Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De två socknar i Norrbottens län, som tvistade och vunno år 1824, och den tredje, som tappade år 1832, gränsa intill hvarannan; och det kan ej fela, att de tappande invånarne i den sistnämnda förundra sig och misstycka, att vid ett och samma förhållande hos dem, som hos de vinnande socknarna, icke enahanda rätt skulle dem alla vederfaras — att under det de senares strandägande hemmansinnehafvare njuta sina fiskevatten för eget gagn och vinning till godo, de förre deremot, utom saknaden af denna fördel, ej kunna undgå att lida äfven all den olägenhet, allt det intrång, som deras fiskevattens upplåtande till Kronans arrendatorer måste tillskynda dem. Att sjelfva de vårdare af Kronans rätt, som påyrkade eller tillstyrkte ett sådant beslut, ansågo det för betänkligt, om de ens väntade sig det, visar sig redan uti sjelfva det underdåniga utlåtande, Kongl. Kammar-Collegium den 18 April 1832 afgaf i det sist här granskade målet. Deri hemställde nemligen Collegium, ”om icke de inom den tvistande socknen belägna s. k. smärre taxerade fisken, af gäddor, sik, braxen, aborre och mört, ”till större delen uppkomna på Kronans allmänningar den tid, då dessa ännu voro oafvittrade, måtte, 88 R. St. Just. Ombudsm.
Den 4 Augusti 353 Bolag under föreskrifna vilkor besörjas ] och, hvad 3 procents Obligationerna särskildt beträffade kunde Herr Grefven , på de af Herr Prosten Fröberg anförda skäl, för ingen del instämma uti den genom Högloft. Utskottets Pluralité nu beslutna förändring i förenämde Betänkande. Ut Supra. Utdrag af Protocollet, hullet hos Hög* lofl. Ridder skåpet och Adeln den 5 Augusti 1815. S. I). öredrogs å nyo och bifölls Stäts-Utskottets , den a i denna månad afgifna och den 4 derpå följande på bordet lagda Memorial, angående förslag till ett förnyadt Reglemente för Riksgälds-Contoiret, tillika med efter nu varande förändrad* förhållanden upprättad Aflönings och Pensions-Stat. Ut supra. S. D. -U öredrogs å nyo Friherre Anders Gederströms föregående dag på bordet lagda Memorial med anhållan, att utan Lösnings-kostnad utbekomma alla mc d BeviUnings-ämnet getrien sk ap Ex Protocollo. G. Helsingön - Ex Protocollo A, G. Silverstolpe. « 54 Den 5 Augusti skap ägande Handlingar, så af Prot,ocnlls Utdrag och Remisser som Bevillnings-Utskottets i detta afseende hallna öfverlåggningär och tagne Beslut, för atc af Friherren på enskild bekostnad af trycket utgifvas , och ansag Riddefskapet och Adeln , med bifall till Friherre Cederströms anhållan, afslcrifpingsköstnadéh kunna af de till Riksdagskostnadernas bestridande anslagna, medel utgå: inbjudandes de öfriga Respectiva Stånden att med Ridderskapet och Adeln häruti instämma. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. låSifölls Stats-Utskottets, uti dess Betänkande af den 4.
Ut - Den 17 April. 829 Utdrag af Protokollet, hältet hos BonderStändct den 2i Februari! lZio S. D. Ester behörig föredragning af Höglost. StatsUtskottets förnyade utlåtande den .6 dennes, angående Sala Silswcrwcr^, bestöt Bonde-Ständet att, med de rättelser samma utlärande innehäller, bifalla Uflottcts dcn o» sistlidne December i ämnest afgifne Betänk..ndc,^ under tillagg, att dä hos Kongl. Maj:tRiksens Ständer i underdänighet anhatla om dcn undersökning,^fom blifwit föreslagen till utrönande af Werkcts beskaffenhet, underdäniZ anmälan tillita mä göras om behofwet af samma unders söknings skyndsamma werksiallandc; härom skulle de Nes speetive Mcd-Ständen wvrdsamt och wanligcn undcrrättas. lllt Lvurs. S. DLemnade Bonde-Ständet desi bifall till HSglöstStats-Utffottcts den 17 dennes afgifne utlåtande onr 8°tdelforsi glstdwcrk med tillagg att wid dcn underdänigcr anmälan som hos Kongl Mant kommer att göras, rörande möjligheten af Werkcts nedläggande, jemwäl m§ i underdånighet hemställas, om icke frägan, huruwida Arrcnde-Contractet är förwcrkadt, mä efter föregängen undersökning skpndsammeligen afgöras. Lm detta beslut skulle de öfrige Respcctive Ständen wvrdsamt och wänligen underrättas. Ve zupra. S. D. Hos Bonde-Ständet förekom till afgörande Stats-UtflottetS den n dennes afgifne Memorial, innefattande utlätande öfwer gjorde anmärkningar wid allmänna Indragnings-Staten etter bilagan Lil.
Likaledes hafva Utskotten, nied anledning af en värd Ledamots erinran, dervid biträdd af flere bland välbemälde Stånds medlemmar, att den Skeppare medgifna Tullfria disposition af Skepps-provision skulle till förekommande af missbruk, endast ega rum för en gång hvarje år, funnit rättvist, att, enär denna tillåtelse kunde i synnerhet vid kortare och täta resor, användas för att Tullfritt införa icke obetydliga varu-partier, vördsamt hemställa, det måtte samma försiktighetsmått iakttagas och sålunda i 16 §. i Moni. inflyta: Dock må ofvanberörde tillåtelse till Tullfri införsel endast ega rum för hvarje Skepp en gäng om året." §• *9- Den här medgifna frihet för Skepps7umgälder för varor, sorn under Seglingen genom Öresund lossas och afföras till Helsingborg, för hvilka inga sådane afgifter erläggas, såvida varu-beloppet ej stiger till eller öfver J af Skeppslasten m. m., liar förmenats vara en nämnde Stad framför andre tillkommen fördel, 27B Bevillnings-Utskottets hvilken lika litet hädanefter såsom hittills horde medgifvas, i synnerhet som lossning i Sjön och transport med öppna båtar kunde föranleda Lurendrägeri och Tullförsnillning. Emedlertid ansågo Utskotten sig ej kunna å 1111 anförde skäl frångå sin förra mening, då det klandrade undantaget endast är gjordt i afsigt att undvika en onödig kostnad, som hitintills kommit Utländningen tillgodo, då varor först måst aflastas i Helsingöhr och derifrån vidare fragtas till Helsingborg, utan afseende på att dessa Städer ega en lika belägenhet. §. 20.
Cederström har tillika uppgjort en jemförelse emellan bägge förslagen, utvisande alt, då, enligt Friherre Ehrenborghs förslag, man med ett årligt anslag af 100,000 R:dr, efter 3t års förlopp, användt för näringarne 7,400,000 R:dr, och att Staten då har en skuld af 3,700,000 R:dr, som likväl motsvaras af utestående fordringar, skulle åter efter Friherre Cederströms förslag, med ett årligt anslag af 120,000 R:dr, 17,000,000 vara använda och Titeln hafva en behållning af mer än 6,000,000 K:dr, men ingen skuld; hvilket förhållande närmare utvecklas af den Utskottet lillhandakomne Tableau, utvisande tillgångarnes oupphörliga tillväxt derigenom, att allt hvad som utlånas skall återbetalas och att utlåningssutnnian årligen ökas med hvad å förut meddelade lån inbetalas. Delta, med hvad mera de remitterade handlingarne innehålla, har Utskottet tagit i öfvervägande och får nu, i den ordning de i motionen förekomma, besvara de framställda frågorna, nemi. 1:0 angående p:de Hufvud-Titelns anslagssummas användande till ränteoch amortissementsfond för upptagne lån till näringarties befrämjande, samt 2:0 huruvida i allmänhet Statens Credit bör användas till näringarnes understöd. I förra fallet torde det vara nog att upplysa, det nämnde HufvudTitels anslag till största delen utgå för sådane ändamål, hvilka icke genom meddelade lånebiträden skulle kunna uppfyllas.
Vinnande af en sådan förändring är ock afsedd genom de öfriga Riks-Ståndens återremiss; och dä, sedan gode män, syssloman oell gäldenär medgifvits rätt att göra anmärkningar, dem äfven lärer böra medgifvas att äska derför nödigt anstånd, hemställer Utskottet, del mätte Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden biträda Bidderskapel och Adelns omförmälda beslut. § 7i Godkänd af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, har förevarande § deremot blifvit af Presteoch Borgare-Stånden till Utskottet återremitterad, sedan deremot blifvit anmärkt, att tredje punktens stadgande derom, att om, vid sammankomsten inför Rättens Ombudsman, »samtlige tillstädesvarande parter medgifva att gjordt jäf må förfalla, eller de inskränka jäfvet, part, som uteblifvit, ej äger derå tala,» syntes väl strängt, helst för den, som vore af laga förfall hindrad att vid denna sammankomst sig infinna. — Att emellertid laga förfall föranleder till ett undantag från stadgandet, torde ligga i sakens natur och ej här behöfva särskildt uttryckas. Men mot anmärkningen i öfrigt får Utskottet erinra, att genom en förändring i denna del hela det ifrågavarande sammanträdet, vid hvilket det just är af vigt att få samlade så många parter som möjligt och deribland främst dem, hvilka jäfven gjort, oftast skulle, i följd af en parts utevaro, blifva helt och hållet utan ändamål och någon öfverenskommelse dervid icke kunna träffas. Att göra ett undantag särskildt för den, som framställt en anmärkning, skulle jemväl strida mot den hittills följda och äfven med förevarande förslag öfverensstämmande grundsats, att hvarje anmärkning, som i första instansen framställes af en borgenär, anses såsom vore den gjord äfven af de öfriga. Följaktligen borde hvarenda borgenär vid sammanträdet tillstädeskomma, om någon öfverenskommelse der skulle kunna träffas.
De måste, såvida de vilja hafva en förändrad lag, förlita sig på en Lag-comite, som varit sammansatt af de mest tänkande och upplysta personer, som Sverige ägt under föregående decennier, och jag 5 H. 41 Den 22 April. får härmedelst förklara, att jag cj sett tecken lill nya jnrister, soin uppstått, äfven bland de uppsökta ganda, hvilka kunnat i auctoritet förlikna tig nied deni, och på auetoritet, mine herrar! måste, efter min tanke, Ständerne i detta lall lita, ty annars komma de att få se lableauer uppstaplade på hvarandra och komma saken likväl aldrig närmare. Dalman: För min del anser jag historiken af delta mål icke vara så likgilltig, att ju icke II. o. Ad., hvars tid för närvar, icke upptages af några särdeles angelägna öfverläggningar, skulle kunna för några minuter uppehålla sig med betraktande deraf. Jag hade trott, att Frih. Boye gjort bäst emot sig sjelf, om han icke vidare sökt försvara sitt salt att gå tillväga uti den sednast t. f. Lag-comiteen; men då sådant likväl skett, kan jag ej underlåta alt yttra min lanke, att det förnämligast varit Frih. Boye, som genom sitt envisa motstånd i fråga om arbetsmetoden fördröjt comiteens arbete. JR. St:s skrifvelse vid sisla riksdagen är deruti tydlig och klar, att de personer, som förordnades till ledamöter i Lag-comite'en, skulle utarbeta en tableau, som upptog skiljaktigheterna emellan ganda lagen och nva lagförslaget. Meningen dermed var alldeles icke, att 2, 3 eller 4 tableauer skulle utarbetas. Lyckligtvis har nu antalet inskränkt sig till 2:ne.
Sedan densamma, jemlikt erhållen föreskrift, blifvit på auktion försåld, har, efter afdrag af transportoch försäljningsm. fl. kostnader, derför influtit 7,833 R:dr 40 sk. 2 rst., så att förlusten uppgått till 2,158 R:dr 24 sk. 10 rst. Minuteringsoch utskänkningsafgifterne för försäljningsåret ifrån och med den 1 Oktober eller 1 November 1855 hafva utgjort: för bcräknadt kannetal. afgiflbdopp. 1,993: » — Af dessa afgifter, efter afdrag af bestämda provisioner, har Länets Hushåll^ nings-sällskap åtnjutit 4,519 R:dr 21 sk. 3 rst. Vid 46 gästgifverier på landet har utskänkningsrättigheten för ofvannämnde tid bibehållits, men sedermera hafva ytterligare afsägelser deraf ägt rum. Hvad skogshushållningen beträffar, är förhållandet hufvudsakligen enahanda, som uti sednast afgifne berättelse blifvit omförmäldt. De enskilda skogarne hafva i allmänhet fortfarande blifvit strängt anlitade samt på flera ställen nästan helt och 23 hållet afverkade. Svårigheten att erhålla ved och andra skogseffekter har ock under de sednare åren märkbart ökats, samt priserne, i följd deraf, mer och mer stegrats. På lika sätt, som uti sednaste berättelsen blifvit anmärkt, har likväl äfven under den period, som nu är i Iråga, en och annan egendomsägare vidtagit åtgärder för införande af en rationel skogshushållning. Hvad beträffar skogarne å Statens till boställen anslagne eller under arrende upplåtne egendomar, så har å Länsstyrelsens sida fortfarande iakttagits, att foga anstalt derom, att desamma, i den mån sådant kunnat medhinnas, blifvit till trakthuggning indeldte.
Hvar och en torde lätt finna, att Rikets Ständers Revisorers tid icke är uti' våra Grundlagar afsedd till sysselsättning med sådane ämnen.” Per Persson från Örebro Län har ansett,- det Utskottet bordt tillstyrka Rikets Ständer att ingå till Kongl. Maj:t med en underdånig skrifvelse om förständigande för Stuteriernes Styrelse, att iagttaga större hushållning' vid förvaltningen af Siuterierne och dervid förekommande utgifter, såsom skäl hvarför Per Persson åberopat, att Stuteriernes räkenskaper, serdeles vid Ottenby, befunnits förda på ett sådant sätt, att den af Revisorerne föreslagne framställning Haft allt skäl för sig. Herr Norin: ”Uti 1841 års Revisions-Berättelse fpag. 71’. 72. §§ 8. 9. 10.); omförmäles, att, ehuru enligt 1835 års Riks-Stat blifvit för Försvarsverket till lands anslaget ett belopp af 696,000 R:dr, hade likväl, jemliktKongl, brefvet den 16 Februari 1838, årsbehofvet upptagits till 709,790 R:dr 18 sk. 3 rst., hvartill fyHnaden, eller 13,790 R:dr 18 sk.. 3 rst., blifvit anvisade å de summor, hvilka influtit för åtskillige Kronan tillhörige* och å auction försålde eflecter. Revisorerne hafva1 i anledning häraf yttrat den mening, att omförmalde försäljningsmedel rätteligen bordt användas till inköp af nya eflecter i stället för de såsom oduglige försålde. Uti denna Revisorernes åsigt kan jag icke instämma; men anser deremot att medel af ifrågavarande beskaffenhet böra Statsverket reserveras, såsom en tillgång vid näst blifvande Statsreglering.
Iaktlages åter detta, kan Utskottet desto mindra Betvifla, alt samma ändamål lika väl skulle vinnas, utan den redan nog talrika Banco-styrelsens förökande med af enskilde Aclie-egare valde Ombud, som Utskottet är förvissadt, alt, ehuru fullkomlige insigter i ämnet och vana med affairers behandling icke torde kunna förväntas hos hvar och en, som, enligt nu gällande Grundlag, kan al Rikets Ständer utses lill Ledamot i Banco-styrelsen, Rikets Ständer likväl icke skola sakna tillfälle att lill den vigtiga och -ansvarsfulla Banco-förvallningen utse flere Personer, de der i lika hög grad, som någre af enskilde Aclie-egare valde Ombud, innehafva alla härtill erforderlige egenskaper samt sålunda säkerligen komma att på förvaltningen i det hela utöfva ett lika lyckligt inflytande, som möjligen vore att af de sistnämndes deltagande i styrelsen förvänta; helst det mäste antagas, att Rikets Ständers öfrige Fullmäglige icke skola underlåta att rätt värdera de råd och upplysningar, dem meddelas af Med-Fullmägtige, egande i ämnet djupare insigter, eller sakna redlighet, att, utan fremmande afsigter, desse råd efterfölja, då de finnas med sunda principer öfverensstämmande och till ändamålet förande, samt de af enskilde Aclieegare valde Ombud ej heller voro i tillfälle alt annorlunda på styrelse-å tgärdcrne inverka, enär dem icke rimligen kunde tillerkännas större andel i Bankens styrelse, än Rikets Ständers Fullmäglige, så att besluten i alla händelser skulle blifva af de sistnämnde beroende. Beträffande det andra med förslaget åsyftade ändamål, eller att genom enskilde Aclie-egare uppställa en verklig motvigt och control mot Rikets Ständers möjliga hugskott alt försämra myntet samt på 4 Banco-TJeskottets Bet. N:o i5. detta sätt borttaga
Framför henne låg ett stort haf, där tunga böljor kallt och hårdt jagade hvarandra, och öfver detta haf sväfvade som hvita måsar skepp och båtar med utspända segel. Glädjen lät vagnen sänka sig allt närmare hafsytan, men kallt, salt skum slog upp kring hennes fötter, och hon styrde då in emot en bukt, där en flack, stenig strand inbjöd till en god hållplats. Med ett knastrande ljud skrapade vagn och hästar mot stenarne, men hon lät vagnen stå, där den sjönk ned. Hästarne gjorde hon lösa, och vandrade därpå själf vidare för att se sig omkring. Det var en ödslig plats, där ingen mänsklig boning syntes till, men alldeles invid kusten var upprest ett stängsel af groft sammanfogade grenar och trädstammar, och då hon närmade sig, såg hon genom träden en grön äng, som bredde sig likt en stor danssal. Ut öfver stängslet hängde långa buskar med hvita blommor. Det var häggblommor, som föllo i täta klasar och sakta strödde en doftande snö ned öfver Glädjens hufvud. Hon försökte att finna en ingång till ängen, men då ingen sådan syntes till, kröp hon med ansträngning öfver den sammanflätade inhägnaden, och befann sig så inne på den gröna ängen. Det var en stor, öppen plats, helt och hållet öfvervuxen med tätt, ljust gräs, och däri stodo tusen millioner gullvifvor och ringde med klockorna i vårvinden. Emellan dem växte hvitsippor och ljusblå violer, och två fjärilar flögo i en beständig, sväfvande cirkel fram öfver dem. På alla sidor var ängen omgifven af smärta träd. Balsampopplar med ljusbruna, blanka blad, björkar med långa, hängande kvistar, hvarpå löfvet lyste som en genomskinlig slöja, lindar, som sträckte grenarne ända ned till jorden, popplar med sakta rasslande löf; – alla dessa träd viftade, susade och doftade kring den gröna ängen. Glädjen stod ett ögonblick alldeles stilla. Hon tänkte, att denna plats kanske var ett tempel, helgadt åt någon Gud, och att något för henne obekant väsen bevakade helgedomen, men ingen visade sig.
Majit tillika gjorda förbehåll, att de till nämnde inrättning anslagne hernmansräntor, äfvensom fondens samlade kapital, fortfarande såsom hittills, finge förblifva till Kongl. Majlts nådiga disposition. Efter det sedermera den slutliga upplösningen af Invalidinrättningen i Ulriksdahl blifvit den 5 Juni 1849 i nåder beslutad, har Kongl. Majit den 18 December nyssnämnde år i nåder förordnat, dels att Direktionens öfver Invalidinrättningen dittills åliggande förvaltning af Invalidhusfondens tillgångar skulle med samma års slut upphöra, samt denna förvaltning och dermed sammanhang egande bestyr från och med år 1850 af Krigskollegium öfvertagas, dels att då förnämsta syftemålet vore, att befrämja fondens tillvext, så Stats-Utslcottets Utlåtande, No 51, Litt. A. 31 att, vid möjligt utbrott af ett krig, erforderliga tillgångar ej måtte saknas till de pensioner och underhåll, som då blifva af nöden, fördenskull endast en mindre del af fondens årliga inkomster emedlertid må användas, och att derföre, sedan derifrån afdragits förvaltningskostnaden samt beviljade pensioner och underhåll, hvad derefter öfverblifver skall jemte det samlade kapitalet förräntas, dels ock att för sistnämnde år en summa af 10,000 Rdr finge disponeras och så fördelas, att i förhållande till personalen belöpte sig på arméen 73 och på flottan 27 procent. Invalidhusfondens medel, som uppbäras och redovisas i sammanhang med den allmänna kronouppbörden, fastän under sin serskilda titel, levereras genom Landtränterierna till Räntkammaren och derifrån till Krigs-kollegium.
I afseende åter på Postverket och NummerLotteriinrättningen, som i Utskottets tanka äro de enda administrationer, hvilka för öfrigt här kunna komma i fråga, får Utskottet upplysa att bestämda Special-aflÖnings och PensionsStater för de samma redan äro uppförda å RiksStatens aidra HufvudTitel. Beträffande slutligen meddelandet af oftaberörde Stater åt R. St:r, så kunna några hinder ej möta för delfående af de äskade uppgifterne för alla de Verk och Inrättningar, hvilkas förvaltning är ställd under R. Slirs StatsUtskotts eller deras Revisorers granskning. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, hemställer Utskottet, att Hr Grefve Gyllenborgs ofvanberörde motion må förfalla; Den 21 IS'ov. 1829. V" r , S B. 4 5o Stats - U tskottets N:o 335. Utlåtande, i anledning af verkställd granskning af den så kallade Lappmarks-Ecclesiastique-Fondecu (I.-A.) Till Utskottet hafva blifvit öfverlemnade LappmarksEcclesiastiqueFondens Hufvudböeker, med tillhörande verificationer, jemte K. Bref, lör åren 1S25 och 1826. Denna fond, hvars Räkenskaper af R. StCrs Revisorer eller Statsutskott förut icke blifvit granskade, har uppkommit genom dels allmänna dels enskilda bidrag, för det vigtiga ändamål att befordra Christendomens införande hos Lapparne, samt Kyrkors uppbyggande, Scholors inrättande, m. m. i Lappmarken; och är för närvarande, i enlighet med K. M:ts tid efter annan utfärdade, Nådiga Föreskrifter ställd under K. CanzliStyrelsens vård och förvaltning. Vid anställd granskning af Räkenskaperne har följande förhållande inhemta!:: Enligt llufvudboken för 182^: Debet. Balance ifrån 182^.- Contant i Cassan 4)828; 33. t. 3 Utestående Medel 15,799:26.10.
Stad af ofvananförde skäl bordt få bugna sig af ett annat behandlingssätt, än att med våld tvingas till förbindelser, som den ej mäktade uppfylla, då den ej finge komma till åtnjutande af påräknade fördelar; samt sluteligen, att, med afseende å de stora Summor, hvartill Landshöfdingé-Residence Husens i Riket dels inköp dels årliga reparationer uppgingo, och vid jemnförelse hvaraf med den ringa Köpeskilling Borgerskapet begärt, dess begäran, såsom oegennyttig framställd, förtjenade ett ömmare behandlingssätt, serdeles som, med kännedom om beloppet af de betydliga Summor, som vid hvarje Riksdag beviljades till afskrifning, och vid hvilkas primitiva utbetalning af Statens tillgångar oftast varit fästade vilkor och kontracter om återbetalning, man ej emot Borgerskapet i Hernösand hvilket betalt sitt förskott, bordt förfara på det sätt, hvaråt Utskottet synts syfta, utan heldre låta det i sin mohn få deltaga uti de lättade bördor, hvarmed Borgerskapet, uti andre Rikets Städer, der Landshöfdinge-Residence-IIus furmos, blifvit och blefvo hugnade; varande vid Vällofl. BorgareStåndels ProtocollsUldrag om återremissen fogade styrkte Afskrifter af flere denna fråga rörande Handlingar. 5 B. 3 34 Stats -Utskottets Utskottet liar vid öfvervägande af hvad sålunda i detta ämne förekommit, ansett berörde anmärkningar förtjena det afseende, att Utskottet hos R. H. St:r vördsamt tillstyrker: att HyresSumman för LandshöfdingeResidenceHuset i Hernösand må, i stället för de af Utskottet förut föreslagne 4°° R;dr utgå med 533 R:dr 16 sk. B:co, under förbehåll och vilkor som uti förra Utlåtandet N:o sia innefattas. N:o 330. R. H. St:rs Förstärkta Stats-Utskotts Memorial, ang:de anställd omröstning i 2:ne frå - gor hörande till StatsRegleringen. Sedan R.
Såsom bevis på tidsutdrägten med utförandet af sådane arbeten, hvarom nu är fråga, hafva Eevisorerne trott sig böra meddela nedanstående uppgift å de i Fullmäktiges, af Eevisorerne genomlästa, protokoller förekommande arbetsföretag, med hvilkas fullbordande eller afsyning anstånd medgifvits, sedan den i kontrakterna bestämda arbetstiden blifvit öfverskriden: „ l:o hamnanläggningen viel Ahus i Christianstads län, som, enligt kontraktet, bordt vara fullbordad före 1851 års utgång; men för hvilket arbetes fulländande tiden, enligt Kongl. Majits nådiga bref den 2 Juni 1852, blifvit förlängd till den 1 Juli 1853, samt ytterligare, genom Kongl, brefvet den 11 December 1852, utsträckt till den 1 September 1854. 2:0 iståndsättande af öfverbyggnaden å den ena hamnarmen vid Cimbrishamn. Detta arbete skulle vara fullbordadt inom den 1 November 1853; men den 13 Januari 1854 medgafs anstånd dermed till början af påföljande Oktober månad. 3:o anläggningen af hamn vid Engelholm samt upprensningen af Rönne å, för hvilket arbete, som skulle fullbordats inom den 1 Oktober 1855, anstånd den 22 förutgångne September erhölls till den 1 Juni 1856. — 60 4:o hamnbyggnaden vid B jo, för hvars utförande tiden var bestämd till den 1 November 1854, men hvilken arbetstid, den 9 November samma år, förlängdes 'tili den 1 Augusti 1855. 5:o uppförande af 'en hamnbrygga vid köpingen Mörbylånga på Öland, hvilket arbete skulle afslutats före den 1 Oktober 1853, men, under den 6 Oktober 1854, har anstånd med dess fullbordande beviljats til! den 1 Juni 1855. 6:o anbringande af moringar till fartygs förtöjning vid Höganäs i Malmöhus län, hvilket skulle vara verkstäldt inom 1853 års slut, men hvarmed anstånd, under den 9 November samma år, beviljats till den 1 September 1854.