Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ofverläggningen ansågs härmed vara fulländad; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemstälde, om R. o. Ad. bifölle hvad Lisk. uti den förevar. ILte punkten hemställt. Ropades ja och nej. Då sedermera Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de vid 1 l:te punkten gjorde anmärkmr föranleda till samma punkts återremitterande, ropades äfven ja och nej; hvarpå Hr Landtm, tillkännagaf, det han trott sig finna att R. o. Ad. med öfvervägande ja besvarat denna sednare propos. 12:te punkten, ang:de anslag för en ny lotsoch båkinrättning å de genom Göta Kanal förenade insjöar, samt handelsoch sjöjarts-fondens anlitande för upprättande och vidmakthållande af nödiga prickar och sjömärken. Hr Rosenblad, Bernh.: Innan jag vördsamt framställer min anhållan om återremiss af denna punkt, anser jag mig böra upplysa ett misstag, som blifvit begånget af den siste värde (alaren, då lian ronde föreg:de punkt yttrade, att handelsoch sjöfarts-fondens 15 * 228 Den 15 Mars f. m. enda eller hufvudsakliga ändamål vore att konvojera handelsfartyg. Delta var ett misstag. Sä var det fordom, men nu, då denna fond har ett årligt anslag, uppgående till 10 procent af tullinkomsterna, har, enligt den förklaring R. St. genom und. skrifvelse af d. 10 September 1834 afgäfvo, denna fond blifvit anslagen till håde skydd och understöd för svenska handeln och sjöfarten; således ej endast för det ganska vigliga ändamålet att skydda handeln och sjöfarten under kinkiga och oroliga tider, utan äfven till sådant, sorn kan uppmuntra Sveriges inrikes handel och sjöfart; hvarpå jag såsom exempel vill anföra, huru helt nyligen ett mycket stort anslag blifvit beviljadt alt af denna fond utgå till anläggande af en skeppsdocka för Stockholms handelsflotta.
Han anförde, att före Ciri XT;s tid existjrrade ingen lag om omyndiges förmonsrätt. Det är ock sannt , ty under hans tid infördes icke blott denna fromma stiftelse, utan ock sjelfva Kyrkolagen. Det nr väl möjligt, att under en föregående tid, Creditförhållanderne åtminstone i moraliskt afseende voro bättre, och, om så var, lärer bristen af detta stadgande haft lill orsak, att det då icke behöfdes. Men sedan erfarenheten visat, att, såsom i senare tider skett, mången omyndig endast genom denna lag fått behålla sin egendom , så bör man icke undanrycka detta stöd, innan man satt ett pröfvadt och lika tillförlitligt i stället. Skulle likväl några olägenheter af den öfverklagade lagen visa sig, kunna de häst afhjelpas genom vidtagande af sådane Författningar, hvarigenom kunskapen om J9m «> Oetobtr f. tfi, om den lansökande blir saker och latt. Detta har RagUiskottet sökt tillvägabringa genom sitt förslag, och om man gjort sig den rnödan att deraf taga närmare kunskap, tror jag att de fleste in* vändningarne redan skulle funnits vederlagde. Omyndiges oförmåga att under spädare år bevaka sin rätt, synes mig tala nog högt mot dem, som nu söka borttaga ifrågavarande skyddslag. Man har föreslagit som surrogat för den omyndige# förmonsrätt, att förmyndarens egendom derföre skulle inteknas; Men utom det, att mången förmyndare icke har någon fast egendom och oberäknat svårigheten att få dem, som hade någon, då intekning vore oundviklig, så skulle ändå den omyndige derigenom förlora en nu egande säkerhet i förmyndarens lösören. Dessutom blef derigenom nödvändigt, att ofia förnya intekningen, och hvarje ir anskaffa sådane i samma mon, som den omyndiges egendom förkofra*. Af Herr Morath har ett annat surrogat blifvit föreslagit, nemligen att Förmyndarekammare skulle inräitas. Om än detta vore möjligt i Släderne, der populationen är större och mera lösegendom finnes, synes det likväl på landet vara otjenligt.
