Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Likasom under föregående åren, har understundom, oaktadt de höga dagsverksprisen, försports klagan öfver brist på arbetare — en klagan, som i sin mån vitsordar, att välmågan inom Länet är temligen allmän. § 3. Xäiiiif/ar. a) Jordbruk. De väsendtliga hindren för dess förbättring, hvilka ännu icke kunnat undanrödjas, äro ofulländad afvittring samt bristande undervisning. Så länge de af afvittringens fortgång beroende laga skiftena icke kunna företagas, ser jordbrukaren sig stängd ifrån sådana odiingsföretag, som kunna anses innefatta någon väsendtlig förbättring i jordbruket, hvilket är så mycket mera beklagligt!, som hågen derför år ifrån år tilltager. Man vågar dock hoppas, att det amira af nämnde hinder skall blifva undanröjdt. Ehuru Landlbruksskolor för närvarande icke anses kunna här motsvara det dermed annorstädes afsedda ändamål, finnes dock icke mer än en tanka om den allmänna nytta orten skulle tillskyndas, derest Eders Kongl. Maj:t täckes tillåta, att Agronomer på Statens bekostnad lemna undervisning åt ortens landtbrukare, särdeles uti ängarnes skötsel och förbättring. De vidsträckta naturliga ängar äfvensom myror, hvilka bär måhända mer än i någon annan ort förekomma, lämpa sig till en betydlig del för förträffliga ängssilningar och odlingar; och skulle, om deråt kunde egnas den uppmärksamhet de oslridigt i hög grad förtjena, lemna flerdubbel afkastning och i samma mån förhöja boskapsskötselns på den allmänna välmågan så väsendtligt inverkande fördelar. — Att jordbruket likväl under ifrågavarande period gått framåt, vill dock synas al de uti efterföljande tabeller förekommande uppgifter, utom det alt Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande äger sig bekant, att odlingar öfverallt inom Länet, ehuru ingenstädes i större skala, årligen förehafvas.
Det ar mot denna. punkt i det nya förslaget, iialdigen införandet af en ny löneklass med endast 700 kr. i ordinarie lön, som ett .skarpt och, synes det oss, fullt beriittigadt klander ar riktadt. Och det behöfves i sanning ej någon invecklad bevisföring för att ge stöd &amp; t det pkstiieiidet, att eii summa af 700 kr. s r otillräcklig för att tillförsiikra en bildad person en någorlunda sorgfri existens, denna må ställa sina ansprik på, lifvet aldrig s&amp;. lagt .. Låtom ' oss pröfva saken nå,got narrnare. Af de SG telegrafister, tillhörande den föreslagna löneklasseii med 7 0 0 kr. i ordinarie lön, erfordras samma kunskapsmitt som af de öfriga telegrafisterim, 11Ilmligen afgångsexameii f r h i högre laroverk för flickor eller darmed jiimförliga kunskaper samt afiagd telegrafistexameii. Tjänstgöriiigen fö+agges vid de interurbana telefonledningarna, hvilket, som bekant, krafver ett ytterst anstriingande arbete .. Öfver halfva antalet d dessa telegrafister Lomme dessutom att tjänstgöra p i shdana ställen, där samfärdseln ar lifli@st, och lefnadskostiiaderila dyra. Arbetstiden är 7, timmas on1 dageii. Natttjänst (frivillig) en g81ig i veckan med 7 timmars arbetstid, d&amp; följande dag Zr fri. Ingen semester atnjutes; P&amp; styrelsens pröfiiing kan dock bero, om ordinarie telegrafist, ' som. tjänstgjort i 5 hela kalenderkr, kan, utan löneafdrag, f&amp; &amp; tnjuta 3 0 dagars tjiinstledighet för sjulrdom etc. Som ersättning för 7 timmars dagligt strängt arbete, utan den vederkvickelse, som ligger i eii tids ledighet, är det nu stateii. under de första, 5 &amp; seils tjiinstetid bjuder en ' ', '. ordinarie .ämbetsman 700 kr.!
För utförandet af GefleDala-jernvägen beviljades vid förra Riksdagen ett lån af 1,600,000 Rdr Bko, utgörande g af den beräknade kostnadssumman, och aktieteckningssumman bestämdes ej till högre belopp än lånet. Vid denna Riksdag hafva R. St:r beviljat 1,350,000 Rdr, dels såsom lån och dels såsom anslag, till Almunryds-Carlshamns-jernvägen, och för erhållandet af detta lån, som likaledes utgör ungefär j af kostnads-förslaget, bestämdes aktietecknings-summan till ett belopp, som endast med en mindre summa öfversteg statsbidraget. Gå vi nu till det här ifrågavule förslaget, så finna vi, att kostnaden för jernvägsanläggningarne är beräknad till 800,000 Rdr, lånet bestämdt till 500,000 Rdr, men aktieteckniugs-summan föreskrifven att utgöra 1,000.000 Rdr, d. v. s. dubbelt så stor som lånesumman och 200,000 Rdr större än kostnadssumman. Jag förmodar således, att denna bestämmelse tillkommit af ett misstag, men om sådant ej är fallet, tror jag, att bolaget ej deraf skall förhindras att utföra sitt företag, ty aktietecknings-summan upgår redan till 829,600 Rdr. Jag anhåller, att någon af StatsUtsk:s Hrr ledamöter benäget ville uplysa, huruvida det verkligen är meningen, att aktietecknings-summan skall upgå till 1 mill., eller om, i likhet med hvad för de öfriga bolagen finnes stadgadt, den endast behöfver vara lika stor med lånet, d. v. s. A mill. Skulle något misstag vara begånget, anhåller jag, att R. o. Ad:n ville bestämma aktietecknings-summan till sistnämnde belopp. Zifferupgifter till mitt anförande (i slutet af Jan.) hos R. o. Ad:n vid föredragning af StatsUtsk:s Utlåt. N:o 235, angule begärda statsbidrag för enskilda jei vägs-anläggningars företagande, 2:dra punkten, ang-.de beredandet af kommunikations-led mellan Söderhamn och Bollnäs.
Jag är åtminstone af den tanken, att Staten å sin sida bör göra allt hvad den kan för att förekomma de olyckliga följderne, som kunde äg» rum genom detta för Samhället skadliga förhållande. Detta Stånd, hvars vanvårdade uppfostran jag fullkomligt visat, äger dessutom jRepresentanter vid våra Riksdagar. Och för att värdigt uppfylla en så ansvarig plats, böra desse medborgare ej längre sakna den constitutionelt medborgliga bildning, de så länge varit beröfvade, och så länge ägt rätt att fordra. Det är Sveriges Ridderskap och Adel värdigt, att äfven vid detta tillfälle, ej lemne de fördelar obegagnade, som andra constitutionella Stater redan insedt och begagnadt. Det är i stöd af dessa mina anmärkningar emot Utskottets Betänkande, som jag i ödmjukhet får anhålla om återremiss, och att dessa mina anmärkningar må till Höglofl. StatsUtskottet få åtfölja. .O Den 17 April f. m. 287 N:o 2. Pierr Treffenberg, Curry Gabriel; Statsutskottets utlåtande i anledning af min gjorda motion, angående åtskillige Kronans Förråder i Götheborg, är tillfredställani de för mig, i så måtto, att Utskottet med mig instämmer deruti, att dessa Förråders Läge är äfventyrligt om läget af de samma, är fådant,• som jag angifvit det. För ^att fullkomligt öfvertyga om, att motionen i detta ämne ej varit obehörig, och, att jag icke onödigt upptagit t Riksens Ständers och Utskottets, i så mångå fall dyrbara tid, med densammas handläggning, återstår mig således blott, högt vädja till hvarje Riksdagsman från Götheborg att på ära och tro angifva, om de detailler jag i ämnet aflemna!, a ro origtige. Jag trot mig tryggt kunna bestå, i det fall alt icke något är att borttaga från desamma, då det deremot oroar mig, att jag ej medhann innan min afresa hit, samla flere nödiga materialier, för att med dessas framläggande, så mycket säkrare beveka Riksens Ständers uppmärksamhet, åt detta efter min tanka vigtiga ämne.
och 2:o af Petter Gabrielsson från Kronobergs län, hvilken, efter anmälandet af den skada, som en del invånare inom Pjetteryds, Hamneda och Nättja socknar af nyssnämnde län under sommaren 184-6 lidit genom hagel, föreslagit eftergift och afskrifning af det i anledning häraf, enligt Kongl. i\laj:ts nådiga bref den 23 Mars sistlidet år, beviljade lån å 3,000 r:dr, hvaraf 1,200 r:dr tillfallit Pjetteryds, 1,000 r:dr Hamneda samt 700 r:dr Nättja församling, och hvilket lån, till följd af församlingarnes derför afgifna förbindelse, skulle återbetalas med halfva beloppet vid innevarande års och med den andra hälften vid nästa års uppbördsstämmor I anseende till omförmälda olyckshändelse blef i den deraf hemsökta trakt den växande grödan helt och hållet förstörd och den fattigare delen af dervarande befolkning således försatt i den mest nödställda belägenhet. Densammas räddning från fullkomlig undergång vore också endast att tillskrifvas den enskilda välgörenheten samt berörda låneunderstöd. Detta sednares återbetalande öfverstege dock invånarnes förmåga, emedan den skörd, de sistlidet år erhöllo, måste användas dels till utsäde och dels till godtgörande af dessförinnan erhållna enskilda försträckningar för de skuldsattes lifsuppehälle, hvartill det allmänna låneunderstödet, som begagnades till anskaffande af utsäde, icke lemnade någon tillgång. Genom ifrågavarande skulds utsökande hos låntagarne, skulle dessa således alldeles utarmas och för framtiden komma att falla den allmänna fattigvården till last.
Jag förstår väl, att Utskottet icke i sitt BeJ tänkande uppställt den, såsom ett hgbud till skydd för hvarje samhällsmedlems rätt, utan blott såsom en theoretisk prinrip, fiån hvilken Utskottet härleder de stsdganden som defc föreslår^ men afven såsom theoretisk, måste jag, efter min åsigt af Statslifvet, ogilla den. Än mera likväl måste jag ogilla ali» utfärdade Förbud för sysselsättningar och njutningar, när de i afseende på tiden äro obegränsade. Hvarje sund individ ogillar hos en annan en sådan viljans träldom under hans så kallade förstånd; det flones intet samhälle som icke roer eller mindre högljudt ogillar sin lag* stiftare, när han underkastar detsamma sådana begränsningar sorn skola räcka evigt, eller dem förståndet i andra afseenden icke kan godkänna, Jsg ogil!*r det nu rådande Systemet, men jag önskar en försigtig och långsam öfvergång til! ett Friare och bättre — försigtig och långsam icke derföre att jag, nied en annarl Värd Ledamot anser tillvarelsen af konstflit, af näringsfrihet och af stadga i myntväsendet vara ett vilkor för möjligheten af denna öfvergång; utan derföre att det ligger i menskliga naturen, och således äfven i samhällets n*tur, att gränsor skola långsamt utflyttas: att brist på försigtighet skulle kunna förråda brist på ledande förmåga, och brist äfven pä välvilja och billighet 8 der? såsom här förhåh s8 Junit e m. landet varit, onödigt strängt begränsande lagar funnits, på hvilka^ tillvarelse likväl mången grundat ;-sina beräkningar och sina bemödanden att komma till välstånd. Den andra satsen som Ufskottet uppställt, att nemligen landets local, Sjöstädernas stora^afsfånd från hvarandra och deras ringa befolkning göra det omöjligt att här införa en sä hög införsel, eller skyddande tull, som i andra länder kan äga rum, emedan, såsom erfarenheten visat, förlust för Staten och immoralitet hos Folket deraf är en följd, synes mig vara den uppå hvilket det nya Systemet bör byggas.
Plötsligt ser man Victoria och styvdottern Matti arm i arm komma vadande i sina långa kjolar genom snömodden, på väg till Östermalms ångkök för att äta middag. Där var maten billig och vad som sparades in kunde användas till kvällens föreställning på Nya Teatern. Extra trevligt blev det förstås om Axel Lundegård eller någon av bröderna Geijerstam slog följe. – Vi ser och hör dem, de lever. I Stora Boken har Victoria Benedictsson samlat allt det som rörde henne innerst och djupast, det som konvenansen och stoltheten förbjöd henne att lämna ut i romaner och noveller. Här finns livets skiftande och snabbt förgångna stämningar för alltid bevarade åt eftervärlden. Och frågan är om inte Victoria Benedictsson med åren blev allt mer medveten om att det var här, i korsningen mellan verklighetsiakttagelse och självanalys, som hon kraftfullast och sannast ”målat lifvet, så som hon sett och känt det”. Lund i dec. 1981 Christina Sjöblad [Lundegårds.] Lampan stod på det runda bordet, något på sned för att icke spräcka glasprismorna på ljuskronan, som hänger något långt ned. Vid ena sidan satt hon och läste högt ”En kris”. Midt för dörren satt jag, skenbart likgiltig sysselsatt med virkning och midt emot mig satt sonen. Hon läste med låg röst långsamt och tydligt, då och då var det som om stämman ville svigta, men hon betvang den. Man kunde hört en nål falla, så uppmärksamma voro vi. Mot min vilja kände jag mig rörd, modren läste med allvarlig röst och sonen var blek. Det var som [om] ingen af oss vågat andas ut af fruktan att förråda våra känslor.1 I det samma steg pigan öfver tröskeln och upprepade sin utanlexa: ”Bordet är serveradt. I det samma öppnades dörren och kyrkoherden steg in med sin på en gång myndiga och allvarligt nådiga min. Vi måste skynda oss att bortlägga de högtidliga minerna och komma in i samtalstonen. Jag slog in på den med ett enda ryck, plötsligt och skärande. Vi gingo till bords. ”Juvelen” teg och åt, han teg och åt.2
På de sivid, sora ej mindre Departemenls-Cliefen, än den är 1842 nådigst tillsatta Kommitté för granskning af uppgjorda förslag lill reglering och förbättrande af Arméens sjuk vårdsanstalter, uti afgifvet underdånigt betänkande, andragit, förnyar Kongl. Majit Sin vid sista Riksdagen gjorda, men då af Rikets Ständer ej bifallna framställning om beviljande af 20 arfvoden för Reservläkare, å 300 R:dr hvartdera, med tillhopa årligen 6,000: att tilldelas sådana pensionsberältigade Regementsläkare, af så väl indelda, som värfvade Arméen, som, vid afskedstagande från regementsläkare-befattning, erhålla nådigt tillstånd att ingå uti Fältläkare-korpsens reserv; och anser Kongl. Maj:t della anslag lämpligen kunna å 4:de Hufvudtiteln upptagas under särskild rubrik af: Armeens sjukvård_, tillika med det vid förra Riksdagen beviljade rese-stipendiura för militärläkare, hvilket nu är inbegripet under kontanta anslaget för indelda Arméen. Deremot linner Kongl. Maj:t, att med fyllandet af öfriga utaf förbemälde kommitterade uppgifna behof för regleringen af Arméens sjuk vårdsanstalter tills vidare kan anstå. Enär, enligt hvad hos Kongl.
Att denna förlust i utbyte hufvudsakligen, om icke uteslutande, härrör af den forcerade destillationen, visar sig nogsamt derutaf, att förr, när man afverkade så långsamt, att samma slags apparat, hvarmed man utbringar omkring dO potter bränvin per \ pott pannerymd i dygnet, endast gaf 5—A potter per pott pannerymd, erhöll man ända till 25 potter bränvin af 50°/outaf^ tunna potates med malt. £enora den påskyndade afdestillationen förlorar man icke blott medelst den tjocka mäskningen, som är nödvändig för att mäsken ej skall drifvas upp under averkningen, utan äfven dymedelst att man ej ger sig tillräcklig tid att uttaga alf den alkohol, som innehål les i mäsken. Med hänseende till det mäskekar-rum, som begagnas hos oss, varierar det efter den kännedom kommissionen har, mellan omkring -160 och 200 potter per tunna potates, och med stigrummet mellan-176 och 220 potter. Användes grönmalt, så behöfs väl ett något mindre rum till sjelfva mäskningen, än för torrt malt, men så erfordras det då åter ett större stigrum. Vid fall af het mäsk, som förnämligast inträffar, när man arbetar med frusna potäter,' stiger mäskens volym ända till -1/7 med torrt och -1/5 med grönt malt, således till resp. 185 och 192, samt 228 och 2i0 potter, och när det användes frusna och sedan upptinade potäter, till 1/4 mod torrt och 1/5 med grönt malt, eller resp. 200 och 215 samt 250 till 266 potter. Detta stigningsförhållande, som endast gäller, när materialet är skadadt, och således ej under vanliga förhållanden, tror kommissionen likväl ej böra tagas i betraktande vid bestämmande af skattesatsen, och den stöder derföre sina beräkningar på de mäskningsoch stigningsförhållanden, sorn gälla för ett normalt material.
QU. HO Från Vällofl. Borgare-Ståndet har till Utskottet blifvit remitterad en af Herr Christierson, H. F., väckt motion: att, med afseende på den städernas Rådhus-Rätter ålagde skyldighet att undersöka och döma i Tullmål, äfven sådane, som tilldragit sig utom städernas egentliga territorium, dessa Domstolar i Rikets samtlige stapelstäder måtte tilläggas enahanda rätt, som Stockholms och Götheborgs redan åtnjuta, alt af Staten erhålla serskilda arfvoden för Tullmålens behandling, i hvilket afseende motionären tillika föreslagit, att Kongl. General-Tull-Styrelsen kunde uppgöra förslag till arfvodenas fördelning; och hafva åtskilligc Ledamöter af Ståndet uti denna motion instämt äfven med tillägg: att andra Rikets städer, vid hvilkas Domstolar Tullmål kunna förekomma, måtte tillerkännas enahanda fördel; och som billighet och rättvisa påkalla, att de af Rikets öfriga släder, vid hvilkas Rådhus-Rätter, i följd af stadens läge eller andre omständigheter, undersökningar, rörande förbrytelser emot Tullförfattningarne, oftare förekomma, komma i åtnjutande af samma förmon, som blifvit Slockholm och Götheborg beviljad, medelst serskilde Rådhus-Rätterne af Tullmedlen anslagne arfvoden, har Utskottet, utan att nu anse sig höra uppgifva någon bestämd grund, hvarefter slika ersättningar må kunna beräknas och utgå, ansett sig höra tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl, Maj:t i underdånighet anhålla, det läcktes Kongl. Maj:t, efter General-Tull-Styrelsens hörande, och sedan utredt blifvit, i hvad mon Rådhus-Rätterne i andra städer inom Riket må, i följd af der handlagda Tullmåls antal och betydenhet, anses höra en serskild ersättning derföre tillgodonjuta, till desse Domstolars Ledamöter och Expedilionshafvande af Tullmedlen anvisa arfvoden till i förhållande derefter bestämde belopp. Stockholm den 14 Maj 1840. Bih. till R. St. Ant. till Exp.
Jag vill icke upplaga II. o. Ad:s tid med anförande af flera skäl, som erbjuda sig för den mening, att det föreslagna hämmandet af varuinförseln, genom fördyrandet af allmännare utländska förbrukiiiugs-arliklar, såsom pä samma gäng återhållande den inhemska idoghetens och natioual-rikedomens tillväxt, icke är för '•'”det n vt tint: förmodande, att vid detta tillfälle det enda skäl Den 14 Augusti f. m. gör tillfyllest, att det omförmiilda medlet, i följd af det anförda, icke kan anses befrämja, ulan tvertom motverka det ändamål, som sökes, alt återställa myntväsendets jemvigt; oell med del begrepp jag för öfrigt hyser om angelägenheten att icke oftare än verkligt behof eller Statens högre intressen det fordra, förändra grundbeslämmelserna för tnllbeskallningen, hvarigenom oftast äfventyras att störande inverka pä handelns jemna gång, anser jag mig höra afstyrka bifall till Hr von Hohen hansens ifråga var. förslag. Jag anhåller, att hvad jag nu anfört, måtte fä till Utsk. åtfölja motionen. Remitterades lill Bevilln.Utsk. Justerades 6 prot.utdr. för d 10 dennes. Hr Rääf, L eonard Fredrik, anförde skriftligen: Del är emot motionen om ordinarie statsbidragens förvandlande lill bevillning, dess upphörd blott i penningar och utdelning genom Staten, jag anhållit få tala, med uppsåt att försöka en vederläggning, den jag hoppas mätte lill Utsk. remitteras. Öfverflödig vore ytterligare strid häröfver, om alla domsägande inom representationen och domsinkräklaude utom densamma tagit kännedom af de förträffliga yttranden, som vid åtskilliga riksdagar blifvit lemnade, särdeles under den sisla af Hrr von Hartmansdorff, af Dahlström, Rosenblad, Lagerhjelm m. II. lill hvilka jag hänvisar, och om ej denna ständigt bortjagade, men ständigt återkommande gengångare nu framträdt uti en något skiftande skepnad.
Danielssons fran Elfborgs Eall Memorial, rörande befordringar inom Postverket; 14:0 Olof Olofssons fran Östergötlands Län Memorial , örn inrättande af allmänna Magaziner för upplag af spannmål; 15:0 Pehr Jönssons från Christianstads Län Memorial, om rättighet för Tiondegifvare till Barnhus, Academie-Stater, Bibeltryck och Kyrko-Inspector , att få lösa sin Tionde-spannmål efter markegångs pris med bestämd forlön för hvarje tunna; X5:o An ders Nilssom från Tottarp, Malmöhus Län , Memorial . om rättighet för åboer på Domkyrko-hemman , att antingen in natura fä aflemna sin tionde-spaninål i närmaste Stad, eller lösa densamma efter markegång» pris, med vanlig forsel-förhöjning. Bevillnings - Utskottet: I:o EricSvenssons från GötheborgsochBohus Län Memorial , om ändring uti Första Artikeln af sista Bevillnings-Förordningen till Öfverensstämmelse med 177g års Bevillnings a Författning i den delen. 30'} Fröt, U/dr. d. ij Bie. iSit - 2:o Johannes Svenssons från Jönköpings Län Memorial, om befrielse frän bevillning efter Andra Artikeln Bevillnings* Förordningen för Krono-Skatte och Frälse-Skatte-hemmans egare i Småland, Banco - Utskottet: Nits Månssons frän Malmöhus Län Memorial , om förökning af sä väl odlingsoch fastighetssom DiscontLåne-Fonderne. Lag ■ Utskottet : I:o Botvid Jonssons från Östergöthlands Län Memorial, om skyldighet för extra-roterade utjordar att deltaga i väghållning samt byggnad och underhäll af Kyrko-, Sockneoch Fattighus. s:o Peter Anderssons från Hallands Län Memorial, om införande af Jury i Lrottmals-Lagskipningen. 3:0 Densammes Memorial, om strängare föreskrifter i afseende pä löst och kringstrykande folk. 4:0 Densammes Memorial, rörande bestraffning af tjufnadsbrott. Brot.
Går man vidare till utrikes anlagda jernvägar med 5, S,3, 5,6, 6 och 7 fots spårvidder, så visar sig samma relativa skilnader i anläggningskostnaden och, till följd deraf, samma minskade räntevinst på det vid bredare *) Trafiken å vestra stambanan under November ocb December månader nästlidet är utgjordes af 73,708 passagerare och 376,500 centner gods — földt efter 5 öre per centner per rnii, i medeltal omkring 8 mil —, hvaraf endast 1,197 passagerare och 12,690 centner gods gingo hela vägen emellan Stockholm och Göteborg. **) Rättvisan fordrar likväl erkänna, det kraftigare godslokomotiver med 6 kopplade hjul, vägande t. o. m. 27 ä 30 Tons, kunna användas å Statens jernvägar och då blifver förhållandet bättre. Kalkylen är gjord efter de nu befintliga, hvilka lära väga omkring 22 Tons, Stals-Vtskottets Memorial M 77. SI och dyrbarare jernvägar större byggnadskapitalet, oaktadt sjelfva drifkraften här blifver jemförelsevis lägre. Hvarje isoleradt land bör hafva sitt eget jernvägssystem. noga lämpadt efter dess lokala, klimatiska och andra förhållanden samt ej mindre efter dess förutvarande kommunikations-anstalter och de varors beskaffenhet, som hufvudsakligen komma att föras. Man har derföre, eldigt min åsigt, handlat lika välbetänkt uti att gifva Ostindien och Australien, — som äro stora fastland med fabulöst vexande befolkning och hvilka genom sina talrika, dyrbara naturalster, skördade året om, äro mäg tiga den mest kolossala materiela utveckling — 9,64 fot breda jernbanor, anlagda på det mest solida sätt, som det skulle varit oklokt att här i ett glest befolkadt. land, der industrien och näringarne ständigt måste ligga i kamp med en hård natur, tänka på något motsvarande *). Detta om jernvägar i allmänhet.
RiksgäldsContoiret ställda förbindelse å 80,000 R:dr med Fem proctts årlig ränta, tillika innefattande öfrige stadgade betalningsvilkor; hvilken förbindelse, genom Bolagets försorg och på dess bekostnad, äfven bör vara betryggad genom första inteckningen uti Canaloch Slussverket med alla dertill hörande Hemman, Verk och Inrättningar, och dessutom aflemnas Directionens serskilda förbindelse, hvarigenom åt RiksgäldsContoiret upplåtes rättighet, att, i händelse de^stadgade capitaloch ränte-betalningarne icke varda behörigen fullgjorde, genast erhålla laga införsel uti Bolagets alla inkomster, af hvad namn de vara må, till skuldens gäldande. s% Till utförande af en Hamnbyggnad vid Staden Jönköping, hafva R. St:r beviljat Staden ett lån af Åtta Tusen (8000) R:dr B:co, under vilkor: att för lånesumman, hvilken ovilkorligen skall lyftas under åren i83o eller 183 r, afgifves en af Stadens Äldste, efter uppdrag af Stadens Borgerskap, i Stadens namn och å dess vägnar, undertecknad förbindelse, att, en för alla och alla för en, ansvara för återbetalning af Capitalet och Fem proctts årlig ränta, sålunda, att ( 45 ) räntan a hvarje serskild post, som i afräkning kan komma att uttagas, beräknas från den dag, då penningarnc från RiksgäldsContoiret utassigneras ,.samt att å Capitalet icke göres någon afbetalning under de första Fem åren, att räkna från och med i83o; men inom 1835 års slut och allt sedermera, å samma tid, de påföljande Tio åren, inbetalas årligen å primitiva Capitalet Tio proe:t, så alt hela Capitalet är inom i844 års slut inbetaldt. $. 60. Till upprättande af Ottenby Stuteri samt till anskaffandeef LandtBeskällare, hafva R.