Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Delegare att meddela underskrift , verkar det icke hinder i Förrättningens fortgång.” 18 Cap. 1 5- Betänkandet N:o 41 bifölls. 9&i3§. §, Utlåtandet N:o 8 gillades; och 18 §• Ståndet antog den i Betänkandet N:o 8 föreslagna nya redaction, med den förändring, att, i stället för ordet: "bevis”, införes "Handlingar. I öfrigt biföll Ståndet Utskottens yttrande f Betänkandet, N:o 8, rörande Herr Ihams anmärkning i afseende på sista momentet af Skiftes-Stadgan; och Utlåtandet, N:o 4>> öfver Herr Friherre Wrangels förslag, angående Föredragande för Skiftes-medlen. S. D. Föredrogos och biföllos Lag-samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtanden : N:o 42, i anledning af väckt fråga om inställelse af de nu pågående Laga Skiften; och N:o 43, i anledning af ytterligare väckt fråga om rättelse och ändring i Kongl. Taxan på Arfvode för Landtmäteri-Förrättningar, af den 5 Julii 1827. S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 181, i an - 86 Prot. Utdrag den a4 oc^ 27 S nlii 182g. ledning af Kongl. Majrts till Utskottat aflåtne Nådiga remiss af Handlingarne i målet, rörande Majoren von Steijerns underdåniga anhållan om everldelig skatleraannarätt å tvänne under Starby Kungsgård lydande Lägenheter, Valla-Slätten och Herrsjö-Ången. Den 37 Juliu Från Högloft.
Derest ungdomen sålunda blefve upplyst om sin sanna timliga fördel ; så skulle menuiskorna just af begäret efter timlig sällhet säkrare skyddas mot laster och brott, och manas till dygd, än blott genom förespeglingar af slralf och belöningar — efter döden. Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Hr von Hartmansdorff, Au g, anförde skriftligen: Ärligen afgifver K. Comm.coll. und. berättelser dels om beloppet af de varor, som inoch utföras, dels om vära inhemska fabrikers och manufacturers ställning. Ehuru nyttiga dessa underrättelser må vara för bedömmandet af vår egen konstflit och för mottagandet af de åtgärder, som derpå böra grun - Den 25 Augusti. 505 grundas; sfi förblifver kunskapen dock ofullständig, sä länge de inhemska lillverkningarnes beskaffenhet icke är tillika känd. För alt bereda denna kunskap, ocb med detsamma visa i hvad män vi kunna åtnöja oss med egna ocb umbära utländska tillverkningar, hafva slöjdexpositioner redan blifvit tid efter annan, under R. St:s sednaste sammanträden föranstaltade. Men de bafva skett genom ett sällkaps, Svenska industri-föreningens enskilda åtgärd, ocb med ringa understöd af allmänna medel, e medan intet anslag för sådant ändamål funnits att tillgå. Följden af dessa expositioners tillfällighet har varit, att slöjdidkaren, oviss när de skolat inträffa, ej kunnat bereda arbeten, för att der framställas. Mången aflägset boende har, emedan transportkostnaden drabbat bonom enskildt, blifvit afskräckt alt insända sina tillverkningar. Har lian likväl gjort det, men hvarken fått sälja sin vara i hufvudstaden, eller erhållit någon uppmuntran, icke ens dea, alt offentligen nämnas såsom en utmärkt idkare af sitt yrke, sä må man icke undra, om han vid följan de expositioner varit trög alt förnya sina insändniugar, och om dessa följaktligen för hvarje gång blifvit mindre talrika.
Oaktadt de flera anmärkningar, som vid återremissen af Utskrs första betänk, framställdes såväl här som inom Borgareoch BondeStrn, och fastän PresteSt. afslog samma betänk., har Utsk. dock vidblifvit sitt tillstyrkande. Man säger väl, att upplagen äro otillräckliga, i fall verklig saltbrist i öfrigt inträffar; men jag hemställer, om icke något är bättre än intet. Jag instämmer i Hr v. Hohenliausens yrkande om afslag. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jemte det jag instämmer med de talare, som nu yttrat sig, anhåller jag örn afslag äfven å ardra punkten i betänk. Behofvet af spannmålsupplag är lika vigtigt som det af salt. Jag tillstyrker afslag å hela betänkandet. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Jag anhåller att få veta, huru de öfriga Stånden afgjort denna fråga. TJnderteckn. Ridd.Secret.r PresteSt. har vidblifvit dess beslutade afslag å första betänk, i frågan, och BorgareSt, har bifallit det sednare utlåt. Jag har efterskickat prot.- utdraget från BondeSt. och skall hafva äran, vid detsammas emottagande, upplysa örn innehållet deraf. Hr Tham, Wolrath: Redan utaf ingressen till betänk. finnes, att PresteSt. afslagit det första utlåt, i frågan. Jag tillstyrker jemväl ett sådant afslag. Jag skulle hafva tillstyrkt bifall, om jag icke trott, att, då BorgareSt. så nitiskt sökt bibehålla tolagsafgifterna både på inkommande och utgående varor, stapelstäderna jemväl böra vidkännas dem åliggande skyldigheter. Jag yrkar derföre afslag å betänk. Underteckn. Ridd.Secret.: Jag har nu emottagit BondeSt:s prot.-utdr. och finner deraf, att Ståndet afslagit betänk. Frih. Ehrenborgh: Utan att vilja upptaga tiden med en votering för min mening, vill jag dock hafva till prot. anfÖrdt, att jag anser förevar, utlåt, böra bifallas. Frih.
Årstiderna aflöste hvarandra i stadgad tid, världskvarnen stod upprätt på sitt bjälklag; mullen, som hon malde, var rikligt blandad med guld, och hon kringvreds under välsignelsebringande sånger. Polstjärnan stod i den världsåldern öfverst på himmelen, och himlahvalfvet hade icke den sneda ställning det sedan fick. Till betryggande af världens frid beslöts, att alla varelseslägter skulle ingå förbund och gifva asarne gisslan. Från Vanaheim sändes som gisslan till Asgard vanaguden Njord, som upptogs i asarnes slägt och alltsedan bor bland dem, men ofta besöker sin gamla odalborg, Noatun, belägen bakom västerhafvet vid en strand, där svanar sjunga. Oden gifte sig med hans syster Frigg. Mimerdottern Natt är äfven Njords och Friggs moder. Med Mimer utbytte Oden panter på ömsesidig vänskap, som ej häller någonsin vardt bruten. Af alferna, bland hvilka Ivalde och hans söner voro höfdingar, kräfde och fick han trohets-ed. Äfven Jotunheim hade ställt gisslan genom Gullveig, jättemön, och Loke, jätteynglingen. Båda fingo vistas i Asgard, där Gullveig blef upptagen i Friggs hofstat. För den kvicke och snabbtänkte Loke, som var en genomlistig hycklare och låtsade största tjänstvillighet, fattade Oden sådan vänskap, att han blandade blod med honom och lofvade att icke smaka mjöd, utan att det frambures till dem båda. Å sin sida fick Jotunheim gisslan från asarne. Med en vacker och gudavänlig jättekvinna – äfven sådana funnos i Jotunheim – hade Oden födt en son, Tyr, som sedan blef stridsmännens gud. Tyrs moder vardt gift med jätten Hymer, och Oden lät Tyr under hans uppväxtår stanna som fosterson i Hymers gård. När därefter Oden fick med Frigg sonen Tor, lät han äfven denne uppfostras i Jotunheim. Fosterföräldrarna voro jätten Vingner och hans hustru Lora. Det var i fridsålderns dagar
För öfrigt svettades hon ständigt; hade hvitt hår, som hon försökte få svart genom träget begagnande af blanksmörja och svinister; bred mun och små kisande ögon, som hade en god och öppen blick, men till den saken var det ingen som lade märke. Ja, vacker var hon inte, allra minst nu, när tårarna strömmade och svinistret och blanksmörjan kommo och beklagade sorgen. Janne kände sig rent som ’aftrillad’ för en stund. Det var bestämdt ett dåligt ’varschel’ att han just skulle råka ut för den där. Men så strunta han i’et. Han var nog karl att reda sig ändå. Tjo! Så kastade han ånyo mössan på örat, nojsade, slängde käft och gjorde sig så gemen som möjligt – i allmänhet gjorde han sig mycket stram, ’för dä tyckte han hörde te en tocken som han’, men ingen fart kom det i’et ändå. Jäntorna voro skygga som harar i mars. ’Dä va nog ingen som våga’ tro på en tocken heder, och föreksten såg han inte en, som var ’go’lik’ åt sej häller!’ Utanför en mangelbod stod en pajazzo i nattskjorta, vidbyxor och lin-peruk doppad i mjöl och skrek, att här inne förevisades världens nittonde underverk – hvilka de andra aderton voro visste han bäst själf – en ko, som sprang som en häst i rundel, ’i rundel, mitt herrskap, i rundel, medan Signorina Niotti gör konster på dess horn.’ Men folkströmmen drog förbi. Konster på kohorn hade de flesta utfört själfva, utan att begära något för det, nej, då var karusellen bättre! Dit styrde också Skräddar-Janne kosan, sedan han kastat en hastig blick i tobaksdosans spegel och ordnat sin något illa medfarna toalett bakom ett stånd. Karusellbanan var packad af folk. Hvilket stim och lif! Hästen, som drog ’spelet’, fick inte hvila sig ett enda ögonblick. Slädarna, hästarna, båtarna voro öfverfylda. Jäntorna skreko, pojkarna hurrade, medan gammalfolket såg på ståten med gapande mun. Åh, så skojsamt det var!
Landshöfdingarne böra handlägga dylika roll,' utan att det mera är en följd af en inskränktare brännvins-tillverkning i grund af de sednare lämpligare brännvins-förordningame. 1 följd af JustitireCanzIersE mbetets anmälan, huruledes det ändamål, sorn med berörde författning varit åsyftadt, nemligen ett skyndsamma' re afgörande af desse mål föga vunnits;men parter deremot besvärats med obehöriga kostnader och flere missbruk deraf uppstått, blefvo samtlige Befallningshafvandes yttranden af Konungen i ämnet infordrade, och de fleste hafva dervid på de af Utskottet upptagna skäl instämt i denna tanka, och tillstyrkt fylleri och brännvins minuterings-målens öfverlemnande till ÖäradsRätterne Jag tillstyrker för min del bifall på' Utskottets Betänkande, så mycket mera, som jag anser det äfven högst olämpligt att Xjandshöfdingarne, hvilkas tid är så upptagen för vigtiga göromål, skola besväras med handlägg-, ning af ifrågavarande mål, hvilka för ett helt Län icke äro obetydlige. Herr von Heynei Georg! Jag kati icke an ■ nät än instämma i deras mening, som önska de nuvarande författningarnes bibehållande. Jag har icke hort någon af Landshöfdingarne klaga öfver ökade göromål derigenom, utan tvärtom, att de varit belåtne att på sådant sätt kunna vaka öfver Polisen i Länen. Jag hyser den öfvertygelse, att tillvaron af Stockstraff är nödvändig. Det tillämpas sällaxi på Ian - Den 25 September e. frii 317 feSfet, men är likväl nödigt; emedan man Icke gerna kan ge aflat för fyllerilaster» Friherre Cederström: Det vöre visst ert förmon för Éandshöfdingarne, örn de kunde befrias frän befattningen med dessa mål, och Polisen lika väl vidrnagthållas; men då det vid Tingen är omöjligt att hindra, det-malen Uppskjutas, och oordningarne fortsättas under samma plikt, hemställer jag, om en ändring deruti är med allmänna ordningen förenlig»
Utdrag af den 16 näst. 224 Den r? Ottodtr. 16 nästledne afgifna yttrande uppä Borgare. StändetS anmärkningar wid Utskottets i desi Betänkande af den ir fkrutgäende framställda för. flag att boS Kongl. Maj:t mätte i underdänig. het anhällas om Utländsk Spannemäls förbju. dande till införsel eller dest beläggande med för. höjd Tull. Ur «upr>. Lx protocollo l). V»lsriu,. Utdrag af Borgare.StändetS Protocoll tvid Urtima Riksdagen i Arebro den 17 October 1810. S. D. 23 d justeringen af ErpeditionS.Utffot' tets För stag till det blifwande Riksdags. Bestu. tet förekom den erinran, alt deruti saknades Riksens Ständers beslut om Annuitet-. Säne» Systemets äterkallande; hwarföre Utffottet ffulle anmodas att om wederbörligt införande häraf draga försorg, ve,apr>. k, ?rotoco!Io v. Vsteriur. Utdrag af Borgare.StändetS Protocoll wid Urtima Riksdagen i Arebro den 17 October 1810. S. D. Upplästes ConstitutionS. Utskottets Utlätande i anledning af Herr Riddarhus. Secrete. Den 17 October. zsx raren Silmer stolpes förstag rörande sättet som för behandlingen af nu beredda Grundlags, frägor borde wid nästa Riksdag iakttagas, och ffulle delta Utlätande, jemlikt Grundlagens föreskrift, till nästkommande Ständers pröfning hän. ffgltas. Or rupr». Lx krotocollo V. VLleriu». Utdrag af Borgare StändetS Protocoll wid Urtima Riksdagen i Arebro dea 17 Octobep 1810. S. Efter uppläsandet af Högloft. Ridderskapets och Adelns Protoeolls Utdrag af den 16 nästledne, och Hederwärda. Bonde.
Län hvarifrån jernet vågförts. Centner. Centner. TABELL öfver medelbeloppet af erlagda tullafgifter samt beloppet af en del hnfvudsakliga importoell export-artiklar i Stapelstäderna åren 1855—1857. Tullafgifter. Städernas Namn. ■ Brännvin, alla slag. Fisk s 1 cd o cd z Spannmål. CC CD 3 pr o_ a C CL 03 o M *o o CÖ c 3 £L w as • t*a a» as Q. O -5 O: PT n cw CD -1 ce 5 5. 2- 3 "■* CD 03 & CD CD 3 o i O - cn & — 2.' o o o W Os: QCD CD Os: CD Malmö Län. R:dr R:mt. La Tunnor. Sk^ K:dr. Stycken. Tolfter. Stycken. Städernes Namn. Bomull. risk Kaffe. Socker och Salt. Tobak. Salt. Torr. Sirup. Malmö Län. å 4 ä 0.1 T:a. å 2,5 tt. » 4 U å IB U. ä 0,1 T:a. k 1,3 U. Kristianstad . Fisk Kaffe. Socker och Salu Salt. Torr. T:a. k 1.3 U. Bohus Län. Linkopings Län. Sr P a> s ' sV C »Ti ^ IgBevillning. il > Bevillning. t* ymf. £j SL jf 3 n. p Riksmynt. t< % ■" S. r It Riksmynt. 53 ^ ö Bjäre häraders fögKonga härads fögderi. Jönköpings Län. JS ££ fao | a' Skaraborgs Län.
St:rs beslut, och någon ändring deri icke blifvit af Utsk. föreslagen, hemställer jag, att R. o. Ad. måtte besluta alt denna anslagets benämning fortfarande bibehålles. Jag anser alt frågan i denna del icke behöfver återremitteras, då det icke är någon statsregleringsfråga. Frih. Åkerhjelm: li. Ex. FIr Gr. Sparres anmärkt), i fråga ‘ om misskrifning af anslaget till Götha HofR. är riktig; men den ' felaktiga siffran har upkommit genom oriktig summering i den i Kongl. Fhopos. i fråga om anslaget lill denna HolRätt, och Kamreraren har icke omsummerat den Kongl. Propos. Flvad åter angår den sista anmärkn., så har Kamereraren i dag meddelat mig, alt han af misstag kommit att begagna ett föteg.de års riksstat, hvarföre jag, lika med Fl. Ex. Hr Gr. Sparre, anhåller att R. o. Ad. ville besluta att benämningen å anslaget må blifva: "ersättning åt vittnen och parter, förslagsanslag." Uppå härefter af FIr Gr. o. Landtm, framstäld propos. biföll R. o. Ad. förevar:de punkt med den rättelse att hvad i den bifogade tabellen blifvit uptaget under rubriken: "Ersättning åt vitt nen i brottmål, förslagsanslag”, förklarades böra utföras under •benämningen: "Ersättning åt vittnen och parter, förslagsanslag.” Hr Gr. o. Landtm, anmälde alt. lill Riddarh.-kansliet blifvit aflemnade R. St:rs år 1853 församlade Revisorers Berättelse om Stats-Verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd styrelse och förvaltning, samt de i anledn. af denna berättelse afgifne underd. utlåtm. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Jag får vördsamt anhålla, att, i likhet med hvad förut egt rum, dessa handlingar måtte kommuniceras de öfrige RiksSt:n, och derefter remitteras lill StatsUtsk.
Utskottet får i anledning häraf upplysa, att, då StatsUtgifterne på bestämda tider till det mesta inom året måste verkställas, men Statslntraderne deremot, i följd af det gällande BeskattningsSyslemet, till stor del först efter årets utgång inflyta, det af ålder för StatsYerket varit nödigt att äga en Reservefond, som årligen förskottsvis blifvit tillitad och af de påräknade sedermera inbekomne Skatterne blifvit successivt återersatt. Att en sådan Fond, icke na forst "vunnen/' varit i StatsVerks-förvaltningen inlagd, har visserligen 434" Stats-Utskottets ej varit obekant, men dess belopp, betydligen större än man förmodet, har först genom det med år 1821 vidtagne RiksBokslutet kunnat bestämdt utrönas. K. StatsContoirets, med K. Proposition om StatsVerkets Tillstånd och Behof åtföljande, underd. Berättelse af den 16 sisti. October uppgifver (pag 12) de grundade orsakerne dertill, att ett års RiksBokslut, efter den derföre nu nyttjade Methode, ej förrän 18 månader efter årets utgång kan vara fuIIbordadt. StatsVerkets ställning till Fordringar och Skulder är således nu ej med visshet känd för en närmare tid, än slutet af år 1826. Så väl enligt berörde Berättelse, som enligt PuksHufvudBoken, utgjorde de förra den 3i Dec. samma år: Gontänte Behållningar i K. RänteKammaren, på BancoRäkning TullVerkets Dito ii. 2. Länens LandtRänte l-ier, tillsammans . 200,288:23. I. 354^ i: 3, n> Behållningar på Vågarne af Bergselfecter med värde 38,068: 31.10. Fordringar af Diverse Verk, nemi. 1. år 1827 blifvit till RiksgäldsContoiret aflcmnade 25o,ooo. Öfverlefvereringar af Uppbördsmännen 10,277: 20. - Skulder till Diverse Verk, nemi.
Grefvinnan. /kommer in/ Är Eugenie här? /Statsrådinnan och Eugenie komma i dörren./ Se der är du. Kom nu och låt oss säga farväl. Bara du nu inte är alltför echaufferad efter dansen! /till statsrådinnan/ En synnerligt angenäm afton. Och mycket väl arrangeradt allting. Jag gratulerar till en så lyckad debut. Men hvar är er söta dotter? Majoren. Fröken Arla gick visst in i toalettrummet. Statsrådinnan. /ropar/ Arla! Arla. /kommer med blyg uppsyn och sänkt hufvud/ Grefvinnan. /klappar hennes kind/ Lilla rosenknopp. Jag vet inte hvar jag fått den bilden ifrån, men jag tycker alldeles att den här lilla tärnan liknar en nyutslagen törnrosknopp. /nyper henne i kinden/ Men rosorna få lof att också ha sina törnen, kom ihåg det min söta vän. En ung flicka ska ha sin lilla stolthet, som jag säger till Eugenie - hon får inte uppmuntra den förste kavaljer som är lite artig mot henne. Nå, Eugenie hon är snarare alltför difficile. /omfamnar statsrådinnan och Arla och räcker dem sin kind att kyssa ­ går med Eugenie som skrattar hela tiden/ Cecilia. /niger försmädligt för Arla/ Jag gratulerar. Arla. Hvad menar du? Cecilia. Till den vackra eröfringen. Var säker på att han blir dig trogen ­ till nästa bal. /tar afsked och går. Allmänt afskedstagande./ Majoren. /afsides till Arla/ Möt mig i morgon vid tutiden i Humlegården. Följ med dina småsyskon när de åka kälke. /Arla ser ned och biter i sin solfjäder/ Men låt inte din lila näbbiga syster Gurli följa med. Arla. /ser upp och slår ut solfjädern. Högt/ Känner majoren henne? Majoren. /högt/ Ja, det har roat mig ibland att tala med frökens näpna småsyskon när jag gått genom Humlegården om middagarne. Och lilla fröken Gurli brukar någon gång vara med dem. /tar afsked och hviskar då han trycker hennes hand/ Det är ju säkert att du kommer. /Arla står med sänkt hufvud utan att svara.
Borås har t. ex. fått 100,000 R:dr, då Götheborg fått 200,000 R:dr, och denna proportions-beräkning utfaller visserligen icke till Götheborgs fördel. Jag instämmer fullkomligen med H:r Tham deruti, att om Borgerskapet genast velat cautionera för lånet, en för alla och alla för en, så hade endast 20,000 R:dr nu varit afbetaldte, och Banken har således fått 80,000 R:dr Den 9 J u n i i e. m. R:dr mera, än i denna händelse. Jag liar ingenting emot, att Staden betalar 14,000 R:dr årligen, så vida det retroactift får afräknas på de redan öfverbetaldte 80,000 R:d. Jag anhåller ytterligare om återremiss af Betänkandet. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid BancoUtskottets Betänkande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence gjorde proposition till bifall å berörde Betänkande. Ropades äfven Ja och Nej. Hans Excellence förnyade båda dessa propositioner, men de blefvo åter, hvar för sig, på enahanda sätt besvarade. Herr Ribbing: Jag vill endast anhålla, att Herr Tham behagade yttra sig, örn icke Herr Tham i slutet af Utskottets Betänkande finnér föreslagit just hvad Herr Tham Önskar, och att således ingen återremiss behöfves. Hans Excellence Herr Grefve af Wet~ terstedt, Gustaf: Jag hemställer om ej, med bibehållande af de vilkor Utskottet föreslagit, i Betänkandet dock blifvit utsatt en jemt 27 H. I 31 322 Den g J u n i i e. m. dubbel så stor summa mot hvad der bort stå. Götheborg är ännu skyldig 100,000
STOCKHOLM, 1854. J. A. Walldén. Förslag lill Förordning angående riik or en för bränvins tillverkning. Om rdllighet lill brdnvins tillverkning och liden för dess utöfning. % 1. Bränvin må, på landet och i stad, tillverkas af en hvar, som anlingen är, enligt 4 § 1 morn. i Fabriksoch Ilandtverks-Ordningen den 22 December 1846, berättigad att idka fabriksrörelse eller ock äger eller innehar särskildt skattlagd jord. Öfver — Stälhäilarc, Under-Ståthållare, Landshöfding, Landssekreterare, Landskamererare, Kronofogde, Länsman, Landseller Stads-fiskal, polistjänsteman, domare på landet, Borgmästare eller annan magistratsperson i stad, ecklesiastik erabetseller tjensteman, kyrkobetjent, folkskolelärare, justerare af bränvinstillverkningsredskap, bränneri-kontrollör eller tillsyningsman, så ock i allmänhet embetseller tjensteman, som, till följd af sin innehafvande befattning, kan komma att deltaga i beslut om bränvins tillverkning eller kontroll derå, må dock icke befatta sig med dylik tillverkning, der lian ej år 1852 eller 1853 sådan idkat, i hvilket fall han å den egendom, hvarå tillverkningen då idkades, får intill 1857 års slut densamma fortsätta. Å ecklesiastika, civila och militära boställen, så ock å annan Kronans jord, som ej med stadgad åborätt besiltes, vare bränvins tillverkning förbuden; dock varde den, som vid denna författnings kungörande, på grund af kontrakt med Kronan, vederbörande myndighet eller korporation, såsom brukare eller arrendator sådan jord inuehar, vid den honom i dylik egenskap då tillkommande tillverkningsrätt bibehållen, så länge kontraktet gäller. , § 2.
Efter hvad den siste talaren yttrat, vore visserligen föga för mig att tillägga; men jag anser mig dock böra erinra derom, att det är aldeles nödvändigt att hafva en god lärare, om man vill hafva en god undervisning. Det är nemi. tydligt, alt orri läraren blir öfveransträngd, blir lärjungen äfven trött och liknöjd. Det är således alldeles gifvet att läroverket skall lida af en sådan arbetsfördelning ; så mycket mera. Den 10 Juni e. in. 161 mera, som läraren då icke med glädje och lust kan fullgöra sitt kall. Under sådana förhållanden, och då exempel från andra länder visa att vi fordra mera af våra lärare än annorstädes, kan jag icke inse hvarföre vi härutinnan skulle utgöra ett undantag, och lar på dessa grunder anhålla om bifall till Utsk:ts förslag. Gr. Sparre: Jag vill visst icke bestrida, att lärarekallet är mödosamt, och att läraren behöfver skonas; men jag tror på riktigheten af hvad Gr. Mörner nyss yttrade, nemi. att läraren är mera ledig än de liesta andra embetsmän i Sverige. Sommarferierne börja i första dagarne af Juni och upphöra i slutet af Augusti, således nära 3 månader utom julferierne; hvadan tillfälle till hvila och rekreation icke fattas läraren. Slutligen ber jag få fästa uppmärksamheten på ett förhållande, som Betänk:t utvisar, nemi. att en Lektor endast har 20 timmars undervisnings-skyldighet i veckan; och för de unge lärarne tror jag icke 4—5 timmar om dagen kan anses vara ansträngande. På dessa skäl, och då det icke synes mig lämpligt att göra denna punkt till föremål för en särskild framställning till K. M:t, anhåller jag fortfarande om afslag. Frih. Cederström: Gr. Sparre har misstagit sig i sin föreställning, att, om 11. o. Ad. skulle bifalla den föredragna punkten, densamma ensamt skulle utgöra föremål för den underdåniga skrifvelsen. Genom det bifall It. o. Ad. vid en föregående punkt lemnat till det dervid af Hr Huss föreslagna amendement, har det Höglofl. Ståndet redan beslutat att en skrif velse skall afgå. Gr.
Men ä andra sidan mäste det nödvändigt äfven vara enskilds rätt, som innehar mynt, alt specifikt pröfva dess fullvigtighet, och om någon piece befinnes vara underhaltig, att få den utbytt på K. Myntet. I milt förslag har jag derföre icke ovilkorligen, sagt, alt remedium skall räknas skälpundsvis, utan blott bestämt detsamma i vissa w!ffl):delar öfver eller under, på det att. enskild rätt må vara bevarad, öfverlemnande för öfrigt åt Myntverket alt vid sina prof tillvägagå såsom lämpligast kan vara. Då öfverläggningen härmed förklarades vara fulländad och ingen yrkat bifall till Utsk:s förslag, behagade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., med förklarande, alt Hr Gripensledts förslag instämde med hvad Hr Cederschjöld framställt, uppläsa det, under öfverläggningen rör:de utmyntningen af silfver, eller den sist pröfvade punkten, af Hr Gripenstedt i afseende på skrot och korn framställda förslag; och hemställde II. Ex. derefter, om II. o. Ad. behagade afslå hvad Ulsk. i fråga om skrot och korn föreslagit samt deremot antaga Hr Gripensledts förslag i delta ämne. Ilopades starka ja, blandade med nej, hvarpå II. Ex. förklarade, det han upplällat delta svar såsom bifall lill den gjorde propos. 10:de punkten, ang:de koppar mynt sort erne. Ilr Gripenstedt: