Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Silfver R:dr. Mvntadt, gångbart, i kassa liggande, 30.940. 709,282: Pä utrikes ort innestående • • — 1,229,715: 4 BankoFullmägtiges Berättelse. Silfver-tillgång alltså på det hela 6,563,568: 12. 6. Likmätigt Banko-reglementets 125 § får sedelstocken, derutöfver högst utgöra 20,000,060: Summa Banko R:dr 56,974,513: 17. 4. Till upplysning för öfrigt angående Bankens tillstånd åberopa Fullmägtige dels de efter hvarje års bokslut upprättade öfversigler af Bankens hela ställning för åren 1831 och 1832, och dels de sifferuppgifter, hvilka här nedan förekomma, angående metalliska kassan samt låneoch kreditiv-rörelsen. § 6- Förvaring af redMed anledning af 9 § i 18.33 års Revisionsberättelse, få Fullmägtige till barheterna, kännagifva, att, enär Banko-reglementets 28 § icke förutsätter, att någon del af Bankens reöbarheler skall å Carlsborgs fästning i den derstädes för Bankens räk ning tillgängliga särskilda byggnad städse förvaras; har ej eller hos Fullmägtige fråga uppstått, angående ditsändande af någon större eller mindre del af dessa redbarheter, en åtgärd, som, på sätt reglementet angifver, endast, i händelse af behof, bör vidtagas. § *■ Reorganisation af Sedan Fullmägtige, med begagnande af den genom 29 § i Banko-regltmentet Bankoverket, jern lemnade rättighet, låtit utarbeta förslag till förändrad organisation af Bankoverket samt reglering af dess tjenstemanna-personal; så komma Fullmägtige, efter verkställd pröfning af nämnda förslag, att, uti särskildt memorial till Höglofl. utskottet, i förevarande ämne afgifva yttrande. § 8- Angående Vid sednaste riksdag behagade Rikets Ständer åt Fullmägtige uppdraga att Diskontverken, låta upprätta och för Rikets
Adlercreutz, Friherre Carl Gustaf, dess yttranden: I. 306, 446. Adlersparre, Rudolf, dess yttrande: I. Aflöningen för den hos Riks-Stånden och Utskotten anställda betjening, angående förskott derå: B. I. 139, 174, A. 174. Aflöningsoch pensions-stater, med förslag till sådana vid Riksgälds-Kontoret samt exspektans-stat vid f. d. General-assistenskontoret: R. Y. 686, 699, A. 699. Afrads-afgiften, angåeude dess upphäfvande för tillverkning af de så kallade ädla metallerna, eller åtminstone för koppartillverkningen; motion af Herr Carl Johan Gammal Kuylenstjerna: se Motioner. Afskeds-deputationer, Rikets Ständers, till Hans Maj:t Konungen och den Kongl. Familjen vid riksdagens slut: V. 706. angående samlingsrum för dessa deputationer: V. 706. — —, till Med-Stånden vid riksdagens slut: Borgare-Ståndets: V. 710. Bonde-Ståndets: V. 709. 4 — A — Afskeds-uppvaktningar, Ridderskapets och Adelns, hos Hans Maj:t Konungen oell den Kongl. Familjen vid riksdagens slut: V. 708. Afskrifning af åtskilliga vid Låne-Kontoret i Göteborg upptagne diskont-lån, äfvensom af derstädes balanserade öfver-räntor å dylika lån, angående: B. I. 414, 464, A. 464. —, af åtskilliga vid Diskont-kontoret upptagna diskont-lån, äfvensom af derstädes balanserade öfver-räntor å dvlika lån, angående: B. III. Afvels-djur. om anslag å 5,000 riksdaler till inköp af sådana utaf ädlare kreaturs-racer; motion af Herr Fritz Otto Ludvig Ekenstéen: se Motioner.
Hennes barndoms svärmiska tanke på de sinnesslöas uppfostran och vård mognade allt mera, helst sedan en högt värderad vän till henne, pastor Glassell, för hvilken hon framlagt sin framtidsplan, allvarligt tillrådde dess fullföljande. Emanuella vistades vid detta tillfälle med sin lille skyddsling vid västkusten. Hennes beslut att mottaga till vård några olyckliga små blef nu bekant, och inom en månad hade redan tre sådana anmälts. Med dessa och sin lilla släkting slog hon sig nu ned å Nya varfvet vid Göteborg, och där grundades den 1 sept. 1806 det första idiothemmet i Sverige. Att steg för steg följa dess tillväxt och utveckling under mer än 25 år tillåter oss ej utrymmet. Allt nog att det fortgick stilla och obemärkt under första tiden samt flyttades, allt som elevantalet ökades, från en mindre lokal till en större, alltid med fästadt afseende vid en stilla ort och en egen trädgård, där barnen kunde sysselsättas med lämpligt arbete samt fritt och friskt röra sig och leka. Nu började allmänheten få öppna ögon. Det fanns då verkligen sä många idioter i landet, att någonting måste göias för dem utöfver hvad fröken Carlbeck redan påbörjal! De ständigt ökade ansökningarna till hennes Tänkvärda ord, hvilka likt ett utkastadt lilla hem bevisade detta, och så bildades i sade skulle gro i stillhet för att en dag spira Stockholm redan 1868 Föreningen för sinnesupp och mogna till gyllene skörd! slöa barns vård, hvilken förening under ständig Nu följde för Emanuella en tid af oro och tillväxt, äfven den, fortgått och fortgår allttvekan, en sökandets tid, hvilken vi redan jämt. flyktigt påpekat. Fröken Carlbeck anmodades 1869 att öfverVar det verkligen Herrans mening, att hon taga föreståndarinneskapet vid denna förenings skulle fortgå på den inslagna vägen? Var blifvande uppfostringsanstalt i Stockholm, men hennes vilja ren nog, hennes både fysiska föredrog af många skäl att arbeta på egen och andliga kraft tillräcklig? Sökte hon i hand » under Guds omedelbara styrelse », detta detta m ak tpålig gande värf endast andras gagn så mycket mera, som hon ej ville lämna sitt och icke en skymt af hvad hon visste sig eget lilla hem och dessutom ansåg, att båda icke vilja eftersträfva: egen berömmelse?
På dessa ytterligare skäl, instämmer jag fullkomligen med hvad Utskottet äfven i denna del föreslagit, som jag tror, Lill verkligt gagn för tryckfriheten i ordets ädlare bemärkelse. Ben 25 Januarii f. ra. 3.5 Jag tillstyrker således vördsamt antagandet af de uti ConstitutionsUtskottets Memorial, som ett oskiljaktigt helt, framställda 3:ne hufvudgrunder, hvilka stödja sig på Hans Excellence Herr Friherre Lagerbjelkes förslag, och anhåller i sådant afseende om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition; förbehållande mig dock, att när de speciella redactionsförslagen komma under pröfning, få framställa de anmärkningar deremot, hvartill jag då kan finna mig äga anledning. Friherre Boye* Ludvig* hade till undertecknad Riddarhus-Secreterare aflemnat ett skri fiel ig t anförande, hvilket, i anledning af Ridderskapets och Adelns den i5 sistlidne December f. m. lemnade tillstånd, nu upplästes, så lydande: Erkännande tryckfrihetens stora värde, såsom garanti åt Folket, är jag så öfvertygad om dess nödvändighet, alt om fråga nu vore alt förminska den, skulle jag täfla med hvarje representant i försvaret för densamma; men lika öfvertygad är jag äfven om angelägenheten af, alt garantier också gifvas emot tryckfrihetens missbruk. Om vi medgifva, att det är egentligen genom tryckta skrifter, som vi uppnått den grad af upplysning vi nu äga; så kunna vi ej eller förneka, att det också är genom tryckta skrifter, som denna upplysning kan förderfvas; och om vi medgifva att tidningspräs - Den 23 Januarii f. m. sen är ett verkningsmedel på vårt förstånd» huru kunna vi neka, att den jemväl är ett ganska starkt, på våra passioner, samt också lika användbart till ondt, som till godt.
