Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet, II s 1271, 1272. Exped. Utskottets Förslag, X 1 s 6 — 9, gill. af PresteStåndet, IX s 21, 33 samt af Borgareoch BondeSlånden, IX s 22, 34, 35, åteTrem. af Adeln* med nytt förslag, IX s 2.4 , 32* 42- Exped. Utsk. Memorial till Adeln, med Svar å återremisseu* X. Adelns ProtocollsUtdrag öfver detta Svar, X 1 s i 3. RiksdagsBeslntet §. t. Ådresse, till H. M. Konungen och H. K. H. Kronprinsen, i anledning afSmädeskrifter, besh af Adeln, IX s 5j, af PresteStåndet, IX s 60, af BorgareStåndet, IX s 64» Exped. Utsk. Förslag, X 1 sai —24, åtevrem. af Adeln och BondeStåndet, IX s 66,' gill. af Presteoch BorgareStånden, IX s 68. Adelns Utlåtande öfver Förslaget X i s 24» PresteStåndets, X 1 s 24,Borgareoch BondeStåndens, X 1 s 25. ProtocollsUtdrag från PresteStåndet i ailledn. af Kongl. MajrtS nådiga Svar, X i s 26. Kongl. Maj:ts nådiga Svar, X i s 26, 27. RiksdagsBeslntet, §. 2. ‘— Lyckönsknings-, till H. K. H. RiksdagsBeslntet, §. i. i—. — Öfver II. Drottningens återkomst till Sverige Xis i63. RiksdagsBeslutet, §. i. AdvocatFiskaleil i Götha HofRätt, om åt, föreslagen Sportelersättning. — Se HofRätten öfver Skåne och Blekinge. Afbetalningar, om årliga capital-, på Ban - 4 kens Fastighetslån. BancoUtsk. Betänkande, VI s 3o, 3r.
Se Afsägelse!’, Elementarskola. Se ProfSkola. Elfsborgs Läns Allmoge, örn befrielse från Bevillning efter ard ra Artikeln för dem af denna Allmoge, som ej äro kände för verklig förmögenhet. Se Bevillning. Embetsman, att ingen, som har högre lön än 1200 R:dr, må få hafva mera än en tjenst. V. 315. VIII. R. 365. XLIV. B. 289. XLVIII. A. 247. Embetsoch Tjenstemän, om olämpligheten deraf att de erlägga Bevillning för sina löner. VI. 12. VIII. R. 490. XVI. B. 076. XVII. 221. XVIII. Å. an. XXVIII. U. 2 [ 1. XXIX, 63. XXX. A. 27. EmbetsVerkens arbetstid, angående föreslagen ändring uti. Se Arbetstid. Entomologisk samling. Se RiksMuseum. Ersättningseller återbetalningsfrågor emellan Kongl. Maj:t och Kronan samt enskilte, angående deras ovilkorliga upplagande och afdömande vid laga Domstol. XXXIII. 274. XXXVII. R. 25r. LX. B. 273. LXIH. B. 90. LXVI. A. 168. Eskilstuna, om inrättande af en allmän Undervisningsanstalt derstädes. XX. B. 32 r. XXI. A. 77. XXV. E. 16. — Stad, om anslag af jord till ökadt utrymme för. XVII. B. 325. XIX. A. 84. XXXI. U. 65. XXXII. A. 207. XXXIV. E. 166. — Stadsoch LandsFörsamlingar, om jord till inrättande af en Begrafningsplats för. I. 493, 531. II. R. 27.P.U. 165. XVII. B. 325. XIX. A. 84. XXI. E. io5.
Vid jemförelse emellan tullsatserne å råsocker och toppsocker uti 10 af Europas stater, visar sig detsamma vara minst gynnande för raffinadörerna i England, der förhållandet emellan tullen å rått och topp-socker är såsom 1 : 1 eller nära 1 : 1^, men i Sverige, med de varande och nu föreslagna tull-satserna, är detta förhållande för raffinadörerna förmånligast, enär det visar sig vara såsom 1 : 2,j, hvaremot tyska tull-föreningens satser hålla en medelväg och visa förhållandet såsom 1 : 2. Jag medgifver visserligen, att den inhemska tillverkningen bör skyddas, men ingalunda i den grad, som nu är föreslaget, och anser derföre, alt tullen å Topp-, Candioch Kaksocker bör bestämmas till 4 sk. pr skålp., hvarigenom förhållandet i tullen emellan råsockret och nämnde trenne slag förädlad vara blifver såsom 1 : lj-fijf, eller nära lika tyska tull-föreningen, såsom 1 : 2. Sorn tull-afgiften 3 sk. pr skalp, sirap i det närmaste motsvarar varans värde i utlandet, bar densamma ej kunnat hit inkomma; och jag anser derför, att 2 sk. tull på skålp. innefattar tillräckligt skydd för våra soqkerbruks-idkare. Genom denna nedsättning i tull, antager jag, att en af det allmänna tänkesättet länge fordrad nedsättning i priset å dessa lornödenhets-artiklar bör uppkomma, äfvensom att det hitintills lönande lurendrejeriet från Norrige skall förebyggas. 4:o. Utskottets förslag till den höga tull-satsen af 5 R:dr pr skålp. å sidcnväfnadvr gör denna vara uteslutande till föremål för konkurrens emellan några få fabrikanter i landet och en mängd lurendrejare, hvilka sednares trafik, i följd af den lätta transporten, är i högsta målto lönande, såsom lemnande öfver 2000 R:dr Ranko vinst i försnillade umgälder å l skeppunds vigt.
Vid förnyad föredragning af StatsUtlkot-^ tets den 21 sistledne Julii, under N.o 342, &f«» gilne, samt den 29 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde an - Den 5 Augusti f. tu. märkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande) i anledning af Kongl. Majus Nådiga skrifvelse, angående tillåten Revision af TullVerkets med flere Räkenskaper, jemte åtskilige dermed gemenskap ägande motioner; fann Ridderskapet och Adeln att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavai tande Utlåtande borde läggas till handlingarne. Företogs till pröfning Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Öeconomie-Utskottess den 24 6istledne Julii under N:o 25 afgifne samt den 29 derpåföljde eftermiddagen, på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckt fråga om nedsättning i Tullen å utgående Tjära och Beck. Herr Tham, Wollrath: Bestämmandet af Tullen på Beck och Tjära, är en af de saker •om förekomma i den nya Tull-Tariffen. Bevillnings. Utskottets förnyade Utlåtande rörande detta ämne lärer i dag inkomma till Ständerne. Jag hemställer således att detta Betänkande måtte hvila, intilldess TullBetänkandet inkommer. De hafva med hvarannan så oskiljr agtigt sammanhang, att de böra på samma gång öfvervågas och afgöras. Grefve Lagerbjelke, Axel} förenade sig msd Herr Tham. Augusti J, m. 135 Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att Bevillningsoch OeconomieUtskotteng förevarande Betänkande finge tills vidare ytterligare hvila på bordet. Bifölls. Vid förnyad föredragning af Banco Utskottets den 18 sist!.
De talare, som yrkat att privatbankerne skulle sättas i parité med öfriga aktiebolag, skulle kunna hafva något rätt, ifall en sådan parité vore införd i afseende å andra näringsgrenar. Men så länge man finner att långtifrån att så vara förhållandet, fabrikater af t. ex. rödfärg och vitriol från Dylta betala olika mot samma varor från andra bruk, så eger detta påstående ingen tillämplighet. Då dertill kommer, att privatbankerna ega ett sådant privilegium, hvars make troligen icke finnes, så måste billigheten fordra, att de skola derföre skatta mera än andra, som icke åtnjuta ett dylikt privilegium. — Mina åsigter äro för öfrigt af flere talare utvecklade; men jag vill fästa mig vid en puukt, som icke varit föremål för Ståndets upmärksamhet, nemi. att privatbankerne, just genom naturen af sin verksamhet, göra intrång i RiksBankens rörelse till en icke ringa grad, och således förminska Rikets inkomster. Det är ju obestridligt att alla de sedlar, som privatbankerne utsläppa, göra ett motsvarande belopp af RiksBanks-sedlar öfverflödigt, och det är således omöjligt att bestämma den sednares sedelmassa utan i sammanhang med privatbankernes; lika som det skulle vara högst oförsigtigt att utsläppa en lika stor massa sedlar nu som om privat, bankerne ej funnes. — Jag kan icke inse, att man behöfver vara afundsjuk på privatbankernes vinst, derföre att man vill pålägga dem denna högre bevillning, utan finner detta påkalladt af rättvisa och billighet. Jag vet icke hvarifrån denna ömhet för privatbankerne nu kommit, sedan beskattningen likväl vid förra Riksdagen blifvit nedsatt. Jag vill dock icke längre uptaga tiden med granskning af denna punkt i förordningen, hvilken om den också anses för ett brokigt lapptäcke, dock såsom sådant tager sig bättre ut än de flesta andra. 524 D an 28 Mars e. m. Hr Nordenfelt: Det kan väl synas som denna sak nu vore vänd på alla sidor, så att föga vore att tillägga. Jag vill dock yttra några ord, då jag under lång tid varit direktör i en privatbank.
Redogörelsen derföre granskas väl i Kongl. KammarRätten, men vederbörande lära icke hafva något Inventarium öfver afgång och behållning, att jemnföra med inköpen; hvadan af redogörelsen blott inheratas, att så och så stor summa penningar blifvit för hvarje gång dertill använd. Före 1810 deremot infördes Hafvets inventarier i den såkallade Hofstats-hufvudboken, som i Kammar - Den i5 December e. m. i55 Rätten granskades. Men sedan Rikets Ständer, uti skrifvelse af den i December i8og,i:) erbjudit Kongl. Maj:t till hofhållning i ett för allt, utom utfodring för i5o hästar, 266,666% R:dr årligen, att dermed, efter eget nådigt 'välbehag, bestrida alla här nedan uppräknade utgifter, på det sätt och till det belopp, som för hvarje del Kongl. Maj:t Sjelf i Nåder täcktes bestämma, och Konungen detta anbud antagit, tillkännagaf KammarCollegium den 23 December 1810, att HofstatsRäkenskaperna icke vidare hörde till KammarRättens granskning. Ibland de utgifter, som af sådan anledning kommo alt af Kongl. Maj:t med förenämnde summa, efter eget välbehag och fördelning, besörjas, upptogos i 5:te rummet vidare följande behof; Till inköp och reparationer af silfver, porcellaine, glas, koppar med flere till Hofoeconoinien hörande redskap och inventarier, till meublers och sängkläders underhållande vid IIusgerådsKammaren, samt till ringare husgerådspersedlar, fatebursmedel, lill inköp af linne och dess renhållning, m. m. Lärandes likväi öfver Kongl. Hofvets nuvarande silfver, linne, meubler, husgeråd och öfriga inventariepersedlar, bö *) Ridderskapets och Adelns Prolocoll, 18 Nov. s. 732. *58 Den i5 December c. m. ra upprättas behörigt Inventarium. Der* ic) Junii 1810 befallde Kon»]. Maj:t verkställigheten deraf.
Län och inrättandet af postföring en gång i hvarje månad, fram och åter, emellan Qvickjocks och Jockmocks församlingars kyrkor; 3:o en ny dabbel postgångs inrättande emellan gästgifvaregårdarne Åmått och Morast i Wermlands Län; 4:o utsträckandet af postgången emellan Carlstad och Thorsby till Conradsfors bruk i Östmarks socken, Wermlands Län; 5:o inrättandet af en ny snällpost emellan Stockholm och Gefle; 6:o underhållandet af dabbel postgång i veckan emellan Stockholm och Waxholm, fram och äter, under de sex månader af året, då någon särskild ångbåtsfart deremellan icke äger rum; 7:o det till postfartens underhållande emellan Ystad och Stralsund använda Svenska ångfartygets begagnande alternativt med det till samma postfart använda Preussiska ångfartyget, hvarannan vecka, för resa fram och åter emellan Ystad och Stettin; 8:o beredandet af tillfälle för Stockholms korrespondenter att under en del af året få bref till Stora Britannien befordrade så skyndsamt, att de framkomma till London tvenne dygn tidigare, än om de blifvit fortställda till Hamburg å de vanliga vägarne öfver Danmark eller Stralsund; samt 9:o att bref, adresserade till orter i Amerika eller Westindien med från Sverige direkte dit afgående seglande fartyg, obehindradt och utan afgift till Svenska Postverket, få sändas genom korrespondenternes egen försorg, äfvensom att från nyssnämnde länder direkte till Sverige ankommande seglande fartyg må få medföra bref af hvilken vigt sorn helst, utan att hvarken dessa bref behöfva aflemnas till PostKontorot i den stad, dit fartyget anländt, eller någon utrikes porto-afgift för så - — 65 — dana brefs fortskaflning till fartygets ankomst-ställe bör till Svenska Postverket erläggas. Vidare upplyser Berättelsen: att Kongl. Maj:l i nåder förordnat, det ett Postkontor skulle inrättas under namn af Oroust i Långlunda socken af Bohus Län; att Kongl.
Enligt Komitén meddelade uppgifter hafva under åren 1852—1861 till Sjöförsvaret eller dermed samband egande föremål, deruti dock inbegripna åtskilliga icke direkt till Sjöförsvaret hörande, såsom vattenledning till Carlskrona, ny bro till Skeppsholmen, beklädnad till sjöbeväring o. d., utgått: Extra statsanslag, till ett sammanlagdt belopp af omkring Rimt R:dr 5,350,000: — Af medlen till neutralitetens upprätthållande och af mindre kreditivet, till försvarsverkets ördnande och till expeditioner, omkring » 1,700,000: — Summa R:mt R:dr 7,050,000: - eller i medeltal årligen, under de sednast förflutna tio åren, omkring 700,000 R:dr. (Förteckning öfver åtskilliga handlingar, som under Sjöförsvars-Koiniténs arbeten tillkommit eller till densamma blifvit inlemnade). Rättelser. I Bilagan JU 11 äro summorna af Orädds underhåll, s. 12 och s. 13, upptagna till 17,550, läs: 14,550. » » >> » Thors » » » » » » 17,550, » 14,550. >» » är slutsumman, sidan 12, upptagen till 227,820, läs: 221,820. *> “ » » »13, » » 234,900, » 228,900. Bil. N-o 5 lill Kongl. Maj:is Nåd. Prop, N:o 1, om Statsverket 1862. 1 Utdrag af Protokollet öfver Civil-Är enden, hållet inför Hans Maj: t Konungen i Siats-Rådet å Stockholms Slolt den 14 Oktober 1862. Närvarande:
Jag förenar mig äfven i det olämpliga af att icke afvakta ett annat Stånds beslut, innan man skickar sin inbjudning. Det förefaller mig verkligen, och kanske skall det äfven förefalla det Stånd, hvilket ännu icke beslutat i saken, såsom man ville imponera på dess beslut. Det kan dessutom hända, att BondeSt. fattar ett alldeles likadant beslut med oss, ulan att få inbjudning, och då blir det litet ridicult att komma med en inbjudning till Ståndet att förena sig i ett beslut, som det kanske sjelft fattat. IJ. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm: Jag förändrar nu min hemställan och mitt åt Hr Lagerhjelm lemnade medhåll till den vördsamma anhållan, att det måtte synas detta Stånd lämpligt, att ju förr dess hellre meddela BondeSt. sitt be - Den 24 Mars e. ra. 3a5 slut genom en deputation, af hvilken jag skall göra mig en ära att vara en medlem. Hr Le frön: Efter proejudicater bruka anföras till styrka för hvad man påstår, så får jag i Gr. Frölichs minne återkalla, att BondeSt. har genom en deputation hos oss anmält sin önskan att vi ville med Ståndet instämma i frågan om passevolance-afgiftens uppförande på statsverket, och att det skedde icke ens kort förrän vi fattade vårt beslut, utan måhända flera veckor dessförinnan. Jag fortfar bestämdt att yttra den tanken, att det är vida mera öfverensstämmande med vanliga höflighetsformer, att man på förhand tillkännager sin tanke, än nit man kommer efteråt med en önskan att ett annat Stånd måtte ändra sin mening i ett mål, der Ståndet fattat sitt beslut. Oro vi se efter hvad grundlagen i detta fall innehåller, så finna vi alt dessa inbjudningar tvifvelsutan från början afsett just sådana fall som detta, då ett annat Stånd ännu icke fatlat sitt beslut. Dessutom har man haft tillfälle att af de öfriga RiksSt:ns öfverläggningar finna, att discussioner der ägt rum just öfver denna fråga, och att de strängaste motslåndarne till dessa inbjudningar gemenligen yrkat, att de voro mindre lämpliga då de komma sedan de respeclive Stånden fattat sina beslut, och att de egentligen borde komma före denna tidpunkt.
:o '156. 21 ler för bry ler sig den, som till minuthandel med eller utskänkning af bränvin berättigad är, mot § 25 mom. 1 eller 2, § 28 mom. 2 eller 3, eller § 31; bote lörsta gängen från och med 15 till och med 30 R:dr, sami andra gången från 30 till och med 60 R:dr, och vare dessutom andra gången sin minuthandelseller utskänkningsrätt förlustig. Ofverträdes det förbud, som i § 25 moni. 3 gifvet är; vare bol första gången från och med 15 till och med 30 R:dr, andra gången från 30 till och med 60 R:dr samt tredje och följande gånger från 60 lill och med 120 R:dr. Del medförda bränvinel vare derjemte förbrutet. Säljes dervid mindre än 15 kannor; ansvare förbrytaren tillika enligt § 41. § (45) 46. Handlande, som mol § 32 sig förbryter, böle första) och andra gången enligt § 45 och håfve andra gången dessutom sin handelsrättighet förverkat. § (46) 47. R:dr 50 öre lill och med 30 R:dr. Då förbrytelse skett mot § 35, vare tillika det till salu hållna bränvin under kastad! beslag och förbrutet. § (50) 51. Underlåles vid transport af bränvin föreskrift, som i § 36 gifven är, dömes varan förbruten, derest egaren ej gitter visa, att hon är af inhemsk tillverkning eller blifvit vederbörligen förtullad. § (52) 53. Böter, som enligt § 41, 43, 44 eller 45 ådömas, skola, då tillgång brister, enligt 5 Kap. Straff-Balken till fängelse vid vatten och bröd förvandlas. Böter, som eljest enligt denna författning ådömas, skola, i brist af tillgång, förvandlas till fängelse sålunda, att mot böter till och med 15
Riksgäldskontoret jemväl bör ersätta en summa af 18,912 R:dr 48 öre, utgörande, på sätt en af Statskontoret likaledes afgifven uppgift utvisar, åtskilliga af Länsstyrelserna^ i Wester-Norrlands och Bilt. till R. St. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. Norrbottens län anordnade poster, hvilka enligt Kongl. Brefvet den 3 Februari 1860 blifvit uti Rikshufvudböckerna under förskottstitel uppförda; uppgående således samtliga under förskottstitel anordnade medel tillhopa till 263,543 R:dr 64 öre. Såsom af härvid bilagde protokollsutdrag öfver Finansärenden upplyses, kunna Riksgäldskontorets behållna och disponibla tillgångar vid 1867 års början antagas utgöra R:mt R:dr 4,540,000: — och dess inkomster under samma år 10,108,301: 66. Om härifrån afdragas: de utgifter, hvilka böra af Riksgäldskontoret under år 1867 bestridas enligt af kontorets fullmäktige gjorda beräkningar R:mt R:dr 5,564,000: — samt annuitet för ny fonderad upplåning, beräknad efter 5^j procent för ett kapital af 26,000,000 R:dr 1,456,000: — Summa R:mt R:dr 7,020,000: — så blifver summan af Riksgäldskontorets disponibla tillgångar för år 1867 i rundt tal beräknad 7,628,000: — De af Kongl. Majit nu äskade extra anslag på de olika hufvudtitlarne utgöra tillsammans R:mt R:dr 7,204,874: 38. De under förskottstitel anordnade medel, som böra ersättas 263,543: 64. 7,468,418: 2. så att alltså återstår en odisponerad tillgång af omkring 159,000:
Ty det är att märka, att de sträfvanden, hvilka gå ut på att lifnära kroppen, d. v. s. tjäna pengar, de skada själen eller m. a. o. ödelägga författarskapet. Och de sträfvanden, hvilka å andra sidan gå ut på att hålla författarskapet uppe, måste alltid utföras på bekostnad af det materiela. Hela vår litteraturhistoria är en historia om denna omöjliga kamp, och aldrig har jag sett den framträda under mera bizarra och förtviflade former, än i hvad som rörde denne glömde äfventyrarenatur, hvilkens lif var lika fullt och helt, som hans diktning blef fragmentarisk. Nästan hälften af hans stora korrespondens är ett enda nödrop af brist på mynt. Fattigdomen hos hans få vänner, bristen på fosterlandssinne hos mängden af dem, med hvilka han kom i beröring, och som ej ens kunde skaffa honom ett års lugn, var det som framkallade alla dessa svårigheter, af hvilka Molin i hela sitt lif hölls nere. Han klagade icke, men han var i en oupphörlig nervös verksamhet för att kunna skaffa sig mynt. Han gör långa uträkningar, hur mycket han skall kunna tjäna på det och på det. Han skrifver kolumner med siffror, som om dessa skulle kunna fylla hans tomma börs. Han berättar om lån på 5 eller 10 kronor, hvilka fylla honom med oro, emedan han icke kan betala dem. Han har vilda planer, än på att emigrera, än på att skrifva om Lofoten till utlandet, än på att köpa en kutter och segla världen rundt, än på att fara till Spetsbergen och skildra det världshistoriska ögonblick, då det sista bandet skulle brista mellan Andrée och terra firma. Som hindret för allt detta stod öfverallt bristen på mynt och som målet begäret att ernå detta »Sesam öppna dig!», hvilket i Molins situation var det samma som själfva lifvet. Hur den mannen slitit ondt, och hur han kände sig till mods, har han bättre än någon målat i ett långt bref — nästan ett manuskript — där han skildrar, hur han hållit ut ensam i ett tält i 2½ dygn under snöstorm på Sulitelma. Sulitelmabolaget skulle nämligen anordna en expedition dit upp för kartläggning af glaciererna, och Molin följde med för att måla.
I ingen händelse torde en enda sådan anstalt vara lämplig, enär derigenom icke vinnes någon den ringaste säkerhet för riktigheten af de gjorde iakttagelserne eller ens någon kontroll på vetenskaplighet uti föreståndarens anordningar och förfaringssätt. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 93. 63 Om af dessa skäl betänkligheter möta att anslå medel för inrättande af agrikultur-kemiska försöks-stationer, vare sig en eller tre, så måste förslaget att för detta ändamål gifva anslag för kostbara byggnader å experimental-fältet och för uppsättning af en ladugård derstädes, visa sig så mycket mera olämpligt, som, derest sådane anstalter ovilkorligen skola tillskapas, de kunna med en jemförelsevis obetydlig kostnad tillvägabringas å Landtbruks-instituten vid Ultuna och Alnarp, der åtminstone den dyrbaraste apparaten redan finnes, äfvensom lärare i jordbruks-chemien der äro eller blifva anställde. De hittills vunna resultaten af experimentalfältet gifva icke heller någon särskild anledning att derå nedlägga ytterligare skattemedel. Den antagna agrikultur-kemistens insigter och skicklighet kunna lättare tillgodogöras derigenom, att han förflyttas till ett af Instituten, än att en särskild kostsam apparat för hans verksamhet här anskaffas och underhålles. Mot Stats-Utskottets beslut i denna punkt, anmäles således reservation.” Af Riksdags-fullmägtigen Per Nilsson som yttrade: ”Mot Utskottets beslut vid 28:de punkten, angående inrättande vid Experimentalfältet af en agrikulturkemisk försöksanstalt, får jag reservera mig. Ehuru jag fullkomligt inser den stora nytta dylika anstalter kunna medföra för jordbruket, är jag (lock af den öfvertygelsen att Experimentalfältet med sitt inskränkta område dertill ej är tjenligt, för såvidt man med anstalten åsyftar, utom annat, äfven den kemiska undersökningen af en mängd olika jordarter. Experimentalfältet kan påtagligen icke i sådant hänseende erbjuda den mångfald, som vid en större och vidsträcktare egendom anträffas. Jag har derföre ansett
Religionsundervisningen är således Folkskolans främsta och angelägnaste föremål; uien Utskotten finna nödigt, att förenämnde elementarkunskaper derjemte, och på denna grund bibringas, såsom medel, hvarigenom Christendornskunskapen må blifva mera fruktbärande och verksam i det medborgerliga 1 i f vet. Utskotten, som på dessa skäl icke draga i betänkande att förklara anläggandet af Folkskolor, såsom icke blott nyttigt utan äfven af behofvet påkalladt, hafva derjemte trott sig böra fästa Rikets Högloft. Stärt' ders uppmärksamhet derpå, att, då Staten ostridigt eger rätt att af hvar - Statssamt Allm. Besv.- och Oecon.-Ulsk. Betänkande N.-o 3$. T je medborgare fordra nödig kunskap, såsom vilkor för tillståndet att utöfva de rättigheter, hvarpå samhällets bestånd och 'förkofran bero, så bör det äfven vara Statens pligt, att, såsom en vigtig National-angelägénhet, yrka och bevaka det uppväxande slägtets sak, och med vaksam omsorg tillse, det ändamålsenliga undervisnings-anstalter för inhemlande af en sådan kunskap inrältas på alla dé ställen, der detta behöfves och ännu ej skett. Dernäst har hos Utskotten i öfvervägande kommit, huru sådana anstalter böra ti liv äga bringas, och af'hvilken de skola bekostas. Utskotten, sorn anse detta böra vara menigheternas åliggande, tror sig härvid endast behöfva fästa uppmärksamheten derpå, att undervisningen i Folkskolan egentligen icke kan betraktas annorlunda1, än såsom en ersättning för den undervisning, som föräldrarne antingen sjelf ve eller genom andre böra meddela, enär det är deras {digt att sörja för barnens uppfostran, hvartill hörer ej allenast deras födande och klädande utan äfven deras christeliga och medborgerliga bildning. En sådan åsigt af denna fråga har också hittills alltid gjort sig gällande inom Representationen, och Utskotten åberopa i detta afseende hvad Rikets Ständer vid flere föregående Riksdagar förklarat, att nemi. Statens förbindelse är att anvisa, men menigheternes att bekosta barna-undervisningen i Folkskolorna.