Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I England, Frankrike, NordAmerika och Nederländerna hafva de blifvit införda och visat sig i hög grad välgörande. I afs:de på de af LagKomitéen framställda särskilda förslag, kan visserligen om dem vara mycket att anmärka; men som frågan naturligtvis icke blir så hastigt afgjord och dessutom kommer att undergå många granskningar innan den kommer till slutlig pröfning, medgifver tiden att upskjuta dessa anmärkningar tills längre fram. Jag är dessutom öfvertygad, att LagUtsk., dit motiouen remitterats, kommer att taga den i det nära skärskådande, som den otvifvelaktigt förtjenar. Det finnes ett förslag i LagKomitéens betänkande, som innehåller att jurymän skola årligen väljas; jag tror för min del, att det vore bättre, om de valdes t. ex. för tre år. Men derom kan man tala en annan gång. De vigtiga skäl, som tala för införande af denna institution i vårt land och som hos Den 5 December. 2*1 hos andra nationer gjort sig gällande, hoppas jag att LagUtsk. icke skall förbise. Jag ber att dessa mina ord må få åtfölja till Lag-Utsk. Äfven denna motion jemte yttrandet remitterades till LagUtsk. Till Allm. Besv.- o. Ekon.Utslet remitterades Hr Pa!mcrantz’s motion om förnyad upskattning af civile och militäre Embetsoch Tjenstemäns boställen. Till StatsUtsk:t remitterades: Hr v. Celsings, Lars Gustaf, d. 1 dennes bordlagda motion om förökning i det af K. M. äskade anslag till inrättande af nya Stamholländerier; Hr Kuylenstjernas, Carl, -d. 1 dennes bordlagda motion om inköp af HypotheksFörenings-obligationer; Hr Brakels, Mauritz, d. 30 sisth Nov. mundtligen väckta, numera skriftligen aflemnade motion, att det till den af motionären föreslagne provisoriska VapenKomitéeu erforderliga anslag måtte särskildt beviljas; Frih.
Antager man nu att för desse penningar erhöllos 12 procents utdelning, eller 6 procent utöfver hvad som i vårt land vanligen erhålles för capitaler, så utgjorde vinsten för en sådan lottegare 19 R:dr, som väl icke borde kunna kallas oskälig och öfverdrifven, när man besinnar, att lian för att erhålla densamma måste lemna första inteckning i sin egendom för 60 proc., utgörande för Fyra actier en rund summa af Tusende R:dr, och ikläda sig solidarisk ansvarighet för infriandet af Bankförbindelser till ett Ba' cooch Lag-Utskottens Utlåtande, Ar:o 2. 25 «lt belopp af öfver en million R:dr, en ansvarighet, som ingen lärer blott för ro skull ikläda sig. Betänker man nu tillika, att en sådan lottegare måste icke sällan infinna sig för att deltaga i öfverläggningar vid så kallade förberedande sammanträden, och, för att bevaka sin (alan vid årligen O återkommande allmänna Bolags-Stämmor, nödsakas göra en 12 mils resa på egen bekostnad, och gerna icke kan undandraga sig att vara Directör vid det Contor, hvartill lian hörer, utan alt lian för den lid, som för denna tjenstgöring måste uppoffras, håralt påräkna någon motsvarande ersättning, så kan man icke utan en slags känsla af obehag höra de tillmålen för egennytta, hvarmed man ofta hedrat delegare af nuvarande — Bankbolag. Vid bedömande af vinsten på den hitintills bedrifna enskilda Bankrörelsen, torde man icke heller böra glömma, att nästan alla lottegare sjelfva häfta i Bankerna, samt betala räntor, antingen för lån i Disconteller creditiv-väg, och således sjelfva bidraga i ganska betydlig män till vinsten. Afdrager man nu den andel, hvar och en varit berättigad att af lotalvinsten utbekomma från de räntebetalningar, lian varit skyldig till Bolagets cassa erlägga, torde väl befinnas, att en och annan större lottegare under året kunnat drifva en större handtering elier rörelse med ett förlags-capital, som han på sådant sätt kunnat disponera till lägre, än vanlig procent. Men alt något ondi skulle ligga i ett sådant förhållande, kan jag icke förstå.
Vid ånyo skedd föredragning af Banko-Utskottets Utlå'ande, N:o 43, i anledning af väckta förslag om ändringar och tillägg i föreskrifterna angående Bankens metalliska kassa, blef berörde Utlåtande af Ståndet bifallet, medföljande förändringar, nemligen: a) beträffande Banko-reglementets 113 §, att dels i mom. g efter orden ”säkra Handelshus i Hamburg” tillädes ”eller Altona,” dels i samma moment orden ”eller det silfver, hvilket är under transport fiån utrikes ort till Banken” förändrades till ”samt det silfver, hvilket är under transport från utrikes ort till Banken,” dels i mom. h orden ”» Hamburg” uteslötos; b) i afseende på 115 §, att dels 1 momentets slutord ”» Hamburg betalbara” uteslötos, dels i 2 mom. efter orden ”Bankens hus i Hamburg” fogades orden ”eller Altona, ” dels i 3 mom. efter orden ”förbindelser i namburg” tillädes ”eller Altona" samt orden ”berörde stad" förändrades till "berörde studer,” dels i 7 mom. efter orden "Bankens korrespondenter i Hamburg” insattes ”eller Allona',” och c) i afseende på 116 §, sådan den till siri lydelse blifvit af Utskottet föreslagen, att till der förekommande orden "Bankens hus i Hamburg" tillädes orden "eller Allona.” S. I). Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoell Ekonomiutskottens Betänkande N:o 5, i anledning af väckta frågor om förändring eller förklaring af gällande stadganden angående skyldighet alt bygga och underhålla prestgård, tingshus och häradsfängelse, afslog Ståndet Utskottets, å sidan 6 och 7 framställda, förslag till underdånig skrifvelse, åsyftande förklaring i afseende på den i 26 kap. 2 § Byggninga-balken bestämda byggnadsoch underhålls-skyldighet i fråga om de hus, som enligt samina lagrum socknemän åligger att Kyrkoherde färdige antvarda; hvaremot Betänkandet i öfrige delar bifölls. S. D.
23 innan brobyggnadsarbetet påbörjas, vederbörande häradsboer i laga ordning höras, huruvida de medgifva, att Staten, sedan den nya bron och väganläggningen blifvit, i enlighet med i nåder fastställd plan, fullbordade, afsynade och godkände, för all framtid frikännes ej mindre från skyldigheten att underhålla eller, i händelse af behof, ombygga den nya bron samt underhålla vägen, hvilken skyldighet i sådant fall bör af häradsboerne, utan rättighet att uppbära bropenningar, fullgöras, än ock från åliggandet att för allmänt begagnande vidmagthålla den gamla bron vid Nyqvarn; och skall, i händelse häradsboerne icke härtill lemna samtycke, talan i laga ordning mot dem anhängiggöras för deras förpligtande ej mindre att deltaga i kostnaden för nu ifrågasatta brobyggnadsoch vägarbetets utförande, hvilket dock icke af en sådan rättegång må uppehållas, än ock att ansvara för framtida underhåll och nybyggnad. Yid sistlidne riksdag beviljade Rikets Ständer, för utförande af en brobyggnad öfver Umeå eif invid staden Umeå, ett statsbidrag af 82,500 R:dr, hvaraf 55.000 R:dr såsom lån och 27,500 R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet. Med användande af dessa medel jemte ett af Umeå stad lemnadt bidrag af 3.000 R:dr har arbetet, som, enligt uppgjordt kostnadsförslag, beräknats erfordra 86.000 R:dr, blifvit bedrifvet. Som likväl det visat sig, att den beräknade kostnadssumman vore alltför låg, så att kostnaden för ifrågavarande arbete komme att uppgå till 118,288 R:dr och således med 32,288 R:dr öfverstiga kostnadsförslaget, hafva uti särskilda mern Riks-Stånden väckta motioner, nemligen inom Ridderskapet och Adeln Herr von Hedenberg, L. A. (Mot. N:o 80), inom PresteStåndet Doktor Nordlander (Mot. N:o 71), inom Borgare-Ståndet Herr O. W. Cygnaeus (Mot.
F r å n Hedervärda Bonde-St andet, S. BStåndet remitterade till Stafs Utskottet: Anders Mårtenssons från Jemtlands Län motion, om åtgärder i afseende å Hypotheks-Inrättningar, Hans Janssons (rån Elfsborgs Län motion, om anvisande af ett crediliv till förmon för Ilypotheks-föreningar, Samme Prot. Utdr. d. »7 Mars i8>4* 40 Samme Riksdagsfullmägiigs motion, om ersättning af Statens medel lill Kronofogden] i Vedbo Fögderi, Eric Dahlgren, för utgifter vid öfniugslffsrer ft Ödskölds moär, samt ny väganläggning i Töftedalen, Måns Månssons från Calmar Län motion, om skaHernes sammanslående tili en enda grundskatt att* utgöras in natura eller med penningar efter markegånspris; och Johan Anderssons från sammel Län motion, om anslag af Statsmedlen, lill anläggning af en ny, i stället för förut varande backig väg emellan Dalhem och Rumma Gästgifvaregårdar. BevillningsUtskottet: Lars Larssom från Elfsborgs Län motion, om jemkning och rättelse l vissa delar .af Bevillmngsförordningen, Lagsamt A lmänna Besvärsoch Oeconomie-Viskotten: Kgl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående det vid sista Riksdag framställde förslag till en ny stängsel-ordning, Olof Olof sons från Wermlands Län och Samuel Anderrson» från Östergöthlands Län motioner i samma ämne. Lagutskottet: 'Anders Danielssons från Elfsborgs Län motion, om förändrade Stadganden, rörande bysättning, Johannes Anders ons från Calmar Län motion, om förändrad grund för vägdelningar, samt Al männa Besvärsoch |OeconomieUtskottet: Anders Svenssons från Hallands Län motion, orri upphörande af Expeditions-Kronofogdars tillförordnande, Anders Danielssons från Elfsborgs Län motion, om underdånig skrifvelse till Kgl. Majrt, rörande föreskrifterne om Expeditions-Kronofogdars tillsättande, Johnn Jakob Rutbergs motion, om Jemtlands förening med V«- sterNorrlands
Det var lyckliga år, när hon hade honom i hemmet, fick lefva och tänka för honom endast, och då allt, som företogs, gjordes i tanke på hans nöje, trefnad eller beqvämlighet. När studentmössan ändtligen prydde hans hufvud, gret hon af glädje, och han tyckte sig aldrig förr än nu hafva förstått, hur varmt och lifligt hon kände. Hon var stolt öfver honom, och kunde vara det — och det var det bästa! Nu skulle han upp till akademien — skiljas från henne! Vilda planer om att följa honom, att hyra en lägenhet och hålla rum och mat för studenter, jagade genom hennes hufvud — men lemna sin säkra inkomst — helst nu, då hon behöfde så mycket penningar — omöjligt! Han reste, och hon fortsatte sin verksamhet, arbetande med dubbel ifver för hans skull och deruti finnande sin enda tröst. Hans bref! Hur lyste ej hennes ögon när hon läste dem — lyste af beundran och tårar om hvarandra! Under ferierna var han hemma, och då lefde hon upp på nytt. Den som sett henne under hans bortovaro — tyst, alvarlig, upptagen af sitt arbete, likgiltig för egen trefnad och beqvämlighet, skulle ej känt igen henne sådan hon nu var, liflig, strålande, vinnande med allt blott för att ej gå miste om ett enda af de ögonblick, han hade att skänka henne. Och hemmet var som férvandladt! Allt det bästa sparadt till honom — allt bärande en festlig prägel, liksom hon sjelf! Hon hade helst sett, att han blifvit prest liksom fadren, men dertill kände han ingen kallelse — det var en missräkning för henne, men hon teg dermed. hålles ett nummer I veckan under hela qvartalet. För hvarje 6-tal abonnenter, som samlas, och för hvilka afglften Insändes till Redaktionen af Sin grad tog han deremot med heder, och blef till hennes glädje lärare i samma skola, der han en gång varit en af de bästa lärjungarne. Privatlektioner fick han också, skref dessutom ett och annat i tidningar och tidskrifter samt hade goda inkomster. Hos modern bodde han fortfarande, och ännu mer än förr voro deras intressen gemensamma.
Stockholm den 18 April 1854. t Allm. Desi'.- och Ekon.-Llsk. liilänlt., N:n 8 i. 51 Ä:« 5>4. Arik. till Exp.-Utsk. den 18 April 1854, kl. 4 e. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner om förändrad t användande af de utaf lediga Presllägenheter utgående inkomster, som hittills tillfallit vissa under Bom-Kapitlens vård ställda kassor. Till Utskottets behandling hafva blifvit öfverlemnade två särskilda motioner i detta ämne, väckta, den ena i Ilögvördiga Preste-Ståndet af Herr Prosten Melén, hvilken, i anledning deraf, att då ecklesiastik-lägenhet af hvad slag som helst blifvit ledig och den afgångne Prestmannen icke efterlemna! enka eller omyndiga barn, Dom-Kapitlet egde för åtskilliga kassors, hufvudsakligen Byggnads-kassans räkning disponera inkomsterna af lägenheten för ett helt år, och då det, enligt motionärens åsigt, icke vore billigt, att sålunda icke obetydliga summor undanhöllos Presterskapet, föreslagit, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, dels att det stadgande, som beröfvade befordrad
Kan ej fru Petterkvists eget rosenröda lynne kasta ett bjärt återsken på de svarta strumporna, eller hon själf som Mar och äkta " blåstrumpa be sitta förmågan att &gt;modulera upp dem » till himmelsblå, få vi nog öfverae all tanke på rödt och blått. Men innebörden i fru Lovisa Petterkvists fråga var ju hufvudsakligen att få det svarta doldt under en ljus yta, och med tanken fäst härå gifver jag det välbetänkta rådet: Tag strumporna med upp till Stockholm i vår, då fru Lovisa besöker expositionen. Med sin odisputabla skarpblick upptäcker snart fru Lovisa i människovhnlet en del individer, som skickligt och yrkesmässigt äga förmåga alt göra svart till hvilt. på dem! Lita (DUN 1897 Oskuldens färg är minsann e j den minst vackra, i den förenar sig, s o m fru Lovisa Petterkvist nogsamt vet, hela prismans strålande färgskala. Suren den 16 januari 1897. Högaktningsfullt F r ö Hilda Alm. De furstliga gästerna vid vårt hof anlände, s o m väntadt var, i onsdags o c h öfvervoro i går firandet af konungens födelsedag. Kronprinsen o c h kronprinsessan af Danmark b e b o under sin vistelse härstädes nedre gästvå- ningen i västra slottshvalfvet (arffurstarnes f. d. våning), deras son prins Christian de r u m, s o m kronprinsessan af Danmark b e b o d d e s o m barn, samt prins Hans af Glücksburg prinsessan Eugenies f. d. våning v i d östra slottshvalfvet. * Medaljen » För berömliga gärningar » åt en kvinna. K. m:t har tilldelat löjtnanten v i d flottan A. H. Gisikos hustru fru Ingrid Gisiko, f ö d d Andersson, hvilken m e d fara för eget lif räddat en person från att drunkna, medaljen i guld af femte storleken m e d inskrift: » F ö r berömliga gärningar ». Lifränta åt tjänare. S o m bekant existerar i Stockholm Föreningen till beredande af lifränta åt tjänare, s o m trots sitt goda o c h behjärtansvärda syfte långt ifrån vunnit den anslutning den förtjänar.
Beträffande återstående 6:te blocket, beror fastställde hushållsplanens verkställighet till hufvudsaklig del på sänkning af sjön Eldmörjan, hvarom förslag nu åter är bragt å bane. Ifrån 1831, då den regelmässiga hushållningen börjades, till närvarande tid har desse kronoparkers förvaltning inbringat 42,891 R:dr 2 sk. banko, hvilka såsom kontant behållning ingått till skogsplanterings-kassan. Sådant oaktadt har dock ståndskogen derstädes icke förminskats till qvantiteten, utan bibehåller uti planen föreskrifven virkesmängd. Under ifrågavarande fyra år är förhållandet med inkomster och utgifter för desse kronoparker följande: Utgifter. Härvid är dock att märka, del löner lill jäger i-staten, inköp af hemman som, å kronoparken belägna, varit i enskildes ägo, jemte på allmän bekostnad verkställde nybyggnader å en del underjägare-boställen rn. m., såsom icke tillhörande den egentliga förvaltningskostnaden, ej äro under förutnämnde utgifter inbegripne. Emellertid lider det intet tvifvel alt misshushållning med enskildes skogar, ett ofta omättligt svedjande, hvilket dock förmäles på vissa orter vara i aftagande, stark kolning och mindre noggrannhet vid förefallande hyggen fortfarande bidraga till skogarnes förminskning. Skogsrödjning sker sällan, än mindre återplantering efter fälld skog, i synnerhet uti skogstrakter som innehafvas af allmogen. Endast den ofvannäinnde till menigheter öfverlemnade härads-allmänningen Brevikshult utgör härifrån ett undantag. Skogshushållningen är nemligen der ordnad och handhafves på ett förtjenslfullt sätt af en direktion, hvilken delägarne sjelfve utsett. Att under förutnämnda förhållanden och den ökade skogskonsumtion, som ångfartygstrafiken måste medföra, skogarne äfven under ifrågavarande tid varit i aftagande kan ej betviflas. I allmänhet äro de likväl ännu tillräckliga för Länets behof och kunna från några orter fortfarande lemna tillgång på skogseffekter till betydligt afsalu, så framt ett bättre skogshushållningssätt skulle vinna inträde och af enskilde skogsägare med förtroende omfattas, hvilket dock ej torde kunna ske hvarken lätt eller snart i ett Län, der skogarne hufvudsakligen tillhöra allmogen.
Fleetwoods ansökning om eftergift af öfverränta å diskontlån; och N:o 53, öfver ett af förre Handlanden C. A. Gödecke gjordt ackords-anbud. S. D. Föredrogos och biföllos Siats-Utskottets nedannämnde den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagda Utlåtanden: N:o 197, i anledning af väckt motion om förhöjd uppbördsborgen för Kronofogdar; N;o 198, i anledning af väckt motion, angående optionsrätt vid utarrendering af militie-boställen; N:o 199, i anledning af väckt motion, angående nedsättning i arrendet för indragna militie-bostället Kottorp i Jönåkers härad af Södermanlands län; N:o 200,’ i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående eftergift af 364 Prof.-Utdrag den 9 Juli 1851. kronans rätt till dana-arf efter vice Länsmannen Petter Lök Rössler till förmån för hans arfvingar: N:o 201, i anledning af väckt motion om tillåtelse för häradsboerne att få till skatte lösa häradsallmänningen Holaveden i Norra Vedbo härad af Jönköpings län; N:o 202, i anledning af väckt motion, angående nedsättning uti de åtskilliga hemman på Wisingsö åliggande utskylder; N:o 203, i anledning af Kongl. Majrts nådiga proposition, angående upplåtande till domkyrkan i Kalmar af arrende-inkomsterne utaf jordlägenheter tillhörande Kalmar f. d. fästning: N:o 204, i anledning af Kongl.
Månget examensbetyg är dessutom beroende på tillfällig disposition och ett godt minne; och skicklighet, än mindre framtida duglighet, följer icke alltid dermed eller deraf, enligt min förmening. Examina och de deraf följande betygen utgöra likväl en slags garanti, som för staten torde anses erforderlig. Jag påyrkar således icke, och har ej gjort det direkt, — examinas borttagande; men såsom en följd af det föregående, i afseende å den ekonomiska lagstiftningen och den underförstådda näringsfriheten, var mitt yttrande härom mera en in absurdo framkastad idé, hvilket nog, om man så vill, kan skönjas, utan att derföre behöfva läsa mellan raderna. Såsom uti snart sagdt alla förhållanden, har min mening aldrig varit en total omstörtning. Nej, långt derifrån! Blott att genom den föreslagna fåtaliga komitén få förhållandena härutinnan (således ej befordringsväsendet) utan befordringslagarne utredda, förbättringar vidtagna i afseende å tjenstemannens bildande, t. ex. att någon praktisk öfning skulle föreskrifvas för juridisk Den 20 December. 497 juridisk examens afläggande, såsom det fordras för Läkaren: — en lanke, hvilken jag smickrar mig med att vara öfverensstämmande med hvad som hyses af en utaf våra största kapaciteter uti landet. Att teoretisk underbyggnad, uti hvad specielt branchen tillhör, är behöflig, isynnerhet för Läkaren, Teologen och Juristen, kan icke bestridas; hvarföre ock dessa brancher särdeles bordt hafva blifvit af mig direkt undantagna, ehuru af hvad motionen innehåller »ang. omstörtningarne inom den ekonomiska lagstiftningen» samt den derefter omedelbarligen yttrade åsigten: »vore det ej bäst, att äfven härutinnan» (för tjenstemanna-aspiranten nemi.) »upphäfva alla föreskrifter och stadgade praestanda» etc. — borde kunna synas, att motionären egentligen afsett en del af de administrativa verken, och synnerligast de verk, hvilka beröra den ekonomiska lagstiftningen. Dessutom, var det Höglofl.
Cederström kunde hafva rätt då han på grund af den klandrade ordslällningen yrkade ålerremiss, och det visade sig deruti, att jag biträdde återremissen; men jag kunde deremot icke tro annat, ån att det var Ulsk:s rättighet att få försvara de åtgärder det vidtagit och till den ändan fä införa i sin förklaring lill R. o. Ad. huru det ansåg den klandrade ordställningen vara. Då frågan i sak icke var på något sätt motsagd, så tyckte jag att hela denna omständighet var en sådan verklig bagatell, att jag icke deruppå fästade någon upmärksamhet. Den 7 Augusti. 171 Gr. Björnstjerna: Sedan jag åhört Frih. Tolls sednaste anförande, är jag än mera stärkt i öfverlygelsen om riktigheten af hvad jag nyss yttrat. Hr Frihrn medgifver sjelf att det klandrade mern. var ett dokument som icke varit fullt enligt med del som i Utsk. blifvit upsatt. I sådant fall förefaller det mig ändå mera besynnerligt alt Utsk. kan taga sig friheten alt i den nya skrifvelsen tilltala en riksdagsman för hvad han sagt i ämnet, då det sjelft har kunnat begå ett sådant slarf att lill Ståndet inkomma med ett mern. som icke var lika med det i Utsk:s plenum justerade coneeplet till detsamma. Hr Rosensvärd, Joli. Henr.: Den fråga som nu är under öfverläggning är temmeligen enkel och jag förmodar äfven att förslaget blir bifallet. Hvad åter praemisserna angår hvilka utgör föremålet för diskussionen, torde jag få nämna, alt då R. o. Ad. funnit för godt att återremittera det förra betänk., pä grund af deremot gjorda anmårkmr af en eller flere ledamöter, hafva dessa anmärkmr öfvergått från att vara den enskilde mannens till att vara Ståndets, och Riddarh.Utsk:s polemik mot den eller dessa personer som gjort anmärkmr är endast ett förklädl sätt att gifva R. o. Ad. en skrapa. På denna grund kan jag icke annat än instämma i Gr.
Att åter, på sätt en ledamot inom Ridderskapet och Adeln hemställt, ]Bnucn-X5’skottets >Ue/ 'N:o 14. benämna den föreslagne enheten allenast för R:dr, så att vid de tillfallen, der ej annorlunda funnes uttryckligen utsatt, nied R:dr alltid skulle förstås R:dr R:gs, fruktar Utskottet kunna möjligen leda till tvister och bedrägerier, helst tillfälle härigenom lätteligen kunde beredas, att uti contexlen till .en handling, efter summans utsättande i Riksdalrar., tillsätta antingen silfver Specie .eller Banco, för att medelst en dylik förfalskning .åtkomma .ett högre belopp, än hvartill Gäldenären sig verkligen förbundit. Hvad annat namn, sorn må gifvas denna enhet är för öfrigt visserligen ej af någon synnerlig vigt, och då Utskottet föreslagit namnet Krona, har det allenast upptagit en i äldre lider nyttjad benämning på ett Svenskt mynt. Utbytandet af denna benämning emot det annars vackra namnet .Carolin har gynta Utskottet i så måtto mindre passande, sorn vid sistnämnde benämning fästes begreppet af .ett mynt i värde .öfverstigande det nu föreslagna. Utskottet finner ej helier den ifrågasatte benämningen Riks-Ort hafva något företräde framför det af Utskottet föreslagna namnet Krona, ■och tror sig sålunda ej ega anledning alt i denna del frångå dess förut gifne tillstyrkan, men skulle Rikets Höglofl. Ständer anse Rrdrs benämningen böra bibehållas har Utskottet, på ofvanupptagua skäl och i öfverensstämmelse med hvad åtskilliga ledamöter inom Riks-Stånden tillstyrkt, funnit sig böra föreslå att denna R:dr må benämnas R:dr Courant. Vid öfvervägande åter af de anmärkningar, hvilka inom Riks-Stånden blifvit framställde emot Utskottets förslag om Kronans fördelning i j/[o:delar eller penningar, så ehuru
Endast sädane "företag, som ansetts medföra gifna fördelar för särskilda "orter eller Riket i allmänhet, utan att efter upprättade "calculer och förslag fordra större kostnad, än skäligen i "förhällande titt företagens wigt och omfattning bort kom"ma i fräga, hafwa härwid blifwit af Strömrcnsnings"fonden understödde: men under det Kongl. Majtt oafbrutet "sökt befrämja det af R. St:r med anslaget äsyftadc ändamäl, "har en af erfarenheten ädagalagd osäkerhet i beräkningar"nc öfwer kostnaden för Hydrauliffa arbeten öfwcrtygat I.XIl Stuts-, B:cosaint A. Besw. o. Ekon. "Kongl. Maj:t oni behofwct af förändrade föreskrifter i "afseende pH dylika företags utförande ined bidrag af allmaänna medel. Dä, wid fasisiällande af 1826 ärs arbetsplan, fondens tillgängar icke funnos iliotswara mängden "af de arbeten, för hwilka understöd blifwit begärda, samt "de förhoppningar, som dels i anledning af sielfwa företagens wigt, och dels i följd af de pä Nådig befallning "werksiällde undersökningar, blifwit af bade enskilde och "menighcter uppfattade; igenfanns orsaken till detta för"hällande förnämligast deruti, att kostnaden för de flesta "arbeten, hwartill sirömrensningSfonden under de förflut"na arén blifwit anwänd, betydligen öfwcrsiigit de ut! sör"slagcn beräknade summor.