Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande åter den del af motionen, som afsåg den väckta frågan derom, att lösen för allmogen måtte bestämmas lika med den för ståndspersoner, sä ansåg Utsk. äfven att af samma skäl, nemi. att landssekreterarnes löner icke vore för små i allmänhet, icke heller någon tillökning i detta afseende vore behöflig och Utsk. ansåg icke lämpligt att bestämdt för den fattigare delen af befolkningen göra lösen högre än som hittills varit gällande. Jag erkänner att det kan visserligen vara något att säga derom att denna samhällsklass erlägger mindre i lösen än andra klasser, men då denna princip en gång är antagen, då man derigenom gör afseende på den mindre bemedlades ställning och behofvet Den 13 Juli. 67 för honom att för bättre pris erhålla rättvisa, så anser jag hvarken nyttigt eller nödigt alt lösen för allmogen ökas. Jag måste således för min del tillstyrka bifall till betänk., och jag tillägger att det skulle göra ett mindre godt intryck på allmänheten, om R. o. Ad. skulle afslå detta betänk, och besluta en sådan åtgärd. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Det har visserligen af en värd reservant blifvit sagdt att misstag kunna uppkomma genom de olika rättigheter, som ståndspersoner och allmoge i förevar, fall hafva; men jag tror att erfarenheten visat att, om ock sådana misstag kunna inträffa, de likväl mera sällan torde äga rum. Ville man likväl åstadkomma jemnlikhet emelian de olika klasserne med afseende på lösen, så skulle jag likväl tro, att lösen snarare borde nedsättas för de förmögnare, än höjas för den fattige. Jag anser det vara ett ondt att lösen skall finnas hvarigenom man skall betala sig till rättvisa. Att genom förhöjning af lösen öka detta onda och sådant endast till förekommande af misstag, som icke i verkligheten ägt rum, tror jag icke vara lämpligt; hvarföre jag förenar mig med Gr. Sparre i begäran om bifall till betänk. Efter nu af lindert. Riddarhus-se k re t., på förfrågan af Hr von Hohenhausen, Mich. Sil v., meddelad upplysning derom, att underrättelse om de öfrige RiksSl:ns i detta ämne fattade beslut ännu icke lill R. o. Ad. inkommit, anförde Hr von Hohenhausen:
Jag anser också det förtydtigande som Bevilln.Utsk. föreslagit, vara ganska riktigt; ty om den satsen skulle göra sig gällande, som Gr, Sparre sökt genomdrifva, så blifver följden, att på orter, der man gör sig säker, att icke tilltalas för underlåten lagfart samt tror sig ej behöfva frukta för inteckningsanspråk af säljarens fordringsegare, ett och samma köpebref ända t. o. m. 50 år kommer att begagnas och ideliga transporter å detsamma ega rum, utan alt kronan får tillgodonujta den inkomst genom stämpladt pappers afgift, som förordningen henne tillerkänner. Genom de domslut, som Gr:n påstår, att Högsta Domstolen meddelat, men hvilka jag, lika med Gr. Mörner, tror icke finnas till, skulle man uphöja till laglig rättighet, att undslippa kartering af de äldre köpebrefven. Delta kan icke vara lagstiftarens mening. Ar ett köp på det sätt uprättadt emellan 2 personer, att säljaren, genom anteckning ä det salubref han sjelf erhållit, öfverlåter egendomen till en annan person, så är och blir detta i sjelfva verket ett nytt köp, i Ihy att genom denna transport af salubrefvet eganderätten lill fast egendom öfvergår från en person till annan.
Ständers Allmänna Besvärsoch Economie-Utssott remitteradt Memorial yrkat, att den ändring uti grundcrne för Landturätarcs arfwoden malte sse, att de i Författningarne nämnde bercdelsedagar och regndagar m. m., såsom bade betungande för Jordägarne wid arfwodelS beräknande, del§ swara att kontrollera, matte alldeles upphöra att considereras, och Förcättningsinännens arfwoden endast och allenast bestämmas efter Tunneland-talet af all flags mark ester des' olika beskaffenhet sa wäl i afseende - i?;» Den *8 Julik. stende pa mötningarne, som Charle-renoveringar och transporkeringar, uträkningar, gradcringar, utbrytningar och Ragangs - förättningar m. m., och har Författarn derwid fogat icke allenast en Tabell, utan a wen ett Prolect till en dylik Landtmäteri,Ta» xa, derwid Herr Baron, n under det malek i Utskottet förewarit, ejon det tillägg: "Akt för sa kallade semkalngar v6) rätt-.lser al redan werkstäilde delningar, samt Cbarrans deral nödwändiga jemnfö, rande med marken, serskildt arfwode af t. ex. z r-st. per Tunneland stuve i Taxan äfwen bestämmas.'' Hwad Författaren i förenämnde matto anfört och det bilagde Prosectet semke Tabellen i öfrigt innehålla, har Utskottet noga öswerwägat; Och som Utskottet deraf inhämtat, alt Friherre Wrangel asyftar uteslutande fran Landtmateri-Förfatkningarne af de deri för Förrättningsmännen befintelige tillfällen, att utan Jordägarnes nytta, pa desse sistnämndes bekostnad öka sina arfwoden, ei mindre än att genom det ingifne Prosectet till ny Taxa för Landtmätare, sadane tilläfwentyrs inträffande missbruk kunna förekommas; Sa anser Uiffottet sig böra tillstyrka Riksens Högloft.
Besvärligheterna i Sveriges mera b e b y g g d a trakter v o r o af ett bevaka, men han g l ö m d e icke heller den vördnad h a n var skyldig sin moder o c h den välannat, ej så af skräckande slag: långa festtal vilja h a n ville visa sin yngre broder. oeh långa festmåltider. Flere gånger visade konungen det förtroende han hyste för sin drottnings duglighet. Sålunda gjorde han henne i sitt testamente till sina omyndiga barns förmyndare o c h insatte henne i d e n regering, som skulle bestyra o m tronföljden efter hans d ö d. Förhållandet mellan makarne v a r sålunda det bästa. Däremot hade hon allt för höga tankar o m en konungs makt för att någonsin mildra sin gemåls stränghet e m o t adeln. E n ovanlig duglighet visade hon vid skötande af sitt lifgeding och Karl Filips hertigdöme under hans minderårighet. H e n n e s ekonomiska förTre kvinnor stodo framför alla andra konunstånd var öfverlägset, o c h hon kunde flere än gen nära. Deras största b e r ö m m e l s e är att en gång försträcka svenska staten penningar. L i k a väl som hennes son såg hon m e d oblida A t t påminna sig dem, det är att belysa några ögon, när gemene man l e d våld eller orätt. drag af hans personlighet, obetydliga o m man Så t. e x. skref hon till J o h a n Skytte 1615, så vill, m e n dock utgörande en del af den som då förestod kammarärendena: » V o r e g o d t strålglans, som utgår från hans minne. o m I så handlade m e d K. M:ts undersåtar, att de kunde någorledes blifva behållna, o c h i K. * M:ts frånvaro icke i grund förderfvade — V å r älskclige son aktar sina undersåtar så högt, D e n 2 2 aug 1592 ankom till N y k ö p i n g att Hans K ä r l i g h e t i alla farligheter själf vå- den nittonåriga prinsessan Kristina af Holslein.
Då tillika i betraktande tages: att, enligt hvad andra Länders erfarenhet ådagalagt, Bankens redan egande tillgång i metallisk valuta är, under en klok förvaltning, tillräcklig att bestrida invexling af dess sedlar med silfver efter myntbestämnings^grunden; att, om de till silfveruppköp ytterligare bestämde Bancosedlar af mera än två millioner Riksdaler icke utgifvas, endast omkring 160,000 R:dr Specie erfordras för det vid sista Riksdag af Rikets Ständer antagna förhållande emellan metalliska fonden och utelöpande sedelstocken; att sistnämnde summa sannolikt är till fullo motsvarad af de Bancooch Riksgäldssedlar, som under mera än 5o års förlopp genom tillfälliga händelser gått förlorade; samt att Bankens löpande inkomster derutöfver verka till sedelstockens för♦minskning; så vill Kongl. Maj:t härmed gifva Rikets Ständer Sin åsigt tillkänna: att ytterligare silfverköp icke äro af nöden, för att sätta i verkställighet Myntbestämnings-Lagen af den 1 Mars i83o, samt att således intet Bihang; till R. St. 3 Banco-Utskoltets Betänkande N;o 8. hinder förekommer för uppfyllandet af den förbindelse, Kongl. Maj:t och Rikets Ständer genom samma Lag Sig högtidligen åtagit och för Bankens öppnande till utvexling af silfver, senast den i nästkommande Julii, efter det Lag för Banken fastställd blifvit. Kongl. Maj:t förbliver R. St. med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ul supra. CARL JOHAN. C. D. Skogman. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln, Wällöf].
Aktie-egares %:delar 5,666: 52. g S00- Reducerar man Bankens andel i vinsten eller förestående 2,833 R:dr 16 sk. till ränta å det af Riksbanken förskjutna kapital 650,000 R:dr, så visar sig detta göra i det närmaste 7/ia procent. och då Riksbanken förut å samma kapital blifvit godtgjord ... 3 procent njuter Riksbanken i det hela å sina medel 3716 procent, hvilket är vida mera, än hvad Riksbanken nu har, eller 3 procent på det, i hela lånerörelsen lemnade kapital, och på kreditivrörelsen ej mera, än omkring 2 V2 procent, hvarförutan ej bör lemnäs oanmärkt, att sedel-förlust genom förslitning, olyckor m. m. lemnar Riksbanken en odelad vinst, ganska betydlig, efter den erfarenhet man vunnit vid upplöste privatbank-bolags realisering. 24 Banko-Utskottets Utlåtande, JYl 65. Reflekterar man till aktie-egares förhållande, blifver deras fördel af rörelsen följande: Deras vinst utgjorde, enligt föregående, sedan 6 procent godtgjorts å insatta kapitalet, 130,000 5,666: 52. — afgår 15 procents bevillning 850: återstår ren vinst 4,816: 52. — när denna summa reduceras till ränta å aktie-egares insatta 150,000 R:dr, utgör den i det närmaste 33/i6 procent och med tillagde förut beräknade 6 procent njuta aktie-egare 93/i6 procent å sina medel, hvarförutan båda kontrahenterne böra kunna vänta en rätt ansenlig ökad inkomst genom den fördel, som tillskyndas genom medels användande, hvilka blifvit insatte på uppoch afskrifnings-räkning, men utlånas mot en högre ränta.
Hvaremot Utskottet, då någre Ledamöter ansett det af Utskottet förut i rundt tal bestämda maximum för Fastighets-utlåningen tillkännagifva en önskan, att i denna utlåning göra någon slags indragning, till mehn för jordbruks-näringen, ej funnit hinder för alt på det sätt jemna den af Banco-Utshottets Utlåtande N;o 1S. 63 sistförsamlade Rikets Ständer antagne maximi-snmman för denna belåning, att densamma hädanefter må bestämmas lill fullt 4.780,000 R:dr. Vid jemförelse af 20 punkten med de i samma punkt åberopade pag. 101 och 102 af nu gällande Banco-Reglemente, förmodar Utskottet det vara fullkomligen upplyst, att, med Utskottets tillstyrkan i denna punkt, ingalunda varit afsedt att förhindra nya lån ä fastigheter i Städer; hvarigenom den enda anmärkning, som emot 20 punkten blifvit framställd, sålunda förfaller. Till följd af hvad Utskottet nu anfört, komma 18, 1g och 20 punkterna i Utskottets förslag icke att undergå annan förändring, än att den under mom. f. i p. 1g föreslagne maxirni-summa ändras från 4,770,000 E:dr till 4>78o,000 R.dr. Vid 21 punkten: a) att Banco-Discontens nu egande låne-förlog af Banken, som, med inberäkning af de dithörande, efter enahanda grunder förvaltade Province-Låne-Conlorens Förlags-capital, utgör en summa stor 8,000,000 R.dr, måtte årligen från och med år i835 förminskas med 3 procent, eller 240,000 Rulr; b) att sjelfva
Sta ^dens widare godtfinnande öfwerlemna i underdånighet anhålla at, jämte sädana Egendomar, hwarcil blott besittnings, rätten äges, afwen arfwejorden a Landet ma undantagas ifrån öswerenskommen stämmokids owitkorliga bestånd, i följe hwaraf ascrädet ifrän sadan srrenä-raä Fastighet skulle ske ester laga fardag, Landtbom eller ^rrsnclskorsn öppet lamnadt, i thy fall til godo njuta hivad samma i;. H, förmar om städjaö äcersaende och bewiSlig stadas ersättning. Med sädant undantag af'en hwars rättighet fritt göra och lata til full ägandeoch äiipolnions-rätt inne, halwande egendom, och med den naturliga princips, at sag icke kan til annan uplaka, hwad jag ej siels innehar, bör derföre icke köp bryta legostämma i alla andra händelser, häldst nagons werkeliga ratt icke kränkes genom hwad stags Landtbo-6c>mraA som häldst; dock som någon gräns bör sättas, at genom, under lang tiderymd, förefallande flera tilsälligheter, rätta ägaren icke mä komina i okunnighet eller owifihet, eller lemna en mindre wälsinnad eXrisnäriar kilfällc til twistigheters upkastande, som kunde orsaka hwarsehanda oredor och rättegångar, hwilka at förekomma är e» Lags owilkorliga pligt, och Lo ars afkastning i det närmaste lärer inträffa med e» egendoms eller dera nedlaggda arbetes warde; iO ar äfwen wid hwarje ärrenäs tyckes wara tilräckeligt för betydeligare och kostsammare förbättring, med den odling af en Landtbo kan wara at wäuta; alitsa dristar jag framföra min tanka, at til Kongl. Maj:ks nadigsta godtfinnande vfwerlcmna för längsta stammotid utsätta
Då, efter hvad nu blifvit omförmäldt, Utskottets ofvariberörde förslag är vordet af två Riks-Stånd afslaget och af ett Riks-Stånd återremitteradt på grund af an märkningar i den syltning att ifrågasatta föreskrift måtte borttagas och således icke i utfärdande Banko-reglemente inflyta, har Utskottet ansett sig böra frånträda sin i förevarande afseende gjorda, af endast ett Riks-Stånd godkända framställning, och tillstyrker följaktligen 6:0 att förslaget i 30 punkten 2 momentet måtte få förfalla. Efter det Utskottets förslag i 35 punkten 1 mom. angående vågförda effekter, som hos Diskont-verken få belånas, blifvit godkändt af Ridder skåpet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden oförändradt och af Borgare-Ståndet åter med den ändring i redaktionen, som innehålles uti Herr C.
Betragtar man ålit .det, som på detta vis, genom underlåtna ocn origtiga uppgifter, icke kommit att underställas Ständernas granskning, så är det lätt att finna , att Götha CanalDisconts utredning på sätt, som nu är föreslagit, långt ifrån att lemna en brist af 526,608, skall lemna ett öfverskott af flere joo,ccc R:dr; hvadan ock ensior del af'Utskottets Ledamöter sig emot denna Beräkningsmethod reserverat. Hvad Malmö Discont angår,' torde någon ifrån den Landsorten bättre, än jag, kunna utreda, hvad jag ryktevis har inhämtat, att det nämligen skall finnas en titel, vid namn ActieCapital, som skall ge anledning till en olika beräkning, än Utskottens: Det jag intet vet, vill jag intet fälla något omdöme om, men det vöre vät, om sakens beskaffenhet af någon blefve upplyst. Det tredje i Utskottens Betänkande, hvari emot jag har att anmärka, äto: ds Principer, och den Åsigt, hvarpå Utskottet grundat hela sitt förslag till utredning. Jag räknar hit, att Utskotten, utom t vänne Ledamöter, behagat sätta i fråga upphäfvandet af all Lag och ali laglighet, genom den lag för tillfället, sorn Utskotten föreslå åt Riksens Ständer, att underställa Kongl. Maj.ts sanction; se s:te och 6:te sidan af det tryckta Betänkandet, och sorn Utskotten önska, att ge retroactiv verkan; se 93 Den 17 Martil, f. m. v slutet af den tepdesosidan. En sådan åtgärd talar för tydligt om sin egen beskaffenhet* att jag deröfver skulle behöfva vara mångordig ~ den visar, .att •. antingen /-Utskotten-• g törn t , att Lagarne äro tor ett Samhälle kkec,medel, utan ändamål, och att laglighetens Credit i ett land aldrig'kdn säcefts Ldemrtförelsé med.
Sig vilja framdeles bestämma ersättningen härför till Magazinsföndeii; förslagsvis uppgifvet! till 1,048 R:dr x sk. 6:0 Ett Magazirtshus i Borås, äfvenledes öfverlemnadt till Kongl. KrigsCollegii dxsposiSition, i följd af nyssnämnde Nådiga Bref. 7:0 Förra Mälthusbyggnaden i Wisby; de så kallade Hästcjvarns-vindarne och ett boningshus derstädes, upplåtne, de 2:ne förra lägenheterna till Artilleri-effecters förvarande; och den Sistnämnde till Kurhus för Länet; samt 8:0 ett Stenhus, Hallströmska Mägåzinet kalladt; jemte 2:ne bodar af träd och en tork-? inrättning i Carlscrona; begagnäde för Flottans behof. Då B. St. vid senaste Riksdag icke förklarat, huru med ersättningen för de Magazinslnrättningen tillhörande byggnader och lägenheter ; som till allmänna föremål kulma blifva upplåtne, skulle förhållas, och serskilda anslag i flera fall blefvo af nöden, om en slik ersättning öu skulle Magazinsfortdert tilldelas, hafvä R. St. funnit sig böra de gjorda dispositionerna godkänna, under det af E. K. M. jemväl bestämda vilkor, att ej mindre Mariae och CathaBihang t. R. S.s Prot. 10'-de Sami. 2xdrä Band, Ht 170 Exp. Utslc. Förslag till und. Skrifp. N:o 279» rinas Kronobränneri-byggnader, utan äfven de öfriga uppräknade lägenheterna, då de för de uppgifna ändamålen ej vidare behöfvas, skola till Staten återfalla; äfvensom enahanda förhål-* lande bör iakttagas med den af Götha CanalBolag begagnade lägenhet i Söderköping, sedan Canalarbetet upphört, hvaremedlertid den hittills erlagda årliga hyra bör fortfarande utgå'; finnande R.
Riket vjgtiga sak det är orätt att öfverhoppa det beslut, hvilket först uttalar den vigtiga grundsats, genom hvilken saken kommit på sin rätta ståndpunkt. Alt intet Stånds privilegium lade hinder i vägen för afgörandet af näringsfrågan erkändes icke genom något RiksSlåuds beslut förrän då. Jag ser derföre icke skälet för uteslutande af den period, sorn lyder sålunda: Under 1815 års riksmöte sammanstämde R. o. Ad. samt BondeSt. i det yttrande att, ”enligt 89 §:n Reg.F:n, bero numera alla lagar och författningar, som röra Rikets allmänna hushållning, på K» M:s ngd. pröfning oell beslut; och då alli frågor om handel och näringar ofelbart höra till allmänna hushållningen, så ärafReg,- F:n den följd klar och tydlig, att K. M. äger att alla sådana mål efter nåd. godtfinnande afgöra, och de kunna således icke till privilegier hänföras, De stadganden om handtverkerien, som ännu finnas i 3 och ^ C®PHandels-b:o, ehuru de såsom ekonomiska otvifvejaktigt höra ifrån allmänna lagen uteslutas, fordra likväl nu K. M:s och R. St:s samfälliga beslut för att upphäfvas, men icke i egenskap af privilegii-fråga, utan såsom hörande till Rikets ännu gällande ci v i I —lag.” Det var 2 Stånd, som då förenade sig 0:11 denna nu allmänt erkända sats. Såsom jag sagt, kan icke jag finna hvarföre denna period är uttagen, utan anhåller a;l den måtte qvarstå Sedermera är uti den allmänna reciten Den 9 Januari f. ra. ett eller annat ord ändradt. Dervid fäster jag mig icke, enär Exped.Utsk. ansett meningen sålunda vara bättre uttryckt, samt jag anser det vara Exped.Ulsk:s lätt och åliggande att ändra livad som i redactionen kan vara försummadt af de andra Utskotten. Men jag nödgas anmärka de uteslutningar, sorn visa sig när man kommer lill den sista perioden, hvaruti R.
Det är emot Utskottets tillstyrkande af ArrendeSystemets fortfarande, genom hvilken Auctoritet som hälst annan än Boställsägaren sjelf, jag måste reservera mig, och tror att så fort nu varande ArrendeContracter upphöra, alla boställen böra till Boställsägarens fria disposition återJemnas för att så väl återgå till det första ändamålet den store Stiftaren af Indelningsverket åsyftade, nemligen att lemna försvararen af Fosterjorden såsom lön, en liten egen del till fri disposition af den jord han försvarade, som ock för att freda StatsCassan — lika som det nu föreslagna icke öfverflödiga löneförbättringsauslaget, från obehöflige ersättningsanspråk örn hvarje Indelt tjensteman får sjelf besörja om bruket eller borrtarrenderingen af sitt boställe. Dernäst måste jag reservera mig mot det obestämda i Utskottets. Betänkande, om Öfverste-lönernes användande så fort de afträdas af nu varande Innehafvare, jag anser dem ovilkorligen böra återgå 164 Stats-Utskottets till Öfverstarne för Regera en terne. Desse Embetsman ägde förr hela äran, eller obehaget af sine Regementers hållning och duglighet, de kunde jemte en Chefs anseende äfven utöfva en faders både alfvar och understödjande godhet mot yngre obemedlade Officerare, genom den tillräckliga utkomst dem var beredd af IndelningsVerkets store Stiftare; de äro väl nu titulerade Chefer, men med ÖfversteLieutenants löner, hvars otillräcklighet, för det Chefskap dem åligger, icke lärer behöfva af mig vitsordas.
