Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rdr ej blifvit använda på arbetet, hade Disconten ännii mindre varit solvendo, ty inan hade icke kunnat så illa hushålla, att ju icke dessa pengar äfven varit utlånta, och då hade* lika som nu skedt, ett deficit, men större, mäst äga rum. Den värde Talaren har nämnt om Bolagets protest. Jag utber mig få yttra, att denna åtgärd icke bör skådas ur den synpunkt, ur hvilken man stundom sökt framställa densamma. Jag vågar hoppas, att både jag och Bolaget vid alla tillfällen visat oss såsom laglydiga undersåtare. Vi hafva ej velat något annat, aldrig tält om annat, ehuru rmn sökt gifva den såkallade protesten en annan färg. Jag får blott påminna, att, då man säger, det Bolaget bordt protesterat vid Riksdagen-, var detta så mycket svå - Den 15 Öctober f. m'. rare för Bolaget, som^det da var afskildt, och hade lemnat sin Jullmagt till Directionen, att besörja dess angelägenheter. Jag kan således ej finna, huru Bolaget i sådan hast skulle kunna samlas. Protester hafva blifvit gjorda så väl här, som i de andra Standen. De lära ej .kunnat göras här, hvarken af Bolaget i massa, eller af Directionen, såsom Direction. För min del har jag i protocollet förvaradt, att jag emot de ifrågavarande besluten formligen protesterat både här och i de öfriga Stånden. Således förstår jag ej, hvad man menar med förevändningen, attingen protest blifvit gjord under Riksdagen. Efter dess slut sammanträdde Bolaget, och fortfor isamma protest, hvilken var ställd icke till Riksens Stan. der, utan till Kongl. Maj:t. Då man så ofta åberopar denna protest, torde det tillåtas mig, att uppläsa densamma, hvilken man velat stämpla med namnet af en otillbörlig uppstudsighet. Jag hemställer, hvad namn sådane försök att verka på den mindre underrättade förtjena. Vi få se,' om Svenska Lagstiftningens sannt constitutioneila anda i denna protest finner annat, än den enskildes bemödande, att erhålla, hvad han enligt lag och rätt äger åberopa och fordra.
— Arbetsstyrkan, som vid sistlidet års slut utgjorde 347 personer, är under dessa 5 år ökad med 18 personer, och hela den folkmängd, som vid Grulvan underhålles, under samma tid höjd med 51 personer, var vid 1842 års utgång 1,336 personer. Flera betydliga bergras hafva, särdeles under åren 1841 och 1842, ägt rum, hvarigenom åtskilliga personer blifvit mer och mindre skadade och 2:ne ihjelslagna, hvarförutan 3:ne vådligen omkommit genom andra olyckshändelser. — Träd varuhandeln med Skalte-allmogen i Wåhla, Nora, Harbo och Huddunge Socknar i Westerås Län har under dessa år betydligt ökat sig och Grufvans inköp af plank och bräder från Norrland i samma mån minskats. — Grufvans jordegendom är icke betydlig. Det af ålder öfliga aflöningssättet, att arbetarnes förtjenst betalas till hälften med kontanta penningar och till andra hälf Femnrs-Berät leise för Upsala Län. 2 10 ten med Råg och Korn, är bibehållet. — Utom en mängd reparationer å Grufarbetarnes bostäder har Grufvebolaget under dessa år bekostat 42,326 R:dr 17 sk. 3 r:st. Riksgäldssedel’ för nybyggnader å Grufdrängslorpen, hvaraf finnes, det bolaget med behörig omsorg och hedrande oegennytta låter sig vårda om sina arbetares bästa; lill bevis hvarå också må nämnas, alt äfven för Grufvu-arbetarnes barn beredes förtjenst genom passande arbete med så kallad sylsofring eller urplockning af det finskäriga brott, som ur Grufvorna uppfordras, hvarigenom barnen, jemte det de sistlidet år förtjent en sammanräknad kontant penningesumina af 2,011 R:dr 15 sk.
