Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rdr intill är 1798, dä Kongl. Maj:r i näder, enligt ursärdad Nådig Kungörelse och Reglemente af den 29 Junii räcktes öka denna summa kill 15,002 Rdr> pä der sätt, att icke allenast pensionerne bleswo ökte, uran ock roi nya Pensiouairer skulle undfä pension. PensionöClastcrne bleUs ock närmare reglerade, samt wisia föreskrifter faftstälde, som wid veste pensioners sökande och erhällande borde iakttagas; äfwensom til» lika stadgades att alla besparingar ä denne Stat skulle hällas oförrykte till nädegäfwor ät PensionS»nästige sökande i de Closter, ver sädane äro flere Ln Pensions rummen medgiswa att antaga. — Men ehuru denne PeusiZns - Stats Summa således blifwit ökt kill tredubbelt, emot dest första inrättning, har dock den samma funnits otillräckclig ait i aila Closter kunna pensionera alla sökande fattiga Enkor och Barn. Deras antal, som nu pä denna Stak Åtnjuta pension, upgär till 392 Personer; Men l4o8 Ten -'2 November destsörntan äro 210 Expcctancer, som i brist af le« vighet mäste wäma pa understen, och hwilka icke ens kunna i brist af nllqäng vä besparingar a denne Slak, undtä NädLgäfwyr, hwiiket altid annars förn; warit manligt.
Staten upphörer att efter missvåxt-år träda emellan med spannmåls tillhandahållande in natura; och da denne Stad, betraktad såsom afsättnings-ställe, således emedlertid icke svarar emot det förråd af öfverskolts-producter, som från Landet är eller skulle vara alt afyttra, kail den förra icke eller hafva så betydligt inflytande på den sednares eultur och näringar, som local-förhål]anden antyda, helst Stadens egen jord, hel och hållen, användes till liamalstiande af spanmål och sådane nödvändighetsartiklar, som eljest skulle från Landet uppköpas. — I Staden hålles årligen Tre Marknader, som vanligen äro mycket besökte af trafikerande. 5a Oaktadt, enligt hvad sålunda anfördt är, det skulle kunna synas, sorn vore Handels-rörelsen stationär och Handtverks-rörelsen snarare i aftagande, än tilltagande under i fråga varande, relativt till förra, qvinqvennium, har folkmängden blifvit ökad med omkring 200 personer, hvilket lärer kunna tillskrifvas i synnerhet den lätthet hvarmed arbetande Classen härstädes, i anseende lill öfverflödig tillgång och lindriga priser på lifsmedel, närer och fortplantar sig. Staden, som är säte för Landshöfdingen, har ett välbygdt Residence-hus, af sten, samt Lazaretts-Byggnad, Krono-Magazinsoch Bageri-hus och Läns-Fängelse äfven af sten; men för öfrigt äro så väl Stadens publika Byggnader som, med få undantag, alla enskilta hus, uppförde af träd. I Staden finnes en Lärdoms-Schola fördelad i Trenne Glassér, med ett Bibliotek af omkring 1,700 Vohlmer, till större delen doneradt af framlidne General-Auditören Gyllenholm. Jemväl är en Vexel-Undervisnings-Schola för i5o Barn der grundad, genom gåfva af Eders Kongl. Maj:t och serskild donation af bemälte General-Auditör, jemte tillskott af Stadens Invånare, samt underhålles i godt skick på Invånarnes bekostnad; Varande dessutom invid ScholaeByggnaderne en väl ordnad Gymnastik uppförd.
Hvad särskilt buldans-tillverkningen vid Långholmen år 1853 beträffar, i afseende hvarå Styrelsens lievisions-kontor jemväl afgifvit anmärkningar, som dock ännu icke kunnat af Styrelsen slutligen pröfvas, så var väl ej beloppet af den förlust, som dervid uppkommit, känd förr, än räkenskapen blifvit afslutad, men under årets lopp var det för Styrelsen icke obekant, att förvaltningen i allmänhet vid fängelset icke ldef behörigen handhafd, och rättelse så väl härutinnan, som i afseende å det ofördelaktiga resultatet af buldans-tillverkningen, sökte åstadkommas dels genom ofta meddelade erinringar af Styrelsena dåvarande Ordförande, dels genom ombyte ej mindre 2:ne gånger under året af arbetsföreståndare, än ock, emot slutet af året* af den tjensteman, som hade bela förvaltningen af fängelset sig anförtrodd. I anledning af den utaf Revisorerne uttryckta önskan, att enahanda uppgifter i afseende å arbetena vid strnfi-fängelserna i Warberg och Landskrona matie i Styrelsens underdåniga årsberättelse meddelas, som samma berättelser innehålla beträffande de öfriga straffoch arbets-fängelserna, får Styrelsen underdånigst uppfysa, att detta redan blifvit iakttaget Vid afgifvandet af 1854 års underdåniga berättelse.