Detta är orsaken hvarföre det blifvit afslaget. Gr. Puke säger visserligen att några besparingar icke finnas f. n., det är onekligen öfverensstämmande med verkliga förhållandet, men man bör ihågkomma orsaken hvarföre dessa besparingar måst anlitas, det är just derföre att under den förflutna tiden en mängd utgifter har måst anvisas på dem; och hvad som isynnerhet medtagit en betydlig del af dem, är matinrättningen. Det kommer numera icke att blifva förhållandet, åtminstone till en obetydlig grad, och så är också fallet med diverse andra utgifter som hittills måst i brist af ordinarie anslag på besparingarne anlitas. Om anslaget beviljas så kommer det icke att gälla förr än vid nästa Statsreglerings-period. Således är det all anledning att den här ifrågav:de utgiften kan af nämnde besparingar utgå, hvarföre Utsk. icke ansett sig böra tillstyrka det af K. M. begärda nya anslag. Om man ser på budgeten i sin helhet, så har Utsk. icke varit njuggt utan tillstyrkt hvad som blifvit hegardt och i vissa läll till och med derutöfver. Gr. Puke: Frih. Tersmeden har icke bestridt behofvet af detta anslag. Det är klart att det måste på ett eller annat sätt anskaffas. Vid detta tillfälle tror jag mig böra påminna R. o. Ad. derom att Frih. Tersmeden yttrat det besparingarne blifvit anlitade hufvudsakligen för truppernas mathållningar. Det är sannt att dessa sednare i betydlig mån bidragit dertill, men hvad 4:de HufvudTiteln angår, så har K. M., såvida jag icke missminner mig, begärt ett anslag för att betäcka de föregående årens brist på mathållningen. Jag tror äfven att Utsk. tillstyrkt och R. o. Ad. be viljat detsamma. Något sådant tillskott på 5:te HufvudTiteln har icke af K. M. blifvit begärdt och det torde vara ett skäl att nu bevilja denna summa. Jag fortfar att yrka återremiss. D en 8.
Till aflöningar » reseoch undersökningskostnader samt expenser » reparationer ä Tranebergs, Nockeby och Drottningholms broar » undersökning och reglering af vattenhöjden i Eskilstuna å » iståndsättande af hamnen och bryggan vid Tjufkihl >, nya farbanor å broarne öfver Staa-elfven och Bodsjö sund samt ombyggnad af bron öfver Buttersbäcken » inköp af .'16 exemplar af Tidskrift för byggnadskonst och ingeniör-vetenskap » Skeppsholms bi'obygguad » brooch vägbyggnad vid Almarestäk » utdikning af Kaknäskärret Kredit. Balans från år 1861: Utgifter: Aflöning 28,066: — Reseoch undersökningskostnader 20,690: 24. Reparationer å Bodsjösundsbron 1,400: — Nya farbanor å broarne öfver Staa-elfven och Bodsjösundet samt till ombyggnad af bron öfver Buttersbäcken 5,150: — Reparationer å Tranebergs, Nockeby och Drottningholms broar 2,906: — Transport: 59,662: 65. 522: 9. — 99 — Transport: 59,662: 65. 522; 9. Brooch vägbyggnad vid Almarestäk 27,643: 53. Inköp af 36 exemplar af Tidskrift för byggnadskonst och ingeniör-vetenskap 540: — 107,828: 47. Balans till år 1863: Kontant behållning 26,734: 75. Inventarier och materialier 13,219: 87. Enligt hvad Styrelsens till Kongl.
;if boställe ål en kapellpredikant inom Tyngsjö kapellag, dels, tills vidare och intilldess kapelibocrne förmå att sin predikant sjelfve underhålla, till dennes aflöning å stal uppfört eli årligt anslag af 600 R:dr nämnde mynt. 6:0. Hos Rikels Ständer har framställning blifvit gjord derom, att den till predikanterna i norra och södra Finnskoga saint Bogens och Lekvattnets kapeller inom Vermlands Finnmarker af statsmedel nu utgående aflöning, utgörande för predikanten, i norra och södra Finnskoga kapeller 500 R:dr och för hvardera af predikanterne i de häda öfriga kapell-fnrsamlingarnc 600 R:dr, mätte förhöjas för den förstnämnde lill 1,200