Färgerna voro urblekta, och det hela såg ut som om det kunnat vara en återstod af dessa rums utseende för 200 år sedan. Gerna älskade man då att tänka det här, i dessa rum, en gång vistats den mäktige Klas Fleming, den stolta Ebba Stenbock, deras unga, glada döttrar och den ridderlige, ädle, unge Johan Fleming; han, hvars korta lefnads sorgliga slut blifvit en af de sägner, som barnet redan hör med andlöst deltagande, och som sedan bo i hjertat, så länge det kan klappa varmt. Herr Erik Liljeholm vistades ofta med de unga flickorna på Qvidja, såsom deras stöd; stundom fick då Enevald Fincke äfven göra der ett besök och var hos alla de unga en välkommen gäst. Hebla påstod att han bestämdt var den vackraste af alla de unge ädlingarne i Åbo. Karin skrattade åt hennes barnslighet, Siri teg och rodnade och sade ingenting. Då hände väl att Hebla skrattade och påstod att Siri var ond på unge herr Enevald. Siri hade ej ens åt de båda systrarna anförtrodt sin hemlighet. Nu brydde henne Hebla åter: "Du är bestämdt förtretad på honom, du vill ju knappt tala med honom. Och han, som är så vacker, så ståtlig. Och hur han dansar, och hur han tumlar sin häst. Nej, i sanning, nog syns det ändå på dem, som vistats i utlandet; de ha annan syn med sig, än våra dabbiga finnar." "Nå, tråkiga äro ni båda två. Ingendera säger ett ord", fortfor Hebla om en stund. "Har han kanske icke varit nog artig emot jungfrurna?" "Artig, det är han visst alltid", svarade Karin, "och visserligen en hygglig ung junker, och galant och förekommande. Men jag vet ej huru han, när han är som artigast, förefaller mig som om han ville ställa en i glasskåp likt en helgonbild. Hans hustru ville jag åtminstone aldrig bli." Hebla skrattade. "Nå hvad har du emot att vara ett helgon och sitta i glasskåp och dyrkas och se alla karlar för dina fötter?" "Nej jag vill vara en menniska med lif och rörelse, och få uträtta något, som gör mig och andra meniskor nytta och glädje.
Råneo, mette i Mdor varda anvisade, samt dessutom ej allenast en ärlig ersättning ek 418 R:dr Råneo beredas Rarnbördsbuset kör de till bärosal oell rnm ät bökere-KIever bestämda lägenboter, nten oek det krén 8undbot8-6oIIegium, enligt Kongl. Lrekvet don 8 ^.ugusti 1822, utgående anslag kör bostad m. m. et 12 Larnmorske-krilerlingar, i anseende till stegrade priser, körökes krén 248 R:dr Råneo till 500 k:dr samme m^nt; bverjemto vireetionen i underdenigbet körmält, ett ^rtis Obstetrieim Rrokossorn oell dess Adjunct ek Inrättningen etnjöto kris boställsrum, semt Rörestanderskan, utom busbxra, ved oeb ljus, 500 R:clr Råneo ärligen. 8undbets-6ol!egium, bärökver börclt, ber, i underdänigt utlätande sk den 21 sistlidne Ootober, tillstxrkt, ett, enär sevel ^djunetens pä tlerolinska Institutets stet egande lön ek 500 R:dr, som oek Rörestanderskens omkörmälda inkomster, voro otillräckliga kör deras ensvsrskulle oeb inöclossmme bokattningar, do kör elem köre slagna löner, äkvensom medel till cle kör undervisningen nödvändiga instrumenter, mette i Mder beredes, oeb, beträkkende den ikrägaställdo utvidgningen ek bäroverkets loeel, i underdenigbet instämt uti de ek vireetionen oeb krokessor derom ak gikne yttranden.