Utskottet yttrar sig sålunda: ””I och för sig sjelf och under vanliga förhållanden, torde väl inskränkning ”till tiden hvarken vara ett tillförlitligt medel för ändamålets vinnande, eller det ”i industriel och ekonomiskt hänseende fördelaktigaste, emedan en handtering, som ”får drifvas endast tidtals, icke kan framkalla eller bibehålla arbetares största möj”liga konstfärdighet, emedan arbetets företagande hindras under den tidpunkt, då ”det, efter olika orters olika natur eller handelsförhållanden, kan vara beqvämast ”och fördelaktigast, emedan det kapital, som ligger uti den oftast ganska dyraredskapen, ”mäste under en stor del afåret vara dod t och utan afkastning, och emedan varans tillverkning måste ske på en gång och hastigt, utan möjlighet att förutse, huru pris ”och efterfrågan kunna komma att visa sig, dä hon skall aflåtas, — en omständighet, ”sorn kan, innan nästa tillverkning inträffar, framkalla brist och oskäliga pris med ”deraf följande öfrerdrifna spekulationer, och ett vingleri som icke inträffade i fall ”tillverkning kunde få ske, när helst visade sig stark efterfrågan, eller ock underpris, med deraf härledda bemödanden att med alla medel utprångla varan; men ”oaktadt den verkliga vigten af dessa skäl, har Utskottet icke kunnat undgå att ”finna en tids inskränkning nödvändig, i anseende till de faror, som oinskränkt ”eller till och med lång bränningstid kunde meföra under de i Sverige genom va”nor och föregående författningar framkallade förhållanden. ”Det är nemligen att befara, att, om brånvinstillverkningen gåfves fri tili ”tiden, skulle, vid första försöket med ett nytt beskattningssystem, dettas följder ”icke kunna af mängden beräknas, utan en öfverdådig tillverkning för ögonblicket ”uppstå, som slutade med stora enskilda förluster och missnöje. Från denna oförmåga att beräkna följder. härleder sig det inkast, som ofta förspörjes mot utsträckning af rättigheten att tillverka bränvin: det heter, att landet kommer, att, värre, ”än någonsin, öfversvämma^ af denna vara.
Jag har aldeles icke något inlresie i denna sak, jag wägar försäkra Högloft. Ridderstapet och Adeln derom, aldeles icke något intretze, men jag kan ej underläta att deltaga för andras rakning som arv lidande: och dä bör jag säga att jag tycker, som jag icke annat kan finna, än att Friherre 8tael har fullkomligen rätt. Grefwe körner. I anledning af hwad den warde Ledamoten Friherre 8taol yttrat får jag den äran anmärka det Riksens Ständers rättighet ar att pröfwa grunder och principer för Kongsgärdarnes disposition och förwaltning men att inga i pröfning vm Enskiltas rättigheter, kan aldrig tillkomma Riksens Ständer. 77 §. Regerings-Formen stadgaratt Kongsgärdarne stola förwaltas ester de grunder Riksens Stander derom förestrifwa, dock att de personer och menigheter» som efter hittills gällande Författningar sädane Kronans tillhörigheter nn innehafwa eller nyttja, mä njura laglig rätt derä till godo m. m. Häruti tillerkanneö Riksens Stander att stad - r4i4 Den 27 Februarii. stadga grunder, att stadga Författningar i afseende pä Kronogodsens disposition och förwaltning, och sadan bör deras rättighet wara; men utöfningen af desse grunder, tillämpningen af desse Författningar, bör tillkomma »verkställande och Domare-magterna: och all pröfning om deras åtgärder härutinnan hafna Riksens S änder gellon; 90 H. Regerings - Formen sig sielfwa wiSligen förmenar. Friherre Stael von kkollstein. Frägan är har om en Kronans stuld, om ett Kronans inbrott, i privat mans rättighet. Kronan har ej mera rät tighet lill byggnaden pä Johanninberg alsi Kapare» i Sjön har till det gods han med wald lillwällar sig: och hwem annan kan i detta sall afhjelpa den orättwisa som stedt, an Riksens Sländer som ensamme aga att bestämma Kronans rätt öfwer KongSgärdarne. Herr Illman. StatS-Utstotlet har aldeles icke kunnat anse sig såsom
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs-och EkonomiUtskottets den 11 sistlidne September under N:ris 144» J48 och i52 afgifne, samt den 21 i berörde månad eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte nedannämnde Betänkanden: N:o q3. Angående väckte motioner, dels om Orgelbyggeriets befrämjande, och dels om upprättande af ett Institut egenteligen för kyrkosång; N:o 109. Om én Låneanstalt för Tackjernstillverkare; N:o 101. Rörande yrkadt förbud mot införsel af Danska Hästar; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit den 8, 22 och a5 sistlidne Maji af Ridderskapet och Adeln bifallne, Utskottets ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till handlingarne. Den 4 November. Då nu ånyo föredrogos, Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 11 sistlidne September under N:ris 147, i49> !5o och 151 afgifne, samt den 21 i berörde månad eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte nedannämnde Betänkanden: N:o 133. Angående Sågarelönens utgörande vid Sågqvarnar; N:o 100. I fråga om rättighet för Extra Rotehållare, att lega karlar inom Beväringsåldern; N:o 107. Angående väckt motion om controller, i afseende på Tackjerns godhet, m. m.; N:o 79. Angående väckt fråga om utvidgad Smidesrättighet, samt om uppliäfvande af det nuvarande Smidesförbud på vissa ställen inom Bergslag; fann Ridderskapet o<;h Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit den 19 sisth Mars eftermiddagen, den 25 sisth Maji, den 26 sisth Junii förmiddagen och den 3 sistlidne Julii af Ridderskapet och Adeln afslagne, Utskottets ifrågavarande
Det har äfven blifvit upplyst, att de stående faux-fraiserna uppgå till omkring 12 procent af arbetskostnaden, hvarmed alltså statens utgifter för denna byggnad förökas i samma mån dermed utöfver behofvet utdrages på tiden. Om deremot statens tillgångar medgåfve fästningsbyggnadens fullföljande med större skyndsamhet, än hvad hittills skett, så skulle det utan tvifvel ur både ekonomisk och militärisk synpunkt vara en vinst för fäderneslandet. Enligt de af vederbörande Fortifikations-befälhafvare meddelade upplysningar, skulle, om nu gällande plan och prisförhållanden läggas till grund för beräkningen, för fästningens fullbordande inom tio år erfordras en summa af 3,440,000 R:dr samt till bepansring förslagsvis 1 million R:dr och till befästningen å norra sidan, för hvilken någon plan icke ännu är fastställd, 560,000 R:dr, tillsammans 5 millioner, d. v. s. ett årligt anslag af 500,000 R:dr. Med nuvarande anslag af 100,000 R;dr skulle åter icke allenast berörda kostnadssumma otvifvelaktigt blifva för byggnadens fullbordan alltför otillräcklig, utan äfven en tidrymd af omkring 60 år dertill erfordras. Att ifrån den inskränkta arbetsplan, hvarefter fästningsbyggnaden nu bedrifves, i hast gifva detta arbete så utvidgadt omfång, att samma byggnad kunde inom tvenne statsregleringsperioder, eller sex år, fullbordas, skulle påkalla minst ett års förberedelse och flerehanda anordningar, såsom provisionella byggnader m. m.; det skulle äfven svårligen låta sig göra, utan till det allra oundgängligaste och med uteslutande af de detacherade verken. För hvarje byggnadsföretag gilves det en viss tidslängd, som frambringar de bästa resultaterna; och en alltför stor inskränkning i byggnadstiden skulle, i ekonomiskt hänseende, till en del medföra samma olägenheter, som en alltför lång tidsutdrägt.
