Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Wimmerstedtska testaments-fonden, bilagan 0. vid r> 101. Wisby Navigationsskola » 100—101. Bilagan litt. N. vid » 100. Wisingsö, ekeplanteringarne å » 31—32. 207—208, Vitterhets-, historieoch antiqvit.ets-akademiens räkenskaper » 159-160. Vägoch vattenbyggnader, allmänna » 106—108. — 291 — Revigions-berättelaeft. Utl&taertena, Öfverintendents-embetets räkenskaper sid. 55—57. öfverskott, statsverkets » 12 13, 204 Bilagan litt. D. vid » 5, anordningar å » 12—13. 204 „ liqvid om dito Of ver styrelsens för stuterierna räken skaper » 130—131, 242—245 OfverståthåUare-embetets Kanslis räkenskaper 11 139. —embets-lokal * 11. 203, depositions-räk ningar » 139_140, RIKETS HÖGLOFL. STÄNDERS REVISORERS BERÄTTELSE ANGÅENDE DEN ÅR 1859 FÖRRÄTTADE GRANSKNING AF DE ONDER KONGL HALTS OCH RIKETS KOilERSE KOLUGIll STÄLLDA FONDER OCH MEDEL. STOCKHOLM, TRYCKT HOS A. L. NORMAN, 1859.
Efter inhemtande af Stats-kontorets underdåniga utlåtanden i dessa 3:ne mål, hade vid föredragning af desamma, E. K. Maj:t, hvad först anginge enkan Lindmans underdåniga besvär, ansett skäl icke vara af klaganden anförda, som kunde föranleda till ändring af Stals-kontorets i ämnet meddelade beelut, men i betraktande af de i alla dessa nu förevarande ersättningsfrågor förekommande förhållanden, har E. K. Majit till Rikets Sländers pröfning och beslut öfverlemna!, huruvida någon godtgörelse af allmänna medel må skäligen kunna förenämnda Irenne enkor tillerkännas, och har E. K. Maj;t, för den händelse Rikets Ständer sådant bevilja, ansett ersättningen kunna bestämmas: för Kaptens-enkän Johanna Wilhelmina Standertskjöld, född Mellin, enligt Stalskontorets utlåtande, lill 105 R:dr; för Majors-enkan Jeanette Standerlskjöld, född von Törne, till hälften af den lön, som, enligt 1808 års stat, tillkom personer med kapilens-grad vid Arméens Flottas Sveaborgs eskader, hvarest mannen varit såsom Kapiten anställd, utgörande denna hälft för ett år, hvarunder med säkerhet kunde antagas att hans fångenskap fortfarit, 112 R.dr 50 öre; och för Ryllmästare-enkan Louise Lindman, född Röper, till hälften af tre års löjtnantslön vid dåvarande Mörnerska husar-regementet, enligt 1808 års stat utgörande, utom fourage-penningar, hvilka E. K. Maj:t ansett härvid icke böra komma i beräkning, 128 R:dr Specie eller nu motsvarande 192 R:dr R:mt, deraf hälften för tre år belöper till 288 R:dr.
— N:o 25. i fråga om tillverkning och utgifning från Banken af sedlar å 16, 12 och 8 skillingar samt 14 och 10 sk i 11 i n g a r kopparmynt. II. B. 705, 732. III. 58. A. 72. VI. U. 105, 108. A. 167. E. 510. — N:o 26. öfver ett af Gomminislern B. Wongers gjordt ackordsanbud. II. B. 705. A. 732. — N:o 27. i anledning af Bandianden A. P. Rehnströms ansökning om eftergift af straffränta å ett i handelsoch näringsdisconten upptaget lån. II. B. 705. A. 732. — N:o 28. i anledning af förre fastighetsegaren P. W. Håkanssons ansökning om eftergift af ränta å lån från Banko-disconten. II. B. 705. A732, ■— N:o 29. i anledning af väckt motion om eftergift af öfverränta för 2:ne emot numera aflidne Stadsläkaren J. A. Falcks borgen, upptagne discont-lån. II. B. 705. A. 732. — N:o 30. i anledning af Juveleraren J. Nilssons ansökning om eftergift af upplupen öfverränta å ett lån i Bauko-disconten. II. B. 705. A. 732. — N:o 31. med hemställan, att ett tillfälligt förskott måtte meddelas åt fonden för belåning af fast egendom. IV. U. 140. A. 171. VII. U. 41, 73. A. 78. — N:o 32. i anledning af återremiss af Utskottets utlåtande N;o 12. III.
Momenten under Litt. a b och e af denna punkt i Utlåtandet N:o 40, voro af Ståndet bifallne, och de motsvarande momenten i Utlåtandet N:o 193, påkallade å Ståndets sida ej någon åtgärd. Lilt. c Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet. l:o Ståndet biföll Utskottets i Utlåtandet, N:o 40, afgifna och i Utlåtandet N:o 193, vidhållna tillstyrkande, att Rikets Ständer må icke allenast, med bifall till Kongl. Majrts Nådiga Proposition, å stat upptaga de af Kongl. Majrt begärda 12,300 Rrdr, utan äfven ytterligare anslå 2,400-Rrdr, utgörande 400 Rrdrs förhöjning till hvardera af de sex Professorerne vid Carolinska Institutet, hvilkas årliga lön således kommer att utgöra 1,600 R:dr, under villkor likväl, att med den organisation, Institutet nu erhåller, en yngling, sorn vid Universitetet genomgått en förberedande philosophisk curs, sedermera må Prot. Vtdr. d. 8 dug 18/fo• 449 ra må kunna vid nämnde Institut fullborda sin bildning i medicinska yrket, till erhållande af Medicinae Doctors-graden. 2:o Den öfverflyttning Lill Andra Hufvud-Titeln af Institutets andel 1,600 R:dr i Tionde Hufvud-Tilelns anslag lill Läro-verken, hvilken Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit och Stats-Utskottet tillstyrkt, biet’ af Slåndtt bifallen. 3:o IIvad beträffar Utskottets i Utlåtandet N:o 40, afgifna förslag, att, utöfver det belopp, 1,600
Jag kan icke göra något för att afbedja, försona eller dylikt, ty det är något i sjelfva min natur, som förargat dig, icke en tillfällig handling. Det förvånar mig icke, ty så många likheter det fins hos oss, äro dock våra innersta lynnen så olika; det kan vara lätt för dig att se mig i ett ofördelaktigt ljus. Jag måste passivt lemna allt åt din egen känsla af sympati eller antipati för mig, den får frikänna eller fälla. I sådana saker är jag fatalist. Resultatet beror af på förhand gifna faktorer: individualiteterna. Ens vilja kan dervidlag ingenting uträtta. Tack för allt besvär med fru Marianne. När jag tänker på att jag aldrig gjort dig nytta, men nu till sist förargelser, så känner jag mig nästan skamfull öfver att så utan vidare ha kastat allt detta på dig. Min tacksamhet får derigenom en anstrykning af vemod, men att den icke blir förminskad deraf, behöfver jag väl icke säga dig. Innan jul blir den färdig. Så fort jag får manuskriptet tillbaka hugger jag i med arbetet. Så kan jag skicka dig det hela, om du icke redan blifvit afskräckt från att ha vidare med mig att göra. Och då kan man ju höra hvad de säga. Ja, jag lemnar 2000 ex. för 50 kr. arket (16 sid.) sedan den stått i tidningen. Din vän E. Fullkomligt privata anteckningar. Ernst Ahlgren. Hörby d. 25 Okt. 86. Jag har i qväll läst igenom Karl Geijerstams båda anteckningsböcker, omfattande åren 1877–84. Sista anteckningen daterad Juli. Det är märkvärdigt att det kan vara en möjlighet för en menniska att skrifva om sitt eget lif och skrifva så ointressant. Böckerna innehålla knappt ett enda faktum, inga realiteter, ingenting yttre. Det är endast funderingar, och af dessa icke en enda som röjer originalitet eller skärpa i tanken. Stämningar fins det ansatser till här och der, men de sakna alla friskhet. Det enda faktum anteckningarne ge är en parentes i marginalen: ”två gånger på hösten och två gånger på våren”, der texten lamenterar öfver att han fallit för frestelsen och att han ”lider”. Ett uttryck som han gerna begagnar.
Nog: denna fransyska smak och smaklära, då alltredan gällande såsom mönster för Europa, för sjelfva det stolta Englands Addison och Pope, måste desto lättare gälla såsom mönster för Dalin. Han var ingen Klopstock, ingen Lessing, ingen Herder; han fogade sig derföre efter det nämnda mönstret utan tvekan, och med icke ringa smidighet. Denna blef öfverträffad af hans efterföljares, i finhet; men bibehöll deremot hos honom, i kraft af hans utmärkta sinne för svenska språkets naturliga egenhet och fägring, en i det afseendet större sjelfständighet. Häri är han ännu stor och lärorik. Det nu sagda bör lända honom dels till ursäkt, dels till billig heder, när vår vitterhets häfder ställa honom i spetsen för det envälde, hvilket genom honom, och för lång tid, en visserligen ytlig och trångt kringskuren åsigt jemväl i Sverige tillskansade sig. Också tillfaller honom det slags ära, att i vitterhetens theori och kritik kom ingen af efterföljarne, eller af dem som fortvandrade på hans bana, längre än han; – i sjelfva saken nämligen; de blott uttryckte dess negativa formalism i utförligare, utsöktare, prydligare ordasätt. Föröfrigt gingo desse, i allt sitt vittra beteende, långt mera fransyskt till väga, än han. Så har Dalin t. ex. ingenstädes förkunnat, hvad hos dem var en gemensam tros-artikel, Rimmets ovillkorliga nödvändighet. Han säger tvärtom: ”Okunnige Munkar införde Rimmen, till tankarnas plåga. Då framkommo verser utan prosodi, utan ljud, utan takt, utan smak: gamla Rimkrönikor, samt en oräknelig hop Kämpavisor och Älskogsqväden, kunna oss nog derom öfvertyga15. Rim göra en behaglig verkan hos en tänkande skald; men äro ett förderf hos en tanklös qvädare. – Dessutom bör ej förgätas, att det mera rhetoriska än poetiska lynne, som stämplar både den Dalinska och den Gustavianska tidsålderns Vitterhetslära,
Hvad särskildt beträffar den frågan om tullförsnillning vid export af denna vara, elier, rattare sagdt, möjligheten dertill, så anser jag icke att denna omständighet bör ingifva så mycket farhågor; ty i allmänhet får man väl icke, då man vill stifta en lag, hvilken man erkänner vara nyttig, anföra såsom ett skäl för denna lags bortkastande, att densamma möjligen kan missbrukas eller eludera». Jag tror mig kunna yttra att det finnes få lagar så beskaffade, att de icke lemna något tillfälle till missbruk; men man får val icke derföre alsäga sig lördelarne af en i öfrigt nyttig inåt itulion. Då jag således icke kan finna vådorna uti de förslag, motionärerna här framlagt, så anhåller jag äfven om återretniss, på det Utsk:t måtte taga de här anförde skälen i öfvervägande. För den händelse någon betydligare majoritet af EiksSt:n visar sig benägen att fatta et t beslut, som i hnfvndsaken öfverensstäminer med de af mig här nu yttrade åsigter, är jag öfvertygad att Utsk:t icke skall uraktlåta den omarbetning af Betänkd, man finner nödig. Hr Hjärne, Harald: iledan då den K. Propos:n i ämnet remitterades, upstod diskussion i denna fråga; och jag vill nu till en början åberopa de ord, som af mig då yttrades, eller att jag icke på några vilkor skulle vilja med min röst bidraga till framgången af något förslag, enligt hvilket drawbacken skulle beviljas på samma grund, som följes i Danmark och Preussen, d. v. s. att endast bevis för tullbehandling inom landet skulle för skattens återfående erfordras. Det är nemligen allmänt kändt, att denna lagstiftning, isynnerhet i Danmark, föranledt till ett eget slags smuggling, — insmuggling till eget laud.
Återinförandet af de inom Sverige urgamla Landtdags-sammanträden, hvartill ej ännu, serdeles i Rikets nordligare Provincer, alla spår hunnit utplånas, skulle, efter Constitutions-Utskottets uppfattning,■ väsendtligen ega till ändamål: att i någon mon afböja den temligen allmänna, om än obilliga klagan, att folkets röst ej får framtränga, eller att folket ej är representeradt, och serskildt att tillfredsställa , eller åtminstone afleda orepresenterades anspråk på inrymmande i aRiks-Stånden; att, genom motionsrättens förläggande till Landtdag, dels bereda Provincens önskningar tillfället att uttrycka sig mera collectivi och mindre individuell, än de måhända vid Riksdag stundom tolkas, dels minska Riksdagsärendenas och egentligen önskningsmålens mängd, samt dymedelst bidraga till Riksdagarnes förkortande; att, utan rubbning af Communernas fria samråd, bringa deras aftal till enhet och öfverensstämmelse, — att jemna de skarpa olikheterna, ofta emellan närgränsande Socknar, i oeconomiska' förvaltnings-anstalter, — samt ändtligen att, genom utvidgandet af den medborgerliga verkningsrymden, lifva Bili. till R. St. N.-o 36. en allmänligare Nalionalanda samt väcka hågen och utveckla skickligheten för municipal-bestyr. Utan tvifvel hafva Laridtdagarna ursprungligen lemnat preformati vet åt Riksdagar; men sedan de förra försvunnit, mäste, enligt Utskottets förmenande, Riksdagen blifva typ och Landtdagen efterbildning. Ty Utskottet liar ej tänkt sig Landtdagen såsom isolerad och fristående, eller utan samband med Riksdagen, hvilken han genom sin natur är underordnad, på samma sätt som delarne det hela. Derföre har ock Utskottet sökt att, så vidt möjligt varit, uppställa Landtdagarnes organisation och befattning, utan förmänga eller för stora afvikelse!’ från Riksdagarnas.
Utlåtande JM 198, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition örn anslag för nationalmuseibyggnadeus inredning jemte andra i sammanhang dermed erforderliga kostnader. Memorial JM 199, om anvisande af de i Regerings-formens 65 § föreskrifua kreditivsummor; och Memorial JM 206, i anledning af Riks-Slåndens beslut rörande åtskilliga i Memorialet JM 170 framställda sammanjemkningsförslag och voteringspropositioner uti anslagsfrågor tillhörande Åttonde Hufvudtiteln. S D. Sedan Borgare-Ståndet vid pröfning den 27 dennes af Stats-Utskottets Utlåtande, JM 188, i anledning af Kongl. Maj:Is nådiga Proposition angående Krigskollegii ombildning till en Armé-förvaltning, bland annat, för sin del beslutat, det skola Rikets Ständer uttrycka den åsigt rörande behandlingen af frågor om tjensletillsättningar m. m., hvilken på sid. 18 i nämnda utlåtande omförmäles i det slycke, som börjas med orden: »I följd af» och slutas med orden: »vid gemensamma sammanträden afgöras», så blefvo de öfriga Riks-Stånden vänligen inbjudna att detta Borgare-Ståndets beslut biträda. Från Heden. B onde-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos följande af Stats-Utskottel afgifna Utlåtanden och Memorial, nemligen: Utlåtande JM 194, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i fråga om kostnadsersättning till militäre, civile och ecklesiastike tjenstemän för en del resor i tjensteärenden; Utlåtande JM 195, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, i fråga om de till åtskilliga stadsskolor inom Lunds stift äfvensom Hallands län utgående klockarepensioner samt landtgillen af klockarebol; och Bih. till R. St.
Frösön, om ytterligare en Lärare vid skolan derstädes y y y 9 9 9 9 9 9 99999999*99999 9 Frösö skola, dess utvidgande ,,,,,, Svar pä återremiss ,,,,,, Fullmagler; se Caracters-fullmagter. j, Embetsoch Tjenstemäns, om uppgifter i afseende å lösen derför , j f FnFmägtige, Rikets Ständers i Banken och Riksgälds-Contoiret, angående arfvode! m r ..^eai *>>99*9999 r 99999 99 i Riksgälds-Cointoiret, deras berättelse angående Contoiret , i Riksgälds Contoiret, d« charge fö» dem angående val till ,,,,,,, Furusunds Tullkammare, om indragning deråt , , Svar på återremiss ,,,,,, Fylleri-Förordningen, om ändring deruti , , , , , Svar på återremiss Fylleri och dryckenskap, om tillägg till Kungl Förordningen deremot den 24 Augusti 1813 , , Fyr-, Båkoch Lots-afgifterne, om upphörande af desamma och om förändring i vissa punkter i nu gällande Lots-reglemente — N:o cr. n B_ Utlåtande, Betänkande -11 _ Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. BorgareStåndet. BondeStåndet. N:o Sid. Adeln. Ståndet. V 40 a. a. V 40 b. i 40 a. a • i J 40 b.
Då det för uppehållandet af den högre ridkonsten är af stor vigt, att vid ridskolan finnes åtminstone ett mindre antal hästar, hvilka äro bearbetade i de högre skolorna, men denna dressyr endast efter ett längre och mödosammare arbete kan hästen bibringas, anser komitén, att. af det i 4:de punkten upptagna antal hästar, 10 stycken böra såsom manögehästar af skolan efter hand inköpas och, i mån af afgång, kompletteras samt att för sådant ändamål, äfvensom till ersättning för möjligen uppkommen skada å öfriga till skolans bruk upplåtna hästar, borde af skolan få disponeras ett årligt reservationsanslag af 3,000 rdr. 7:o. Enär öfningarne vid de indelta kavalleri-regementenas exercissqvadroner, vid hvilka en stor del af skolans elever tjenstgöra, i allmänhet taga sin början omkring den 1 Mars hvarje år, samt i öfrigt, med afseende å den här nedan föreslagna utväg för anskaffande af det största antalet af de för skolan behöffiga hästar, hinder möter att längre än til! denna tid för undervisningen använda desamma, skulle tiden för undervisningen i skolan bestämmas från den 1 September till den 1 påföljande Mars. 8:o. Regementscheferna vid kavalleriet och artilleriet ega till chefen för Landtförsvars-Departementet, före ridterminens början, anmäla de officerare inom deras regementen, hvilka blifvit föreslagne att såsom elever genomgå skolan, hvarefter dessa genom generalordres dertill kommenderas. På samina sätt bör ock förfaras vid antagande af stallmästare-elever, då inom regementena finnas officerare eller underofficerare, som dertill anses lämpliga; hvarjemte chefen för ridskolan eger till stall - Bil. N:o 5 a. till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o i. om Statsverket 1865. 91 mästare-elever föreslå äfven dem, som icke äro vid något regemente anställda. Dessa stallmästare-elever?] erhålla ett årligt arvode af 300 rdr och kunna fortsätta Tidningen vid skolan äfven sedan ridterminen för året är slutad, så vida omständigheterna det medgifva. 9:o.
Stffar konungen af Sftiföbagen färffitbe Seputerabe, att meb ärenben, bent -fpan pröfmar Böra t;emtiga {fållås, utmätjaö heffe Sefmterabe af jvamrarna; bod äge befje Seputcrabe ide malt, — konungen bent mebbetar. Se Seputerabe aflägge ti;ftl;etöeb, ber konungen få forbrar. § 55. 6j må SUföbagen, hamrarne elter något diiföbagenö Utffott i åvomtn* gens närmare öfmer något ämne råbpläga elter Beftuta. 9fif8bagö*33eflut 1866. 7 § 56. 3 Silfen orbnittg konungens fPropofitioiter, få ocf af Sitföbagömän inom kamrarna toäcfta frågor, må tili afgöranbe företaga^, beröm flabgaö i 9fifö* bag3 Sill öetmtlningar räfnäs &ttll Silla afgiftcr, font Sftfsbagen ttnber be SSetoiKntngen af Ditföbagcn faftftällb Bltfmer. § 62. ©eban ©tatS Scfjutom Bora, —• utBetalning å 9vifSgälbS Honungens £)ntBub öfverlägga. § 68. 2)e titt MfögälbS StUt — fraftlöft. § 69. 3)å tiU pröfning tjos Stiföbagen företjafveö, ftab* gaS. Satta hamrarne ftribiga Beflut, forn ej varba f amman jemfabe, ffota Hant» rarne tjmar för fig röfta om be olif a Beflut, Ijtoari fjtoarbera förut ftabnat; fom
Till afhjelpande, så vidt möjligt är, af berörde anmärkte oegentlighet i räkenskaperne och densammas förekommande i framtiden, har Utskottet ansett sig böra föreslå, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet begära , det vederbörande måtte få sig i Nåder anbefaldt, dels; att rörande ifrågavarande uti Landsböckerne balancerade förskott anställa behörig undersökning och desannna, efter deras beskaffenhet, till liqvid eller afskrifning befordra, dels ock att vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom de kostnader, sorn i Länen förskjutas till ersättning af Statsanslagen och förvaltande Embets-Verk, hädanefter måtte, sednast inom utgången af året näst efter det, hvarunder förskottet tillkommit, varda uti Stats-Verkets räkenskaper upptagne och redovisade. § 81. (1841 års Rev. Ber. pag. 167. Revisorerne hafva anmärkt, hurusom 3:ne Officerare vid Konungens f. d. Eget värfvade Regemente, Löjtnanten C. G. Sjöcrona samt Fändrikarne E. Gjörloff och E. Löwenhielm, hvilka vid berörde Regementes upplösning placerats å andra Regementen, och dervid förklarats berättigade att af f. d. 3:dje Hufvud-Titelns besparingar uppbära, den förstnämnde 300 R:dr, och de 2:ne sednare hvardera 200 R:dr årligen, intilldess de motsvarande eller högre löner å Stat kunde erhålla, fått under åren 1838 och 1839 fortfarande åtnjuta samma arfvoden, oaktadt bemälde Officerare, efter vunnen befordran, uppburit, Sjöcrona under begge nyssberörde år samt Gjörloff och Löwenhielm år 1839, löner å Skaraborgs och Norra Skånska Infanteri-Regementets stater till högre belopp, än ofvannämnde å besparingarne anvisade arfvoden. Utskottet får i anledning häraf upplysa, att, enligt Kongl.
Ständerne att bevilja samma belopp som Landshuie vid 1834 års Riksdag fick sig tilldeladt. — Jag fortfar i mitt förra yrkande. Gr. Lagerbjelke: Till de af den siste talaren anförde skäl anhåller jag ytterligare få lägga det, att Guvernören på S:t Bar - Den 9 December f. m. 169 thelemy såsom sådan iclie har någon honom af R. St:r tillagd pensionsrätt, utan är den här ifrågavtde perisionsrätten helt och hållet personlig för Öfverste Haasum. K. M:s Nåd. Propos. innehöll nemi. framställning »att Öfverste Haasum, hvilken, i följd af den bestallning, han såsom Guvernör å kolonien S:t Barthelemy innehade, icke tillhörde någon på Riksstaten upförd aflöningsstat, och då det åt bemälte Öfverste anförtrodda Guvernnrs-embele, som i sig förenade både militär-befiil, civil administration och diplomatiska göromål, kunde anses jemförlig! med K. M:s inom Riket varande Befhides embeten, måtte berättigas att, under de för tillgodonjutande af pension å Rikets allmänna IndragningsStat i allmänhet stadgade vilkor, vid afskedstagande! från nämnde embete, upföras till dylik pension för sin återstående lifstid till enahanda belopp, som, jemlikt R. St:rs vid 1834 års Riksdag meddelta beslut, vore för Landshtr bestämdt, eller 3,000 Rdr Bko årligen.» Det 8r således alldeles gifvet att K. M. aldrig någonsin kunnat afse att bestämma i hvilken kathegori Guvernören på S:t Barthelemy i allmänhet skulle stå (och denne Guvernör har således såsom sådan ingen pensionsrätt), men K. M. ansåg att i följd af vissa omständigheter den nuv;de Guvernören borde, då han en gång får afsked, komma på allmänna IndragningsStaten och för hans person föreslog K. M. och beviljade R. St:r den mycket omtalta pensionen å 3.000 Bko.
Kyrko-lnstruktionen den 12 April ]8t5, innestått; utan hafva Kyrkans penningar, så snart de uppgått till leo Rdr, blifvit utlånta. b) Alt Inventarieconto öfver Kyrkans alla lillhörigheler varti Kyrkans Räkenskaper bifogad, samt alt några brister i Kyrkans tillhörigheter af böcker m. m. icke ägt rum under den tid undertecknade ansvarat för Kyrkans medel och lillhörigheler. c) Att inga utgifter af Lackalänga Kyrka utgått lill aflöning åt Kyrkoherde, Skollärare, Orgelnist, Klockare eller Orgeltrampare, utan endast sådana utgifter, som finnas upptagna uti 17 punkten af Kongl. Kyi ko-Instruktionen den 12 April j 815, med undantag af lön till Sockens Barnmorska, En Tunna spanmål, hälften råg och hälftea korn, hvilken löneafgift uppkommit lill underdånigste åtlydnad af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 2g Januari 1812, som bjuder, att examinerad Barnmorska skall antagas samt viss årlig lön af Kyrkans behållna tionde till henne anslås. Angående Räkenskaperna för Reslöfs, Östra Karleby, Gullarps, Bosarps, Billinge, Röstånga, Konga, Aske, Torlösa, Skräflinge, Fellestads, Hallaröds och Annelöfs Kyrkor. Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss af den 12 sistlidne Februari, oss meddelad af Eders Kongl. Majtts Befallningshafvande i Malmöhus Län och Biskopen uti Lunds Stift, uti Bref af den 3 Mars detta år, få undertecknade, Kyrkoherdar uti Onsjö Kontrakt, afgifva följande underdåniga Förklaringar öfver de anmärkningar, som Rikets Ständers år 1841 församlade Revisorer framsLällt emot nämde Kontrakts Kyrkoräkenskaper. 1:0 Kyrkornas hufvudsakliga inkomst utgöres af de medel, som erhållas vid försäljningen af deras odisponerade tionde. Denna försäljning sker uti Mars och April månader, och inkomma auktionsmedlen till Kyrkornas Kuratorer vanligen inom slutet af sistnämde månad.