Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man kan ej nog varna de unga för vädorna i denna kinkiga ställning, där kvinnan dels är b e r o e n d e, dels också så- som löntagare, äfven i bästa fall, i någon mån underordnad, o c h där hon ej äger annat skydd än sig själf, om hennes » h u s b o n d e » skulle glömma den aktning han är henne skyldig, och där hennes eget hjärta lätteligen skulle kunna spela förrädarens roll. Törhända invänder man, att en klok ungkarl väl dock ej med ens ett ögonkast vill förnärma den unga ärbara kvinna, som i sig förenar de dubbla egenskaperna af en omsorgsfull o c h ärlig hushållerska o c h en glad o c h angenäm värdinna, ty han måste väl förstå, att det då strax skulle heta: » adjö, min h e r r e! » Detta » adjö, min herre » tager sig emellertid m y c k e t bra ut på papperet, men torde ej sällan i praktiken falla sig mindre lätt. Hvarthän? o m intet föräldrahem eller annat därmed jämförligt står henne öppet. Faran af obesvarad kärlek däremot lämnar jag därhän. D e n är egentligen ej större i dessa än i hvilka andra lefnadsförhållanden som helst. D e n själfantändliga kan fatta eld i en teatersalong, på gatan eller hvar och när som helst, men, enligt min tro, finns det ej något öfvervägande flertal af detta slag af kvinnor. V a r e det emellertid långt från mig att vilja förneka tillvaron af ungkarlar med allvarlig o c h solid karaktär, hos hvilka en ung kvinna skulle kunna vara trygg för allt, som ens tillnärmelsevis hade sken af kurtis eller närgången uppmärksamhet; men just i den omständigheten att i annonserna ofta anhålles om porträtt, t y c - kes ligga en antydan, att man b ö r vara pä sin vakt. A r det blott fråga o m en ordentlig husfru, som förstår sig på mat o c h kan sköta ett hem samt därjämte är nog verserad att presidera vid ett middagsbord, hvad betyder det då väl, om hon är vacker eller ful?
Skrifvelse, N:o 167. 379 na aflöning, samt Rikets Ständer vid sistförlidne riksdag bifallit att alla de vid utrikes-beskickningarne anställde embetsocb tjenstemän, som för sina från och med år 1836 å nämnde stat uppburna aflöningar eller pensioner fått vidkännas högre bevillning än för hvarje år belöpte å Sveriges bidrag till samma stat, i förhållande till det bidrag, som af Norrige dertill lemnals, egde att bvad derut öfver vore påfördt och erlagdt återbekomma, utan hinder af den derför stadgade pr®skriptions-tid eller mellankomna laga kraftvunna beslut och åtgärder, hafva, enligt E. Ii. M:ts till Rikets Ständers Stats-utskott den 20 nästlidne Juni aflåtna nådiga skrifvelse, åtskillige af konvoy-kassan aflönade tjenstemän i underdånighet anhållit, det E. K. M:t täcktes dels i nåder förordna att uti deras å denna kassa anvisade aflöningar, traktamenten och pensioner m. m., INorrska medel skulle anses för hvarje år hafva ingått och ingå, till den andel som Norriges hela bidrag till samma kassa utgjorde i förhållande till Sveriges, samt att konvoy-kommissariatet borde inom behörig tid meddela Ofverståthållare-embetet uppgift å det hvarje embetsoch tjensteman af konvoy-kassan, efter sagda beräkningsgrund, årligen tillkommande aflönings-, traktamentseller pensions-belopp, och dels antingen nådigst förklara sökanderne berättigade att, enligt en efter enahanda grund uppgjord utredning, återbekomma hvad från och med det år, eller 1836, för hvilket bevillning af så beskaffade medel först erlades, och intill närvarande lid blifvit af dem i sådant afseende utbetaldt, eller ock till Rikets nu församlade Ständer göra nådig framställning om restitution af hvad sökanderne för de utaf Norrska statskassan till dem utbetalda aflöningar, traktamenten och pensioner i bevillning erlagt. Efter det E. K.
Borgare-Ständets genom nu företedt prytocolls-Utdrag communicerade beflut, att de af Stats-Utskottet Ständen meddelte Handlingar, innefatta»- desärffildte Pensioner och BeNädningar, hwilka ä A-.männa Zndragnings-Staten äro upförde, mätte, säsom landande till en för Allmänheten nyttig uplysning, pä publique bekostnad till Trycket befordras; Äfwensom att den Författning mä för framtiden widtagaö, att tryckt Förteckningä alla pä Allmänna Indragnings-Pensions - och Benädnings-Staterne upförde Personer wid hwarje Riksdags början mä i ofwannämnde ändomäl wara att tillgå, Klstämdc Preste-Standet; Hwarom de Ncspcctive Med-Stän, den stulle wördsamt och wänligen underrättas. Vt-ux>->. S. D. Företeddes ett af Förste Archiatorn och Commendeuren Herr Vsviä vvo Zcbultrendelm till Högloft. Ridderskapet och Adeln ingjfwit samt derifrän till Stats, och Banco - Utffotten remitteradt och Ständet comwunice radt - 624 Dea 17 April. rädt Memorial, om Waxel - Coursens nedsättning; och Leflöt Preste-Ständet att uti berörde Nemist sig med Högloft. Nidderstapet och Adeln förena, vt sup,». OD. Riksens Högloft. Ständers Stats-Utstotts den rg.bennes uplaste sttlatande öfwer de Anmärkningar, sorm blifwit gjorda emot Utstottets afgifne Förslag till Allmänna Utgifts-Statcn, föredrogs a nyo och bifölls; Hwarom Le Respektive Med-Ständcn samt Stats -Utstottet skulle wördsamt och wänligen underrättas. vt supra. S. D. Riksens Högloft.
Herr von Hartmansdorff, Augujt1 Den modification Herr Riben föreslagit, är enlig med den framställning Grefve von Schwerin gjorde den dag ämnet första gången förevar. De skäl, som då anfördes, synas mig talande. Den värde Ledamoten trodde då, att om man valde Electorer bland hela Ståndet, ett allttör.starkt inflytande skulle derigenom lemnäs öppet åt dem, som vanligen bo i Hufvudstaden, eller åt dem, som innehafva de främsta och sista bänkarne på Riddarhuset, samt att de der komme ifrån landet, skulle hafva mindre inflytande, än som vederborde. För min del är jag af samma mening. Jag tror nemligen, att om ett parti vid början af en Riksdag hade öfverhanden bland Ridderskapet och Adeln i allmänhet räknadt, så blir för delsamma lättare att bestämma Electors - pen 5o Maji /, m. valet, i händelse det Hnge ske obehindradt inotn hela antalet, än om detta vöre fördeladt i 2§ r]elar, och hvarje sådan afdelning valde en Eleptor inom sig. Då skulle det troligen hända, att pluraliteten på någon afdelning vöre af annan piening än den rådande, och följaktligen ipsattp en Ejector, sorn ej heller hörde till densammas anhängare, hvarigenom Electorerne blefvo mera blandade och i det hela mera oväldiga, än om de rådande allena tillsatte dem de önskade. Jag anser det dessutom vara lättare för hvarje persson särskilt att göra bekantskap med de Ledamö-? ter, som höra till hans 25:te afdelning, och deraf utsöka én, än att bland hela mängden utsöka 2 5; ty det är såsom en följd af Utskottets förslag, nödigt, att desse 20 på förhand äro bestämda, åtminstone för de sista afdelningarne, emedan det eljest kunde hända, att de föregående borttagit dem, sorn dessa ämnat välja, och att de under pågående val icke finga nog rgdrum till att betänka sig.
Till Allmänna Besvärs. och OeconcmieUtskottet : Af Hr Bagers, L. J, Memorial, innehållande t issa föreslagna anstalter till förmån för Klä*! desFabriquer och PappersBruk. den 27 December: Innehållande bifall till Statslltskottets Utlåtande angående kostnaden för tryckningen af RiksStåndens Proiocoll med dertill hörande Bihang. Af den 27 December: Om bifall till LagUtskottets Memorial om en Cancellists ytterligare antagande. Af den 27 December : Om bifall till BarcoUt. skottets Memorial, angående föreslagna ändringar i lnstructionen för Utskottets Ledamöter. Af den 27 December: Att Ståndet bifallit StatsUtskottets Memorial om Remiss till BancoUtskottet af Kongl. Maj:ts Proposition, angående understöd för Hjelmare Slussverk. Af den 27 December: Af innehåll att, sedan Bevillningsutskottet ansett sig icke kunna upptaga dit remitterade Motioner om Postfrihet för Städernes Magistrater vid afsändande af Krono-UppbördsMedel m. m>, detta Ärende blifvit af BorgareStåndet till StatsUtskottet remitteradt. Af Den 5 jannani. Af den 27 December .* Ora åter-remiss af Stats. Utskottets Memorial) angående Anslag af Medel till Riksdags - utgifternés bestridande. Af den 27 December *. Om bifall till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Memorial , angående fyra Cancellisters antagande, dock med Arfvode endast från den dag deras tjenstgöring börjaS. Af den 27 December: Om Remiss till SlatsUt.ikoftet : &F Kongl. Maj:( S Nådiga Proposition, 1 anled* ning af förekommen fråga om BåtsmansRoteings införande i Färentuna Härad af Stocktolms Län. Kongl. Maj:ts Proposition, angående dett f framlidne Landshöfdingen E. von Echstedts inka för Sterbhuset sökte befrielse från ert tvättning till Kronan.
Äfven om R. o. Ad. skulle i ett sammanhang afgöra de punkter, som ännu icke blifvit pröfvade, så anhåller jag likväl att få fästa uppmärksamheten på ett tillägg, som blifvit föreslaget uti 45 §:n af den gamla författningen, hvilket innehåller ett stadgande derom, att förrättningsmännen skulle tillgodonjuta arfvode för sitt besvär vid de beslagstillfällen, då de fungera. Detta synes mig i sanning vara något för mycket frikostigt, enär i det nya förslaget blifvit intagna åtskilliga stadganden, som gå ut på att tilldela dem en högre andel, så väl af det förverkade godset, som af böterna. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att hvad den gjorda anmärkningen anginge, så vore den förfallen genom R. o. Ad:s bifall tili 19 punkten. Hr Rosenblad: Hr Frih. o. Landtm, har redan upplyst derom, alt R. o. Ad., genom dess bifall till redactionen af 14 punkten, har bibehållit 45 §:n, sådan den lyder uti nu gällande författning. Hvad angår de öfriga §§:na, som jag förut omförmält, så har visserligen ingen anmärkn. emot dem förekommit 3 men då vid äterremissen desamma icke kun - D c n 2G Ma j. 3j7 kunnat antagas, såsom utgörande en del af det förslag, hvilket, då det första gången förekom, endast i sin helhet kunde antagas eller förkastas, så måste de afven nu anses vara oafgjorda och följaktligen böra lill antagande framställas. Uppå derefter framställd propos. biföll R. o. Ad. betänk. Nio i i i alla de punkter, som icke varit för R. o. Ad. föredragna i sammanhang med utlåt. Hr Palmcrantz:
Fullmakterna underskrifvas: Preste-Ståndets, för Stiften och Universiteten, af vederbörande Consistoiner, och för JVetenskaps-Akademien af dess Preses; Borgare-Ståndets, för Städerna, af Magistraten och Äldste, för Fahlu Bergslag och för Bergsbacken, af valförrättande Magistraten inom hvarje distrikt; samt för Bonde-Ståndet af Vo Iför rättar en; börande tillika, för sistnämnda Stånd, ValProtokollct, af Elektorerna undertecknadt, medfölja samt, efter fulländad granskning af Fullmakterna, till den valde återställas; ocb vare Valförrättaren skyldig, att Val-Protokollet, före sin afresa från förrättningsstället, utlemna. §. 23. l:o. Samma dag, då Biksdagens öppnande kungöres, ulnämne Konungen Landt - dentligt val, N. N. (för Ridderskapel och Adel/i): (för Preste-Ståndet); (för Borgare-Ståndet): (för Bonde-Ståndel) alt deltaga i rådslagen och besluten om derstädes förekommande ärenden, hvarvid han ovilkorligen förpligtas att ställa sig till efterrättelse Sveriges Rikes besyurna Regerings-Form af den 6 Junii 1809, jemte Riksdags-Ordningen och öfriga gällande Grundlagar.» — Fullmakterna undcrskrifvas af vederbörande valförrättare; börande tillika för Bonde-Ståndet, valprotokollet, af elektorerna undertecknadt, medfölja, sami, efter fulländad granskning af fullmakterna, till den valde återställas; och vare valförrättaren skyldig att valprotokollet, före sin afresa från valförrättningsslället, utlemna. §. 23. De trehundrade män, sorn tild riksdagsmän valde äro, utgöra Riksens Ständer, och skola till öfverläggning och beslut sammanträda, dels gemensamt såsom Riksnämnd, dels serskildt såsom Riksstånd, hvarje Stånd för sig. §. 24. l:o. Sedan hvarje
Det är kändt, att då ekonomiska författn:r äro af större omfång, K. M. alltid täckes inhemta R. St:rs mening före utfärdandet af dessa Torfattmr, och det är all möjlig anledn. att hoppas, alt R. St. skola få erfara samma fördel i detta fall. Jag tillåter mig i det afseendet nämna de serskilda förfatln.-r, i hvilka R. St. vid denna Riksdag erhållit sådane meddelanden af K. M., t. ex. decimal-syslemet, i hvilket ämne R. St. vid flera Riksdagar gjort anhållan, och för mer än tio år Sedan afgifvit förslag; men icke destomindre har K. M. iakttagit den grannlagenhet mot R. St., att, innan K. M. beslutade utfärdandet af en sådan Författn., meddela R. November f. m. af K. M:t blifvit goilkändt. _Enahanda är förhållandet vid denna Riksdag med Grnfstadgan. Afven i delta ämne bade R. St. vid 1834 års Riksdag begärt en Författning, men icke desto mindre hade K. M:t den grannlagenheten att'i ämnet höra R. St. Jag finner detta sätt att gå till väga i förfallnaaf ekonomisk beskaffenhet och af den vigt, sorn den ifrågavarrde, desto lämpligare, som,-ehvad den form äf iakttagen eller blir iakttagen, som de värde (»larne önska eller icke, till förekommande deraf att möjligen ett och står i stället för ett men eiler tvärt om, är af så ytterst ringa beskaffenhet, alt den aldrig bort ifrågakomma. Det är således, enligt min åsigt, olämpligt att i frågor af denna ari den utvägen begagnas att förslagen meddelas R. St, ty de kunna icke upgöra redaktionen. Då kan det ju inträffa med författningen detsamma som med Civillagen, nemi. att hela förslaget kommer att falla, vare sig antingen af förbiseende hos den ena slals-makten eller af en skiljaktighet i åsigter af underordnad vigt emellan R. Sl. och K. M:I. Jag np repar hvad jag sagt, att jag finner det olämpligt, alt R.
Stånd förkasta förslaget, skall det förfalla. Godkännes det af minst Irenne Ständ, förblifve det hvilaude till nästa riksmöte. Vid förslagets slutliga behandling under sistnämnde riksdag, kan det af RiksSl:n endast ogillas eller oförändradt antagas. I sednare fallet öfverlemnas det, genom Talmännen, till Konungen, som, i händelse Han det gillar, Sitt samtycke R. St. meddelar. ” Och sist skulle komma Utsk:s förslag pag. 7. ”Vill Konungen hos R. St. föreslå någon ändring i grundlagarna, öfverlemnar Han, efter Statsrådets hörande., Sin propos., jemte Statsrådets tankar deröfver, lill R. St., som genast, utan att om denna propos. förut öfverlägga, uppdraga åt Const.Utsk. att utlåtande derom lill R. St. afgifva. Tillstyrker Utsk., hvad Konungen föreslagit, hvile frågan till nästa riksdag, då R. St. skola sitt beslut derom fatta. Afstyrker Utsk. Konungens propos. dä må R. St. genast kunna antingen denna propos. afslå, eller ock af - Den 17 Maj. 545 afgöra, alt do vilja öfver densamma a nästföljande riksdag besluta; gällande i detta fall tre Stånds mening och, om två Stånd stanna emot två, deras, som beslutet uppskjutit. Men icke må, under någon förevändning, R. St. förr än ä nästa riksdag propositionen till slutligt bifall upplaga. Samtycka då alla RiksSt:n till Konungens förslag, hegare de dag att på Rikssalen få R. St:s bifall derfill afgifva. Derest Konungens propos. icke i salunda stadgad ordning af R. St. antages, aflemne de sitt afslag, med skälen der/or skriftligen till Konungen genom deras Talmän. Om å riksdag, då grundlagsfrågor lagligen kunna afgöras, ytterligare uppskof föreslås, må det ej äga rum, utan Konungens och alla fyra RiksSltns sammanstämmande beslut.” Det öfriga lika med Disk. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.:
JV2 21, i anledn. af gjorde anraärkmr emot Betänk. JM 4, ang:de grunderne för den blifvande allmänna bevillnrn, samt föreskrifterne för deras tillämpning. Föredrogs Br Rosenblads, Bernh., d. 12 dennes e. m. på bordet lagda motion, ang:de en underd. hemställan (ill K. M. om beviljande tills vidare af tullfri införsel landvågen från Finland af bjelkar, bräder, plankor, sparrar, master, spiror och tjära. Då Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle remiss af denna motion till BevillntsUtsk., anmälde sig och yttrade Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Denna motion torde, ifall remiss skall ske, böra till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. remitteras, enär den innebär en förändring uti nu gällande tull-taxa, och icke något, som har afseende på tull-taxan i en framlid. Det är ett undantag, som här är i fråga, och dylika hafva alltid plägat lill Ekon.Utsk. remitteras. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Antingen denna förän dring afser tull-förfatlmn för en framtid eller för det närvaride, sä är det väl skäl, att frågan behandlas af det Utsk., som har mesta sakkännedom i frågan, hvilket väl icke kan vara något annat än BevillmsUlsk. Jag hemställer derföre, alt R. o. Ad. mätte bifalla Hr Gr. o. Landtm:! framställda propos. 16 Den 18 Augusti. Gr. Lagerbjelke. Gast.: Då nu fråga upstått om eller hvart motionen remitteras bör, anhåller jag alt frågan derom måtte få hvila på bordet. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att, sedan frågan om motionens remitterande blifvit begärd på bordet, den först i nästa plenum kunde blifva föremål för beslut. Föredrogs och lades till handlingarne StalsUlsk:s d. 16 dennes f. m. på bordet lagda Utlåt.
Det som uppå bergen, dalomen, slättmarkene, vid bäcker, i öknene, och söderut var, de Hetheer, Amoreer, Cananeer, Phereseer, Heveer och Jebuseer: Konungen i Jericho, Konungen i Aj, som vid sidona ligger af BethEl; Konungen i Jerusalem, Konungen i Hebron; Konungen i Jarmuth, Konungen i Lachis; Konungen i Eglon, Konungen i Geser; Konungen i Debir, Konungen i Geder; Konungen i Horma, Konungen i Arad; Konungen i Libna, Konungen i Adullam; Konungen i Makkeda, Konungen i BethEl; Konungen i Tappnah, Konungen i Hepher; Konungen i Aphek, Konungen i Lasaron; Konungen i Madon, Konungen i Hazor; Konungen i SimronMeron, Konungen i Achsaph; Konungen i Thaanach, Konungen i Megiddo; Konungen i Kedes, Konungen i Jokneam på Charmel; Konungen i DorNaphotDor, Konungen för de Hedningar i Gilgal; Konungen i Tirza. Det äro en och tretio Konungar. Då nu Josua vardt gammal, och väl till ålders, sade Herren till honom: Du äst gammal vorden, och väl till ålders, och landet är ännu mycket qvart, som intagas skall: Nämliga hela landet de Philisteers och hela Gessuri, Ifrå Sichor, som löper framom Egypten, allt intill Ekrons landsändar norrut, hvilka de Cananeer tillräknas; fem de Philisteers herrar, nämliga de Gasiter, de Asdoditer, de Askaloniter, de Gittiter, de Ekroniter, och de Aviter. Men ifrå söder är hela de Cananeers land, och Mearah de Zidoniers, allt intill Aphek, och till de Amoreers landsändar;
— N:o 198. i anledning af återremisser å Stats-Utskottets Memorial N:o 195, med förslag till voterings-propositioner för afgörande af åtskilliga till 8:de och 9:de Hufvud-Titlarne hörande anslagsfrågor; B. XI. 62 73, A. 73, 74, B. 180, 252. — N:o 199. i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 157, beträffande Rikets Ständers år 1859 församlade Revisorers berättelse angående samma år verkställd granskning af StatsVerkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1857: B. XI. 144, 252, A. 252. — N:o 200. i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 145, angående förändring af sättet för markegäugs prisens bestämmande: B. XI. 144, 252, A. 252. — N:o 201- i anledning af väckt motion angående upphörande af den så kallade Näs-Kungsgårds-hjelpen: B XI. 144. 252, A. 252, E. 354. — N:o 202. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående ifrågasatt upphörande af de så kallade frisocknarnas tjenstbarheter till
Beträffande slutligen frågan om vederbörande låntagares rättighet att, till fyllnad i erforderlig säkerhet för erhållna byggnads-lån, jemväl aflemna inteckningar i brandförsäkrade trädbyegnader, så har, efter granskning af liandlingarne och besluten vid sista Riksdag rörande dessa lån, Utskottet i sitt förra Betänkande bestämdt förklarat, att Utskottet, för sin del, anser Fullmägtige icke kunna vägra att sådan erbjuden inteckningssäkerhet antaga, derest en lånebeloppet, enligt brandförsäkrings-värderingen, fullt motsvarande Stats-Utskottets Utlåtande , N.o 3i5. 3 steneller kaikbyggnad blifvit för det erhållna lånet uppförd och för detsamma äfven behörigen intecknad. Vid sådant förhållande lärer något vidare yttrande af Utskottet angående denna fråga icke erfordras. Stockholm den 7 September 1840. Reservation af Herr Contracts-Prosten Afzelius. Ank. till Exp■ Utsk. den 8 Sept., kl. 1 e. m. Utlåtande , angående söht befrielse från ersättandet af uppburna förskott till utgifter i följd af cholera-farsoten. (Rgs. Afd.) I anledning af anmärkningar, som förekommit under granskningen af Redogörelsen för det år 1834, till utgifter i och för cholerafarsoten inom Götheborgs och Bohus Län, anordnade förskott af 25,000 R:dr, har Kongl. f. d. Quarantaines-Commissionen, uti skrifvelse till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i nämnde Län af den 5 September 1838, bland annat, förklarat, att, enär de i denna Redogörelse afförda kostnader för anskaffning af likkistor åt personer, som i berörde farsot aflidit, icke voro af den beskaffenhet, att de, jemnlikt 43 §. i Kongl.
Således är, enl. min tanka, frågan ingalunda afgjord sålänge man icke kan visa att tvenne andra Stånd fattat definitiva beslut i alldeles motsatt riktning mot det som tvenne Stånd hafva fattat. Man har sagt, alt de sammansatta Utskm väckt ny motion. Jag bestrider äfven delta förhållande, ty när man läser sjelfva motionen och dermed jemför de sammansatta Utskms tillstyrkande, så finner man bestämt att det nu icke innefattar något annat än ett modifieradt biträdande af motionen och att ingalunda någon ny fråga utgjort föremål för Utskms handläggning. Hvad sjelfva saken beträffar, ämnar jag icke om den mig yttra, ulan inskränker mig endast lill det ofvan anförda beviset för lagligheten af det behandlingssätt som frågan vunnit. Frih. Stjernstedt, Jac. Theodor: Då jag talat om småsedlar, har jag dermed icke kunnat endast syfta på Privat-bankerna utan äfven på den (mandelia lagstiftning, som i allmänhet rådi i landet och det torde icke kunna bestridas att det är en oriktighet i den financiella lagstiftningen alt utgifva sedlar till så små valörer att nästan allt verkligt mynt uttränges ur rörelsen. Gr. Gyldenstolpe har sagt att ingenting hindrar att man icke kan vexla bort 348 Den 21 Augusti. småsedlarna och få verkligt mynt derför. Det är likväl ett axiom, som erfarenheten gifvit vid handen att så snart det finnes ett sämre mynt så uttränges alltid det bättre. Man har ännu icke kunnat påfinna någon utväg för att bibehålla det verkliga myntet så snart det sämre derjemte utgifves. Att Privat-bankernas sedlar skulle vara bättre än Riks-bankens, är ett yttrande som jag icke väntat mig alldraminst af en Banko-fullm. Det måste vara gifvet att kreditsedlar, som utgifvas med förbindelse att inlösas vid anfordran med Bankosedlar, altid skola vara sämre än de sedlar med hvilka de inlösas. Men om de sedlar, som inlösas, skulle förlora i värde, så lära icke Privat-bankerna vara sä generösa att de med silfver inlösa dem, utan de betala sina skulder med de sedlar som de hafva.