Under vidhållande af den, i flera likartade mål, redan uttryckta grundsats, att ett af Constitutions-Utskottet tillstyrkt grundlags-ändringsförslag ej kan å samma Riksdag, hvarunder det blifvit framlast, i sin helhet förkastas, och att således någon åtgärd för totalt afslags inrymmande i sammanjemknings-betänkandet eller Ororöstnings-propositionen icke eger rum, får Utskottet serskildt åberopa det härmed instämmande innehållet af Memorialet N:o 57, med vördsamt tillägg, att samma Memorial, såsom ställdt till Borgare-Ståndet, i följd af dess återremiss på förslaget i Memorial N;o 39, hvilket deremot de tre öfriga RiksStånden till grundlagsenlig behandling godkänt, jemväl blifvit af Presteoch Bonde-Stånden endast lagdt tili liandlingarne. Stockholm den 27 Januarii i835. Reservationer: af Herr Cederschiöld, P. G.: ”Mot Höglofl. Constitutions-Utskottets beslut, alt vidblifva sin i Memorialet N:o 57 yttrade mening, får jag reservera mig, och, under åberopande af de skäl, som jag i min reservation mot Utskottets Memorial N:o 75 anfört, för Riks-Ståndens rätt att genast kunna förkasta ett af Constitutions-Utskottet framställdt grundgundlagsförslag, vördsammast föreslå följande proposition för omröstning i förstärkt Constitutions-Utskottet:’' Bih. Ul R. Sl. a Constilulions-CJtskotlets Memorial N.-o t-f - "Den, som godkänner Conslitutions-Utskottets i Memorialet N:o 3g framstälda förslag till tillägg vid 28 §. Regerings-Formen, i afseende på Utländnings naturalisation, voterar Ja;' "Den det ej vill, voterar Nej;’’ "Vinner Nej, kommer detta förslag att förfalla;” af Friherre Cederström, J.:
Uti, Nio 41* Motion om Herjeådalens återförenande med Gefleborgs Höfdingedöme, i Skrifvelse den ao December samma år, hos Kongl. Maj:t underdånigst anhållit, det täcktes Kongl Majit, sedan ej mindre Herjeådalens Invånare, än äfven Dans - Styrelserne i Ostersund och Gefle, öfver förslaget hörde blifvit, i Nåder vidtaga det beslut, som kunde pröfvas bäst och nyttigast, har Kongl, Majt, under den 20 Januari 1824, behagat i Nåder förklara! att, som det allmänna Afvittrings-Verket uti Herjeådalen oförtöfvadt kommer att sättai i gång, i sammanhang med det i Jemtland, och för en ändamålsenlig och skyndsam framgång af denna vigiiga förrättning, likasom ful* besparing i kostnaden, angeläget är, att densamma fortgår under enahanda åsigter af en och samma Däns-Styrelse, som är i tillfälle att på nära håll följa detta arbete och besör. ja de anstalter, som, i förening dermed, böra för landets odling och befolkning vidtagas, en befattning, som af den längre aflägsna Däns-Sty reisen i Gefle icke lämpligen kan på vederbörligt sätt uppfyllas; alltså och då hvarken de för Herjeådalens återläggande till Gefleborgs Dan af Rikets Ständer anförda skäl syntes gällande, eller i öfrigt någon anledning vote, att Herjeådalens Invånare skulle Vienna någon förmorr af att tillhöra den på 20 mils afstånd förlagda Däns-Styrelsen i Gefle, i stället för den i Östersund, dit de hafva 8 mil, bär Kongl. Majit, som Stats-samt Allm, Bese. o, Oec-Utsi. Uti. N:o 41. 3 funnit all fråga om denna förändring för närvarande böra förfalla, ej eiler kunnat till Rikets Ständers i ämnet gjorda hemställan lemna Dess Nådiga bifall.
Till stöd för den yrkade åtgärden har hufvudsakligen blifvit anfördt: att, genom tillsättandet af ett särskildt Utskott för behandlingen af ofvan omförmälda frågor, bereddes Rikets Ständer en möjlighet att till denna behandling utse de sakkunnigaste och Bih. till R. St. Prot. 1862 & 1863. 3 Sami. 4 Haft. 2 Konstilutions-Utskottets Memorial N:o 5. mest kompetenta personer, hvilka de särskilda Riks-Stånden bland sig egde, samt att såmedelst deråt gifva större fullständighet och grundlighet, än sorn skäligen kunde förväntas inom ett Utskott, som hade mångfaldiga andra ärenden att behandla och hvars ledamöter icke blifvit enkom utsedde för dessa frågors utredning; att medelst ett sådant särskildt Utskott skulle i vida högre grad och med vida mindre kostnad för Staten än genom tillsättandet af en eller flera kommittéer, de vigtiga frågornas lösning på ett tillfredsställande sätt kunna för regeringen underlättas, då detta Utskott komme att gemensamt behandla frågorna rörande elementar-läroverken och rörande folkundervisningen samt följaktligen blefve bättre i stånd att framhålla det nära sambandet mellan båda, äfvensom det hade framför kommittéer, så som dessa vanligen varit sammansatta, det väsendtliga företräde att icke utgöras uteslutande af fack-män, utan äfven lemna tillfälle, att få föräldrars och folkets röst hörd, samt att Rikets Ständers åtgärd att åt ett särskildt Utskott uppdraga behandlingen af dessa frågor, jemte det den vittnande om den synnerliga vigt, representationen vid desamma fäste, samt dess önskan att deråt gifva den möjligast grundliga utredning, tillika borde gifva resultatet af denna utredning en ökad betydelse och såmedelst påskynda dessa frågors lösning.
Maji e. m. på bordet lagde Betänkande, i anledning af Herr Rosenblads, Bernh, Motion, angående en Lag i afseende på förbrytelser begångne af åhörare inom RiksStåndens Plena eller Riksens Ständers Plena Plenorum; med anmodan till Utskottet, att i sammanhang med Kongl. Maj:ts den 23 sistl. Maji till Utskottet remitterade nådiga skrifvelse, rörande offentlighet vid Ståndens öfverläggningar företaga ärendet till förnyad handläggning: S. D. e. m. Då nu ånyo föredrogs Lagsamt Allmänna Besvärs, och EkonomiUtskottens den 26 sist!. Maji under N:o 71» afgifne samt den 3 dennes på bordet lagde Betänkande, angående yrkad förändring Bihang till Jt. S.Prot. g:de Sami. so Fröt. Utdr. d. 6 Junit ifla> uti skyldigheten till vägarnes underhållande, fann Ridderskapet och Adeln för godt bifalla det i samma betänkande upptagne första Alternativ eller att Bruk. och skattlagde Qvarnar icke böra uti väghållningsskyldigheten deltaga, hvarjemte berörde Betänkande äfven i öfrigt af Ridderskapet och Adeln gillades. S. D. e. m. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskottens den 10 sisth Maji under Nio 73, afgifne samt den 3 dennes på bordet lagde Utlåtande, angående rättighet till grustägt å andras egor för underhållande af allmänna vägarne samt sättet och ordningen till samma rättighets bestämmande och begagnande: blef samma utlåtande, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, till bemäldte Utskott äterremitteradf. S. D. Föredrogos ånyo och återremitterades i anledning af dervid gjorde anmärkningar, Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 20 och 24 sisth Maji meddelade, samt den 3 dennes på bordet lagde Betänkanden: N:o 99, Om inrättande af Directioner för det Indelade Cavalleriets beklädnad m. m.
En af Bonde-ståndets fullmäktige från Gottlands län vid 1847—1848 årens riksdag i underdånighet framställd anhållan, att den, genom skogarnes medtagna skick, mera än förr betungande skyldigheten till ifrågavarande ved-leverering måtte få, helt och hållet eller mot lösen, upphöra eller ock med penningar elter markegång årligen fullgöras, men att, om icke heller detta kunde bifallas, den antagna ersättningen af 20 sk. för famnen finge beräknas 8 Kongl. Majus Nåd. Proposition JM 62. efter den myntsort, som vid levererings-skyldighetens åläggande egde rum, och detta nied retroaktiv beräkning, till skattegifvarnes förmån, för sednast förflutna tio år, föranledde, i förening med särskilde kommitterades underdåniga betänkande, angåendeförenklirjg af beskattningsväsendet samt uppbördsoch redogörelse-verket, dertill, att egaren af Wisby kronokalkugn, handlanden Johan Hägg, tillspordes, huruvida han, emot bestämd ersättning på en gång, ville frånsäga sig dispositions-rätten till den kalkugnen anslagna ränte-ved; och förklarade Hägg, att, da värdet af 400 kast ved å 4 R:dr 16 sk., hvarmed kalkugns-ved vid sednaste upphandlings-auktion måst betalas, utgjorde B:ko R:dr 1,733: 16. och derifrån afdroges 20 sk., som kalkugns-egaren för hvarje kast er lade till Kronan med » » 166: 32. kalkugns-egarens ersättningsanspråk blefve för år B:ko R:dr 1,566: 32. samt att Hägg emot erhållande på en gång af ett kapital, hvarå 5 procent ränta motsvarade sistnämnda belopp, eller 31,333 R:dr 16 sk. banko, ville för sig och blifvande egare af kalkugnen afstå ränte-veden till Kronan.