Ständers fattade beslut, sorn fastställer både att Låntagaren skall ofelbart åtnjuta Bevillnings-afdraget och att den förr gällande beskattningsgrunden skall hädanefter fortfara, alltså finner Utskottet sig icke kunna, å hvad sålunda anfördt blifvit, något afseende fästa. §• 7* Vidkommande Testamenten har Bevillningsutskottet till undvikande af så beskaffade miss. tydningar, sorn kunde föranleda visse Testamentstagare att söka undandraga sig den för t 4 Riksens Höglofl, Ständers uppmärksamhet lärer det för öfrigt icke undfalla, att sedan för detta lil och IV Art. försvunnit , till följd af Riksens Höglofl, Ständers förstärkta StatsUtskotts Beslut, det skulle ej allenast fyllnadsafgiften, eller den beskattning, sorn tillförne särskilt utgått, så» Sorn Randt-TuIls-ersättning , utan ock afgiften för bruket och nyttjandet af vissa öfverflöds,varor, upphöra, hafva förra V och VI Art., sorn omfatta organisation af de auctoriteter, sorn skola åsätta Bevillningen , grunderne hvarefter dess fördelning sker, samt debiteringen och uppbörden deraf erhållit en förändrad numerföljd och innefattas sålunda föreskrifterne angående Mjantalsskrifningar, Berednings-I axeringsoch Profnings-CqTuiteerne in. in. uti lil. Art. * §• I denna §. har Bevillningsutskottet i den ufvertygelsen att rättvisan fordrar, det den person , sorn , då Pastor i en församling är af laga förfall hindrad att sig vid Mantalsskrifningar inställa , tillstädes kommer för att ur den medhafda husförhörsboken meddela äskade upplysningar är sjelf redo skyldig för detta sitt uppdrag, vidtagit den förändring att sådant ej må ske ,på”’ den frånvarande Pastors ansvar , utan med det ansvar Pastor i detta fall ålegat. Till efterlefnad af Riksens Höglofl. Ständers, med anledning af Bevillningssamt UagUtskottens den 31 sistlidne Jnlii aflåtne samt af Respective BevillningsUtskottets Betänkandtn. 635 BiksStånden bifallne
Då neförmå ner ytterligase böra fortfara, innehafvarne deraf icke mätit i vanlig Biscent-yäg', få beräkna högre Pro - Ståts-Viskottets Bet'dnkanå&rii 1405 cent af deras tillverkning, än de , för detta år såsom ordinarie Eåne-fätt innehafva, och sålunda icke komma till delaktighet af den större andel, som »frige Kåriberättigade Fabrikanter kunna enligt Reparationen tillfalla; Efter ett sålunda uppgjofdt förslag, att för framtiden vinna ett ofubbeligt belopp af Ma* nufactur-Discont-Fonden till vanlig fördelning efter tillverkning har hos Stats-Utskottet i be* traktande kommit Kongl. Majtts uti Dess Högst* berörde Nådiga Proposition gjorde framställning* att Kane-Proaucten borde efter ManufactUrer* nes olika art och behof af Förlags-biträde, be* stämtnaSi Och ehuru
Bifölls. 9: d e punkten: att bestämmandet af hvilken eller hvilka bland de öfriga för proportionens vidmagthållande tillåtna medlen må för tillfället begagnas, bör vara helt och hållet öfverlemnadt åt Bancostyrelsen, som dervid icke lärer underlåta att afse både Bankens egen fördel och det, som dermed står i nära samband, industriens ostörda förkofran. Hr Tham:' Af lika skäl, som ordet: proportion blifvit borttaget uti 8:de punkten, lärer detta ord böra borttagas i denna punkt, hvars stadgande tillräckligen torde kunna uttryckas uti följande redaction: ”att bestämmandet af hvilken eller hvilka bland de öfriga för realisationens vidmagthållande tillåtna medlen må för tillfallet begagnas, bör vara öfverlemnadt åt Bancostyrelsen.” Hr Gunther, Carl Gust.: Den g:de punkten tycker jag behöfva en mera bestämd föreskrift för Bancofullmägtige, än som uttryckes med orden: icke lärer underlåta. För min del skulle jag tro det snarare böra heta: icke får underlåta. Frih. Ehrenborgh: För min del tror jag, att ordet: lärer, står här bättre än ordet: får, emedan det gifves möjligheter, då Bancofullmägtige icke kunna uppfylla ordet: får, helst man icke kan ålägga sina Fullmägtige, hvad som ligger utom möjlighetens gräns. För min del måste jag således motsätta mig den föreslagna förändringen, emedan jag méd full consequens hela tiden yrkat, att Bancofullmägtige måtte erhålla den latitud, som erfordras för att vederbörligen kunna fullgöra sina åligganden. Hr Gunther: Min mening är visserligen icke att in - Den 28 Juli f. m. 261 skränka den frihet, som Fullmägtige böra äga i valet emellan de dem lemnade åtgärder till realisationens vidmagthållande; jag fordrar blott, att syftemålen för Bancostyrelsen må blifva bestämdt utstakade.
Att denna organisation icke var gjord för det dl tillstundande kriget, utan ansägs såsom en ständig äfven fredsorgar.isation, synes dels af sjelfva indelningen efter väderstrecken, dets d;rat att de till Tyskland kort derefter afgående Regementer formerades, vid deras ankomst till Pommern, pä ett af ofvannämode Kongl, Braf alldeles oberoende sätt, Den 24 Felruarii, 7 35 Brigader; hvardera Brigad utgöres af 3:ne Vapen. ”Lönerne för desse Divisions och Brigad^ Generaler, vela Vi i nåder lastställa efter när-i mare reglering af den fond som dertill af Oss den 23 sistledne Mars blifvit påräknad och anvist, (nemligen de indragne Öfverstelndelningarne) men emedlertid skola de beräknas för de förre till 4000 R:dr och de sednare till 3000 R:dr Banco årligen, viljandes Vi i nåder tillse humvida, då regleringen sker någon del af löne anslaget kan blifva i spannmål utgående. ” Utdrag af Kongl Brefvet af den u Junit 18151 contra(igneradt: G. Wirfén, (Jag var då blefven GeneralAdjutant för Arméen.) De medelst Kongl. Brefvet den 23 Mars 1813, Arméen fråntagne Öfverstelndelningar, återlemnas till Arméen, för öfrigt fördelas Cavalleriet och Infanteriet i serskilda Brigader, i stället att de enligt föregående Kongl. Bref, voro förenade inom samma Brigader. Instructionerne för Inspecteurerne och BrigadGeneralerne af den 14 Junii 1 S 16, utfärdades i följd af förenämnde grne Kongl. Brefj den var ej annat än en oundviklig slutföljd af dess författningar. Den 24 Februarii.
Den orättvisa, som härigenom träffar jordegaren, var dock i fordna tider mindre tryckande, emedan vägarne vore mindre trafikerade och kommunikations-anstalterna icke så utvecklade som nu, då helt andra förhållanden inträdt. En jernväg anlägges nu och förändrar h. o. h. trafikens riktning; på en väg, der denna hittills varit ganska obetydlig, uppstår kanske helt hastigt en ytterst liflig, och skyldigheten att underhålla denna väg blir då ett odrägligt onus. Det kan då icke vara rätt att oförändrad bibehålla en tunga, som, enligt hvad jag tror mig hafva visat, tillkommit genom en oriktig tolkning af lagen. Vi hafva vid R. o. Ad:s sednaste sammanträde vidlyftigt afhandlat frågan om skjutsningsbesvärets skiljande från jorden, H. lil. 27 418 Den 30 Mars. och jag tror, att alldeles samma skäl tala äfven för afskadande af väghållnings-skyldigheten; men, likasom i afseende å den förra, tror jag också, att det skulle leda till enorma kostnader, om staten skulle h. o. h. öfvertaga densamma. Bland de många förslager, som gjorts till häfvande af det tryckande besväret, framställdes vid 1856 års riksdag äfven det, att vägarnes underhåll skulle bestridas med uppburna vägpenningar. Då detta förslag blifvit ogilladt och då man icke kan kasta hela tungan på staten, så återstår ingen annan utväg, än att göra denna skyldighet till hvad den fordom varit, nemi. ett onus för kommunen. Endast på detta sätt kan man vinna det åsyftade ändamålet, att de, som verkligen' trafikera vägarne, också komma att betala dem. Jag förutser, att man skall emot detta förslag göra många invändningar, men jag skall söka att bemöta dem. Man skall tilläfventyrs säga, att icke alla kommunens innevånare böra deltaga i denna skyldighet, men dock vara benägen att låta bruk och bergverk deri deltaga, emedan det är en skriande orättvisa, att just dessa inrättningar, genom hvilka vägarne sä mycket förderfvas, skola vara befriade från alla afgifter till deras underhåll.
Fru Philips kom plötsligt tätt intill honom; hennes parfym löste sig liksom med ett, och fraset af hennes siden ryste in igenom hans nerver. «Det tror jag också,» sade hon med en stämma, hvilken han kände såsom en het andedrägt mot sitt ansigte. Derunder hade de hunnit ned till diskussionsplatsen, der inledaren redan stod uppe på tribunen. Deras sällskap hade gått vidare, och de blefvo stående för sig. «Nu ska ni väl tala igen,» sporde hon, – i detsamma klämdes hon med en stöt in mot honom; massan trängde på. Redaktören visste inte mer sjelf, hvad han gjorde; med en ovilkorlig reflexrörelse hade han gripit en hand, hvilken plötsligt brände mot hans. Den blef hvilande deri; och gaf en tryckning. Redaktören deltog icke i diskussionen. Frågande blickar rigtades då och då öfver till honom från inbjudarne; men utan resultat. Han förstod mycket väl, hvad man ville af honom; han insåg också fullt ut, att man väntade af honom, att han skulle afgifva sitt ord; han sade sig sjelf, att det vore en alldeles sjelfklar sak, att han måste uppträda, om också bara för syns skull. Men om man också kommit och sagt honom det direkt och han äfven sjelf velat, så skulle han ändå inte kunnat röra sig från stället; han kände sig fastnitad, der han stod. De begge händerna hade blifvit liksom till en, för hans förnimmelse; och när de ändtligen måste lösryckas ur hvarandra, gjorde det rent fysiskt ondt i honom, och han kände sig plötsligt kall i kropp och själ, som om en organisk värmeledning afbrutits. Vid bålarna talade någon för honom såsom «Landtmannabladets» redaktör och dagens föreläsare; och derpå svarade han, helt mekaniskt. Han blandade sig i stimmet, der man under spritens inverkan begynte komma i tagen och mindre passa på sin nästa. Fru Nenni orerade värre, än här än der; man lyssnade med stum förvåning och en viss återhållsamt sympatisk respekt till den lilla energiska stadsfrun, ehuru man egentligen inte förstod ett muck af hennes tal.
Et ojulieraät krotocoll, och Hmdlingarna bertil, kunna alldeles icke utlänas. Ltkwal, dä emellan Riksdagar, af Rikets Lolls» 9^2 xier eller Rasens Ständers Werf, til de uti Ridda-chuscts Xro' i/am bcfindtcllga Handlingar e^er krcnocollsr, sorn ej äro förseglade eller böra feu.l'g. pellas, ulg mg »ika6, mä det wara Ridrarouo-LecrelcrLren tillätet, at de bcglrta Hendit gar cmo. czalrro utlemna; och äligger honom, at säd m: un Rmoarhus ° DireÄronsli8 fogande samkimn omst anm.lla. 7 0 Emellan Riksdagarna är det RiddarhuSL-^cretersr^n3 allcg mde, at föredraga äicuderna uti R'.^ rMls-O-rcQionen, samt de utgående llimomr upsmia. Hanora lilkommer äswen, ak, L cg rk^y af /Xrcliioarie, wärda och handhafwa Rirde ll^pets och Adelns trotocoller och öfriga H m::l. g r. §. 16. Riddarhus -kikcalon äligger: i-o At wara närwa-an e nid anteckningarna unde R sdag na och der io g>a de amnarkningi , h aar:il R dda?bus-Ocdni.igen kan föranleda, saur Loll^tterna a bela. 2 o
Motionä'ren har härefter utförligen ådagalagt, hvilka stora fördelar i mi» liläriska, merkantila och ekonomiska afseenden vårt land komme att hemta af jernvägar, och bland många andra exempel härå anfört möjligheten att derigenom, vid skeende fiendtliga anfall, inom kort tid kunna sammandrag» betydligare styrka å angripna eller hotade punkter; tillfälle öppnadt för handlande att, sedan inhemska varor ej äro belastade med den stora transportkostnaden för både rudimalerier och det förädlade, erhålla dessa för bättre pris, och dymedelst kunna konkurrera med fremmande länders producenter; derigenom beredd utväg alt till af missväxt hemsökta trakter kunna, utan alltför stor prisskillnad, såsom hittills egt rum, öfverföra spannemål från våra bördigare landskap, äfvensom den lindring uti bördor, som trycka jordbruket, hvilken, om jernvägar anlades, borde uppstå genom minskning i skjutsskyldighet, fångföring, postskjuts, samt allmänna vägars underhåll m. m. Slutligen har motionären, i anledning af hvad i ämnet anfördt blifvit, hemställt, ”alt Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:t frambära den underdå» ”niga anhållan, att Kongl. Maj:t ville, efter ärendets öfvervägande, göra dea ”framställning till Rikets Ständer i fråga om anläggande af jernvägar, som kan ”finnas lämpligast.” Vid remissen af denna motion hafva ålskillige af Ridderskspet och A.- delns herrar ledamöter i anledning deraf sig yttrat, och hafva dessa yttranden äfven blifvit Utskottet delgifna. 2:o af bet r Munck af Rosenschöld, N. R-, sorn, hufvudsakligen på militäriska och strategiska skal, föreslagit, ”att Rikets Ständer för Kongl.
Ridderskapet och Adeln fann sitt förut i afseende på denna §. fattade beslut hafva förfallit, och antog icke Preste-Slåndets inbjudning, utan bestämde den tillåtna brännings-tiden till 6 månader om året. 3 §. Inbjudningen, i afseende på 1 morn., antogs och frågan, angående 2 mom. uppskjöts på sätt Utskotten föreslagit. 4 §. 1 och 2 mom. Utskottens yttrande godkändes. 4. §. 3 mom. Inbjudningen antogs, hvarigenom voterings-proposilionen ansågs förfalla. 4 §. 4 moni. Utskottens yttrande godkändes. 5 §. Utskottens yttrande godkändes. 6 §. Inbjudningen antogs. 7 §. 1 ibjudningen antogs och Utskottens yttrande i öfrigt rörande den na §. lades tili handiingarne. 8 §. Inbjudningen antogs. 9 §. Utskottens hemställan bifölls. 10 §. Inbjudningen antogs. II §• Inbjudningen antogs på så sätt, att Ridderskapet och Adeln in stämde i Bonde-Ståndets fattade beslut. 12 § 1 mom. Yttrandet rörande Borgare-Ståndets beslut godkändes och inbjudningen antogs. 12 §. 2 mom. Inbjudningen antogs. 12 §. 3 mom. Utskottens yttrande lades till handiingarne. 12 §. 4 mom. Inbjudningen antogSi 12 §. 5 mom. Utskottens yttrande lades till handlngarne. 12 §. 6 mom. Inbjudningen antogs. 13 §. Inbjudningen antogs. 21 §. Inbjudningen antogs. 22 §. Ridderskapet och Adeln ansåg, på säll Utskotten sig yttrat, denna §. komma att bibehålla samma ordställning och lydelse, som den haft i den Författning, som hittills gällt. 2o6 Prot. XJldr. d. 1J Mars lS4*• 23, 24 och 25 §. §. Inbjudningarna antogos. 26 §.
Wahrendorff föreslagne vilkor, nemi. att inlressenlerne lemna ett kontant bidrag af 100,000 r:dr b:co, samt ansvara så väl för Kanalens byggande, som för dess framtida underhåll, R. St. måtte bevilja till en Kanals anbringande frän Mälaren vid Mariefred lill Storsjön i Södermanland, ett Statsanslag af 15,000 r:dr b:co i 12 år eller tillsamman 180,000 r:dr b:co. Att detta mitt amendement lill Hr M. v. Wahrendorffs motion, mätte fä åtfölja densamma till StatsUtsk., anhålles vördsamligen. Remitterades till StatsUtsk. Hr Wallenstråle,PaulEmil, hade inlemnat följande motion: Vid sisth riksmöte väcktes af undertecknad, hos R. o. Ad., en motion, att R. St. matte bevilja ett årligt anslag af 666 r;dr 32 sk. b:eo under 3:ne års tid, eller intill nuvar. riksdag, åt Artisten Mandelgren, för alt i likhet med föreg:de åren, och under Vitterhels-Historieoch Antiquitets-akademiens auspicier, genom resor och forskningar, inom Sveriges serskilta provinser taga kännedom och afteckna der befintlige konststycken och historiska märkvärdigheter. Såsom stöd för min motion anfördes, utom Mandelgrens artistiska förtjenster och synnerliga lämplighet för ifrågavar. updrag, att del anslag, 200 r:dr b:co har de begge föreg:de åren af K. M. nådigst blifvit beviljad, varit alltför ringa för att dermed Den 21 December, 125 kunna bestrida de kostnader, som varit förenade med hans omfattande resor och arbeten, sä att icke allenast intet blifvit öfrigt för hans möda och uppoffringar utan dessa jemväl kostat honom betydligt af egna medel. Molionen remitterades lill StatsUtsk. hvars utlät, blef att sorn Mandelgren, enl.
Detta Betänkande, som af Höglofl. Ridderskåpet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet är gil! ad t, har ifrån Högvördige PrestStändet och Vällofl. Borgare - Ståndet blifvit återremitteradt på grund af följande dervid gjorde anmärkningar: Att den högsta möjliga säkerhet ar ett hufvudsakligt villkor för den yrkade besparingsanstalten, och, som allmänheten icke kan hafva så oinskränkt förtroende för enskilda personer, som för ett allmänt penningeverk, hvilket står under Riksens Ständers Styrelse och öfverinseende, bör Inrättningen ställa s under Riksgälds-Contoirets vård och förvaltning j att försök med denna inrättning g64 Besv. och Ekon. Utsk. Betänkandcn. böra skyndsamt anställas, åtminstone i Stockholms Stad, hvarjemte af serskilda Ledamöter blifvit yrkadt, att densamma måtte förenas antingen med Fattigförsörjnings-anstätterna, Seraphimer-Ordens Gillet eller ock uppdragas åt öfverståthållare Embetet, äfvensom för Landsorterna, åt Konungens Befallningshafvande, eller Länens Hushållnings»?. llskaper j att Postfrihet för de medel, som ifrån Landsorterna till besparingsfonpen härstädes in<ändas, må äga ruth; samt slutligen att den af Utskottet föreslagna öfversättning af Engelska Brochurer till spridande af kännedom och upplysning rörande detta ämne är öfverflödig och utan nytta. Efter noggrant öfvervägande af hvad sålunda blifvit anmärkt vid det återremitterade Betänkandet, får Utskottet anföra, det Utskottet, som redan erkänt nyttan och värdet af i fråga varande anstalt, icke kan frånträda den då yttrade mening, att en större uppmärksamhet först bör beredas åt det gjorda förslaget, och att en i allmänna opinionen stadgad kännedom om dess ändamål bör före gå verkställigheten deraf. Skulle likväl Biksens Höglofl.
Sedan Kongl. Majrts Befallningshafvande i Skaraborgs-Län, uli underdånig skrifvelse af den 32 Sept. 1821, hos Kongl. Maj:t hemställt, om icke, till vinnande af trygghet för både contante Medel och angelägne Handlingar, som så väl uti Lands-Cancelliet, som Lands-Contoiret förvaras, Kongl. Maj:t skulle i Nåder täckas, genom Befälliafvarne för de i Länet förlagde Regementen, vidtaga den åtgärd, att militairisk Vakt om nätterne eller den mörka tiden om dygnet, alla tider af året, blefve att tillgå vid Ämbetshusen derstädes, eller ock om Kongl. Majrt skulle täckas i Nåder bestå ett årligt arfvode af 133 R:dr 16 sk. för berörde Vaktgöring, som, i sådant fall, kunde af Kongl. Majrts Befallningshafvande, genom någon eller någre dertill utsedde personer, föranstaltas; så har Kongl. Majrt, medelst Remiss, daterad den 18 nasti. Januarii, i go Stats-Utskottets Betänkandeti. anseende dertill, att den afskilde belägenheten af de Byggnader, som innefatta Skaraborgs-Läns Styrelses-Ämbetsrum icke utan skäl syntes påkalla den särskildta Vakthållning vid dessa Byggnader, hvarom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hemställt, hvarföre Kongl. Maj:t, för sistlidet år, af extra Utgiftsmedlen, i Nåder beviljat den till bestridande af en sådan Vakthållning begärda Summa af 133 R:dr 16 sk., till Stats-Utskottet i Nåder öfverlemnat frågan, om ett sådant anslags fortfarande »och dess uppförande å Stat.
Hvita o. Släta Bomullsväfn. alnar. stycken. alnar. alnar. alnar. alnar. stycken. u. U. alnar. Bih. till R. St. Prof. t834, 5 Sami* i Afd. Hör till Hevilla, disk. Bet. om Tulltaxan. N:o 7. (Fortsättning af Bevillnings-Ut;.kottets vid förra Riksdagen Tal. N;o 5.) Uppgift å exporterade Fabriksoch Handtverkerivaror åren 1831 och i83a med deras värde och export-tullens brutto-belopp derför. Varornes namn. Band: Siden, sammets U. andra slag d:o Bomulls d:o Linne . d:o Flyttsaker R:dr Fransar: Silkes ... U. Bomulls d:o Garn, Bomulls, hvitt tilt och med N:o a5 . d:o Linne ofargadt d:o Segel och Bind . d:o Handskar: koria par långa d:o Hattar: Silkes st. Hår d:o Horn, arbetadt U. Hus: flyttbart R:dr Häcktor d:o Kardor: ofver. §5 * pär andra slag R:dr Klädespersedlar . d:o Knappar, ej specificerade d:o Knifvar d:o . d:o Korgmakare-arbeten d:o Kort Gross Krukmakarc-arbeten R:dr Käppar d:o Lack U. Lampor R:dr Ljuskronor d:o Läder, barkade hudar U. Carduan och Maroquin d:o Smordt och Passer d:o Sämskade hudar och skinn d:o Mattor: Golf qv.aln Nålar: Sy och Tambur st. andra slag d:o Perukmare-arbeten R:dr Pipor af lera . Gross Portföljer R:dr Skor par Skrubblor st. Speglar och Lampetter R:dr Spetsar d:o Strumpor: Bomulls par Stålarbeten R:dr Stärkelse . LU. Säckar st. Tenn: arbetadt U Tobak: karfvad d:o spunnen d:o Tråd: