Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dr c jssg. 3 73 med derunder lydande hemman oell lägenheter; jemte Herr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold, rörande samma ämne, denna dag afgilne yttrande, 3:o Friherre Anckarsvärdf , Carl Hinric , den 15 dennes f, m. på bordet lagda Motion, att nila genom Bevillning, vare sig genom Stora Sjötullen, Chanse Stgil* lata , Bränm ins-bränning eller Postverket ingående Medel måtte, i likhet med hvad i afseende ä Allmänna Bevillningen är stadgadt, till Riksg;i,ds - Contoret levereras m. tn,; jemte de af åtskillige Ledamöter, i anledning derut, denna dag afgifne yttranden, 4:0 Grefve Frölich^, David, den i5 dennes f. m, på bordet lagda Motion , angående nytt försl g till Instruction för Rikets Ständers Revisorer, i livad sorn röi er deras befattning med Stats-Verket; jemte Herr Bråkenheilm, Pehr Reinhold, röran, de samma ämne, denna d g atgihne yttrande. 5:0 och 6:0 Herr Hjertås , Gustaf, den 15 dennes f. m. på bordet lagda Motion, att Rikets Ständer måtte anslå medel till en Lärare för Exercice, Målskjutning och 37 i Vrot, T] t dr. d. ty Dac. iSj£. Gymnastik vid hvarje Gymnasium , äfven; som 2tne Lärare vid hvarje Universitet; samt Herr von Vegesachs, Ackilles, den 15 dennes e. rn. på bordet lagda Motion, angående Gymnastik-inrättningar vid Regementena och Läro-Verken i Riket, jemte de af åtskilliga Ledamöter, i anledning af betörde jtne^Motioner, denna dag afgifne yttranden. 7:0 Herr Hjertås, Gustaf, den 15 dennes f. m. på bordet lagda Motion, att Rikets Ständers Justitiae-Ombndsmans
Det är » syster Signe », som kommer så ljudlöst som en ande i nattens tystnad, endast afbruten af de sjukas suckar och dämpade klagan. Syster Signe förestår eu af de medicinska afdelningarna på det stora Kommunehospitalet i Köpenhamn, och om hon också är aldrig så trött efter dagens stränga arbete, gör hon alltid en rond hvarje natt för att se till sina sjuka och att de » systrar », som vaka, äro på sin post. Mången natt har jag vakat på en af de stora salarne. Dörrarna stodo alltid öppna till den stora korridoren. Då glimmar plötsligt det lilla ljuset — de sjuka tyckas liksom ana, hvem det är som nalkas, att det är hon med den lätta smärtstillande handen, de underbara kärleksfulla ögonen. Hvad hon var vacker med sitt fina själfulla ansikte och det bruna vågiga håret under den hvita mössan. Aldrig har jag sett någon som hon kunna röra sig så ljudlöst och lätt mellan sjuksängarna, och alltid var hon glad och hade vänliga uppmuntrande ord till oss alla, fastän ögonen allt ibland skvallrade om tårar och utkämpade strider. Det var för oss unga sjuksköterskor intet så uppfriskande och lärorikt som att arbeta samman med eller under » syster Signe ». Hon gick j u alltid i spetsen, och vi ville så gärna följa henne, fast det ej var någon lätt uppgift. En af oss frågade henne en gång, hvarifrån hon fick kraft och mod — hon pekade på en liten nött bibel, som låg på hennes bord, och sjöng sakta med sin klara stämma: » Altid frejdig när du går, Veje Gud tör kjende, selv om du til Målet når först ved Verdens Ende. » En ' dag fick hon order att förestå barnafdelningen på en af kirurgiska afdelningarna. Jag var nog lycklig få följa henne dit. Själf var hon strålande glad.
Skulle det, genom en så beskaffad undersökning visa sig, att biskopslönerna, sedan de blifvit bestämda i ett, ej mindre med afseende å dessa embetsmäns värdighet än ock anspråken på deras representations-skyldighet rundeligen tilltaget mått, ändock lemnadc ett öfverskott, så kunde det väl icke undfalla Den i Mars e. m. någon af detta Stånd, att det vore fördelaktigt om det okristliga förhållande kunde undanrödjas, att så stort antal församlingar som Biskoparnes praebende-pastorater utgöra, sakna själasörjare. Antingen måste man antaga, att presten är för församlingen behöflig eller obehöflig; är han, såsom jag anser obestridligt, oundgängelig, så måste man väl böra tillse, att hvarje församling har sin egen prest, och ieke låta själavården uppehållas af en adjunkt, som den ena dagen befinner sig på ena stället och den andra på ett annat, och hvilken alldrig kan få någon verklig kännedom än mindre uprigtigt deltagande för de personer, som skulle tillhöra hans omvårdnad. Detta förhållande mäste naturligtvis verka missbelåtenhet inom församlingarne och bedröfvelse hos hvar och en, som har den ringaste känsla för det andliga lifvets uprätthållande inom församlingen. Man har framkastat den frågan, hvarföre man just skall börja med Biskoparne, då det finnes många andra prester, som äfven innehafva praebende-pastorater. Ja, må man skynda bereda utvägar att afhjelpa äfven detta missförhållande! Jag är förvissad om, att när Ständerna en gång rikta sin upmärksamhet deråt, skola äfven i detta afseende tjenliga åtgärder vidtagas; men det hindrar ju ieke, att ej den angelägenhet, som nu är i fråga, kan afgöras oberoende af den förra. Vidare har man sagt, att en utredning blifvit åberopad, som enl.
(Stats-utsk. Uti., ]N:o 118.) S. A. K. Under tillkännagifvande, hurusom den uti 11 § 2 mom. af Kongl, stadgan angående folkundervisningen i riket af den 8 Juni 1842 meddeldta föreskrift, att, då skollärare, som sin tjenst oförvitligt förestått, genom ålderdom eller sjuklighet blifvit urståndsatt att densamma ytterligare bestrida och af detta skäl måste endtledigas, det finge bero af församlingens och skol-styrelsens pröfning alt, i mån af hans behof och den längre eller kortare lid lian tjenstgjort, större eller mindre del af den utaf församlingen anslagna lönen såsom pension honom tilldela, icke kunde anses för ändamålet tillfyllestgörande, helst för mången församling det möjligen skulle blifva ganska tryckande att, utom lönen till tjenstgörande folkskolelärare, äfven utbetala pension till en redan afgången, och löningsvilkoren 'sid sådan lärarebefattning vanligen vore alltför ringa att medgifva något afdrag lill förmån för en afskedad, — bar, af sådan anledning och med hänsigt lill den synnerliga vigten deraf, att någon anstalt Liefve beredd, hvarigenom folkskole-läiare, efter viss tjenstetid och viss upphunnen lefuadsålder, kunde tillförsäkras bestämd rättighet till understöd för deras återstående lifstid, Ii. K. M., uti en till Rikets Ständer den 7 December näsli. år allåteu proposition, i nåder föreslagit:. 112 Expeditions - Ulskotlets Förslag till lind. Skrifvelse, N.o 7 o. 1:0 att af besparingarne å de anslag, tillsammans 130,000 r.dr, hvilka vid sistlidne riksdag blifvit af Rikets Ständer ställda till E. K.
mer går i press, härstädes aflägger sin tandläkarexAftonen blef en sannskyldig triumf. Efter hvarje amen. Hon är född 1867 i Falkenberg och har taaktslut genljöd salongen af hyllningens åskor, och git studentexamen vid Lyceum för flickor i Stockfru Edling måste gång på gång framträda för att holm år 1886. H o n har innehaft fru Wilh. Hiertas mottaga uttrycken af publikens varma känslor. stipendium för kvinnliga studerande till tandläkarEn ofantlig mängd blommor, i de mest praktfulla JUNI. examen, meddelas till Idun. Den första kvinnliga och vexlande former, och lager — här o m någontandläkaren i vårt land är som bekant fröken Consin på sin plats — - togos ock till hjälp att tolka, Till det i n:r 22 af föregående årgång anförda läggas stance Elbe. hvad man kände. Till sist måste den hyllade nu några erinringar. Om familjen i denna månad före* sångerskan framträda framför, järnridån för att, tager en badresa eller annan långresa, nedlägger hussynbart rörd, tacka en minnsegod publik för de modern omsorgsfullt alla dukar m. m. D e vår bekanta hjärtliga läkarinna, ovationerna. förra kunna äfven ligga kvar på sina resp. ställen, företager i dagarne en studieresa till utlandet. Efter Enligt hvad nu säges, lär man ännu några gånger om man beströr dem med malpulver och öfvertäcker ett kortare besök i Köpenhamn kommer d:r " Widerföre spelterminens slut få återse fru Edling, innan dem med lakan. Det öfriga bohaget behandlas och ström att sedermera besöka de större gynekologiska hon definitivt lämnar den scen, där hennes vackra skyddas för mal enligt D-y ' s uppsats i samma ofvansjukhusen och klinikerna i Tyskland och Frankrike konstnärsgärning sent skall glömmas. nämnda nummer. må ej förvaras i fuktiga samt återvänder i slutet af augusti eller början af hvalf. — Nu då alla hyttor bruka bli tomma, tages september månad till Stockholm. K.
Det var frågan om skillnaden emellan den activa och passiva crediten, och jag torde få fästa Hrr:nes uppmärksamhet på, att då nu Staten begagnar endast activ credit, så handlar Staten deruti orätt både emot sig sjelf och mot de enskilde medborgarena inom densamma. Det är endast folket, som arbetar, som kan och bör hafva credit, och Staten behöfver icke hafva activ credit, emedan Staten kan skattlägga sina innevånare, om de hafva någonting att skatta med. Det rätta sättet för Staten att fä medel att disponera, måste således vara att låta folket blifva rikt och beskatta det. Så har England gjort; men vi gifva i stället folket fingerade papper och dermed ruinera vi folket. Sådana äro följderna af detta banksystem. Vore det nu sä, att vi icke hade något annat sätt att fä stadgadt myntvärde, så vore det alldeles förgäfves att stå här och tala emot nuvar. system, helst det finnes en lag, som Svenska folket icke lärer kunna förglömma, den nemi., att nöden icke har någon lag; men det är detta problem, som jag tror kunna lösas. Om jag ieke hade föresatt mig att på detta rum icke gå in i någon utveckling af mitt eget förslag, emedan det vore omöjligt att här strängt bevisa det, och dä jag icke kunde vara säker om en sådan uppmärksamhet, att hvad jag yttrade verkligen kunde göra någon nytta; så skulle jag väl äfven kunnat säga hvaruti detta af mig i brochuren föreslagna medel består. Nu torde det vara nog sagdt derom. Jag har nog länge uppehållit R. o. Ad. i deras önskan alt få skrida till behandling af betänk, punktvis, för alt hafva fullgjort min pligt att på detta rum göra hvad jag kun - 402 Den 18 December f. m. nät för att söka hejda den fart, med hvilken man vill rusa till beslut i denna fråga. Det kan icke i dessa frågor vara på samma sätt, som i andra politiska frågor, att man bör begagna all möjlig taktik för att komma lill målet, dä man är öfvertygad om ändamålens riktighet och medlens ärlighet. Denna raskhet och taktik duger icke i en financiel fråga.
Den allmänna Opinionen synes dock icke för det närvarande gifva något hopp, att Riksens Ständer skola besluta genast verkställa en realisation, eller att bestämma dess företagande inom kort tid; man söker således, genom dessa ofullkomliga frarnstälhiingar, icke annat ändamål, än ett öppet erkännande af en enskild öfvertygelse, under det att man lifligt och med sann medbor - 5*5 Ean*<►»TJttlotUt* Bttkn&andttu gerlig värma önskar, att samma fördelar af en framtida, mera aflägsen, mynt-bestämning måtte kunna vara att förvänta, och att en kommande tid icke må hindra Riksens Ständer att fullborda det för Fäderneslandets förkofran och välstånd högst vigtiga ändamålet. Likalydande med det sf Herr Lagmin Noreas, Herr Commerce - Rid et Santeson och Herr Grosshandlaren Win* berg, samfä dt underteckaade anförande, hvilket, tillika med en b lagd Realisations -l*lan , kommer stt ti11 Rikets Stander åtfölja Statsoch Banco-Utskottens Betänkande N:o 20& iutygar Ex officio Höglofi. Beredningen hnr föreslagit, att "bestämda anslagen till allmänna Irananstalter icke må öfverstiga högsta beloppet af det representativa myntet, enligt 1821 års Räkenskaper, utgörande i Riksgäldsoch Bineo-Sedlar tillhopa omkring 30 millioner R:dr Banco; hvarutöfver Sedelstocken ej finge ökas annorlunda, än emot inlemnad valuta i myntbara Metaller, eller genom försträcknirigar i varor och Publike papper. Mig synes deremot att de nödige befundne Creditiv anslagen på Banquen, forst böra bestämmas, och att deras sammanräknande måste utgöra det belopp af representativt mynt, sona kan i allmänna rörelsen utgå; derest man icke för den Arithmetiska bestämdheten af Sedelstocken, vill uppoffra den nödvändiga friheten, att bibehålla, öka eller minska de nuvarande Creditiver å Banken, hvilken följd skulle uppkomma af Höglofl. Beredningens förslag. J. M.
Skulle det icke få öfverlämnäs åt en Landshöfding t. ex. i något af de södra länen att få meddela tillåtelse att anlägga handelsbod på närmare afstånd till stad än tre mil? Ar det icke nog för Gr. Liljencrants att han herrskar inom sitt eget län, utan måste han äfven tvinga dem, som äro jemngoda med honom, att följa samma grundsatser som han? Jag, för min del, får protestera mot det maktbegär, som den värde Gr:n icke allenast sjelf eger, utan äfven vill att haus medbroder skola ega, samt yrkar på bifall till den frihet, som här blifvit för den på landet boende allmänheten föreslagen. Det kan väl handa, att denna fråga nu faller, med den återkommer då vid en annan riksdag, och torde då hafva mera utsigt att vinna framgång. Jag fortfar i min anhållan om bifall. Frih. af Schmidt, Carl Johan Georg: I motsats till de Hrr, som önskat bifall till denna punkt, skulle jag högeligen beklaga om den blefve bifallen. Jag har ett skäl att anföra till de redan nämnda. Om det är riktigt att genom utvidgade kommu nikationer höja civilisationen, så måste det äfven vara riktigt, att säga, det tillgångarne skapa behof. Om dessa landthandlande få sin plats en mi) ifrån stad, så utgör detta ett tillfälle för den, som trugas till kredit hos dem, att utvidga sina behof. Hvad blir följden? När det en gång skall betalas, så hafva de ingenting att betala med, utan de falla då fattigvården till last. Men det är icke nog med att detta inträffar på landet, utan äfven när de bo nära städerna, så falla de deras fattigvård till last. Detta är ett sätt att helt och hållet förqväfva de små städerna, hvilka högeli - 174 Den 14 Mars e. m. gen klaga deröfver, att deras fattigvårdsutgifter betydligt stigit sedan år 1846, då näringsfriheten infördes. Det är på dessa skäl som jag yrkar afslag. Ofverläggningen ansågs härmed afslutad och yttrade H.
Yärde efter Markegång. T:r kpr. T:r kpr T:r. kpr. Råg. Smör. Span nial. Värde i Penningar. L% Q T:r. kpr. R:dr. sk. r: s t. Upsala En del af den KvrkoTionde i Skäne, som Patroni innehafva, synes äfven icke vara i Räkenskapen upplagen, eliuru qvantiteten deraf icke utan närmare utredning kan med full tillförlitlighet uppgifvas. Uti den för Kopparbergs Län upptagne Tionde inbegripes äfven sådan, som löses efter bestämda priser, men hvilken afkortas, hvarefter berörde lösen serskildt debiteras. ititt. O. U P P GIF T å Halmstädj e P enning arne 1821—1843. Litt. 0. Uppgift å förhållandet med HalmstädjePennin - För åren dels 1842, dels 1843 För åren dels 1835, Afkortadt och Anordnadt. Kronan behållet. Summa. Afkortadt och Anordnadt. Kronan behållet. Christianstads Län. Ingen debitering af HalmstädjePenningarne emellan åren 1819 och 1829 i Ljunits Fögderi är verkstäld. I öfrigt äro dessa medel redovisade dels bland Ordinarie Räntan, dels KronoTionden, och dels under serskildt Conto i Räkenskaperne för ofvannämnde åren. För att kunna kalkylera ofvannämnde afgifts belopp måste Afkortningar och Anordningar uti Åsbo och Willands Fögderier af Christianstads Län under åren 1828—1S43 samt uti Ljunits Härad af Malmöhus Län åren 1821—1822 tilläggas, förslagsvis beräknade till hvad de under andra perioder utgjort. Litt. 0. game enligt Räkenskapeme för nedannämnde ar. dels 183G. För åren 1828 eller 1829. För åren 1821 eller 1822. Summa. Alkortadt och Kronan Summ a. Afkortadt och Kronan Summ a. Anordnadt. behållet. Litt.
Herr Dahlman, Lars Johan: Jag anhåller vördsamt att få anmäla mia raservation mot de genom votering sista plenum tagne beslut, att Götha CanalBolag lår, under hvad benämning sorn helst, arbetsbidrag eller rättare sagt genom Statens skuldsättning utan att afgifva en Jadan förbindelfe forn blifvit fö. rejlagen-, äfvensom emot resultatet af den sena» re voteringen, att Bolaget njuter all Canaleng afkastning, utan att tued denna inkomjl öka Bygg - Den 17 Octobcr f. m. 97 nadsCaisan, under det mer än 4- Millioner rclntefritt tagat till Bolagets arbetskoflnad utaf det allmänna. Det utgör min högsta förundran, att cj någon nied mera erfarenhet och talent uppstår såsom det allmännas förespråkare, och att ett så ytterst lamt motstånd vid detta tillfälle blifvit gjordt. Jag får nu underkasta mig den Starkares rätt och frågar ”om det nu mera är tvijvelaktigt, hutm jorn är den [torkare-, det allmänna eller Bolaget? Sannerligen efter hvad jag nu erfarit, anser jag Bolaget, under Herr Grefve von Flåtens anförande oö/vervinnerligt, och innan Catnpagnens slut, vinnas thy värr ännu många segrar; ty när var ej egoismen med patriotismen i skölden starkare, än den ouppblandade ensamma patriotismen? Då det lyckats Bolaget a 1 i t hitli lis, att ej gå suplicando tillväga, men blott anmäla sig till tvångslån eller utskrifva gärder, bör man väl ändå våga ödmjukt anhålla, att dess Coryphéer täckas upphöra att smäda Representationen och påbörda den, att hafva våldfört Bolagets rättigheter; detta ädelmod bör väntas af segraren sing var emedlertid den som vetat ingå och hålla ut i detta efter vanlig beräkning ej särdeles låfvande Bolag: nu visar det sig, emot de ordinairt klokas förmodan, att Bolaget får allt hvad det åstundar. Det torde i alla fall bäst upplysa min mening, att ställa Södertelje CanalBolag som ett frappant motstycke.
Men då nu taxeringslångden skall tjena till ledning och upplysning för de särskilda beskattningsmyndigheter, som hvar efter annan med taxe - 20 Expeditions-lits kottets Förslag till under d. Skrifvelse, iY;o 210. ringarne hafva befattning, måste en specifikation ovilkorligen bidraga till en noggrannare pröfning af förekommande frågor. Hvad Kammar-Katten just i denna del af sitt underdåniga utlåtande anfört, hafva Rikets Stander ansett förtjent af synnerlig uppmärksamhet; och då de af bemålda embetsverk föreslagna formulårer, fastän mindre vidlyftiga ån de vid sednaste riksdag af Presteoch Bonde-Stånden beslutade, åro för ändamålet fullt upplysande och stå i så noggrann öfverensstämmelse med Bevillningsstadgans föreskrifter, som år af nöden för att åt dessa bereda erforderlig verkställighet, samt leda till säkerhet, ordning och reda vid beskattningskomitéernas arbeten, och dessutom i statistiskt hänseende lemna rum för icke ovigtiga jemförelser och belysningar, hafva Rikets Stander, i stället för nuvarande formulårerna N:ris 7, 8, 9, 13 och 15, antagit motsvarande formulårer, upprättade i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de af Kammar-Rätten föreslagna. I öfrigt hafva i formulårerna N:ris 5 och 7 införts några exempel, afseende, bland annat, förtydligande af det förändrade stadgandet i § 8, angående lindring i bevillningen, samt i formuläret N:o 14 till debetsedel blifvit antydt, att för hvarje i en och samma debetsedel upptagen fastighet värdet bör, i enlighet med stadgandet i § 82, specifikt utföras, hvarförutom hänvisningen angående besvårstiden ändrats i öfverensstämmelse med hvad derom vid § 71 blifvit beslutadt; och har slutligen i formuläret N:o 16 specialrubrikerna under hufvudrubriken “antal personer som åro fria från skyldighet att erlägga personlig skyddsafgift efter 1 art. “ blifvit ändrade i öfverenståmmelse med Rikets Ständers beslut angående mantalspenningarne, hvilken afgift för personliga skyddsafgiftens utgörande ligger till grund.
Prop. N:o 1. om Statsverket 1862 göringspenningar mellan en provincialläkare i Stockholms, en i Jemtlands och en i Norrbottens Ian. Till beredande af ytterligare verkställighet ät 1859 Srs förslag har nu Sundhets-Kodegium, uti underdånig skrifvelse den 4 nästlidne Augusti, hemställt, att Eders Kongl. Muj:t täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om följande anslag, nemligen: till löner för återstående 28 nya provincialläkare, å 1,500 R:dr 42,000: — n löneförhöjning åt de 26 extra provincialläkarne, u 500 R:dr 13,000: » tjenstgöringspenningar vid återstående, i nämnde förslag specificerade, 12 provincialläkarebeslällningar, tillsammans . 6,300: — » arlvoden åt en förste provincialläkare inom hvarje iän, å 1,000 R:dr 24,000: — Summa R:dr R:mt 85,000: — I sammanhang härmed får jag underdånigst anmäla en af flere provincialläkare i riket till Eders Kongl Maj:t ingifven ansökning, alt, enär dessa tjenstemän saknade all utsigt till befordran och icke kunde genom för värfvad duglighet och erfarenhet i tjensten bereda sig någon hällre ekonomisk ställning än du vid inträdet i densamma erhölio, helst, i anseende lill provincialliikarnes många tjensteåligganden. Ulbölle att genom enskild praktik förvärfva erforderlig bergning icke stöde dem i fika mån öppet som andre läkare, Eder* Kongl. Majit täcktes föreslå Rikets Ständer, att ifrågavarande läkares löner mätte, efter tio års af medicinalstyrelsen viii vitsordad tjenstgöring, höjas till 2.000 R:dr samt, efter ytterligare hm år, till 2.500 R:dr, eller till samma belopp som för adjunkter vid elementarläroverken är bestämdt; i anledning af hvilken ansökning Sundhets Kollegium blifvit höjd t och i underdånigt utlåtande den 15 sistlidne
St. 1847. 11 Majit velat af Rikets Ständer na endast äska öfriga af Departements-chefen tillstyrkta anslag, hvilka afse fyllandet af de angelägnaste behofven. I följd af nådigt beslut den 20 sistlidne April, bar en förändrad indelning af Militar-clistrikten i Riket egt rum, hvarigenom Distriktens antal blifvit från sex minskadl till fem och en af de på Generalitets-slaten uppförda Fördelnings-generalslöner alltså besparas.
Då härefter propos. framstäldes lill Infall å Hr Ekströmers förslag, att efter ordet tjensteman skulle tilläggas orden: i tjenst varande eller praktiserande idkare, anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff: Jag hemställer till Hr Ekströmer, huruvida han icke skulle anse lämpligt, att del af honom föreslagna tillägg infördes efter ordet folkskole-ldrare, så alt icke den föregående serien af embetsman blefve, genom tilläggets intagande uti densamma, afbruten. Hr Ekst römer: Det är mig alldeles likgiltigt, hvar tillägget införes. Sedan sålunda Hr Ekströmer medgifvit förändring af sitt förslag, hemstälde Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. biföllc att efter ordet folksknle-lärare tillädes i tjenst varande eller praktiserande läkare, hvilken propos. äfvensom den derefter lill afslag å samma tillägg framslälda propos besvarades med blandade Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemstälde om R o. Ad. bifölle detta tillägg, samt sedan svaren härvid utfallit med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade, ali han un funnit Ja öfvervägande. Den härefter framslälda proposm till bifall å Gr. Posses förslag att orden 18S2 eller skulle utgå besvarades med blandade Ja och Nej, hvarpå propos. till afslag å samma förslag framstäldes, och efter densammas besvarande med starka Ja, blandade med Nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade alt han härvid funnit Ja hafva varit öfvervägande. Då härefter
Maj:ts Nädiga pröfning och stadfästelse i underdänighet öfwer, lemna. Riksens Ständer framhärda m. ck. UxpIUi oci, goäklack kor -Ilr Le-inäen 6sn n Octvb. i8ls. Stormäktigste Allernädigste Konung. anledning af det stadgande Kongl. Kam. mar-Collegii Kungörelse af den 20 Maji 1799, angäende förbättring i 178?» ärs Landtmäteri. Mom-,' alt i fall Landtmätare ej god. willer utbekommer sitt arfwode, Konungens Be. 90 Den 11 Oktober. fallningsbafwande derom bör anlitas, hwilken, utan uppebäll, genast äger lemna nödig hand-, räckning till uli,tätning, dä förrättnings, man-, nen för sin räk-.ings riktighet anflvarar; har hoS Riksens Ständer fräga uppstätt, burn dr dermed förknippade olägenheter stulle kunna afhjelpas. Detta stadgande Eall neml. bafwa blif. wit sä förstätt, sem ffulle Konungens Besäll, ningbhafwande äga, att utan commynication och jordägarens hörande, samt säledeS utan, egentlig pröfning, bifalla utmätning ä den summa Räkningen innchäller, hwaraffölste, att fastän i samina Memcnt medgirwes, det jord. ägaren som sökt bl-fnit, mä inom wist tid fä ätala Räkningen för bioad den innefattade mek än sig borde, samt dcrä erhälla Konungens