Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att RiddarhusKamereraren må från innevarande års början och allt framgent tillgodo beräkna en tillökning uti sitt Arfvode, vid Wadstena Adliga JungfruStiftsCassan utaf 66 R:dr 32 sk. Banco, samt vid CadettScholaeFonden af 33 R:dr 16 sk. Banco årligen. §. 8. I anledning af RiddarhusDirectionens hemställan, att det åt RiddarhusFiskalen hitintills vanligen från RiddarhusCassan anordnade Riksdags-arfvode hädanefter alltid måtte af de till Riksdagskostnaderne anslagne Statsmedel utgå, har Utskottet redan den 3:dje sistlidne December afgifvit särskildt Memorial, hvilket Högloflige Ridderskapet och Adeln, enär bemälte Tjensteman, till följd af Rikets Ständers beslut, med innevarande Riksdag, redan erhållit Arfvode af Riksdagskostnadsmedlen, funnit böra läggas till handlingarne. §• 9- Ytterligare har RiddarhusDirectionen, uti ofvannämnde 7 §., framställt behofvet Den g J u n i i e. ni. deraf, att, i likhet med hvad som jemväl tillförene ägt rum, ett Arfvode af 3^ R:dr ^4 sk:r B:co årligen måtte å Riddarhusets Stat uppföras till en Extra Vaktmästare; och som Utskottet inser behofvet af att kunna påräkna en dylik Extra Vaktmästare för nödig Betjening under den Ordinarie Vaktmästarens ej sällan, hälst på förmiddagarne, inträffande sysselsättningar å annat håll för Riddarhusets räkning; alltså och med afseende å det föreslagna Arfvodets ringa belopp, har Utskottet ansett sig äga skäl vördsamt tillstyrka, att detsamma må med 3^ R:dr 24 sk:r Banco, ifrån och med nästkommande år, uppföras å Riddarhusets Stat, för att tilldelas den af Riddarhusets Extra Vaktmästare, sorn af Directionen dertill må anses förtjent. §. 10.
Regerings-Formen; antogs till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. b. Föredrogs å nyo Hedervärda Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag, för den 22 sistlidne Januarii, med inbjudning att deltaga i dess beslut öfver Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Uttkottens Utlåtande, !N:o 8, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet, N:o 6, angående reglementariska föreskrifter för bränvins-bränningens utöfning, samt försäljning af bränvin och beskattning derå. Härvid förekommo: Bränvins-brännings-Förordningens i3 §. sista punkten, början af iS §., slutorden i 29 §. 3 mom., början af 1 mom. i 41 §•? början af 4^ §• samt 56 §. Bonde-Ståndets inbjudning antogs. Slutmeningen i 47 §• 1 mom. Bonde-Ståndets inbjudning antogs, och beslöts derjemte för denna §. och detta mom. den redaction, som Ridderskapet och Adeln deråt gifvit, enligt Prolocolls-Utdrag af den 29 sistlidne Januarii. 35 §. 2 mom. 43 §• 58 §• 1 och 2 morn. 62 och 63 §•§• Bonde Ståndets inbjudning i dessa delar blef icke antagen, S. D. Upplästes och lades lill handlingarne, Allmänna Besvär soch Oeconomie-Utskottets Memorial, af den 7 dennes, till svar å Borgare-Ståndets anmodan, i Protocolls-Utdrag af den 2 nästförutgångne, att uppgifva, hvilka ärenden ännu äro under Utskottets handläggning, eller återstå obehandlade. Från Hedervärda Bönde-Ständet, S, D.