Han svarade, att ifall biskopen blefve underrättad om detta uppträde tillika med dess orsak, så skulle det smärta honom mycket icke för Clemens’ skull, utan just för Eusebias egen, emedan de goda tankar han hyste om hennes fromma och kristliga vandel derigenom skulle lida betydligt afbräck. Clemens föreställde henne vidare, att ingen samhällsställning kan höja menniskan öfver det gudomliga ordet, och att heligheten af detta ingalunda minskas genom ungdomen hos den, som förkunnar det. Han frågade henne derefter, om det vore sannt, att hon, under sådane utbrott af vrede, som han nu bevittnat, gjorde sig skyldig till grymhet emot sina slafvinnor. Och då Eusebia icke besvarade denna fråga med annat än ett trotsigt leende (som, i parenthes sagdt, klädde henne förträffligt och förmodligen var instuderadt framför spegeln), kastade den unge föreläsaren alla betänkligheter öfverbord och började en väldig straffpredikan, som ingalunda saknade vältalighet, emedan orden ingåfvos honom af ett brinnande begär att både näpsa och förbättra Eusebia. Eusebia syntes i början göra våld på sig för att icke afbryta honom. Det trotsiga leendet satt länge qvar på hennes läppar. Men småningom var det försvunnet och hade lemnat rum för allvar och uppmärksamhet. Hennes ögon vore oafvändt riktade på den unge föreläsaren, hvars djerfhet och hänförelse gjorde honom dubbelt vackrare i hennes ögon. Det var något nytt och i hög grad pikant att emottaga förmaningar af en så ung och oerfaren person. Det är möjligt, ehuru ovisst, att hennes intresse för straffpredikantens person slutligen gaf vika för sjelfva straffpredikningens styrka. Clemens hade, utan att veta det, tillegnat sig mycket af Petros’ kraftiga vältalighet; men när hans billiga förtrytelse ändtligen urladdat sig, öfvergick bestraffningen i milda föreställningar, så varma, känsliga och bevekande, att de icke kunde förfela att göra intryck på Eusebia, hvars fromhet var ett fikande efter känslorus, och som i ångern, botgöringen och upprättelsen hade upptäckt vällustiga efterkänningar af synden, ljufvare än sjelfva syndandet.
Majrts Nådiga Proposition angående Wermelands Läns skiljande från Götha Hofrätts och hänförande under Svea Hofrätts Jurisdiction, samt en ändring i Lagens stadgande rörande domfört antal Ledamöter i Hofrätt ; Gifven Stockholms Slott den ig April 1&15. Kongl. Ma jäs Nådiga Proposition om ett mera bestämdt stadgande, än nu gällande författning - Den 5 Maj. 23 ningar innehålla, angående hvad som bör iakttagas vid underdåniga besvärs anförande hos Kongl. Maj:t i brottmål; Gifven Stockholms Slott den 19 April 1815. Ett Memorial af Friherre von Strokirch, Henning Adolph , angående den väckta frågan om förändring i Domstolarnes organisation. Ett anförande af Friherre Boye, Kudvig, i samma ämne. Ett Hietainen af Grefve Gyllenborg, Johan Henning, angående bestämmande af tiden då gar-.' desgårdar böra vara i laggildt stånd , och stadgande , det kreatur ej måga vintermånaderna utsläppas. Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottét 7 Ett Dictamen af Herr Hammarhjelm, Carl Fredric, angående hufvudsakligen förbud mot nederlag i Svenska hamnar af utländskt jern, med undantag af de för Östersjö-Compagniet beviljade 15,000 Skeppund. Ett Dictamen af Herr König, Pehr, angå-1 ende förbud mot införsel af vissa varor, som inJ om landet kunna produceras, samt om en fri Victualiehandel. Ett Memorial af Herr von Qvanten , Carl; angående förbud för Städerna att befatta sig med Brännvinsbränning. Ett 24 Deri 5 t\Iaj - Ett Dictamen af Friherre Wrangel, Hen. ning , angående förbättring af Landtmäteri-Taxan. Ett Hietainen af Herr Kolhoff, Birger Fredric , innehållande svar på Commerce Rådet Sanfessons anmärkningar vid Herr Rothoffs förut remitterade Dictamen. Det särskildta Utskottet. Ett Dictamen af Friherre Wrangel , Henning, angående inrättningen af ett Jordbruks. Contoir. Ut supra. Ex Protocöllo A. G. Silverstolpe.