Betänkande uppskjutas intill dest Utskottets yttrande öfwer Herr Westor Vatms Memorial hinner inkomma, för att pä erz gäng med detsamma kunna till behörig granskning företagas, Hwarom de Respeetiye Med-Ständen samt Allmänna Besryärsoch Eronomie-Utskottct genom det» ta ProtocollS-Utdrag skulle vördsam t och wäyligen un, tzerrättgS, Vt luura, kx krotycollH tt. keterlW, Wdrag af Protokollet, häller i Dory gare - Ständets klarnnm wid RikSr dagen i Stpckhol.m dell 6 Septtm» her 1809, S. v. A anledning af förekommen anmärk» Hrng emot Riksens Högloft. <Ztäy.ders Allmänna Bs» fwärS» och EconomieUtskotts den 7 nästlidne AuguM Mgifne drtänkande, angäende förbättring i nu waran» 602 Den 19 September. dr anstalter tvid Kronoskjuts, blcf samma Betänkande frän Borgare-Ständct ätcrförwist, och anmärkningen i sädant afseende Utskottet communicerad; Hwilkct de Respcekive Mcd-Ständcn wördsamt och »vänligen ffulle tillkännagifwaS. supra. Lx krolocollcr U. peterson. Utdrag af Protokollet, hältet uti Borgare-Ständcts pic-num wid Riksdagen i Stockholm den urte September 1309. S. D. Hade Borgarc-StLndek till nedannämnbe Mskotts handläggning remitterat: Till Stats - Utskottet: liv Kongl. MajrtS Nädiga Proposition af den 7:de i denne mänad, angäende ätskillige af Allmänna Magazins.Dircctionen uppgifnc behof och omständigheter m. m. 2:0 Kongl. Majus Nädiga Proposition af förenämnde dag, rörande dispositionen af den till Riksens Ständers Banks säkerhet fbrrffrifne hälft af Tullinkomsten.
— Om det äfven måste medgifvas, att på många ställen en verklig lättnad i uppbörden härigenom tillskyndas rusthållarne, inträffar på andra ställen motsatsen, och första steget är dermed taget, att afhända rust/iållen och till statsverket indraga dessa räntor, hvilka, emot utgörande af rustnings-sk vldigheten, under så många mansåldrar gått i a rf, byte och köp, såsom en med rusthållet! förenad egendom. — Rättvisan fodral'åtminstone, att samma grundsats härvid följes, som blifvit föreslagen i afseende å de ständiga rote-vakanserne i Skåne och häslvakans-spänmålen, eller att rusthållarne höras, och att de, som då förklara sig vilja ingå på förslaget, må genom kronans uppbördsman få sina' augments-räntor sig tillställde, bien att de, som ej önska en dylik förändring, må derifrån befrias.’. Stats-Ulskotlels Utlåtande, N:o 24-2.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, det den af Herr Rosenschöld nu omnämnde på bordet hvilande hemställan finge förfalla sedan ämnet blifvit af Rikets Ständer slutligen afgjordt, Bifölls, Företogs till pröfning ConstitulionsUtskottels den 16 dennes under N:o 77 aflåt11a, och samma dag eftermiddagen på bordet lagda Memorial, angående Ridderskapets och Adelns återremiss på Memorialet N:o y5 i anledning af återremiss på Memorialet N:o 53 i afseende å de af Utskottet Den 17 Mars f. m. framstälte förslag till Grundlagsbestämmelser om Lagtima och Urtima Riksdagar. Grefve Horn, Claes Fredrik". Som Herr Cederschjöld uti sin, ifrågavarande Memorial bifogade, reservation uttalar den mening, som, då förra Memorialet förevar, utgjorde Ridderskapets och Adelns, så hemställer jag, om icke proposition kunde göras på förkastande af hvad ConstitutionsUtskoltet föreslagit, och antagande af Herr Cederschjölds mening. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf'. I anledning af hvad den siste värde talaren anfört, utbeder jag mig att blott få tillkännagifva, det min mening ej varit alt ConstitutionsUtskottets förslag skulle förkastas, utan att denna min tanka måtte jemte Utskottets komma till Ståndens kännedom och de såmedelst sättas i tillfälle att jemväl pröfva Grefve Gyldenstolpes anmärkning. Grefve Horn: Jag vill påminna mig med säkerhet, att, då det förra Betänkandet i detta ärende förevar till discussion, var beslutet, att ConstitutionsUtskottets verksamhet ej skulle vara inskränkt till endast handläggning af Kongl. Maj:ts Propositioner. Motifven synas icke hafva blifvit fullständigt till Utskottet remitterade, emedan Utskoltet ej upptagit dem. Det är öfverflödigt att nu åter upprepa dem.
Detta är hufvudgrunden för all konstitutionel styrelse, och då vi nu sträfva att. utveckla det konstitutionella statsskicket, hyser jag den förhoppning att man, åtminstone på den liberala sidan, skall med glädje omfatta tillfället att framgå på denna bana. För öfrigt, och då de öfriga Ståndens ledamöter på grund af 18 § Riksd.-Ordn. äga rätt att direkte utse sina Electorer, anser jag det vara ett bristande förtroende för R. o. Ad:s medlemmar och ett bevis på missaktning emot dem att anse dylika mellanlänkar, såsom t. ex. Bänkm;s-valen, vara nödvändiga. Det har blifvit sagdt, att det vore mycket svårt för det större antalet af R. o. Ad:s medlemmar att så noga känna 25 personer, tillhörande detta Stånd, att de kunna lemna dem sin röst. — För min del tror jag att dessa 25 ledamöter, som kunna vara värdige att fä sine namn satte på Electorslistan, redan temligen långt före valen äro kända af Ståndet, emedan man i R. o. Ad:s prot. kan finna en tillräcklig kännedom om en ledamots skicklighet som riksdagsman, samt finner den del han tagit i Ståndets förhandlingar; och tror jag att den allmänna opinionen äfven bör kunna vägleda den mindre erfarne riksdagsmannen vid delta val. För öfrigt tror jag att det skulle betydligen bidraga 464 Den 12 Februari c. m. till ökande af intresset för våra riksdagsförhandlingar, om Adelsmännen, då de uppkomma till riksdagen, finna att de icke äro uteslutne att deltaga i den första ingripande handling vid riksmötets början, nemi. valet af Electorer, hvilkas utseende i så väsendtlig män bestämmer riksdagens karakter; hvaremot det nuvar. förhållandet torde väcka ett billigt missnöje. Såsom jag redan yttrat, har Hr Björnstjerna redan fullständigt utredt ärendet, hvarföre jag nu inskränker mig till att i allo instämma med honom uti hvad han anfört, isynnerhet då jag är förvissad att motionären, som sjelf är närvar., icke lärer underlåta att, med mera skicklighet än jag, framställa de ytterligare skäl, som i ämnet kunna anföras. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik:
Ståndet bilöll, att 2,000 R:dr må för detta ändamål, såsom förslagsanslag, å Handelsoch Sjöfarts-fonden uppföras; men ogillade Utskottets Utlåtande i öfrigt uti denna del. 8:a Utgifter af Handelsoch Sjöfarts-fonden för Sjö-expeditionen. Det af Utskottet för berörde ändamål tillstyrkta belopp af 45,000 R:dr blef af Ståndet bifallet att af nämnde fond årligen utgå. 9:o De expectance-löner och pensioner, som af Handelsoch Sjöfartsfonden böra utgå. Ståndet biföll, att de för detta ändamål af Utskottet tillstyrkta 7,641 R:dr 32 sk. må från nämnde fond årligen utgifvas. 10:o Brandf-örsäkrings-prcemier för Consulats-huset i Tanger. Ståndet biföll, att dessa prsemier må till det belopp, som i Utlåtandet Nto 337 är upptaget, från Handelsoch Sjöfarts-fonden utgifvas. liro Dispositionerne å Handelsoch Sjöfarts-fonden till Stockholms slussbyggnad och till ombyggnad af Trollhätte canal och slussverk. Utskottets Utlåtande i denna del bifölls; och ansåg Ståndet, att hvad Utskottet i öfrigt yttrat, rörande beräkningen af den inkomst, som för framtiden borde tillkomma Stats-verket utaf afgiften till Handelsoch Sjöfartsfonden och dispositionen af öfverskottet utaf denna afgift, jemte det bidrag, som för handelns och sjöfartens skyddande borde lemnäs från Konunga-Riket ^Norrige, i följd af Ståndets här ofvan fattade beslut, icke erfordrade någon vidare åtgärd. S. D. Föredrogs ett från Höglofl.
Ehuruväl Hr Printzenskjöld nu uppmanat R. o. Ad. att fatta ett annat beslut, än det R. o. Ad. förut fattat, så ser jag likväl icke huru R. o. Ad. skulle kunna göra det. Ulsk. har icke tillstyrkt något annat beslut, än det, som R. o. Ad. förut har fattat. Icke eller har ifrån något - Den 22 Febr ua ri. 361 got annat Stånd ankommit någon inbjudning till R. o. Ad. att frångå sitt förra beslut, och inom Ståndet lärer väl icke gerna den frågan kunna väckas, alt R. o. Ad. skulle ändra ett beslut, som redan är fattadt. Jag kan således icke inse huru det ät möjligt för R. o. Ad. alt bifalla hvad Ur Printenskjöld önskat. R. o. Ad. lärer således för närvar, icke hafva annan utväg, än alt lägga det nu föredragna belänk. till handlingarna. Dessutom tror jag mig vela, att tre Stånd redan hafva lemnat bifall till StatsUtsk:s utlåt. i denna fråga, och att således R. S(:s beslut redan är fattadt, hvilket icke lärer kunna vid denna riksdag vidare ändras. Ofverläggningen förklarades härmed vara slutad, hvarefter II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle, ali StatsUlsk:s ullål. N:o 179 finge läggas lill handlingarne. Ropades starka ja, jemte ett eller annat nej, hvarpå II. Ex. förklarade, att R. o. Ad. bifallit den gjorda propos. n Ånyo föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 15 och 19 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 129, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. N:o S9, ang:de ränteförsäkrings-, lifränteoch lifförsäkringsanstalters inrättande i Sverige. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Utsk. har i sitt förra utlåt.
Regeringen icke allenast var berättigad utan äfven pligtig att använda detta anslag för att skaffa tångarne detta oundgängligt nödvändiga husrum, och att på denna grund Konungens rådgifvares tillstyrkande var fullkomligen med lag öfverensstämmande. Hr Gr:n har deremot yttrat sin tro om åtgärdens olaglighet hafva upkommit af vissa betänkligheter. Ilan visste icke hvar det skulle finnas någon gräns för förslagsanslagets användande lill byggnader, om de finge till sådana användas. Jag skall upgifva denna gräns; den ligger i det oundgängliga behofvet. Huruvida detta blifvit öfverskridet, det tillkommer Ständernas Revisorer och Const.Otsk. att granska. Har medlen användts till byggnader för fångvården, då sådana icke varit både nyttiga och nödvändiga, då kan jag icke bestrida anmärknrs riktighet, men något sådant anser jag alldeles icke hafva varit fallet. Hr Gr:n har vidare stödt sin yttrade tro om åtgärders olaglighet på farhågan att Regeringen, om ilen (inge använda detta förslagsanslag äfven till byggnader icke skulle behöfva extra anslag till nya fängelser. Jag får fästa upmärksamheten deruppå, att det extra anslaget till cellfängelser icke är afsedt till fyllande utaf behofvet 'af nödiga husrum åt tångarne, ty fångarne lära väl kunna utan cellfängelser håde bevaras och behållas vid lif, utan afser att för fångarne åstadkomma ändamålsenligare boningsrum, nemi. sådana som kunna meddela hoppet, att det ändamål, som med häk - Den 7 Mej e. m. 347 landet afsetls, skall kanna vinnas. Om slutligen icke ändå farhågorna för förslagsanslagets ändamålsenliga användande kunna stillas, så hafva jn Ständerna sin rätt oförkränkt att skilja byggnadsanslaget frän det öfriga anslaget i händelse de tro att större nytta för samhället derigenom kan åstadkommas. Något helt annat är det emedlertid att i förväg yttra sig om hvad som för framtiden kan behöfva att regleras, eller att vilja påstå alf något, som under den förflutna liden varit föreskrifvet har öfverskrida, då det icke varit någondera delen.
Af någon anledning nödsakade att lämna sitt förutvarande hem, v o r o de båda systrarna i färd med att spana efter en ny, ändamålsenlig bostad, då de af en händelse fingo höra, att i Sigtuna en nybyggd villa, uppförd af en från A m e r i k a återvändande landsman, inredd med engelsk komfort o c h omgifven af en större tomt, stod att öfvertaga på ytterst förmånliga villkor. D e reste ofördröjligen dit o c h funno allt öfver förväntan. Seende Guds fingervisning i denna skickelse, fattade de genast sitt beslut, o c h i september månad 1894 inflyttade de i Sankt Lars ' villa, uppkallad efter ruinen af samma namn, som står inom trädgårdens område. ty oill jag drog Och mycket långt i fjärran låg hvardagsvärldens mull med köpenskap och stenkolsrök och kif kring hoar kastrull. Men sant ej brydde dessa: en prins med sin prinsessa, som. aldrig pröfoat gr of diet, nej, tycker någon det! Dock blef prinsessan till sist för prinsen allt för tung, och allt sitt vackra, blanka guld de spillt bland pors och ljung. Då brusto de i träta, når intet fanns att åla, och mödan band dem båda två — det slutar stundom så. Bergström. Prins och prinsessa. u klingen, bröllopsklockor, och drilla, Fågel Blå, den bästa melodi du har att bjuda ungdom på !. De dragit dräkt af siden, och guldets fina smiden kring hennes hals har lagt liksom ett soligt stänk. vandra Och Fågel Blå han höjde sin amoroso-clrill, och prinsen med prinsessan åt gröna lunden till; och lätt hon var att bära och låg hans hjärta nära, och lunden stod så sagolik samt dröp af romantik. E n resande, som för en tid sedan stannade utanför grindarna o c h förvånad betraktade den moderna amerikanska villan, som bjärt stack af m o t den goda stadens öfriga boningshus, frågade cn af patienterna, som promenerade i trädgården, hvad detta var för ett h u s? » D e t är ej ett hus, det är ett tempel, » svarade den unga flickan. O c h vi instämma med henne. D e t är ett tempel.
Med alla dessa åtgärders vidtagande ligger det syftemål i förening för industriens och allmänna välmågans framlockande, att realisa - Clxxviii Statsoch Banco Utskottens Utlåtanden. t ion en säkert förbereder och så skyndsamt kan ti 11- vägabringas, sorn möjligt hr, under förutsättning ni bestånd och minsta möjliga national-ansträngnirig. Man må icke föreställa sig att tiden, då Realisationen kan bringas i verk, bestämmes, af Silfvermassans (i Banquen) förhållande till Banco-Sedelstocken. Under liflig rörelse göres ej behof af så stor sedelstock som under rörelsens tröghet; ty hastigheten ersätter hvad sorn massan är mindre, och denna sedelstock blir ej utaf rörelsens liflighet så qvarhållen, att blott en ringa del deraf söker Banquens hvalf, heldst sedan förtroende till.Banquens soliditet och styrelse hunnit stadgas. Så t. ex., om realisationen nu skulle verkställas, samt rurelse-capitalet göras med säkerhet, tillr räckeligt; d. v. s, uppgå till 33 millioner, erfordrades en silfverfond till a2 millioner; samt lån och köp af 9 millioner Bancosedel-värde, hvarpå räntan utgör å, 5 procent <550,000 R:d Brno; allt under förutsättning deraf att -§ fond skulle förmå upprätthålla, hela sedelmassans värde; derigenom att H millioner af rörelsens kraf förhindrades att storma, Banquen • sorn i ett land utan liflig rörelse, utan stadgad välmåga samt med tidtals ytterliga behof af säd, aldrig kan bestämmas, eller ens påräknas. Låt deremot rörelsens lif medföra den verkan att 30 millioner förslå, men hvilka så absorberas af denna rörelses mångfaldiga utgreningar, att icke halfparten deraf kan ryckas nog loss, för att under hvilka omständigheter sorn heldst kunna presenteras Banquen, då följer, au fond Statsoch B anco-TJ t skottens Utlåtanden, clxxix till 15 millioner är nog.
10m dem Gellivare Jernmalmsbsrg, endast på 18 mils **'stånd från hafvet företer, uti en trackt där man hvarken saknar Skogar eiler förmånliga Ängsodlingslägenheter, och hvarest man ännu 10 å 12 mil afskild från rätta Fjällbyggden, finner ett mera lågt, jämnt och med sterila Berg .mycket mindre besväradt land , än man uti Lappmarken skulle sig förvänta. Ruotivare Jernmalmsberg vid Qvickjock, är deremot belägit 31 mil från Bottniska viken, i granskapet af det vattudrag som under benämning af Lilla Luleå Eif, efter circa 19 mils lopp förenar sig med Stora Lulea Eif, och vidare efter ytterligare 12 mil gemensamt med den utfaller i hafvet. Bil, till Ridd, 0. Ad. Prot, Vill Band. 2 9 Den i Septemberf. m. Detta Jernmalmsberg ligger dock icke nä. ra ett för större transporter användbart vatten, ty det är först vid Qvickjock eller vid pass 2 mil från Malmberget, hvarest det stora Sagg a t Tråjk upphämtar de serskilt© vattendragen från Riksgränsen och formerar sig pä jo6o fots höjd öfver hafvet i den trånga och med stupande klippor för det mästa omgifna Fjälldal)!, hvarest uti 3 mils sträckning från N. V. och tili S. O, man under de häftiga Fjällvindar dsr ofta rasa, sorn knappast kan linna iandningsställe om man behöfver bärja sig undan sjögången, hvilken i anseende tili belägenheten här drifves ovanligt hög. Sedermera möta forssar, som ehuru för det mästa föga våldsamma dock i anseende till sitt grunda vatten samt lopp igenom långa holsterberg eller stenras alltid skola blifva besvärliga äfven för mindre båtar, och fastän lugnare vatten sedan vidtaga, är man dock ännu 5 mil nedom Qvickjock eller 7 mil nedom Ruotivare. inom Fjällens krets.
Detta är dock ett serskilt ämne, som icke hör hit, och frågan är här endast huruvida, om R. St. bevilja ifrågavar:de anslag, det dermed åsyftade ändamålet kunde vinnas. Jag tror att det åtminstone f. n. icke kan vinnas, och jag afstyrker beviljande af anslag för flera tekniska realskolor än dem vi redan beslutat inrätta. De äro redan alltför mångå, och jag önskar, ali de icke må sträckas Den 9 September. 311 utöfver hvad som i detta fall är bestämdt. Jag anhåller derföre om bifall lill Betänk. Frih. Åkerhjelm, Carl: Jag är till den hufvudsakligaste delen förekommen af Hr von Troil, med hvilken jag instämmer. Med anledn. af det yttrande, som Hr von Hartmansdorff hade, anser jag mig böra uplysa, att, när SiatsUtsk. behandlade alla de öfriga frågorna, rör:de inrättning af tekniska anstalter, så kunde icke SiatsUtsk. behandla denna motion, enär den är sednare afgifven med anledn. af de beslut, som R. St. vidtagit i afseende på tullbevillnm, och Utsk. således icke hade denna motion, dä öfriga likartade frågor behandlades, och på grund deraf kunde föreslå en teknisk skola i Borås. Hr Rydins yrkande slöder sig hufvudsakligen på verkan af de nya tullsatser, som R. St. antagit, och att nu kunna bedöma deras verkan, torde vara alltför tidigt, hvarföre man åtminstone torde böra upskjula med anordnande af den der skolan i Borås intill dess resultatet af förenämnde tullsatser kommer alt visa sig. Jag anhåller derföre örn bifall till Utskzs förslag. Frih. Cederström, Rud.: Då man instämmer i slutresultatet af ett Ulsk:s Utlåt., så är man tyvärr icke alltid noga upmärk6am på upställningen af hvarje del af motiveringen; och då denna upslällning nu blifvit föremål för anmärkn. af en ledamot inom R. o. Ad., så må jag gerna medgifva, det besagde motivering kunnat i della fall vara mera bindande, såsom den borde vara, för att ensam förskaffa Utsk. bifall lill sitt utlåt.
Men under aldie missväxtåren och synnerligen 1812, hade han råkat uti en skuld lill Kronomagasinet ungefärligen lill beloppet af allt hvad han egde, hemmansdelen och röjningarne inberäknade. Jag träffade honom ganska lugnt metande småfisk, under det jag hade erbjudit honom äfvensom alla hans grannar afbetala så småningom sin skuld genom arbete på en väg som uppai betades icke långt från dess hem. Jag sökte visa honom följderna af sin liknöjdhet, samt att jag hvarken kunde eller ville förhjelpa honom till någon afkortning på hans skuld, annorlunda än genom arbete på nämnde väg, livilken skulle rödjas mera till gagn för honom, än för Staten som bekostade arbetet. Jag fick då denna förebråelse, som träffade en likaså bestämd af grundsatts, som lian var af lynne, hvarföre gubben också fick gifva med sig och arbetade följande året rätt flitigt på ett vida aflägsnare vägstycke, än det som jag först erbjudit honom. Han kom derigenom tämmeligen ifrån sin skuld och synnerligen sedan han och alla hans landsmän fingo endast erlägga half bevillning. Gubbens hembygd har nu Kyrkor, vägar och hjuldon, som förr der icke funnos, och när både han och jag gått ur tiden, såskola våra efterkommande hafva minde bekymmer, än vi hade under vårt sträfvande i olika rigtningar medan vi lefde. Misskända båda kanske för de olika begrepp vi gjorde oss om samhället hvaruti vi befunno oss; men den dag skall komma, då vår tvist blir sliten inför sunda förnuftets och erfarenhetens domstol. Jag har uti det redan anförda oftast ledt mig från sak inpå min ringa person, ett ej sällan ogilladt sätt att bevisa hvad man tror vara det rätta och jag således har att urskulda. Men hela mitt sätt att studera eller samla den erfarenhet jag önskat tillgodogöra, är ett idkeligt betraktande af händelser och deras resultater, hvilka jag skulle högst ofullkomligt kunna ordna, utan att historiskt återgå lill händelserne derifrån slutsallserne dra* gas.