Den finns naturligtvis, den spökar i hjärnan på en del ungdom, som vill uppföra sig så korrekt, så ängsligt » passande » som möjligt och då råkar alldeles glömma bort, att det omöjligt inte kan anses vara opassande att vara sig själf — till och med i en balsalong! Den sortens balkonversation består hufvudsakligen af frågor och svar. Om vi äro nog försåtliga att ställa oss bakom en s. k. ovanligt hygglig ung man och en s, k, ovanligt väluppfostrad ung flicka, söm just nyss gjort bekantskap med hvarandra, så få vi inte stort utbyte af vårt tilltag. » Tycker frö- ken det och tycker fröken detl — Åker fröken skridsko? — Tycker inte baron, att det är förtjusande? » o.s.v. Det är svårt att tänka sig, att vare sig frågor eller svar det minsta intressera parterna i grund och botten, och det förefaller löjligt, att inte unga människor skulle kunna hitta på något bättre och roligare än att sitta och fråga hvarandra, hvilken slags sport de föredraga eller något dylikt. Man tänker på den (väl knappast medvetna) parodi på » balkonversation », som förekommer på Karlbergsbalerna, då under en viss tur i någon fransäs alla kavaljererna på en gång, på gifvet tecken, skola fråga sin dam något sådant som: » Vet fröken, om Moses tyckte om lutfisk? » Det är åtminstone en originell fråga! Men den där absolut intresselösa arten af samtal mellan dansande sträcker sig naturligtvis i allmänhet aldrig längre än till den första, famlande bekantskapen — och det vore orättvist att tro den vara regel på en bal. De flesta känna snart till hvarandra någorlunda väl, och de, som så hafva kunna, få nog tillfälle att lysa med sin esprit eller slagfärdighet, och de, som det vilja, kunna nog också få tillfälle att tala om saker, som verkligen intressera dem. De fula sidorna af en baltillvaro, som i sin korthet och för gänglighet väl ändå mest ger leende bilder, de heta koketteri eller hjärtlös kurtis och afundsjuka. Sanningskärleken tvingar oss att er EN BAL I UTRIKESMINISTERHOTELLET. TECKNING FÖR IDUN AF V. ANDRÉN.
Den 14 Juli. 1227 o gad. 21:0 Riksdags-Fullmägtigen Anders Aberg från Vesterbotten: att han i flera uppgifna delar gillade Utskottets Betänkande och afven ansåg, att alla Krogar borde indragas och all försäljning af Bränvin vid vanheder förbjudas , roen deremot, om Betänkandet, i hvad det rörer skänkning af öl och bränvin, skulle åsyfta förbud för Allmogen eller hvem som heldst, att få bortgifva en sud eller än mera bränvin ö o 4 och öl, fann Aberg ett sådant förslag vara lika orimligt sorn olämpligt och yrkade derföre dess ogillande: 2 2:0 Riksdags-Fullmägtigen Anders Maltesson från Bohus-Län, att han instämde i hvad Johan Magnus Wessing yttrat, med tillägg att det borde stadgas, att endast sjelfva Bränvins-pannans men ej de lösa bröstens rymd borde uppmätas och komma i beräkning, heldst dessa på intet sätt kunde befordra en vidsträcktare Bränvins-bränning; och slutligen, 23:0 f. d. vice Talemannen Jon Jonsson från Blekinge Län, sorn instämde i hvad Anders Larsson från Elfsborgs Län anmärkt, att han önskade att Utskottet måtte uttryckligen bestämma huru beskaffad en så kallad conisk bränvinshatt borde vara, emedan man på vissa orter derföre ansåg hvar och en, som vore kupig; hvadan vore angela-» get, att med ett tydligt stadgande härutinnan förekomma alla de anledningar till åtal, sorn eljest kunde äga rum; och ansåg Jon Jonsson för conisk hatt endast böra anses en sådan, som har ovanlig form, och hvarigenom tillmäskningen kan medelst dertill inrättad öppning i Bränvins-pannan nedslås. Med öfverlemnande till Utskot - 12 28 Den 14 Juli. Utskottet af alla dessa hos Hedervärda BondeStåndet gjorda anmärkningar, liar Bonde Ståndet yttrat sin förmodan att Utskottet icke lärer underlåta, att bereda sig det sammanträde med BevillningsUtskottet, som kan vara nödigt, i anseende till det sammanhang
Den yttrar sig hos Renan i en egendomlig vördnad för allt som står naturen nära, för alla varelser som känna enkelt och omedelbart, för den fattige, sjömannen, kvinnan af folket o. s. v. Denna hans mer ömma än djupa sensibilitet förklarar både några af de största förtjänsterna och de lättast i ögonen fallande felen i hans produktion. Det är den, som låtit honom så oförlikneligt förstå en öfverjordisk, blid svärmare som Frans af Assisi. Men det är också den, som låter oss sakna den rätta styrkan, när det gäller framställning af män med starkt patos och energisk profil, eldsjälarna, som man icke kan gifva ett begrepp om, utan att själf brännas af den brand, som förtär. Jag tänker icke här på hans mest bekanta teckning i Jesu lif. Att den boken förefaller tom och indifferent, beror väl djupast på uppgiftens omöjlighet. Ty aldrig kan en historisk sannolikhetsbild här verka annat än betydelselös och tom vid sidan af den strålande gestalt, som sekler skapat med de varmaste sinnenas djupaste andakt och högsta drömmar. Konsten kan i sina mest hänförda ögonblick gifva en förkroppsling, som här tillfredsställer vår fantasis behof, aldrig vetenskapen. – Nej, jag tänker på hans teckning af Spinoza, af Lamennais och andra. Det felas först och främst kanter och konturer och sedan en både manligare och starkare känsla än Renans, som enligt hans egen utsago till två tredjedelar var en kvinnas. Det är detta, som gör, att man kan påstå, att Renan trots ständigt studium knappast känt hela den poetiska innebörden i de semitiska folkens skrifter. – Man får icke högst älska det man kan kalla »doux» och »charmant», och hafva en sådan förkärlek för idyller, om man vill förstå den anda af heroisk manlighet, som genomgår Gamla testamentet, det starka hjärta, som likaväl förstod Kains afund och ensamhet som Abels fromma lycka, som krigar i Krönikeböckerna, förbannar och gisslar med profeterna, förtviflar och underkastar sig i Job och jublar i solhetta och lidelse i Höga Visan. Renans stil gifver till sist alla hans naturs skiftningar.
# 12:TE ÅRG. STOCKHOLM, IDUNS KUNGL. HOFBOKTRYCKERI. Nu följde några år, hvarunder grefvinnan Bonde odeladt ägnade sina omsorger åt sin make o c h det stora hem, där hon som den utsöktaste värdinna gjorde les honneurs på samma gång, som hon för den ringaste bland - sina många underhafvande var den ömmaste moder, och såväl på Toftaholm som Hörningsholm kommer hennes minne att sent förblekna. Konung Carl Johan återkallade redan 1836 grefvinnan Bonde till hofvet, där han utnämnde henne till sin gemåls statsfru. För drottning Desideria var » ma chére Claire » den vän, till hvilken h o n ofta vände sig, och efter hvars kloka råd och beslutsamhet drottningen mera än en gång rättade sig. I kronprins Oscars och kronprinsessan Josephinas hof var hon en alltid gärna sedd gäst, o c h de unga uppväxande furstebarnen benämnde henne m e d hängifven förtrolighet » tant Clara ». Och många äro de bref till henne, i hvilka medlemmarne af den Bernadotteska familjen tydligt ådagalägga den vänskap, de alla hyste för » slottets bästa t o m t e ». Den 9 juni 1855 afled grefve Bonde till bitter sorg för sin efterlämnade maka. Under de första åren efter hans d ö d visade grefvinnan en n y sida af sin rika begåfning, nämligen den skicklighet, hvarmed hon förstod att under de s. k. dödso c h fardagsåren sköta de stora fideikommissegendomarna, innan de öfvergingo till en annan gren af grefliga ätten Bonde af Björnö. Den sista delen af sin långa lefnad tillbragte grefvinnan Bonde dels i Stockholm o c h dels på det gamla Bondeska herresätet Hessélby. Men vare sig att hennes h e m var i staden eller på landet, alltid samlade hon omkring sig en krets af fränder och vänner, hvilka hon omfattade på det kärleksfullaste sätt.
Iian päkallas, dels i man af derom skeende tramstäilningar, till understöd kölinrättande af sädane lärc>-an8talt6r i andra Likets Landskap, der inväna,- ne sjelkve vilja durtill Indraga, inedelst anskaffande pä egen bekostnad aktinändamälet lämplig loeal, jemte erkorderlige byggnader, oell lavad i öfrigt utöfver det undergud, 8vm af Staten beviljas, kan bebökvas; uppkommande bärigenonl en tillökning L Liteln utöfver nuvarande anslags-summa ak L:dr - 15,000: I enlighet med Likets Ständers beslut, liar Longi. Naj:t, ikrän oell med är 1851 till ocb med 1858, anslagit 25,000 L:dr ärligen ak tionde Hufvud-titelns tillgängar, till Iijelp vid utll^ttningar efter laga 8kikten i aila Likets Län, utom 8karaliorg8, Nalmöbus oell Lbi istianstads Län samt Öland. Ilar emedlertid i sä mätto befunnits otillräekligt, att den äskade Il^ttningslljelpen utgätt till ett medeltal al 28,861 L:dr äiiigen. ^f denna anledning oell pä grund ak de i närlagde Stats-käds-Lrotocoll öfver Ivammai-trendell intagne skäl, ^ill Longi. 51aj:t föreslå Likets Ständer att, i stället för de bittiils ak lXionde Ilukvud-Liteln i köibeiörde Iiänseende beviljade 25,000 L:dr, ä samma Litel anslä en förslagssumma ak 28,000 L:dr, till utklvttningsiljelp efter laga skikten; uppkommande Ilärigenom en tillökning ak L:dr 5,000: Summa tillökning
Direktionen att, i strid med de vilkor, hvarunder han bostället innehaft, honom derifrån uppsäga, samt Harald Olsson följaktligen icke ägt att, för verkställighet af hvad med uppsägningen varit åsyftadt, påkalla Konungens Befallningshafvandes åtgärd, Konungens Befallningshafvande icke bordt meddela den sökta handräckningen för Anders Olssons afhysande från bostället; hvadan Konungens Befallningshafvandes utslag upphäfdes. fifter det Kongl. Hofrättens berörda utslag var meddeladt, sökte Anders Olsson hos samme Konungens Befallningshafvande, att det måtte åläggas Harald Olsson, som imellertid kommit i besittning af bostället, att derifrån afflytta; i anledning hvaraf Landshöfdinge-embetet i utslag den 18 April 1857 sig utlät: att,som med diariibevis vore styrkt, det Boställs-diroktioncn hos Kongl. Majit fullföljt talan mot Kongl. Hofrättens utslag, hvilket alltså ej vunnit laga kraft, samt Kongl. Hofrätten icke i utslaget meddelat föreskrift derom, att detsamma borde, utan hinder af underdåniga besvär, verkställas, ifrågavarande handräckning icke, i sakens då varande skick, kunde meddelas.
Åberopande Utskottet, i fråga om de anslag, som utgjort föremål för behandling uti Utskottets förra Utlåtande, de yttranden, som afgifvas uti de serskilda Utlåtanden, hvilka, med iagttagande af den förut följda fördelning efter utgifternes olika beskaffenhet, här bifogas under Litt. A.-—F., hvarförutan, i afseende å de, ibland anmärkningarne vid Utskottets återremitterade Utlåtande N:o 354, gjorde framställningar, dels om angelägenheten att vid extra stats-regleringen taga i öfvervägande Cabinetts-cassans behof af anslag till betäckande af uppkommen brist, dels alt af Bancovinsten måtte, för allmänt nyttiga företag, till hufvudstaden och samtlige Länen utdelas så stort belopp till hvardera, som motsvarade 1 R:dr R:gds för hvarje person, Utskottet hänvisar till det serskilda Utlåtande, som i förra ämnet under N:o 427 afgifvits, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse om extra anslag för Cabinets-cassan, och i det senare nu kommer att aflemnas, i följd af Bonde - ötats-Utskottets Utlåtande 2V.o 435. 11 Ståndets lill Utskottet gifna uppdrag att föreslå Banco vins tens utdelande till Rikets samtlige Län: På sätt förstbemälda serskilda härvid bilagde Utlåtanden närmare utvisa, har Utskottet numera tillstyrkt följande anvisningar: Utgifts-anslag: För Försvarsverket till lands > enligt Lit. A. Till ridoch anspanns-persedlar för Artilleriet 24,000; “■ Completteidng af Beväringsmanskapets bekläd nads-förråd för uttagne perssedlar 30,000: — « > Dito dito för ytterligare 500 man * 30,814:22. 4. Gevärs-fabyicationen ,..*.». 250,000: Waxholms befästning 400,000: Carlsborgs fästning 200,000: * • •
Vi ha ej rest oss mot sig i stället i den tryckande bojan. ligen. tål O c h denna sista punkt Svårä r det, s o m betänkas. De verka borde ha att man försökt att på det omsorgsfullaste stänga hemmet för den från huslifvet åtminstone inträngande reseoch värdsdrickspenningebacillen, lan arbete natur att med När våra husmödrar täfla med de tjänstsökandes ligt tillfredsställa hvarandra gunst för att om möjdessas alltjämt stegrade fordringar, så anse de älskvärda damerna hvarje medel att tillåtet: utlofva presenter, tet man öfverbjuder hvarandra litet i arbete, desto rikligare julA ena för den tjänstsökande flickan framställa erbjudna på att särskildt förmånlig grund af rikliga drickspengar. A andra sidan platsen är pruta det af lönen, såsom den väl också afsikteu många moderns kunna afsikt mot glädje att att den dringen från fallet mot talar den så mycket ogynmäklande damen, och försig, o c h s o m a f ett förstånd e n anmärkdet i n g a l u n d a har l e g a t i min på sätt polemisera hälsar j a g med ett grymt tvärtom småningom deras försiggångna Jag på föräntidigare, n å g o t f ö r m y c k e t ville blött ett ondt, hvars till en själfen gång visa bortskaffande helt o c h hållet ligger i n o m hennes m a k t, o c h hvilket reaktionen b l i r så m y c k e t s v å - rare, j u längre det fördrages. Vera. som här i viss mån är hänvisad beklaga patriarkaliskt b e r o e n d e ställning mot andra lättja i sin linda g e n o m tjänstfolket; husmodern teriella väl. är bestämmande vid denna husömma hänsyn till sina gästers m e d den drygt bli d e följder, öfver h v i l k a så husmödrar bekämpas digt som o c h kanske ständigare. ningen, sidan föreligger här ett försök göra denna enkelt sin stora disproportion melo c h betalning, mottagaren tillmätta nöjen och — tillåt oss klappa lipå samvetets dörr — drickspengar. Genom lika tid måste tagas med i räkningen.
Jemte anmälan, att under revisions-året rättelse blifvit iakttagen uti det af sednast församlade Revisorer anmärkta förhållande, att flere i 1856 års räkenskap, under titel »Diverse», upptagne inkomst-poster saknade behörig verifikation, få nu församlade Revisorer tillkännagifva, att vid granskning af 1857 års räkenskap någon anmärkning ej förekommit. 150 — Haga Kongl, lustslott. Af årets räkenskap, som utan anmärkning granskats i Kongl. Kammar-rätten, inhemtas följande förhållanden: Debet. Balans från år 4856: Tillgångar Balans till år 4858: Skuld. Summa Credit. Balans från år 4856: Yed, lyshållning och skrifmaterialier 240: Onera 69: ^ 4. Någon anmärkning vid berörde räkenskap har hos Revisorerne icke förekommit. Haga lustpark. Räkenskapen, granskad i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning, har icke heller å Revisorernes sida föranledt till någon erinran. Utgifter och inkomster redovisas sålunda : I — 151 Debet. Balans från år 1856: Tillgångar Uppbörd: För uthyrda och försålda växter m, m. Credit. Utgifter: Dagsverkskostnader m. in. Balans till år 1858: Gripsholms Kongl, lustslott. Af räkenskapen, utan anmärkning granskad i Kongl. Kammar-rätten, inhemta* följande förhållande: Debet. Balans från år 1856: Credit. Utgifter: — För inköp af materialier och inventarier 1,924: 11. 8. Balans till år 1858:
Nekas kan icke, att inom familjen dottren vid 21 år har lika godt och lika mycket omdöme och förstånd som brödren vid samma ålder, och då man nu icke vill gå längre än att tillerkänna henne vid 25 år samma rättighet som nu tillkommer brödren vid 21 år, tror jag icke, att vi gå så brådstörtadt tillväga som siste talaren förmenar. Se vi på verkningarna af detta förslags tillämpning på olika klasser af förmögenhet, så, hvad först angår de högsta klasserna, är det nogsamt bekant, att högst sällan en myndighetsförklaring der ifrågakommer för en qvinna vid 25 år, emedan do fleste vid den åldern få en ordinarie förmyndare d. v. s. att de blifvit gifte. Skulle de åter vara ogifta, så erhålla de nog biträde af anförvandter i vårdandet af deras egendom. Deremot är antalet af ogifta qvinnor vid 25 års ålder störst inom den icke förmögnare klassen men just för dessa är det af vigt, att dem beredes utväg att kunna försörja sig sjelfva, hvarifrån de genom nu gällande lag äro i mångfaldiga hänseenden förhindrade. BondeSt. har obetingadt antagit K. M:s Propos. och går jag till den tjenande klassen, så säger mig min erfarenhet, att de fleste, som fått ett litet arf, sakna förmyndare. Personer med någon förmögenhet vilja icke åtaga sig dylika updrag, och jag påstår att | af tjenande klassens qvinnor förlora största delen af deras ringa arf just derföre att de icke fått goda förmyndare, hvaremot, om en qvinna kan förvärfva Den 12 December f. m. sig någon förmögenhet, bon insätter den i Sparbanken, och säkert är, bon förvaltar den ganska väl. Man bar sagt, att en i affärslifvet inkastad qvinna skall förlora den skärhet, som utgör hennes största prydnad. Jag delar icke denna åsigt. Jag vill visst icke förneka, att en qvinna, som uteslutande egnar sig åt affärer, kan förlora denna skärhet, men icke är väl iletta en gifven följd af hennes myndighet.
96:0 angående ett af Kongl. Majit i Nåder öfverlemnadt förslag lill Lag för Banken. 1835 den 17 December i underdånighet anmäld. Föranledde ej lill någon åtgärd. 97:o angående Preskriptionstid, inom hvilken de ifrån Riksgälds-Kontoret utgifna Kredit-Sedlar böra företes. iS35 den 7 Februari i underdånighet anmäld. Allmän Kungörelse utfärdad. 98:o i anledning af väckt fråga om förändring af den förut stadgade tid, inom hvilken den till Statsbehofvens fyllande utaf allmänna Bevillningen anslagne summa skall uti Riksgälds-Kontoret hvarje år förskottsvis hållas Stats-Konloret tillhanda. i835 den 7 Februari i underdånighet anmäld. Sedan Stals-Kontoret afgifvit infordradt underdånigt utlåtande, blef Rikets Ständers skrifvelse »835 den 16 Maj ånyo i underdånighet anmäld; då Stats-Kontoret anbefalldes att tillse det sådane utbetalningar, som för ett löpande år vanli - Bil. till R. St. jfust. Ombudsm. Emb. Ber. den 14 jfan. 12,40. gen äga rum i Januari och Februari månader, men äro af beskaffenhet alt kunna utan olägenhet uppskjutas, må, då Statsverkets Kassatillgång är inskränkt, intill Mars månad fördröjas; För öfrigt och i afseende på den väckta frågan om fördröjdt utbetalande af de lill Landtoch Sjöförsvarets Materiel anviste anslag, öfverlemnades handlingarne i målet till Krigs-Expedilionens underdåniga föredragning. 99:o angående verkställd revision af Myntverkets räkenskaper för år 1831. 1835 den 7 Februari i underdånighet anmäld. Öfver-Styrelsen för Myntverket om innehållet förständigad. 100:o i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse om tillökning af Iåne-bidraget till Manufaktur-Diskont-Fonden. i835 den 16 Maj i underdånighet anmäld.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande N:o 36, i anledning af väckt motion, angående rättighet tor de närmast landsvägen boende hemmansegare att af de derifrån mera aflägse njuta ersättning för oftare påkommande inqvartering af tågande trupper, tillika med BondeStåndets, genom ProtocollsUtdrag den 25 dennes» meddelade inbjudning tili instämmande i samma Trot. Ut dr. d. 2 Maji i8$\ 3 Stånds Beslut alt uppskjuta med handläggning vid detta Betänkande, intill dess ifrån StatsUtskottet inkommit Utlåtande öfver en till delta Utskott den i5 sistlidne Mars remitterad motion af Nils Pehrsson från Södermanlands Län, om lill visst belopp föreslagen ersättning af Passevolance med len för tågande truppers inqvartering, fann PresteSlåndet för godt att i detta beslut med BöndeStåndet sig förena. S. D. Vid förnyad föredragning biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oecon:-Vt,kottens Betänkanden: N:o i, i anledning af väckt motion, orri öfverseende af städernes Felice-författningar; och N:o 2, i anledning af väckt fråga om rättighet till hemtning afsåkallad hafstång. S. D. Vid förnyad föredragning, återremitterades LagUtskotlets Betänkande ]\T:o 38, öfver Herr Prosten Doctor Elf ströms motion, att de i Kongl. Kungörelsen den 27 Augusti 1823 meddelade föreskrifter, angående vederbörandes åliggande att till Presterskapet aflemna förteckningar uppå personer, dömde elier ställde under framtiden för gröfre brott, äfven måtte lill mindre brottmål utsträckas. S, D. Föredrogs och lades till handlingarne Expeditions Utskottet s Memorial N:o 1 till Hedervärda BöndeStåndet, med svar å återremiss af Utskottets Memorial JNT:o 6, angående anslag i och för CorrecfurLäsningen m. m. och Utlåtande N:o 8, till Höglofl.
Fördelen af lan-directioncn för denna fonds Utdelande och administrerande framför dest derigerande pä ett endä ställe, eller i Stockholm, är påtaglig, derföre, atl deputerade frän hwarje socken med öfwcrin seende af Landshöfdingen i hwarje län stall nödwändjgt hafwa en mera speciel kunskap om behofwen i hwarje socken och province, än om nämnde direktion i Stochholm skulle ensamt besörja hela denna »vidlyftiga detaille, som omöjligen kunde med lika kännedom af folket och localomständigheter, wardås, hwilket bör kunna ste om pem garne pä sörestrifne sätt »värdas och disponeras.— Härwid synes böra observeras, att Landshöfdingarne i hwarje län pä läns-directions magnar afgifwa anlin - Zi6 Den 18 Julli. antingen d«irects Lill Kongl. Maj:t eller till Kongl. Krigs.Coliegium ärlig berättelse, sä wäl om salt» perer intäckten s^n huru desiw medel blifwik förwaltade v inrätkningacne för saltpeter lillwerknin» gen bliswit genom betz åtgärder befordrade Kongl. Krigs CollegiUM blifwer dä i tillstånd att göra ett allmänc sammandrag öfwer hwad i hela Riket blifwit ätgjort.