Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ad. lemnade till denna anhållan sitt bifall, hvarefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer att vid deras nästa sammanträde välja en ledamot i StatsUtsk. i st. f. Hr af Harmens. Frih. Cederström, Rud.: Vördsamt anhåller jag att StatsUtsk:s mern. N:o 109, ang:de bestämmande af RiksSt:ns och Utsk:ns kanslibetjenings arfvoden, måtte, till dess skyndsammare handläggning, flyttas på föredragmslistan närmast Statsötsk:s betänk. — Min åsyftan härmed är att det IL Ståndet dymedelst ville afgifva ett bevis af välvilja emot sin kanslipersonal, på hvilken man med skäl gör stora fordringar. Då härefter II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle, att StatsUtsk:s d. 19 dennes bordlagda mern. N:o 109, ang:de bestämmandet af den RiksSt:ns och Utskms kanslibetjening tillkommande aflöning framflyttades på föredragmslistan och der upfördes näst efter samma Utsk:s utlåt. N:o 90, ang:de regleringen af utgifterne under RiksStatens Nionde hufvudtitel, anmälde sig och yttrade Gr. Lagerbjelke, Gust.: Om någon förändring i målens Den 26 April f. m. 127 nummerföljd å förcdragn:sl istan skall ega rum, bör den väl göras lill nästa plenum. Frih. Cederström: Vid betraktande af de manga ännu oaf gjorda punkter i de återstående hufvudtillarne, liar jag icke kunnat föreställa mig, att vi uti dagens plenum kunna komma till slut dermed. Jag bade alltså trott det förfogande tjenligt, att, i händelse StatsUtsk:s utlåt:n N:ris 88—90 icke hinna i dagens plenum afgöras, samma Utsk:s utlåt.
Rättegäng fräga om qwarstad ä en ätalad Bok eller Skrift, eller begäreS, under sakens lopp, förbud enrot widare försäljning, äge Under-Rätt att jemwäl derom förordna efter de grunder, som af denna Förordning wid handen g!swas, samt öfriga förekommande gilltiga omständigheter. 4:0 Af Under-Rätt upptagas till blott undersökning och utredande, alla sädana mäl, som med anledning af Z:dje § i denna Förordning innefatta ätal öfwer Skrifters mer eller mindre brottsliga innchäll; eller angä försummad Lhcvlogisk Censur, eller Periodiska Skrifters inrättning, med afseende till andras pästädda Rätt; eller tryckning af Rältegängs, och andra All - Den 2 October. 1257 Allmänna Handlingar med olofligt bifogade noter öch anmärkningar, som tillika äro till sjelfum innehället förgriplig!) eller Domqwal ä Laga kraft wundna Ut, stag; eller Historiska berättelser och Anekdoter, af den art, som j slutet af 4:de §. förbjudne blitwit. Se, dan undersökningen bkifwit fullbordad, och Parterne gjort sina slutliga crindringar, ware Under-Rätt, u, tan att ingö i pröfning af sjclfwa saken, skyldig, att innom zorde dagen derefter, wid En Riksdalers bö, ter för hwarje dag, som deröfwcr pä tiden utdrages, insända till Swea Hof-Rätt den hällna ransaknin» gen, jemte alla till wälet hörande Handlingar. s:o Hof»Rätten bör sä snart Ransakningeir inkommit, remittera den jemte öfriga ätföljande Hand, lingar, till den af Riksens Ständer tillförordnade Tryckfrihets - Komité, hwilken äger att sitt utlätande i-wälet afgifwa, hwarefter, och sedan Komitens yt, trande till Hof - Rätten inkommit, bemälte
Öfver ämnet hafva sig yttrat Hrr Tham4 Wolrath, Grefve -Schwerin, Fredric Bogislaus, Herr Flammars köld, Lorenzo, Grefve De la Gardie, Jacob, Herr Riben, Carl Wilhelm, Herr von Hartmansdorff, August, Herr Ehrenborg, Casper, de tre sistnämnde med följande serskilda förslag: Herr Riben, ”att Rikets Ständer hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, det Kongl. Majrt måtte täckas anbefalla Gonsistorierne, att uppgifva alla de befattningar med ekonomiska mål, som nu åligga Presterskapet att bestrida, och derjemte i underdånighet yttra, hvilken af dessa befattningar, som i Gonsistoriernes tanka förnäm - Bestt. och Ekon. (Jtsk. Betänkanclen. 6Q<) ligast borttaga en tiel, som åt folk-undervisningen borde egnas.” Herr Hartmansdorff: ”att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t underdånigst anhålla, att, i likhet med hvad som skett i Statsförvaltningens öfriga grenar, måtte undersökas och utredas: hvilka och huru stora tillgångar finnas anslagneåt Lärostaten, synnerligast Presterskapet i Sverige? huru de äro fördelade och användas? hvilka och huru ipåuga ecclesiastique personer finnas ? hvad de hafva att göra? hvilka förrättningar de böra åtaga sig eller befrias ifrån? Derefter borda uppgifvas och föreslås, hvilka indragningar och besparingar, som skulle kunna göras af personal och material, samt slutligen huruledes tillgången å båda Öelarne mätte kunna så begagnas, att icke allenast Religionsutan ock den öfriga undervisningen i Riket, fullständigare ochsyftfcnligare än hittills, meddelades.
Om han ock fruktar mig, då ondt han gör. Jag önskar ingen gunst af Sigismund, Om han den ock mig ger, då rätt jag handlar. »Förliter ej på furstar», är mitt valspråk, Följ Herrans stämma i ditt samvets dom! STÅLARM(stiger upp). Och huru lyder då ert samvets dom? ERICUS ERICI. Den passar ej för edra öron, Stålarm! STÅLARM. Låt höra dock, jag har ett godt humör. ERICUS ERICI. Välan om ni så vill! Som Abels blod Ur jorden ropade uppå en broder, Så ropar folkets blod ock öfver er. Jag sjelf har utgått från det ringa folket Och lidit med det, tröstat, der jag kunnat; Men kunde slottets fängselhålor tala, Och hade landets hundra galgar tungor, De skulle hviska oerhörda ord, Om hur ni herrar här er makt begagnat; Vill än ni höra på mitt samvets dom? STÅLARM. Nog nu, herr bisp! Jag rår ej för det der. Klaes Fleming stundom tog för hårdt uti, Och jag ock önskar mycket vore ogjordt. Men som det är, ni glömmer dock en sak, Att der vi hårdt förfarit, ha vi straffat, Och der vi straffat, ha vi straffat brott, Om våldsamt uppror ej ni nämner dygd. Ha! Ha! Var det er dom? Jag svarar bäst: Den, som i leken går, får leken tåla. (Kanonskott i fjerran.) Tyst! Hvad är det? Man skjuter uppå slottet. Sjette Scenen. De Förre. OLOF KLAESSON (rustad till strid). OLOF KLAESSON. Till slottet skynda, Stålarm! Knappt du gått, Så kom ett ilbud ifrån Kastelholm, Det taget är af hertigens galejor, Vår vän Salomon Ille, slottsherrn, fången. Knappt hade budet återhemtat sig, Så dök ur fjärdens vatten flottan upp. STÅLARM. Är hertigen på flottan sjelf? OLOF KLAESSON. Han har Landstigit med en här vid Helsingfors. Jag skyndar till vår krigshär att den föra Mot honom ut. Farväl, om ej vi råkas
Den som vill, att det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet JVs 59 framställda förslag till ändring af 12, 17, 19, 41 och 79 §§ Riksdags-Ordningen, angående val af Ridderskapel oell Adelns Riksdagsmän, skall antagas att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej; Vinner Nej, är nämnde grundlags-ändrings-förslag förkastadt. Omröstningen har utfallit med Trettio Ja, Fyrationio Nej. Stockholm den 5 Februari 1858. STOCKHOLS!, TRYCKT HOS JOU. BECKSIAN, 1858, Rättelser uti Konstitutions-Utskottets Memorial vid 1856—58 årens riksdag: Memorialet JVS 2: Sid. 32, venstra spalten, rad.
— N:o 83. i anledning af vackt motion om bestämmande af minimibeloppet för teckningssumma till hypoteksförening å ön Gottland lill 300,000 R:dr. IV. B. 579. A. 605. — N:o 84. i anledning af väckt motion om rättighet för rikets stapelstäder att, utan föregången lullbehandling å inloppsorlen, 2 ( 10 ) få omlasta och hemföra sina med skeppslägenhet till annan stapelstad inkomna lullbara varor. V. A. 31. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 85. i anledning af väckt motion om afskaffande af skyldigheten för rotehållare att inställa sig vid roterings-liqvidationsmöten, m. m. IV. B. 579, 605. V. A. 36. E. 195. — N:o 86. i anledning af väckta frågor om Landsfiskalstjensternas indragning. V. B. 39. A. 78. — N:o 87. i anledning af väckt fråga om Kronofogdetjenslernas indragning. V. B. 39. A. 78. *— N:o 88. i anledning af väckta frågor om Bergsfogdetjensternas indragning samt om upphörande af Bergsfogdarnes befattning med uppskattande af fast egendom i bergslagen. — N:o 89. i anledning af väckt motion om vederbörlig tillsyn derå, att Svenske och Norrske Consuler fullgöra sina åligganden, angående nedsättning af de afgifler, dessa consuler ega att af Svenska fartyg uppbära, samt om åtgärder till förekommande af sjöfolks rymning. V. B. 40. A. 78. — N:o 90. i anledning af väckt motion om bildande af en comité', för utarbetande af förslag till den medicinska undervisningens ordnande. •— N:o 91. i anledning af väckte förslag, rörande Folkundervisningen i riket.
Svenske adelsmäns inlvgan öfver sökanderries uppförande, fattigdom, jemte andra bevekande omständigheter, och della allt inom Irenne månader Den g Juni. från första i tidningarna skedda anmaningen, liva refter, och sedan sökanderne på ofvanberörde sätt med sina ansökningar och öfriga handlingar inkommit, äger högbemälde divection dem pröfva samt bestämma och utnämna af sökänderna tio de mest berättigade till dessa, under benämning von . Liewenska pensionerna, dem de få i sin lifstid åtnjuta, såvida icke gällande anmärkn. deremot kan göras, hvilken eiler hvilka högbemälde direction pröfva äger samt bestämdt afgöra, dock så att ingen utan rätter orsak förnärmas. Vid hvarje årliga utdelning böra pensionärskorna aflemna egenhändiga qvittenser alt de fått emottaga pensionspenningebeloppet oell då med vederbörliga prestbetyg styrka att de lefva. Då successive afgång bland de tio första pensionärskorna inträffar, kungöres ledigheten eller ledigheterna efter de af. gångna på enahanda sätt, som här ofvanföre nämndt är, och ! förfares sedermera i allt öfrigt framgent; skulle vid ledigj liet flera lika fattiga och berättigade ogifta fröknar af nämn. da tvänne adeliga classer sig anmäla, sker dem emellan in, för H. direct;n lottning;-äfvensom i den händelse att tioantalet af meranämnda fröknar sig icke behörigen anmäla, i så äger II. directtn för den gången hugna ogifta fröknar af lägre Svenska adeliga classens ätter med pension i det eller de lediga rummen, såvida de sig på behöriga sätt, och i likhet med hvad för förstnämnda fröknar här ofvan föreskrifves, anmäla och legitimera. Vid pensionarskors tillsättning blifva alltid fröknar von Liewen prioriterade framför andra sökande fröknar, såvida de äro fattiga och ärbara samt i behörig ordning fullgöra hvad som för fröknar har nedan finnes föreskrifvet; dock får icke i denna von Liewenska penj sionsinrättningen mer än tvänne fröknar von Liewen på en \ gång vara pensionerade. j ' Hr Munck af Rosenschöld:
Af de fern serskildte Räkningar, sorn Tullverket hållit thed Banquen år 1814, hade ej en enda funnits sluta sig lika med de be - 1694 Swis-Uts&ottets Betäniahden. hållningar, hvilka från ISanquen blifvit för Re* visorerne uppgifne såsom inneståénde för Tull» Verkets räkning deri £1 ‘December samma år; och för öfrigt hade härvid förekommit, att upp» på den uti Tull-Verkets itufvud-Rok Vid J814 års slut, Såsom till Itöngl. RänteRammaten, lefvererad, Upptagne ej obetydliga Stimma, hade, enligt Ränte Kammare - Ijöckerne, lefvereringat skett successive till och med Under loppet af år 181^, ehuru Tull-medlen äro 'en contant inflytande inkomst, hvilken, likmätigt Författniflgarne, bördé inora bestämd kort tid 'efter Re* dogöielse-årets Utgång vai‘a äf Uppbördsmänneii insatt; i anseende till hvilka förhållanden Och då till vinnande af fullständig Upplysning rörande nyssnämde i Götha Canal Diskont-Verk förräntade Summa, synts fordraS mera tid äti Revisorernes mångå göromål vid Förrättningens slut medgifvit, Revisoieine ansett sig böra hatt Riksens Ständer anmäla detta ämne, med hemstallan, det måtte åt nästblifvande Stats-lJtskott öfverlemnas, att söka närmare utreda berörde fråga samt taga
I afseende på säkerheten, kunde den blifva enahanda, på hvilket ställe som helst, likväl vill jag ej bestrida, att inrättningens förflyttande hit kunde medföra många förmåner, men då, utom upplå - 158 Den 19 November f nj tande af Tanto Bränneri inrättningen skulle kosta minst 121,000 R:dr, lärer Ridderskapet och Adeln finna, altsedan redan så stora anslag blifvit beviljade, finnas ej härtill tillgångar. Att anslå en mindre summa, skulle ledi till samma resultat, sorn med Garnizons-Sjukhuset. Om man vill göra inrättningen med hushållning, bör summan utbetalas på en gång; men äfven en mindre summa finnes nu ej att tillgå. I afseende på Saltpetter-fonden, så, om jag rått fattade meningen, var det den, att räntan deraf kunde härtill användas. Af fonden återstår likväl ej mera än circa 400,000 R:dr, och utgiftcrne äro stora, så att om fonden icke till egen förmån utlånas, blifver ej mycket qvar. Då Stats-Utskotlet ej vet, hvar medel skola tagas, hemställer jag, hvartill en ålerreraiäs skulle tjena, och anhåller derföre, att Betänkandet måtte bifallas. Herr Lagerhjelm: Eftersom jag blifvit missförstådd 1 frågan om möjligheten för Staten, att finna medel till ändamålet, får jag förklara, att, derest saltpelterfonden skall utlånas, synes det likgiltigt, om räntan betalas af Riksgälds-Contoiret, eller af enskilde, och ehuru Saltpelterfonden har de betydlige utgifter som de värde Ledamöterne omtalat, synes det för fonden aldeles likgiltigt, hvem sorn betalar räntan, och hvar capitalet står, blott det står säkert och Den 19 No yern bet f. m. *59 tillgängligt; och för min del Åtminstone anser jag det hero pA Riksens-S tänder, alt göra detta capital hade tillgängligt och säkert. Grefve Lövenhjelm, CarlAxel: Dä jag haft en nära del i den Comites arbeten, som på Kongl. Majrts
Denna inrättnings hufvudbok har med anmärkning undergått revision i Kongl. Kammar-rätten; och innehåller densamma följande redovisning af inkomster och utgifter: Debet. Balans från år 1855: Uppbörd: Stats-anslag Intresse-medel Hyres-medel '. Summa 109,204: 42. — Credit. Balans från år 1855: — Utgifter: Balans till år 1857: Beträffande den uti föregående revisions-berättelser omförmälda, efter förre Kamereraren J. Möller uppkomna proprie-balans, hafva Revisorerne inhemtat, att det återstående oguldna beloppet af denna balans, uppgående med upplupna räntor till 9,703 R:dr 15 sk. 9 rst., under den 1 Maj 1857 blifvit till Drottninghuset inbetaldt. Räkenskapen har icke föranledt till någon erinran från Revisorernes sida; och befunnos säkerhets-handlingarna, vid anställd inventering, i behörig ordning. — 192 — § 2. Barnbördshuset. Af denna räkenskap, utan anmärkning granskad i Kongl. Kammar-rätten, inhemtas följande: Debet. Balans från år 1855: Uppbörd: Balans från år 1855: Afskrifning^ å förbrukade inventariers värde m. m 2,668: 45. 7. Underhåll åt barnaföderskor ] 077: 11. Aflöning och gratifikationer 1,794: 32. Balans till år 1857: Revisorerne hafva äfven lemnat denna räkenskap utan anmärkning; och befunnos säkerhets-handlingarna, vid anställd inventering, i behörig ordning. Stockholms allmänna Barnhus. Räkenskapen är för revisions-året granskad nied anmärkning i Kongl. Kammarrätten och redovisar inkomster och utgifter på följande sätt: Debet. Balans från år 1855: Kontant stats-anslag — 1,166: 32. — Anslag af Bankens ränte-vinst 3,000: Arrenden och hyror 8,090: 40. Dito af fastigheter och friköpe-skillingar m. m 2,437: 44. 9. Dito dana-arfs-medel 533: — 11.
Det har blifvit sagdt, att jag directe i Constitutions-Utskottet bordt väcka den motion, som jag väckt inom Ståndet. Men RiksdagsOrdningens 5j visar tydeligen, att Constitutions-Utskottet sjelft äger rättighet att väcka frågor inom Stånden. Hvarföre skulle jag erinra Utskottet om en åtgärd, hvars behof det är i tillfälle att sjelft pröfva. Det är skälet, hvarföre jag icke vänder mig till Utskottet Jag förväntar, att Utskottet skall vara lika varmt för det goda, och lika angeläget om att tillfredsställa Nationen i hvad den billigt önskar, som den enskilta Riksdagsmannen. Andra mena, att motionen bör remitteras till OeconoinieUtskottet, eller till ett särskilt Utskott. Det är formen, Ridd. o. Ad. Prot. VI. Band. 32. 498 Den 11 Ju!ii f. ni. säger man, som fordrar det. Jag befarar, att Allmänheten, som ej förstår våra former, och föga bryr sig om dem, kommer att förundra sig huru vi kunna låta tvisten örn former afhålla oss ifrån att göra hvad saken brafver. Jag inser ej hvårföre icke i denna fråga Constitutions-Utskottet skulle få anses såsom ett Särskildt Utskott, dådet ofelbart är den mest competente Domaren till pröfning af den frågan, huruvida vi äga anledning till den önskan , hvarom jag väckt fråga, och huruvida det är lämpligt, att vi uttrycka och frambära den. För min del skall det vara mig likgiltigt, om ConstitutionsUtskottet tillstyrker eller afstyrker skrifvelsen; och lika med Herr Friherre Boije får jag förklara, att jag kanske, när fråga uppstår om skrifvelsens aflåtande, finner lämpligare, att den icke må afgå. Men här är nu blott fråga om en sådan åtgärd, som inför Nationen låter Ständerna! synas icke mindre angelägne om Grundlagarnes helgd, än ConstitutionsUtskottet visat sig vara. Herr Thamt Jag anhåller få försöka, att reda mig från den misstydning Friherre Boije med så mycken skicklighet gifvit åt mina ord.
Att den icke är bevillning, utan en af Konungen ensamt beroende afgift, synes af 3 §. i ansvarighetslagen, der det förbjudes Statsrådets ledamöter att tillstyrka Konungen någon åtgärd , som strider emot Reg.Fts bokstafliga föreskrift i 60 §, till förhöjande af den bevillning, R. St. sig åtagit, eller af sådana artiklar, hvilka i densamma till bevillning räknas, dock härunder icke begripna sådana, i denna 60 §. ej omnämnda afgifter, hvilkas föremål är o inrättningar till enskildas gemensamma nytta och beqvämlighet, såsom båk-, bro-, färjoch andra afgifter af dylik beskaffenhet. Dessa sistnämnda afgifter höra således icke till bevillningen och kunna af Statsrådets ledamöter tillstyrkas utan R. St;s samtycke. Att icke Den 10 M a j f. ra. rakna tolagen bland dessa undantagna afgifter, synes mig vara att drifva tolkningen till förtydning. Tolagen är äfven anslagen och användes för broars och bryggors underhåll, och om man icke vill förstå tolagen bland dessa andra afgifter af dylik beskaffenhet, torde det blifva svårt att säga, hvilka med dylika menas, Men då man erinrar sig lolagens sammanhang med tullen, anser jag motionen böra hunskjutas till begge de omnämnda Utskrn. Vid sista riksdag bestämdes tullen för ull med uttryckligt vilkor, alt ingen tolag deraf skulle utgå; och jag vill minnas, att det äfven var en annan artikel i tulltaxan, för hvilken samma beslut fattades. Nödvändigheten att behandla frågan om tolagen i sammanhang med tullen torde deraf nogsamt inses. Jag tror således den förut beslutade remissen vara riktig och instämmer i begäran om den proposition, att II. o. Ad. måtte, med afslag å Bevilln.-Usk:s betänk., vidblifva sitt förra beslut, Gr, Cronhjelm: I anledning af ett föregående yttrande af Gr. v. Fersen, att Oecon.-Utsk. ensamt skulle kunna handlägga denna fråga, utbeder jag mig att få fästa uppmärksamheten derpå, huru detta skulle tillgå.
Majds vederbörande Befallningshafvande, pä grund af dertill erhållen nådig tillåtelse, blifvit stadfäslade, måste anses innebära nödig säkerhet, omförmälde förslag må sålunda jemkas, alt försäkring mot brandskada, som af sist omförmälde anstalter lemnäs, äfven bör för inträde i Hypotheks-förening såsom gillig antagas : •>48 Expeditions-Utskottets Förslag lill underd. Skri/velse N:o £00. § &• att minimum af jordegendoms värde för inträde i Hypoteksförening må bestämmas tili 1,000 R:dr, ehvad värdet efter texering eller särskild värdering beräknas; och § 24. att slutligen må förklaras, att de reglementen, som för redan bildade Hypotheksföreningar blifvit uppgjorda och fastställda, komma att fortfarande tjena till iakttagande i allt, som rörer förvaltningen af de angelägenheter, hvilka, med de af dessa föreningar hittills upptagna lån stå i sammanhang, men att, i hvad angår den upplåning, som af deras ändamål hädanefter påkallas, och för hvilken de, på sätt Förordningen om Hypotheks-Banken föreskrit ver, böra såsom delegare i denna Bank ingå, må äfven för dem i alla delar gälla lill efterrättelse hvad i fråga om Hypolheks-föreningars bildande är stadgadt. Med iakttagande af dessa ändringar och tillägg äro närlagde (vänne Författningsförslag (Litt. A och B) uppgjorda, och få Rikets Ständer, jemte öfverlemnande af desamma, i underdånighet anmäla alt, då Rikets Ständer nu beslutat att til!
Vi läsa i Xenophons Symposion, att Sokrates engång sålunda yttrat sig: ”Äfven jag, mine bröder! tycker ej illa om, att dricka. Vinet, som uppfriskar andan och insöfver bekymren, uppväcker godsinnet, liksom oljan eldslågorna. Men om man, glupande, insväljer stordrycker: så domna snart både kropp och förstånd ända derhän, att man knappt orkar andas, än mindre tala. Tillhåller man åter munskänken, att i smärre mått, och oftare, liksom indrypa de läskande safterna: då skall man, ej våldtvungen att rusas, men lockad att njuta, ljuft hänföras till skämt och kortvilliga samspråk”. Jag vet ej, huru den visaste af Greker skall, efter denna citat, bli anskrifven hos vissa af våra Nykterhetsvänner. Men så vidt, som vi kunna förlita oss på de trovärdigaste vittsord, var Bellman i denna mening en sokratisk philosoph. Och lika visst är, att för en man, som ingalunda var starkt byggd, och i hvars bröst ett lungsigtigt anlag lurade alltifrån begynnelsen, skulle redan den diet och lefnadsordning, der ett måttligt drickande förenades med ett omåttligt sjungande och täta nattvak, göra tillfyllest att undergräfva hans helsa och förkorta hans lif. Gjörwells utsaga, att ”hans kropp blef i förtid utnött af en nästan daglig tjensfgöring i Bacchi tempel, af en dyrkan utan gräns”, må i sådan betydelse alltså gälla utan afkortning. Blott i ett afseende kan den redovisning, som härmed är gjord för det moraliska af Bellmans personlighet, med skäl synas nödvändig för omdömet öfver det ästhetiska deraf. Den tjenar nämligen, då den sålunda belyser en bland det komiska och humoristiska skaldeslagets yppersta representanter, till nytt bevis, att ingen äkta poesi af denna art kan utgå från ett subjekt, som icke står öfver det Låga och Fula af den verldskrets, hvilken der skall genom behandlingen luttras och upplyftas till ett eget slags skönhet.
s 189, af BondeStåndet, IX 3. s 194. De båda ULskottens ytterligare Memorial, IV 6. s 225 — 227, bif. af Adeln, f IX 3. s 229, af BondeSlåndet, IX 3. s 3. s 240, lagell till Ilandliugarne afPresteStåndet, IX s 174. Förslag till YoteringsPropositioner, IY 6. s 367— 370, Lif. af Adeln, ix 3. s 3oi, af PresteStändet, ix 3. s 3o5, af BondeStåndet, ix 3. s 311 , af BorgareStåndet, ix 3. s 33o. Memorial om frågans afgörande i Förstärkta StatsTTtskoltet, IV 6. s 582,583, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX 3. s 4°8, af Adelil, IX 3. s 4!5* Disconter eller Banker, om vilkoren för inrättandet af enskilde. Statsoch BancoUtskottens Utlåtande, IY 3. s 94—IC)5» återrem. af PresteStändet, IX s 520, bif. af Adeln, IX s 523, återrem. af BondeStåndet, IX s 53o. Ytterligare Utlåtande, IV 5. s 4°6— 413, bif. af PresteStändet, IX s i2o5, af BondeStåndet, ix s1210, afBorgareStåndet, IX s 1222. Underd. Dispositioner af influtne medel, IV 1. s 206. DispositionsRäkning N:o 2, om någre anordningar af de medel, som under benämning af Herrar BancoFulImägliges, finnas i Banken afsatte.