Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt gällande föreskrifter eger den sednare icke förfoga öfver den ekskog, som finnes å bostället, men undfår, när för Kronans — vanligen flottans — räkning hugges dylikt virke, ersättning, derför enligt särskild taxa, såsom en uppmuntran »för det han vårdat skogen.» År bostället för löningsfondens räkning utarrenderadt, tillfaller denna ersättning arrendatorn, såvida ej särskildt förbehåll derom i arrendekontraktet annorlunda bestämmer. Nu skall det, enligt hvad omförmäldt blifvit, hafva handt, att å boställe af icke större godhet, än att vid den år 1833 verkställda lönereglering med indelta armeen dess afkastning uppskattats till allenast 213 R:dr Banko, år 1864 för Kongl, flottans räkning huggits ekvirke till den myckenhet, att ersättningen derför enligt nu gällande taxa uppgått till mer än 5,000 R:dr R:mt, som enligt lag tillfallit boställshafvaren. I betraktande af den oj emna och obilliga fördelning af ett boställes förmåner och afkastning, som härigenom uppkomme, i det att en blifvande innehafvare af bostället icke kunde påräkna någon afkomst af ekskogen, sedan en så betydlig afverkning nyligen skett, har blifvit hemstäldt, att i gällande stadganden rörande förevarande angelägenhet måtte vidtagas sådan förändring, att berörda betalning för ekvirke måtte komma bostället till nytta och i sådant Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers und. Skrifvelse, N.o 75. 37 sådant ändamål erläggas till vederbörande Regements-boställsdirektion, att af densamma förvaltas. Denna framställning och de derför anförda skäl hafva Rikets Ständer ansett icke böra lemnäs utan afseende.
FRÖKEN ser på sitt ur. Drick inte så omåttligt, ni blir rusig! FRÖKEN. Hvad skulle det göra? Hvad det skulle göra? Det ar simpelt att berusa JEAN. sig! Hvad ville ni säga mig nu? FRÖKEN. jag skall tala, för det är bara ni som talat hittills. Vi ska fly! Men vi ska tala först, det vill säga, Ni har berättat ert lif, nu vill jag berätta mitt, så gen tillsammans. känna vi hvarandra i botten, innan vi börja vandrin JEAN. ångrar er efteråt, då ni gifvit ert lifs hemligheter till pris! Ett ögonblick! Förlåt! Tänk efter, om ni inte Är ni inte min vän? FRÖKEN. JEAN. Jo ibland! Men lita inte på mig. FRÖKEN. heter känner eljes hvar man. Ser ni, min mor var af ofrälse härkomst, något mycket enkelt. Hon var uppfostrad i sin tids läror om jemlikhet, qvinnans frihet och allt det der; och hon hade en afgjord henne, svarade hon att hon aldrig ville bli hans Ni säger så bara; och för öfrigt: mina hemlig ovilja för äktenskapet. När derför min far friade till hustru, men... så blef hon det ändå. Jag kom till verlden mot min mors önskan efter hvad jag kunnat förstå. Nu skulle jag af min mor uppfostras till ett naturbarn och till på köpet få lära allt hvad en qvinnan var lika god som mannen. Jag fick gå i gosse får lära, att jag skulle bli ett exempel på huru gosskläder, lära mig sköta hästar, men icke gå i lagårn; jag måste rykta och sela på och gå på jagt, ja till och med försöka lära jordbruk! Och på gården Fröken Julie. sattes männen till qvinnosysslor, och qvinnor till manssysslor med den påföljd, att egendomen höll på att gå under, och vi blefvo till åtlöje på trakten. Slutligen måtte min far ha vaknat ur förtrollningen önskan. Min mor blef sjuk hvilken sjukdom det sig på vinden och i trädgården, och kunde bli ute och han gjorde revolt, så att allt ändrades efter hans var vet jag inte men hon hade ofta kramp, gömde hela natten. Så inträffade den stora eldsvådan som ni hört omtalas.
Vid pröfningen häraf, håfve Wi funnit godt, att, med gillande af den upprättade aflöningsoch utgifts-staten, i nåder till efterrättelse godkänna de föreskrifter, hvilka J i afseende pä kontrollen å uppbörden och redovisningen föreslagit. Meddelande eder detta till svar och behörigt iakttagande, befalle Wi Eder trud Allsmäktig nådeligen. Stockholms Slott den 4 Maj 1850. OSCA R. .! F FÅHRAEUS. Kongl. Maj-.ts Befallningshafvaudes i Norrbottens län underdåniga utlåtande, I anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af 1850 och 1851 års räkenskaper för nämnde läns arbetshusfond. Stormäktigste Allernådigste Konung! Till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning uti bifogade remiss af den 3 dennes, tecknad å Rikets Ständers sednaste församlade Revisorers berättelse, angående länets arbetshus-fond, får jag härmed i underdånighet afgifva utlåtande. Redan år 1851 hade Ständernas dåvarande Revisorer fästat sig vid ifrågavarande fond och föreslagit, att dess behållning måtte till Riksgälds-kontoret öfveriemnas. Häröfver hörd, hemställde jag, i underdånigt yttrande af den 6 Fehrman 1852, att, derest berörde förslag vunne bifall, fonden likväl måtte länet reserveras; men sedermera har någon öfverflyttning deraf icke blifvit anbefalld. Förut är genom Kongl, brefvet af den 23 September 1835 i nåder förordnadt, att, till fondens förkofran, dess tillgångar borde utlånas; hvilken föreskrift jemväl blifvit iakttagen under de år, då medlen ej varit använda till beredande af arbetsförtjenst åt fattige arbetslösa personer. Nu har emellertid fonden icke på många år varit härtill begagnad, utan ständigt utlånad, hvarigenom de förluster, som genom arbets-anskaffningen uppkommit, till större delen blifvit ersatta.
Den hemmawarande Allmogen skulle troligen längt mera finna sig belåten med rättelser uti denna och flere antra Författningar, hwilka utan särdeles ändamål öro beswärade, än om deras Med-Ständers Privilegier blefwo rubbade, hwarutaf de pä intet satt kunna draga nägon winst. Wära Skogs - och Jagt - Förordningar utgöra tilsammans en widlöftig bok; jag tror at Den iZ Julik. 177 at de med förmän skulle kunna rrdussras til innehället af nägra fä sider, om allt det öfwerfiödiaa förswann, och dä meoqifwer jagatIägcri-betjeningen kunde indragas. Deras löner äro knappa, sä at winsten för Kongl. Majit och Kronan more mindre än för allmänheten. Men under hwad händelse som bäldst, lärer billigheten fordra mot denna cla§ af medborgare, hwilka i allmänhet äro ganska fattige, at spsilorns ej mdragas genast utan succesiiv", allt som desin Ämbetsmän förswinna genom dödsfall eller befordringar Lil andre Stater. Llsr! LtellLrr börser. Nemitkerades ti! allmänna Beswärsoch Oeconomie-ULffottet. Företogs til afgörande Stats-UtskottetZ Betänkande rörande lönerna för Stats-Ministrarne, samt Statsoch Justitie-Räden, jämte det ätföljande votum af Friherre lälken crLlltL, folian 'NilbLlm. Herr 8cbult2snlie!m, Dsvist, EburtV ogerna jag motsäger en Ledamots mening, hwilken äger all min högaktning, nödgas jag dock anföra nägra ord til försmak af Högloft. Statsutskottets tagna Beslut om Stats - och Justitie-Rädens löner. Statswerket och Hushäll«ing med publique medel är mig högeligen om Andri? Band. 3S. hjkk» 178 Den 15 Julik. hjertat; men för mycken knapphet wid de nu i fraga warande löner anser jag likwäl för ffadlig.
Inom Staden är en Lärdoms-Schola, som befinnes i godt skick, under tillsyn af Piector och T vänne Colleger, hvilka njuta lön af Allmänna medel och enskilde Donationer, samt husrum af Staden. Äfven finnes der en Vexel-undervisnings-Schola, som rymmer i5o Barn, gemensam för Staden och Lands-Församlingarne samt grundlaggd genom Eders Kongl. Majrts Nådiga frikostighet och någre enskifte bidrag. För Läraren har Alingsås Socken anslagit rån torne af Irenne små jordlägenheter som blifvit från Kronan återvunne; Men dessutom saknas hvarje annan löne-tillgång, än den Pastor kan årligen insamla genom frivillige bidrag, af Församlingarnes Invånare. Fattigförsörjningen, hvartill Stadens Invånare sammanskjuta medel, vårdas sorgfälligt af en derför inrättad Comité och har adragit Staden betydlige kostnader i synnerhet under åren 1827 och i83{, då för en viss tid utdelning af mat till de fattige dageligen agde rum. För Hälso-vården lönar Stadens Cassa en Läkare, som nu tillika är Extra Proviueial-Läkare uti det efter sista Riksdag inrättade tredje Provincial-Läkare-Disli idet. Stadens Drätsel-Verk förvaltas af en serskild Commission, i öfverensstämmelse med derom af Eders Kongl. Majit fastställt Reglemente; Och hafva flere nyttige förbättringar å Stadens Gator, Broar och allmänna platser i sednare åren skett, genom denna Commissions försorg. c) Borås. Staden är anlaggd under Konung Gustaf Adolph den Stores Regeringstid, år 1622, förnämligast med afseende på den Reseoch Gårdfaii-handelsrörelse, som derstädes än i dag idkas, och hvaraf Stadens bestånd hufvudsakeligen beror:
En obestämd känsla af tvång kom ifrån detta ögonblick öfver dem alla. Fru Emerentia föll dock snart i en halfslummer och insomnade slutligen helt och hållet, allt under behagfulla drömmar om gamle hans excellens i stora generals-uniformen och hans gemål med juvelsmycket. Men Blenda sökte förgäfves nyckeln till den förändring, som föregått med hennes älskare. Den poetiska tystnaden vid frukosten – en tystnad långt vältaligare än ord, emedan de ersattes af blickarnas och åtbördernas språk – fans ej nu. Men i det närmaste tego de ändå. Han var försänkt i tankfullhet, hon i ångest. Och de småleenden, de halfva suckar, som då och då utbyttes, syntes, i stället att lifva dem, snarare öka deras förstämning. Emellertid rullade vagnen utåt vägen. Hästarna tycktes ila fram. ”Kusin Jean, kusin Jean, se då dit bort!” ropade Blenda. ”Om ingenting annat kan uppväcka er ur denna oartiga tankfullhet, så måtte väl åsynen af detta ställe göra det – jag är viss att Adam och Eva icke hade vackrare i paradiset.” ”Ni tycker då mycket om denna trakt, min lilla älskliga kusin?” ”Ja, jag tror väl det se detta genomskinliga vatten med sina små tre fyra alnar långa skogsholmar, som just tyckas färdiga att segla, så snart vinden fattar i deras gröna segel se ack, se den lilla båten i vassen der borta – och den mörka skogen och de stora ljusa ängarna och der längst ute på udden det vackra perlgrå huset med en riktig klippmur, sådan som de hade i borgfröknarnas tid Mamma, vakna då Åh, låt oss stanna här, eftersom vi ändå äro ute på äfventyr och få uppehålla oss hvar vi finna det bäst!” ”Det var just meningen att stanna här!” svarade kusin Jean. ”Om kusin Blenda följer riktningen af min hand, så upptäckes lätt en liten paviljong der längst bortåt venster den har jag på förhand lånat, och der väntar oss. vår middag, emedan detta ställe verkligen är ett af de mest poetiska bland Stockholms sköna omgifningar.” Blenda klappade händerna af förtjusning öfver det präktiga förslaget. Och fru Emerentia gnuggade sömnen ur ögonen för att ändtligen i vakande tillstånd få skåda fortsättningen af drömmen.
Gate må vid nuvarande innebafvarens afgång öfverlåtas lill nämnde köping, beslöt Ridderskapet och Adeln, att, med godkännande af Utskottets afstyrkande af bifall till motionärens förslag, afslå Utskottets hemställan att Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:t ingå med en underdånig anhållan i ämnet. S. D. Vid föredragning af Stats-utskottets den 12 dennes e. m. på bordet lagda memorial J\:o 50, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 15, fann Ridderskapet och Adeln detta memorial icke kunna föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarne. S. D. Vid föredragning af Rån ko-utskottets den 12 den ires e. nr. på bordet lagda utlåtande N:o 20, i anledning af återremiss utaf Utskottets memorial N:o 3, fann Ridderskapet och Adeln detta utlåtande icke föranleda lill annan åtgärd än alt läggas till handlingarna. S. D. Föredrogos och biföllos Banko-utskottets derr 12 dennes e. m. på bordet lagda Utlåtanden: N:o 21, i anledning af väckt motion, att vederlräftighets-bevis, utfärdade af den i hvarje församling valda socken-nämnd, måtte för lånesökande i diskont-verken såsom giltiga antagas; och N:o 22, i fråga om afskrifning af åtskilliga från låne-kontoret i Götheborg ulgifna diskontlån, äfvensom af derstädes balanserade öfverränlor. Från Hög v. Preste-ständet. S. 1). Uti insärrdt protokolls-utdrag af den 12 dennes hade IledervBonde-ståndet med Preste-ståndet communicerat sitt samma dag fattade beslut, att, som upplyst blifvit, det några exemplar af det sistlidne riksdag till trycket befordrade, af lagberedningen afgifne förslag till kriminal - 74 Prot.-utdrag den 10 Februari 1848. Jag icke mera fuimos till utdelning, berörde förslag skulle ånyo till trycket befordras saint utdelning deraf till Ståndets ledamöter ega ruin.
Denna tillsyn vore, i min tanka, så ytterst väsendtlig, att derpå berodde, huruvida hela inrättningen skulle uppfylla sitt ändamål, eller icke. En, om ock underordnad, fördel af nämnda förändring skulle möjligen blifva den, att chefskapet öfver Polispersonalen icke ovilkorligen fordrade en person, som vore till yrket lagfaren, hvarigenom en vidsträcktare krets öppnades för valet af en sådan person, hos hvilken, om han skulle vara kallet vuxen, ändock måste finnas en ganska sällsynt förening af egenskaper. Huru förhållandet skulle ordnas emellan Polischefen och den allmänna åklagaren; om sättet, huru de förhör, som, om ock under annan form, måste hållas med brottslingarne, skulle försiggå; om urskiljandet af förekommande måls rätta forum, antingen det skulle vara Polisdomstolen eller 108 allmän domstol, — om allt detta oell mera dylikt förmodade jag, att särskilda bestämningar, efter sig företeende omständigheter, borde stadgas. Ehuru jag af ofvanomförmälda orsaker endast i de allmännaste drag kunnat antyda de förändringar i hufvudstadens polisinrättning, som af omständigheterna påkallades, hade jag dock, i betraktande deraf, dels att ett ämne af dettas omfång och vigt näppeligen skulle i en framställning sådan som den då förevarande kunna och böra fullständigt afhandlas, dels ock att saken svårligen egnade sig att, utan förutgången vidlyftigare utveckling och pröfning, af Kongl. Maj:t omedelbarligen afgöras, trott mig böra i första rummet afse behofvet af åtgärders vidtagande, ju förr desto heldre, i den antydda syftningen. *) 2:o angående öfverståthållare-embetets Kanslis organisation och arbetssätt.
Enligt 1833 års Mantalslängder uppgår folkmängden i Länet, oberäknad Särna socken, inom hvilken, såsom från skatt befriad, mantalsskrifning icke verkslälles, till 154.817 personer, och då härtill lägges Särna sockens folknummer, som beräknas till omkirng 800, så utgör Länets hela folkstock 185,617 personer. Deraf äro: - 4 Mantalsskrifne: Mankön 35,888 Qvinnkön 41 -757?7,645 Mantals-frie: Mankön, äldre, 3,8u6 dilo minderårige 22,517 Tjenstgörande Soldater i>if)5 Qvinnkön äldre . 7,564 dito minderårige 22,090 * 3 > I ^ 2 Särna Sockens personal af begge könen och af alla åldrar ^°0r35Gi7 Folkmängden i Länet, som vid 1828 års mantals-skrifning uppgick till 130,829, liar således under de sista fern åren vunnit en tillvext af 4788 personer. Orsakerne till denna tillökning äro desamme, som i förra Berättelsen blifvit uppgifne, nemligen fortfarande fredslugn, skyddskoppympningen, god hälsovård, och utvägar till arbets-förtjenst. Någon märkbar förändring har icke föregått uti folkets bildning, seder och lynne, samt konstoch näringsflit, men beklagligen har välmågan aftngit, dels såsom en följd af de, under de sista åren, i synnerhet i Länets öfre delar, inträffade svaga skördar och dels i anseende till den för Bruksoch Bergverks-rörelsen under samma tid uppkomna mindre förmånliga conjunctur, hvarigenom allmogen till någon del kommit att sakna den betydligare arbets-förtjenst, som Bergsrörelsen under ett motsatt förhållande vanligen erbjuder och för denna ort är af så mycken vigt.
Äfven i förevarande fråga hafva visserligen anspeglingar blifvit gjorda derpå att, då våra efterkommande företrädesvis kunde hemtafördel af inrättningen, man äfven borde taga i beräkning deras skyldighet att i kostnaderne för densamma deltaga; mea i detta, likasom i andra, fallj har det förefallit mig alltför vanskligt och föga öfverensstämmande med' begreppen om en Mok hushållning, att anticipera på en oviss framtid. Dessutom saknas änDu i närvarande ögonblick hvad, som i första rummet torde erfordras för en säker vägledning af Ständernes omdöme rörande jneranämnde anslag. I ofvan åberopade skrifvelse hafva nemligen 1840 års Ständer anhållit, det Kongl, Maj:t måtte framlägga ett förslag i ämnet.- Ett af Öfver-Intendents-Embetet afgifvet underdånigt memorial, angående de calculerade kostnaderne för ett National-Musenum, i händelse det komme att förläggas å den af bemälde Embete föreslagna plats, finnes väl Kongl. Miijds skrifvelse bifogad; men huruvida Kongl. Maja funnit detta förslag, Stats-Utskotlets Utlåtande, N:o 202. ii antagligt, kan icke af de Utskottet meddelade handlingar inhemtas. Tvertem har man temligen allmänt hört omtalas, hurusom frågan örn sjelfva localen ännu icke på långt när skulle vara afgjord. Deraf beror likväl i högst väsendtlig mori hela calculen af koslnaderne, likasom förslaget om byggnadens construetion. Frågau torde följaktligen kunna antagas nu vara lika litet utredd, som den befann sig under förra Riksdagen, och det har under sådana förhållanden förefallit mig icke vara rätt väl betänkt att kasta sig in i ett företag, som anses komma att kosta nationen mer, än en half million Riksdaler Banco. Af dessa skäl har jag funnit mig ej kunna inom Utskottet rösta för pluralitetens beslut, utan böra mig deremot reservera.”
Men i afseende ä lievillnings-Vlskotlels lielänkande N:o 4S. 5 do extra ordinarie, inkomsterna är härifrån den afvikelse gjord, dels att tullinkomsten endast upptages till det belopp, som deraf återstår, sedan de bestämda ersättningarnc till Handelsoch Sjöfartsfonden och till Städerne för mistad tolag, blifvit afdragne, dels att bvämnnsbräimings-medlen uppföras till sitt netto-belopp, efter afdrag af de beräknade kontroll-, uppbördsoch redovisnings-kostnaderne. I följd häraf förekomma icke heller bland utgifterne i Riks-staten några anslag hvarken till bestridande af berörde ersättningar eller till godtgörande af kostnaderne för bränvinsbränningens kontrollerande, uppbördoch redovisning, ehuru dessa kostnader uti Rikshufvudbokens konto öfver Stats-verkets inkomster måste uti en särskild kolumn upptagas. Enligt Utskottets åsigt skulle det leda till enkelhet och reda, om Riks-staten i detta hänseende finge samma uppställning. som i allmänhet blifvit följd, så att, å ena sidan, tulloch bränvinsbrännings-medlen upptogos brudo bland inkomsterna, samt deremot bland utgifterna, under behöriga Hufvudtitlar, såsom förslagsanslag uppfördes, dels ersättningen till Handelsoch Sjöfartsfonden och Tolags-ersättningen, dels omkostnaderne för bränvinsbränningens kontrollerande m. m. Som likväl utgifterna under Riks-statens särskilda Hufvudtitlar numera äro till siffran bestämda, lärer vid innevarande riksdag någon ändring härutinnan icke kunna tillvägabringas; men dä det måste vara önskvärd! att likformighet i ofvannämnda hänseende ina vinnas, har Utskottet ansett sig böra hemställa: att Rikets Ständer mätte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, att Kongl. Majit, vid afgifyande af sin nådiga Proposition till Rikets nästsammanträdande Ständer, angående Stats-verkets tillstånd och behof, täcktes upptaga tullock bränvinsbrännings-medlen till deras brutto-belopp och deremot bland utgifterna, under behöriga Hufvudtitlar, uppföra de lörslags-anslag, Kongl.
Hindrad valman bör om hindret skyndsamt underrätta Gällstämmans Ordförande, som, i fall suppleant är vald, bör åt denna meddela den erhållna underrättelsen, jemte sådant protocolls-utdrag, som 2 f f omför mäler. 23 §. Röster vid valmannaval af gifvas muntligen af alla valberättigade, sorn sin rösträtt utöfva vilja. De, sorn styrka laga förfall eller utom gället bo, må dock sina röster skriftligen insända. Lag samma vare om Kronobetjente, hvilka icke'må vid valen tillstädesvara. lior till Constitutions-Uiskottets Memorial, N\o 85. 11 24 §. Af Ordföranden under skrif vet utdrag utur protocollet lemnäs de utsedda valmännen, såsom fullmagt. 25 §. Har någon frånvarande blifvit till valman eller suppleant för valman utsedd, skall han derom skyndsamt underrättas af den, som vid valförrättningen ordet fört. 26 §. Riksdagsmannaval å landet skall minst en månad förut kungöras. Kungörelsen utfärdas af den i 27 omförmälda valförrättare och uppläses på. samma dag i alla valdistrictets kyrkor, der Gudstjenst då hålles. I de församlingar eller capellag, der Gudstjenst den dag icke hålles, gånge som i 22 $ om kungörelse till valmannaval säges. 27 §. Riksdagsmannaval för landet skall förrättas å den ort, som Pröfnings-Comitéen bestämt, inför den Häradshöfding, under hvilkens domvärjo valdistrictet eller största delen af dess folkmängd lyder. Valet sker genom enkla, slutna, omärkta sedlar. Hvarje valman eger en röst. 28 §. Om, vid sammanräkningen af de enligt nästföregående ,§ afgifna rösterna, mer än hälften deribland finnes hajva tillfallit någon, vare han för valdistrictet Riksdagsman i Första Kammaren. Har så stor del af rösterna icke tillfallit någon, anställes nytt val, hvarvid ingen må komma under omröstning, som icke är inom Länet bosatt; och vare dä den, som flesta rösterna erhållit, Riksdagsman.
Följande år erhålSom den främste bland nu le^vande ler hon en silfvermedalj å en stor konstsvenska djurmålare står obestridligen utställning i Amiens. År 1891 tillerkänBruno Liljefors, hvars rykte äfven för des hon å Konstakademiens utställning längesedan är europeiskt, och som, genom här i Stockholm kungliga medaljen, samden utsökt poetiska stämning han förmår ma år uppmärksammas hennes målningar att inlägga i sina bilder från skog och lifligt vid den stora konstutställningen i mark, visar sig ha allvarligen uppfattat Göteborg, år 1892 får hon mention på lyriken i det tysta, för de flestes blickar salongen å Camps de Mars i Paris, och otillgängliga, naturlifvets mysterium. hennes senaste utmärkelse daterar sig Fröken von Schulzenheims begåfning från Chicagoutställningen förra året, där ligger icke till för uppsökande och framhon för sina charmanta » vindthundar » ställande af denna mystiska stämning, eröfrade en medalj. som råder djupt inne i skogarne och bland En mera snabb och jämnt fortgående snåren. Hon uppsöker sina motiv och karrier kan gärna icke tänkas, och man modeller på det öppna, i fullt solljus bamå icke förtycka den unga, firade konstdande fältet eller i det ståtliga herresä- närinnan den hvila på sina ärligt och tets välförsedda hundgård. I stället förmed rätta förvärfvade lagrar, hvilken hon står hon att på ett ovanligt slående sätt under innevarande vinter unnat sig hos gifva karaktären i sina figurer och framsina här bosatta föräldrar, godsägaren, står på sitt område som en förträfflig friherre D. T. von Schulzenheim och porträttmålarinna. hans friherrinna, född Cederborgh. På Som sådan har hon ock anlitats af vårt vårsidan hoppas hon åter vara i sitt kära hof. En jul ville konungen öfverraska Paris, och kanske få vi ännu en gång sin gemål med ett porträtt af hennes se henne på årets salong. lilla favoritvov.
I Oeconom ie - Utskottet, ester Oapitaiae» v/lörner och Oswerste - lsteurenanrea Friherre -^llerkjelm, Herr Istupenkelt, Fullmägtig Herr Oarlbeim L/ilenstcölä, Ofwerste-l^ieurensnr, och Herr Lrlsteislr, Lustak, k.ieulsnanr. Uti Lag-Utskottet, efter Häradshöfdingen kgammarstcölä, Öfwer - Jägmästaren lixerkjelm och Ofwerste - ksteukenanren -Iminost', Herr I^ark och l)a§, LustaL, IVlajor, Herr Sstkverkparrs, /Iron Ilaac, Lag» man och Kammar-Junkare, samt Herr Staren6/ckr, Fullmägtig Herr 8-chieksIk, henric hollan, Ryttmästare. Uti Lanco-Utskottet, ester Ofwersten Orulenstjerna och Ryttmästare» ^lilin^er. Herr Oelstnx-, Fullmägtig Herr Oronsteär, ^xel, O^werste-k-ieuienanr, och Herr l^erimestea, ^sacob, BrukS-ksrron. Uti Riddarhus-Ut skottet, efter Ryttmästare» Wattrang, Herr Onclc, 6eor§ berman, Eksjör; och til Ledamöter af det wiv sidsta klsnum beslutna Lxx>eäikions - Utskott: Af Andra C la sten: Herr I.stljscrona, Fullmag» tig Grefwe lVlörner, ^äolxk Loran, L,vaster hoS Hennes Kongl. Höghet Hertigimuw, och Af Tredje C last en: