Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då vid sådana förhållanden innehafvarne utaf meranämnda hemman egde så ringa trygghett uti besittningsrätten, hafva motionärerne föreslagit, att Rikets Ständer ville uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t framställa den önskan, att åboerne å hemmanen, tillhöriga Kongl, och Hvitfeldtska stipendii-inrättningen, måtte, emot skyldighet att allt framgent till stipendii-fonden årligen utgöra så väl den gamla grundskatten i penningar, som ock den sednare fastställda kornskatten, eller hvad för öfrigt, efter åboernes hörande, kunde såsom ständiga skatter af hemmanen bestämmas samt emot erläggande af lämplig löseskilling, undfå eganderätt till hemmanen. Af motionen bifogade handlingar har Utskottet, bland annat, inhemtat, att Margaretha Hedfeldt, enka efter S. Thomas Dgris till Sundsby oell A by gårdar, genom testamente den 22 Januari 1664, som orden lyda ”bortgifvit och förärat” all sin fasta egendom, belägen inom åtskilliga härader i Bohus län, och utgörande, utom Sundsby och Åby, 6 mantal säteri, 140 utoch insockne frälsehemman ”till Kongl. Majrts akademi eller gymnasium i Götheborg och till den studerande ungdomen af Bohus län, som dervid önskelig och christlig information uti bokliga konster kunde fruktbarlig uppdragas dess underhåll och befordran, så att den studerande ungdom af Bohus län, som till bemäldte Götheborgs gymnasium försändes, operturberadt att nyttja sitt fria underhåll af samma gods och aldrig till något annat bruk hvarken af den ena eller andra, hvem det vara kunde, än till förbemäldte studerande ungdoms information att användas”; hvarjemte samma testamentariska förordnande innehåller, att eho det vara må, som skulle vilja förskränka och tillintetgöra någon af de i gåfvobrefvet införda poster, han skulle hafva att förvänta en vredenes dom.
Derjemte, och då ifrågavarande navigations-skola icke lärer kunna uppfylla sitt ändamål, så framt icke sådana instrumenter och böcker m. m. derstädes finnas att tillgå, som för undervisnings meddelande äro af nöden, tillstyrker Utskottet, att första årets anslag för navigations-skolan i Westervik må, i likhet med hvad för åtskilliga andra dylika skolor egt rum, få användas lill anskaffande af den för skolan erforderliga undervisnings-materiel m. m. 38 Som Rikets handel under de sista åren genom flera förmånliga omständigheter vunnit en högst betydlig utvidgning, och följaktligen nu mer än förr angeläget vöre att särskilda undervisnings-anstalter för dem, som egna sig åt detta till hvarje nations välstånd så hastigt bidragande yrke, inrättades, har Herr K. A. Almgren, under åberopande af sitt vid sistlidne riksdag framställda, ehuru då icke bifallna, förslag om inrättande i några af Rikets städer af handels-skolor, der, utom de Stats-Utshottets Utlåtande M 122. 79 vanliga läroämnena historia, geografi, matematik, brefskrifning och bokföring, icke allenast en på vetenskaplig grund bygd kunskap om handelsvarors egenskaper och varde kunde inhemtas, utan äfven särskilda samlingar af prof på råämnen och fabrikater, dels färdiga, dels under arbete, vore tillgängliga, uti en hos Borgare-ståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion, anhållit, att Rikets Ständer, för inrättande af handels-skolor eller handels-institut uti tre af Rikets förnämsta handels-städer, till en början måtte anvisa en summa af 30,000 R:dr Riksmynt, med vilkor att dessa städer sjelfve bekostade lokalen för sådana läro-anstalter.
St:r måtte komma i tillfälle, att rätt pröfva behofvet af den föreslagna reformen, får jag vördsammast hänvisa till BankoStyrelsernas prot:r för åren 1845 och följande, samt för detta år, och får vördsammast ytterligare föreslå, att Dan 5 November. 73 R. St:r målte anbefalla en laga undersökning i de mål, tom sagde prot:r omförmäla. Enär R. St:r alltid visat en fosterländsk ömtålighet derutinnan, att hvarje Svensk medborgare må åtnjuta den rätt, som lagarne honom medgifva, så tror jag mig fullgöra mili pligt såsom represensant, då jag vördsammast fäster R. St:rs upmiirksamhet på behofvet af en undersökning, som underlättar R. St:rs frisinnade sträfvande, att gifva lagarne den kraft, att äfven den ringaste af Sveriges medborgare vid dem må kunna stödja sig under en rättskaffens lefnadsbana. Och som jag är fullt öfvertygad derom, att R. St:r icke vilja undandraga sig Deras medverkan till återuprättande af en utaf deras egne tjenares heder, kränkt både som medborgare och tjensteman, så får jag ödmjukeligen anhålla om bifall till den föreslagna undersökningen. Som jag är den tjensteman, som här är i fråga, och alla andra medel till uprättelse äro mig betagna, så har jag begagnat min Riksdagsmanna-rätt, för att på den vägen få min sak under R. St:rs pröfning, förvissad derom, att R. St:r icke förvägra Deras beskydd åt den, som med skäl detta begär. Begärdes på bordet. 3:o Genom Svenska domaremaktens oafsättlighet hafva våra Grundlagsstiftare velat göra denna makt sjelfständig, oberoende af alla andra intryck än känslan för rätt, och derigenom gifvit Sveriges innebyggare den största möjliga trygghet mot väld i domstolen. Men denna trygghet till person är otillräcklig, så länge det i vissa fall är beroende af slumpen, om min rättvisa klagan någonsin skall kunna komma under en laglig domstols pröfning.
Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCA il. J. 4. Gripenstedt. 12 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition. Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Mayl Konungen i Slats-rådet å Stockholms Slott den 13 Februari 1857. Närvarande: Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern Gunther, Hans Excellens Herr Statsministern för Utrikes ärendena, Friherre Lagerheim, Stats-råden: Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist och Friherre af Ugglas. Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om indragning till Kronan af den ränte-ved, som är anslagen för Wisby så kallade krono-kalkugn i Gottlands län och om ersättning derför till kalkugnens egare. Kongl. Maj:t behagade, enligt Stats-rådets tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, och befallde att Nådig Proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer allåtas. Ex protocoilo, Gabr. Lindberg. STOCKHOLM, tryckt hos Eric Westrell, 1857. Kongl. Maj:Is Nådiga Proposition N:o 63. 1 Hlt:© CISS. Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Mars 1857, kl. n f. m. KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående pension J/ än Rikets Allmänna Indragnings-stat åt Kanslisten i Juslitie-Revisions-Expedilionen Eberhard Liljewalch och Kopisten i samma Expedition IVilhelm Norström; Gifven Stockholms Slolt den 13 Januari 1857.
Låntagare återfått deras annars förlorade rättighet, att omsätta sina DiscontLån, innom ännu en månad efter derom erhållen underrätt lse, så kan jag för min del icke finna annat, än att Betänkandet bör antagas. I anledning af hvad Friherre Boye nyss anfört, rörande skillnad emellan DiscontVerkets Gäldenärer i Stockholm och Gäldenärer‘i Landsorterne, torde jag få erinra, att de båda äga lika förmån, enär det ytterligare fö» reslagna anstånd för båda läknss från derom af DiscontVerket bekommen underrättelse. Jag tillstyrker således , lika med Herr Påhlman , bilall af Betänkandet. Den 24 Martti, /. m. 333 Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: Ändamålet med ifrågavarande Motion var icke att förbättra Discont Verkets Låntagares ställning i det hela, utan endast att skaffa dem ett rådrum i afseende å deras Låns omsättning, hvilket kunde svara emot den tid, som åtgeck innan Myntvärdeis reglering fastställdes. Då nu Kiksdagen blifvit förlängd, och denna reglering ännu längre uppskjuten, torde det äfven vara billigt, att i samma förhållande utsträcka anståndet för Lane omsättningarne. Ingen förlust uppkommer derigenom iör Banquen, hvilken snaiare vinner genom tolf Procents ränta, men de Låntagare, hvilka för närvarande sakna utvägar till omsättning, kunna undgå att bii!va ruinera,de, hvilket annars skulle hända, i tall hela lånet i närvarande ö-1 gonblick indrefs, i synnerhet i de Provincer, där de nu ur rörelsen satte Discont-sedlar utgjort en så b tydlig dt 1 af RörelseCapitalet. Hvad angår den af en värd Ledamot anmärkta obillighet, att Banquen icke bör eftergifva mera än enskildte Fordringsägare, får jag anmärka, att Banquen är ställd under Riksens Ständers styrelse och således måste rätta sig efter Ständernas beslut. Det oagtadt förfares, sedan Malmö och Gö,ha CanalDisconter kommit på obestånd, långt strängare med de Gäldskyldige, som hafva Lån i DLconten, än med dem, sorn hafva Lån af Enskildta.