Sannt är, att Discoateme i nuvarande ställning Visserligen bidragit Den g Junii c, ml 433 bidragit till förligenheten, derigenom att de för mycket utsträckt eina utlåningar till Jordbruk och Näringar, men ej kan detta päbördas DiscontAdministrationerne. Jag mins ganska väl, att flera voro af den tankan vid Riksdagen i8i5, att Discoöteroe, egentligen ämnsde för handeln och mindre för annan rörelse, borde så litet som möjligt utsträcka sina lån till Jordbruket, men mängden var då af annan tanka, och motsatte uttryckelige iöreskrifter blofvo gifne, men derföre vill jag ej påbörda de nu inträffade olyckor det vid sista Riksdag fattade beslutst; det är lätt efterst döraa.^ Jag förklarar för öfrigt, att det ej är afseende på en eller annan Stad, som gör att jag vill hafva Discontrörelse der bibehållen; Städerne äro blott instrumenter för det land, sora omger dem, och hafva värde i mon af sin oytta som sådana. I anseende härtill passar Malmö bättre än Stockholm för Södra deleo, Götheborg för de Vestra, och Stockholm bättre än dessa för de Östra och Norra delarna af Riket. Herr ÖfversteLieutenant påhlman har åter yttrat, att raan ansett sig vara öfver ali lag; Jag hemställer helt och hållet till Ridder6kapet och Adeln, hvad angår detta uttryck, mitt handlingssätt. Jag bär en gång förut funnit mig så val af att underkasta mig denna agtningsvärda samlings omdöme, hvad mig sjelf angar, att jag fullkomligt tryggar mig dervid; för öfrigt ma lagen döma. Dsn värde Leda - Ridd. o. Ad. Prct. VII B. I Afd. 28. •m Bmv 8 Jmnii *, m, inoten har vidare nyttjat ett uttryck om köp0 mäns medfödda egennytta. Gerna bekänner jag satt utan afseende på den klasa, der jag är född, har jag efter min egen böjelse
Invalidhus-fonden innefattar en stiftelse af enahanda beskaffenhet -med Wadstena krig smån shuskassa, och utsedd ali med densamma anslagna tillgångar besörja de utgifter, hvartill den blifvit beräknad, ersättningen för hemmansränlorne, på lika sätt, som för de Wadstena krigsmanshus-kassa lillslagne hemmansräntor ätr vordet föreslaget, borde blifva af varuvärdenas möjliga omvexling beroende och räntorne således, lill den del de utgå, efter markegångsförvandlmg, utbytas mot spanmåls-anslag, allt i öfverensstämmelse med hvad i fråga om godtgörande! af nyssnämnde räntor blifvit tillstyrkt, samt ali, med tillämpning deraf, ersättningen för arrendena måtte utgå till del belopp, desamma utgöra efter spanmälens beräknande enligt enahanda grund, som nvssnämda spanmålsansiag, äfvensom all med ersättningen för militimboställs-kassans hemmansräntor och tionde borde förfaras på enahanda sätt, som med Wadstena krigsmanskassas enahanda inkomster, dels oek i underdånighet hemställde, att de förändringar tili riksslaten, som af bifall lill nu ifrågavarande förslag kunde blifva en följd, icke mätte uti Kongl. Majlis ‘proposition om Statsverkets tillstånd och behof å de serskilda lin f\ ud -1 il larne intagas, utan i afseende å dessa förändri ggr blott i allmänhet hänvisas lill den proposition i detta ämne, som, 36 Kongl, Maj.ts Nåd. Prop. N:o 27. i händelse af Kongl. Maj:ls bifall till hvad derom blifvit hemslä|dt, borde till Rikets Ständer aflätas. Och behagade Kongl. Maj:t i nåder bifalla, hvad Statsrådets fleste ledamöter i underdånighet tillstyrkt och hemställt. Ex prolocollo L. T. Fr i e s. Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Siats-Rådet å Stockholms Slott den 15 November 1850. Närvarande: Hans Excellens, Justitie Statsministern Herr Grefve Sparre.
I betraktande af allt hvad nu blifvit anfördt, föranlåtes Utskottet tillstyrka, att ifrågavarande motioner ej måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 9 Juni 1863. Emot. betänkandet är reservation anmäld af Jönn Persson från Blekinge län. Jonas Andersson från Östergötlands län, Håkan Petersson från Blekinge län och Olof Lagergren från Gotlands län hafva anmält, att de ej deltagit i beslutet om denna fråga. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1 863. Samman*. Stats-, Lagsamt Allm. Besv. o. Ekon.-Utsk:ts Betänkande M 34. 1 N;o 34. Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Juli 1863, kl. 12 midd. Betänkande, i anledning af dels Kongl. Majlis Nådiga Proposition med förslag lill ny Jagt-stadga, dels ock enskilda motioner i frågor rörande jagt.
JV:o Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 4 Maji 1829* Preste-Ståndet d. 7 Borgare-Ståndet d, 7 — •— Bonde-Ståndet d. 11 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om Exp Utsi. Förslag till und. Shrifv. N:o 67. 155 upphäfvande af 2 Cap. 3 $. Giftermåls Balken. S. A. K. Hos Rikets Ständer har, på anförde grunder, fråga blifvit väckt, att 2 Cap 3 §. GiftermålsEalken, sorn Ljuder, att syskonbarn ej måga taga hvarannan, till äkta, utan att Konungen gifver der lof till, måtte lill sin kraft och verkan upphora, och giftermål emellan syskonbarn tillåtas, utan att underdånig ansökning derom hos K. M. behöfver göras. Rikets Ständer, som af sådan anledning granskat ej mindre de skäl för den yrkade Lagförändringen, hvilka hos dem blifvit anförda, tillika med hvad mera i enahanda afseende är vordet yttradt vid de föregående Riksmöten, då samma förslag varit föremål för Rikets Ständers pröfning., än ock de betänkligheter, som vid berörde tillfällen blifvit framställde, för att ådagalägga nyttan och angelägenheten af det ifrågavarande vilkorliga förbudets bibehållande, hafva från jemnförelsen emellan dessa motsatta åsigter hemtat öfvertygelse om öfvervigten af de grunder, som tala för den förra meningen. Det är ej allenast obestridt, utan äfven medgifvet, att köns-förbindelser emellan syskonbarn icke äro i religieust eller i moraliskt hänseende mindre tillåtlige, än dylika förbindelser emellan oskylde. Icke dess mindre hafva de, som ansett lagen härutinnan böra förblifva oför - 156 Exp. Utsi. Förslag till tind.
Då dessa nu komiilo från skilda läroverk och bedrefvo .olikartade stiidiey, bl ' ef sammanhkllningen dem emellan gärna beroende af endast kotteriintressen .. E n ledsani följd liarnf var, att iiykoirilingarno icke Ilade den lätta tillgång * till umgänge med ocli hjälp af de äldre, som själfinant. skiille Iiafva erbjudit sig, oin solidaritetskanslan varit större. Blan beslöt då försöka en förandring, och den 20 inars 1892 uppliistes förslag till stadgar och anställdes val af styrelse för Upsnla Icuidign studentförening, som allt sedan dess und+ terminerna haft regelbiindna samnianträden en gång i inånaden i för aftonen Iiyrd lokal. Föreningens uppgift, » a t t ii tgöra ett sariiband niellaii de kvinliga studenterna vid Upsala liniversi tet », har inan lii ttils sukt fylla liiif v~dsnkligen genom anord' ' iiande af diskilssioner och föredrag, itfölj6a af något enklare sain - Irvam. Rland de föredrag, som Iiållits af föreningens egna medlemmar, Iiafva tre t~tgjorts af reseskildringar, bl. a. från soiniiiarvandringar i Xorge och JBtntland. Bland öfriga ämnen, som varit föremål för behandling, iiiiirkas: » Villidin I af Oranien:. &gt;Ibsens Bygrnitster 8olness:: och ~Kiiriosa ur papper frkn gustavianska tiden 7. Diskiissioner Iiafva h&amp;llits öfser Anne Charlotte Lefflers bok om Sonja Ko~valevski och öfver striden i Svensk Tidskrift rnellan Eva Fryxell och billen Key. Slutligen liar föreningen. 3 ginger haft a t t glädja sig bt besök af iitoin föi.eiiiiigeii staende personer, soin godlietsfullt Atagit sig a t t iiålla föredrag. 85, har d r Ellen Eries inledt en diskussion i kvinnofrrigaii, frii Ai~iin, Höjer gifvit en f~mnstalliiing: tf J. J ?.
Canalen är så illa bygd, alt ras der dage1 igen äro att befara, hvarföre medlen torde vara nödvändige; men på det de icke må förstöras, utan nödvändigt blifva använde till ändamålet, anhåller jag 0111 återremiss. Den 8 Januarii f. m. 185 Herr Ribbingj Arvid: knslaget af 3o,ooo R:dr i elt för allt är visserligen ej betydligt i och för sig sjelf, men jag tror, att Rikets Ständers och Ridderskapets och Adelns beslut i denna fråga är vigtigt utur en annan synpunkt, nemligen såsom praejudicat. Södertelje Canal har redan fått mycket understöd; senast vid sista Riksdagen, till att färdigbyggas; detta är fullgjordt, och nu kominer man redan med begäran om ytterligare anslag för dess underhållande. Götha CanalDirection har i sin framställning till Konungen redan yttrat, såsom ett skäl för att erhålla det understöd, som den behöfde till färdigbyggande af sin Canal, såsom det heter i Utlåtandet N:o 23: att Trollhätte gamla Bolag j efter mera än 8o års förloppj ännu hugnas med en högst betydlig ränta af 12 procent _, samt att Södertelje och Hjelmare Canalverk i senare tiderj genom bidrag af Allmänna mede).', blifvit satte i tillfälle att årligen verkställa utdelningar. Således har Södertelje Canal ledan i de andra Directionernes ögon fått större understöd, än de fått till sina Canaler, och säkerligen skall, om vi gå ännu längre i frikostighet, Götha Canal också åberopa praejudicat af vårt beslut, icke allenast till Canalens underhåll, utan äfven till utdelning af procent på actierne. Vi måste afse med de anslag vi göra, att vi kunna hålla ut med att tilldela dem, så åt den ena, som åt den andra, och jag hem - 4 i86 Den 8 Januarii f. m. släller om delta utdelande i längden kan blifva möjligt alt bestrida, då vi betrakta den stora skala, hvaruti Canaler i senare tider blifvit anlagde.
Hafva sådana socknar särskilde pastorer, vare de begge, hvar för sin socken, ledamö ter uti comitéen. § 86. fr. § 56 Bevls-förordn. Vilja flera socknar inom ett större, eller tvänne mindre pastorat förena sig örn en Berednls-comite, vare sådant Pen i Februari. tillåtet; dock bör tidig underrättelse derom meddelas liaradsskril varén. § 87. fr. § 56 Bevls-förordn. Endast i de fall, som föreg. § 86 upptager, må Berednls-comite' sammanträda utom socknen eller pastoratet. § 88. fr. § 5g Bevts-förordn. Annex-socknar och de med egna prester försedda capel Igäl I skola, om de det åstunda, äga rätt att, med iakttagande af hvad stadgadt är, sin egen Berednrs-comite' utse. § 89. fr. § 57 Bev:s-förordn. Kan församling, utan omröstning, ej förena sig om ledamöter, anställes af de närvar, ordentligt val, hvarvid rösterna beräknas efter förmedlade hemmantalet och jordägaren sjelf röstar, om han ej genom särskild öfverenskommelse sin rätt till åboen upplåtit. § go. fr. § 60 Bevts-förordn. Mom. 1. Berednts-comite’ välje inom sig ordförande. I händelse af skiljaktighet, anställes omröstning, och emellan dem, som erhållit lika röstetal, lottning. Mom. 2. Comiteens sammanträden må inom slutna dörrar hållas. § gt. fr. § 81 Bevts-förordn. Afgår eller uteblifver vald ledamot, lillhälle comite'ens öfrige ledamöter annan, och af den class hvartill den afgångna hörer. Comiteen fortfare likväl med sitt arbete, så vida, ordform inberäknad, fyra ledamöter äro tillstädes. § 92. fr, § 61 Bevts-förordn.
Men då de förhållanden, sorn bestämma fördelningen och classificationen af consulaterne, äro ständiga förändringar underkastade — (hvilka t. ex. skulle ej blifva följden af ett .sjökrig i Orienten?), anser jag det vara af yttersta vigt, alt icke binda K. M:s dispositionsrätt vid vissa noggrannt bestämda summor eller vid vissa platser för deras användande, utan att härvid en någorlunda frihet måtte lemnäs. En ledamot af StatsUtsk. har tillkännagifvit, att detta IJtsk. redan fattat beslut att föreslå upphörandet af den fond, hvarifrån BesvärsUtsk. beräknat tillgången för de nya consulslönerna, d. v. s. handelsoch sjöfartsfonden. I så fall hade H. StatsUtsk. otvifvelaktig! förvärfvat ringa anspråk på Svenska handelns och sjöfartens erkänsla, då derigenom skulle afskäras utvägarna både att befria denna, på sätt nu blifvit ifrågasatt, från en tryckande börda, och att äfven i annan väg bereda densamma stora lättnader. Då den fullständiga regleringen af consulat-districten och af aflöningen endast kan ske genom gemensamt beslut från både Svenska och Norrska sidorna, anser jag att R. St. för det närvar, böra inskränka sig till att hos K. M. anhålla: att K. M. täcktes bifalla, att från och med år 184?. all s. k. consulad-afgift af Svenska fartyg, som inom något Den ig September c. m. consulsdistrict lossa eller lasta varor, må upphöra, hvaremot nuvar, consuler berättigas till en ersättning motsvarande hvad denna afgift i medeltal under åren 1836—i8/jo utgjort, äfvensom att från och med samma tid eller förut, i händelse consulalet i Helsingör skulle blifva försedt med bestämda löner, den fastställda afgiften till consuln derstädes af Svenska fartyg öfver 10 läster, hvilka klarera Sundska tullen, måtte upphöra; att deremot en summa, motsvarande hvad ofvannämnda consulad-afgifler i medeltal utgjort under åren 18J6—1840, ställes till K.