar skalkens härefter framställde Proposition, klef Introduction, under N:o 367 bland Friherrar, åt Öfversten Friherre Ulfsparre beviljad.
* * * En sorlande ifrig skara brusar här inne vid musikkapellets toner. Men vi lotsa oss skickligt fram genom trängseln. På bord, hyllor och montrer i en lång sträckning erbjuder sig ett rikt färgspel af växlande stoffer och motiv. Det är de textila kvinnoarbetena, som, hvilket är helt naturligt, behärska det första intrycket genom sin mängd och sin dekorativa prakt. » Handarbetets vänner » föra naturligtvis främst af alla sina runor med den äran: en utsökt samling af broderier och väfnader af alla slag bär vittne om de oaflåtliga framsteg, det lifskraftiga sällskapet åstadkommer för vår inhemska handarbetsoch textila konst. Mästerliga gobeliner i mjukt förtonande färger med blomsteroch fruktmotiv, svällande mattor i flossa med stilren komposition, portierer i egendomliga färgbjärta skånska väfnader, möbelbeklädnader, kuddar och afdelningsskärmar i alla slags konstsöm och stilar, broderi och applikation, kläde, silke, läder — en sannskyldig färgernas och stilarnes fest, vid hvilken ögat berusar sig. Selma Giöbels utställning står värdigt vid sidan häraf. V i hinna icke ingå i några detaljer af all denna handarbetsrikedom; för de talrika besökariunorna af de permanenta utställningarna här i hufvudstaden äro de förut välbekanta. Bland mera representativa namn på detta område saknas nog icke många; Tora och Jakob Kulle gå i spetsen för den originella skånska väfnadsindustrien, som i Amerika bör ha utsikt att göra uppmärksamhet och lycka. Tekniska skolan har en mångsidig afdelning prof på de kvinnliga elevernas arbeten inom alla dess olika läroområdeu, ritning, målning, modellering, metallarbeten, träslöjd m. m. Från landsorten ha rikliga bidrag insändts; från det nordligaste Sverige till det sydligaste äro skilda landskap representerade. Frö- ken Ingelotz och fru Charlotte Randel utställa vackra samlingar af de delikata, världsberyktade vadstenaspetsarne. * Men när edra ögon, kära följeslagarinna, hunnit vänja sig vid denna brokiga lek, skall Ni så småningom upptäcka flere detaljer af intresse, äfven sådana som icke kunna räknas till de textila konsterna, kvinnornas gebit par préférance.