Hr Lefre'n: Jag instämmer så mycket hellre i den siste talarens åsigt, sorn det hittills någorlunda varit tillfälle att godtgöra dessa behof med besparingarna på 3:dje hufvudliteln; men då man vid denna riksdag går systematiskt till väga att göra besparingarna så små som möjligt, så är det verkligen nödvändigt att påyrka ett förslags-anslag, då det nu var. anslaget knappt till §:del motsvarar behofvet. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad.•behagade bifalla Utsk:s förslag i 3o:de punkten. Ropades nej. Uppå derefter framställd propos. biföll R. o. Ad., på sätt K. M. föreslagit, att detta anslag skulle uppföras till 6,666 r:dr 32 sk , iklädande sig egenskapen af förskigs-anslag. Värfningsoch recapitulations-penningar. Frih. Cederström, Bror, uppläste följande: Utsk. anför väl, att detta anslag, som har för ändamål att utgöra en tillgång för ersättningar åt compagni-chefer vid de tillfällen, då de genom olyckshändelser göra förlust af manskap, blott till ringa del blifvit aniitadt; men då hela anslaget utgör endast 1000 r:dr, synas inga *käl påkalla dess upphörande, enar möjligheten att behöfva anlita ett sådant anslag oförändrad qvarstår, och genom rubrikens borttagande, fråga om dylika ersättningars behörighet framdeles möjligen kunde uppstå. Jag anhåller om afslag å Utsk:s förslag, och om anslagets bibehållande oförändradt. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Ulsk:s förslag i denna punkt. Ropades nej. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att det förut varande anslaget af 1000 r:dr b:co, för det i denna punkt Den ii Augusti c. ni. punkt afsedda ändamål, äfven hädanefter borde å stat uppföras. 3 2:dra punkten. Durchmar seli-kostnader och oförutsedda utgifter. Frih. Cederström, Bror, uppläste följande:
Palmstjerna ansett vara för kort, så har den blifvit tillstyrkt derföre, alt man klagat deröfver, all den nya egaren under loppet af 10 år icke7kommer i besittning af sin skog, samt emedan han icke kan eller har något intresse uti atl åt densamma egna den ringaste vård, då den gamle egaren lätteligen förstörer skogen. Frih. Palmstjerna har ifrågasatt alt det skulle gå an, att i en viss ordning och på vissa trakter anställa afverkning; men om skogsmarken icke är stor, och egaren för sin bruksrörelse behöfver afverka olika sorter skog,'hvartill han under 10 å J,5 år eger rättighet, torde sådant svårligen låta sig göra, om icke möjligen genom en undersökning af jägeribetjeningen. Frih. Raab har sagt, att någon viss tid icke borde utsättas, utan sådant öfverlemnas åt vederbörandes pröfning. Dervid får jag nämna, alt det är just hvad som skett, ty då författnm säger högst 5 år, är det öfverlemnadt åt skiftesmannen och gode männen atl närmare bestämma tiden. Någon tid måste väl bestämmas, ty eljest skulle det ju kunna hända, att skiftesmannen och gode männen utsatte 20 år, hvilket väl icke kan anses vara lämpligt. Hvad vidare angår frågan om tiden, beror sådant naturligtvis på omständigheterna. Utsk:n hafva inskränkt den af lagen nu medgifna tiden, just i ändamål, att derigenom söka förmå jordegarne att snarare taga ersättning i penningar, emedan det för dem är besvärligare alt inom en så kort tid afverka, än då de dermed kunna sysselsätta sig under 10 år, hvilket medgifvande också har gjort dem mindre benägna att taga emot lösen för skogen, samt försvårar den upgörelse i penningar, som. Utsk:n hafva föreslagit. I likhet med Frih.
Jag är visserligen af deras antal, som anse, att en nedsättning i portot från 1V till 10 öre skulle vara af stor nytta, men efter den redogörelse, som nu här blifvit lemuad, vill jag icke begära någon förändring i detta afs. Men deremot kan jag icke finna någon grund att beröfva korrespondenterne den rättighet, de nu ega, att för enkelt porto sända bref af 1 */* l°ds vigt, och inskränka den enkla vigten till icke fullt ett lod. Må Postverket behålla de fördelar, detsamma nu eger, men må också allmänheten icke lida något intrång i sinal — Jag instämmer sål. med deni, sorn önska, att den enkla brefvigteu må bestämmas till 4 ort, såsom närmast motsvarande den nuvarande. Sedan öfverläggningen rör:de den l:sta punkten härmed förklarats afslutad, yttrade H. Exe. Hr Gr. o. Landtm, att, i afs. å nämnde punkt, yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan, dels återremiss deraf och dels af Hr von Kraemer, att R. o. Ad. måtte besluta, att från och med år 1863, då den nya decitnala vigtberäkliingen blifvit till allmänt begagnande anbefalld, den enkla brefvigten för inrikes bref skall bestämmas till 4 ort, med portomoderation för bref af högre vigt, öfver hvilken portomoderation Bevilln.- Utsk:t, genom punktens återremitterande, skulle beredas tillfälle att sig yttra. Härvid anmälde sig och anförde Hr v. Kraemer: Då här blifvit framställdt yrkande på åter remiss af hela den punkt, som handlar om brefvigtens bestämmande, och då äfven jag delvis yrkat återremiss, eller för portomoderations upgöraude, så, för att ej splittra meningarna, vill äfven jag förena mig i yrkandet om hela punktens återremitterande. Den 2!) Febr aari. 661 Frih. Cederström, Rudolf: På de grunder, Hr von Kraemer nyss anfört, får äfven jag förena mig i begäran om återremiss.
Under sådana förhållan - Den 12 Augusti f. m. 187 den vore det, i min tanke visserligen rättast, att låta dem få vidkännas det roteringsbesvär, som åligger dem i öfverensstämmelse med de utskylder, öfrige innehafvare af frälsejord i riket, få i detta hänseende utgöra; Om K. St. i detta fall antaga hvad K. M. föreslagit och Hr von Troil i sin reservation tillstyrkt, så skulle det kunna föranleda öfrige roterade hemmansegarne i Halland att säga: hvarföre skola vi utgöra full rotering, då de der 1000 mantalena utgöra blott \ deraf? Vi begära ock nedsättning till likhet med dem. Och om Konungen och R. St. samtyckt dertill, hvarföre skulle icke då alla andra landskap med samma skäl begära nedsättning o. s. v.? Dessutom då det visat sig lyckas för Halländningarne att tredskas med Regeringen vid utgörandet af sina utskylder och att derigenom slippa betala ^ million, hvarföre skulle man ej göra på samma sätt i alla öfriga landskap och söka att vinna hvad besparas kan? Ehuru min öfvertygelse sålunda är, att man gjorde rättast och klokast, att vidhålla hvad jemlikheten för hela landet fordrar; likväl, och som det förra betänk, redan lärer vara bifallet af BondeSt., och det skulle kunna hända att ett annat Stånd bifölle det sednare betänk., hvarigenom göres än större nedsättning och skada för riket, än om man antoge K. M:s nåd. propos. hvilken af Hr von Troil är understödd och som saken då förmodligen lärer komma till omröstning i förstärkt StatsUtsk. samt enär del skulle kunna hända alt man dervid förlorade ändå mera, än om man nu genast antoge den K. proposm, så tror jag mig böra hemställa att R. o. Ad. på sått Hr von Troil föreslagit, måtte antaga K. M:s nåd. propos. Frih. Cederström, Jakob:
I denna preliminaira fråga anser fördenskull Utskotten det åtminstone böra tillåtas hvarje sjelfständig Församlings-Ledamot att sitt enskildta förtroende med lika rätt, som hvarje annan, ådagalägga, och kunna sålunda den föreslagna förändringen ej understödja. § 37. Utskotten hade mellan stadgandet i 1793 års Kongl. Förordning, enligt hvilken alla slags rättelser i Vallängden kunna på sjelfva Valdagen göras, och det af Comiterade föreslagna förbud mot någon 44 s. Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Uti. 2Y. 0 60. sådan rättelse, annat än på frågodagen, föreslagit den medelväg, att alla yrkanden om rättelser väl borde på frågodagen anmälas, men kunde, i händelse af bristande upplysningar, uppskjutas till afgörande på Valdagen före valets början. Häremot har dels hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, dels hos Hedervärda Bonde-Ståndet af någre Ledamöter blifvit yrkadt: "att J793 års Författning borde oförändrad bibehållas, så att Vallängden mellan Frågooch Valdagen vore för Församlingen att tillgå, och kunde på Valdagen justeras; att uppläsningen på Frågodagen icke vore justering af Vallängden, utan af Conceptet dertill, hvarföre det i Valförfattningen uttryckligen borde stadgas, att Vallängden skulle å Valdagen å nyo uppläsas; att Utskottens Förslag endast medför en beqvämlighet för Valförrättaren, hvilken borde vika för Menighetens vana, hvaråt Utskotten på andra ställen i Författningen synas hafva lemnat skäligt afseende o. s. v.’’ Deremot har inom Wälloflige Borgare-Ståndet af en Ledamot antagandet af Comiterades och af en annan bifall till Utskottens förslag blifvit yrkadt, äfvensom en Högvördige Preste-Ståndets Ledamot yttrat sig ej finna något skäl till 2:ne justeringar af Vallängden. Lags. Allm. Desv. o. Oec. Ulsk.
Intressenter tillfalla; att detta liidrag^ innefattande en ersättning tor det 8venska 8t6nkol8-Verk6t8 lidande genom den allmänna tillätelsen till inlärsel as utländska stenkol, ater uppkört vid 1828 ärs Iliksdag, dä Ilikets 8tänder, med afseende a ds fördelar, som sär inlremska naringarne kunde vinnas genoin Iiegagnandet al den uti 6r>lsve-8ellgcllten vid Höganäs kelmtliga ymniga tillgäng i eldfast leia ak ^sierlig lzeskallenlret, kilällit, att färre egarens as Kenkols-Verket, siamlidne Herr Liefve /ömt/rv skuld till 8tats-Verket, ig<),56o Il:dr, ^emte ränta , skulle sa asskritvas , med vilkor, att det nga Ilolag, till lrvilket 8tenkols-Verket olverläts, korde ä dess iständsättande använda minst 200,000 K:dr; att. det n^a Lolaget, som up^L detta vilkor trädt i kesittning ak Ktenkols-Verket, sedermera intill slutet as ar i83^, dä Verket i alla delar ,L/ä. td/ /i. öl, /'rot. /^o. / ölrod. / .d/d, /b t 2 LÄNA/. /VÄo ^/. var fullhordadt, derä användt en kostnad af 5il,^o3 L:dr utöfver hvad Likets 8tänder i berörde mälto föreskrifvit; saurt ändtligen att genonr utvidgning af de för den eldfasta lerans användande i klera grenar rinius!» fabriker, den kostnad, som af clet n^a Lulagst äk" ä Vei ket i liela dess vidd nedlagd, numera uppginge läll ilen betydliga summan af 6>2,/jo^ L:dr 36 skill. i l r:st.
Deremot slote sig till nyssnämnde del af kyrkan, på ett särdeles oharmoniskt sätt, den från litte och 12:te århundradena qvarstående vestra delen, deruti de förtjenster, som tillerkändes den tidens stil, nästan helt och hållet saknades. Denna vanställande skillnad mellan det råa urgamla och det ståtliga yngre ökades dessutom genom den mängd praktfulla monumenter och de dyrbara konstverk, hvarigenom det sednare förskönades. Derjemte föranledde olikheten i livalfvens höjd den i akustiskt hänseende särdeles menliga olägenhet, att predikanten endast inom en inskränkt del af kyrkan vore hörbar, hvarföre bänkplatsernes antal icke uppginge till mer än en tredjedel af det, som församlingens folkmängd efter vanlig beräkning fordrade. I anseende dertill hade man funnit sig föranlåten att anbringa läktare, men hvilka ytterligare förmörkade den redan förut dystra delen af kyrkan och gjorde motsatsen mellan denna del och det herrliga koret än mera stötande. Vidare förstördes symetrien och bortskymdes en del af koret genom den inuti kyrkan byggda sakristia, hvarförutom fönsternas olika form, höjd och plats ökade det oharmoniska intrycket. Dertill komme, att en hotande remna å kyrkans sydvestra hörn ådagalade, att en betydlig och från grunden företagen reparation der vore högst nödvändig.
Vid föredragning hos Fullmäktige af Utskottets ofvanberörda ProtokollsUtdrag, förständigades Under-Styrelsen att till dem afgifva yttrande och förslag till de åtgärder, som erfordrades för att från början af delta år kunna bringa Rikets Ständers ifrågavarande beslut till verkställighet; i hvilket afseende till Under-Styrelsen aflemnades såväl de af Kommitlerade uppgjorda förslag till Instruktioner för Under-Styrelsens Expedition, SedelKontoret, Låne-Afdelningen, Låne-Kansliet, Revisionsoch Ekonomi-Afdelningen samt Fiskal-Kontoret, som de af Under-Styrelsen för Kassaoch Depositions-Afdelningarne samt Revisionsoch Ekonomi-Afdelningen, i dess samband med de 2:ne förra, föreslagna Instruktioner, de Kassaoch Depositions-Afdelningarne rörande, med upptagande af deruti utaf Fullmäktige tillstyrkta och af Utskottet gillade förändringar; i följd hvaraf UnderStyrelsen uppgjorde och aflemnade förslag till reglering af Rankens tjenstepersonal, enligt den af Rikets Ständer fastställda aflöningsstat; och enär Rikets Ständer förordnat att, under öfvergången från gamla till nya staten, sammanräknade beloppet af de å de särskilda staterna upptagna löner, arfvoden och anslag m. m., ej finge öfverskridas, samt, enligt de af Fullmäktige för Utskottet framlagda beräkningar, berörde löner, arfvoden och anslag m. m. utgjorde tillsammans 131,816: 2. — hvarifrån dock borde afräknas den till de, i och för belåningen af guld och silfver anställde tjenstemän och betjente, då utgående aflöning 3,836: 32. — S:gr B:ko R:dr 127,979: 18. — men det af Under-Styrelsen uppgjorda förslag upptog å Löneoch Supplementar-Slat tillsammans 121,233: 16. — Transport 121,233: 16. - 127,979: 18. - 14 127,979: 18. - 126,018: ig. - Transport 121,233: 16. — hvartill bordeläggasdet belopp, som komme alt å Indragnings-stat uppföras . 4,785: eller löneinkomsterna till nuvarande innehafvare af de, i följd af nya organisationen, indragna tjensterne, nemligen: Banko-Fiskalssysslan, Kamererare-tjensten i förra Kontrolloch Revisions-Afdeiningen, Referendarie-sysslan och Kanslist-befattningen vid Fullmäktiges Expedition 3 så och enär denna sistnämnda summa, med understeg det belopp, Fullmäktige egde alt under öfvergången från till nya Staten använda, hafva de förordnat, att den nya Staten linge med den 1 Januari detta år i alla delar tillämpas, under förbehåll, alt densamma, slutande på det hela, å 121,233: 16, icke öfverskredes med högre belopp, än ofvanstående 4,785 R:dr Banko. 1,961: 2. - gamla §
Plåtar öfver 6 Lisp. vigt styck, att bestämmas till 16 sk. per Skeppund. Trettiondefjerde Voterings-proposition. Den, sorn vill, att Contra-propositionen i hufvud-voteringen skall Forstarkla Ståts-Utskottets Memorial A’:0 4°9‘ 11 innehålla Ridderskapels och Adelns beslut, eller att införsel-tullen å Jernkoltingar af öfver i tums diameter bestämmes till 5 R:dr per Skepp., voterar Ja; Den det tj vili, voterar Nej; Vinner Nej, anses Contra-propositionen böra blifva i enlighet med Pi este-Ståndets beslut, eller att Jernkeltingar af öfver tL tums diameter beläggas med en införsel-tull af 12 R:dr 24 sk. per Skeppund. Som denna votering utfallit med 28 Ja och 91 Nej; så bar i hufvudsaken omröstats öfver följande, så lydande: Trettionde femte Voterings-proposition. Den, som bifaller Utskottets förslag, att införsel-tullen å Jernkettingar af över i tums diameter skall bestämmas till 25 R:dr per Skepp., voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer inlörsel-lullen å Jernkeltingar af Öfver i tums diameter att utsättas till 12 R:dr 24 sk. per Skeppund. Sedan denna votering utfallit med 53 Ja och 66 Nej, samt Nej följaktligen vunnit; så har införsel-tullen å Jernkettingar af öfver i tums diameter blifvit bestämd till 12 R:dr 24 sk. per Skeppund. Trettiondesjette Voterings proposition. Den, sorn bifaller Utskottets förslag, att utförsel-tullen å Plogbilisämnen samt Spik och Nubb skall bestämmas till 14 sk. 3 rst. per Skepp, voterar Ja; Den det ej vill voterar Nej; Vinner Nej, skola Plogbillsämnen samt Spik och Nubb från utförsel-tull befrias. Voteringen har utfallit med 87 Ja och 3o