Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är nemligen bekant, att allmogen i Dalarne sjelf verkställer många vigtiga landtmäteri-förrätlningar; och detta har endast kunnat åstadkommas derigenom, att i orten finnes ett eget, för ändamålet särdeles passande längdmåttsoch ytmåtts-syslem, sedan längre tid tillbaka infördt. Mätningen förrättas med en stång, fördelad i 10 underafdelningar, och den hufvudsakliga enheten för ytmåttel är det s. k. kistfandet, som utgör 100 sådana qvadratslänger. Genom de ifrågavarande enhelernes antagande, bjudes åt hela Svenska allmänheten de fördelar, för hvilkas erhållande Dalkarlen nu mäste afvika från landets allmänna längdmåttsoch ytmåtts-system. Ehuru Utskotten på de skäl, som redan blifvit åberopade, tro sig böra föreslå tunnlandets uteslutande ur den nya stadgan, så skulle de dock anse det vara betänkligt, att genast, och måhända förr, än efter en längre tids förlopp helt och hållet frångå dess begagnande. Den jordegande allmänheten är nu vand att uppskatta jordrymders storlek efter tunnland, och skulle säkerligen finna sig besvärad af att sakna denna måttstock för bedömandet af deras värden, innan den hunnit vänja sig vid den nya. — Alla dessa olägenheter anse Utskotten emellertid helt och hållet kunna förekommas, derigenom att vederbörande landtmätare anbefallas, att vid alla, efter den nya stadgans utfärdande skeende landlmäteri-förrältningar i karte-beskrifningarne införa de särskilde jordrymdernes innehåll, uttryckte icke allenast i det nya vlmåttet, utan äfven i det gamla. Hvad indelningen af vigten beträffar, så hafva Utskotten, som ansett en större vigt än 100 centner nyttig och behöflig vid bestämmandet af skepps drägtighet, trott sig böra föreslå införandet af en sådan i stadgan, under benämning af nylust. På grund af hvad som här ofvan blifvit anfördt, samt i öfverensstämmelse med hvad som för öfrigt förekommer i 3:e punkten af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, få Utskotten föreslå: l:o.
Himlen låtit mig behålla denna sällhet! Men en yngling störde snart mitt hjertas lugn... Uppfostrad med min väns maka, förenad med honom genom den ömmaste vänskap, fann han hos dem båda de kraftigaste beskyddare... Hans hjerta, hans förstånd, deras förord hos ett menlöst hjerta, ännu ej vant vid sig sjelf... okunnigt om kärlekens makt, om dess fara... tillvunno honom snart mitt... Hvad likhet! T HEOTIME afsides. E LVIRE . Allt syntes gilla denna låga. Lika år, lysande härkomst, stora rikedomar, lofvade mig mina föräldrars samtycke; då min älskares fader, som för honom utsett en annan förening, nödgade sin son att besöka främmande hof och skiljas från mig... Jag hade bort för min moder allt bekänna, åt hennes ömhet anförtro den ändring, som mitt hjerta erfarit; men, säker att mitt hjerta var fritt, bortlofvade hon min hand... En stor slägt, ännu mera upphöjd af ett vidfräjdadt namn... omgifven af den ära lagrar och segrar skänka... rikedomar... allt förblindade hennes ögon... allt talte för hennes val... Om ni någonsin älskat... Om jag älskat T HEOTIME med en suck afsides. 118 E LVIRE fortfar. Så föreställ er hvad jag erfor, då på en gång min mor förkunnade mig sina löften och att föl jande dagen de skulle uppfyllas. Hvad jag er beklagar! T HEOTIME med ömhet. E LVIRE . Förundrad, häpen, förskräckt föll jag dånad för min mors fötter. Hon tog min bestörtning för en följd af min ömhet och af den rörelse mitt sinne erfor, så nära att skiljas från henne... och då jag återkom till mig sjelf, utan styrka att upptäcka mitt hjertas tillstånd, stum, nästan halfdöd, stafvade jag, darrande, vid altarfoten de löften, som föreskrefvo mig att för evigt qväfva min kärlek. Hvad jag känner ömt er sorg! Och huru skulle jag ej den dela! jag, som... Om ni viste
Med bifall till det i 39:de punkten mom. litt. e. af Betänkandet N:o 37 framställda förslag, beslöt Ridderskapet och Adeln, att vid slutet af denna punkt skulle införas ett så lydande tillägg: ”Likaledes bemyndigas Fullmäktige att låta vid Diskont-verken emottaga penningar af enskilda personer, att återbetalas antingen å bestämd dag efter insättningen, eller efter viss på förhand bestämd ömsesidig uppsägning, under följande vilkor: a) insättning får ske endast å hela 100-tal R:dr; b) öfver insättning meddelas bevis, hvilket skall återställas då pennin garne lyftas; c) räntan bestämmes till högst fem procent; och ega Fullmäktige att till efterrättelse meddela de i och för verkställigheten erforderliga föreskrifter”. 5:o. I fråga om 47:de punkten af Betänkandet N:o 37, bifölls Utskottets yttrande om Ridderskapet och Adelns skiljaktiga beslut, angående den ränta, som af Filial-bank skall lill lliks-banken å lånet erläggas, samt den minsta ränte-afkomst, Riks-banken för kreditiv påför; men, beträffande räntan för de summor, som å krcditivet lyftas, vidblef Ridderskapet och Adeln sitt förut fattade beslut samt godkändes den föreslagna voterings-propositionen; 6:o. Lades Utskottets yttrande om 48:de punkten af Betänkandet N:o 37 till handlingarne; 7:o. Vidblef Ridderskapet och Adeln dess förut i fråga om 52:dra och 53:dje punkterna af Betänkandet N:o 37 fattade beslut, hvarigenom dessa punkter blifvit bifallne med den förändring, att de i förstnämnde punkt upptagne summor Bih. till R. St. R:dr och 7,000,000 R:dr blifvit nedsatte med 1,000,000 R:dr hvardera; samt lades Utskottets nu härom gjorda tillstyrkande till handlingarne.
Hvad särskildt angår försöket alt genom åtal undanrödja misstag, som härflutit från lagarnes tvetydighet, innebär detta icke allenast en orimlighet, ulan ock ett förbiseende af de utvägar af helt annan beskaffenhet, hvarå Justitiae-ombudsmannen för vinnande af samma mål blifvit af Grundlagar och Instruktion anvisad. Vid en riktig uppfattning af embelels betydelse borde, såsom äfven i Justitiae-ombudsrnannens Instruktion yttras, svårligen kunna antagas, att åklagaremakten blef af honom i oträngdt mål använd och, änskönt möjligheten deraf är i Instruktionen förutsedd, måste det alltid förekomma anmärkningsvärdt, att flera af de åtal, Rikets Ständers Ombud omedelbarligen eller medelbarligen väckt och fullföljt blifvit i så väl första som sista instanlien ogillade. I sammanhang med skyldigheten att hafva tillsyn öfver lagarnes efterlefnad af Doinare och Embetsman har Justiliae-ombudsmannen, såsom bekant är, genom Regerings-formens 100 § fått sig uppdraget alt i de Embetsberättelser, han hör lill Rikets Ständer afgifva, utreda lagskipningens tillstånd i Riket. Äfven detta åliggande synes mig vara af Justitiaeombudsmannen oriktigt uppfatladt, då han, såsom Lag-Utskottet anmärkt, för att fullgöra detsamma, gått på det sätt tillväga, alt han, jemte en redogörelse lör de af honom anställda åtal, i sina Embetsberättelser framställt till granskning åtskilliga domstolars och i synnerhet Högsta Domstolens beslut i särskilda mål och uttalat sitt omdöme om laglighelen eller olagligheten af samma beslut. Genom sin granskning af dessa Domstolsbeslut och sin egen dom öfver besluten har Justitiae-ombudsmannen trott sig inför Rikets Ständer utreda lagskipningens tillstånd i Riket. Den väg, han sålunda följt, var visserligen af honom beträdd redan före den tid, som hans nu skärskådade embetsförvaltning omfattar, men, under åberopande af förment bifall af Rikets år 1851 församlade Ständer har han med större tillförsigt än förut fortgått å samma väg, så att hvad från början var en bisak framstår sedermera såsom en hufvudsak.
Sa har Redaktionen af &lt;; ötel~orgs qvinnotidiiing +ramSt * anfallit deiisainnia, sbom innel&gt;iiraiide ett brott mot den eviga freden, ett anfall, soin Esselde i korthet Ixsrarat i 1x0 5 af I: rainat, p i sniiimn g h g hon erl) judit hvar och en af I) ladets Iiisare, som intresserar sig h r fragan, att fi ett gatisexemplar af skriften. ' fil1 försvar för F: sselde och hennes idd iipprQlde mot I. ' ramat Göteborgsposten med ett synnerligeii godt anförande. [) et st31 aRryckt i sista hiiitct af ' l ' idskrift för Hemmet, och slutar med en iinskan, att man matte besparas &gt;det föga uppbyggliga skBdesspelet af en, qvinnorörelsen skadande och hiimmande parti-schism, af en höger och en vensier, * hvilkeii .senare sida Göteborgs qvinnoförening da skulle onifatta, fur sa vidt hennes tidskrift 31 hennes organ, ett v5sendtligt uttryck för hennes hkadning. ' Slutligen har hkaretidskriften E k ett uttalande om Fsseldes skrift i den öfiersigt af vigtigare företeelser under h t, som under 1885s inleder den högt aktade tidskriftens io: e nihrik: SAII~IIS ~~~cdilus firghg. I) et lyder, soin hljer: &gt;Frigan om fdrbä#rad .yuhdrd för mwnn af var befolkning har under Aret fran tviinne hal1 framstillts och athandlats, både af likare och laici. Det första förslaget, framsaldt och motiveradt af prov.-liikare Bcrptrnll och redan bekant fVr Eiras Iiisare, grundades 1x3 aiiöning, reglementerad verksamhet och striing kontroll f r h statens sida in.
Knär nu nägot anrlag sk 8tat8meöel för kor trättningen ak beiörcie reparationr-arbeten iclce är att tillgä, oob cle8amma till rtörrta clelen gro ak clen berlcatfenbet, att cle iclce lcunna upprbjutar» utan att äfventyra rlcaclor ä li^rliana murar ocb bvalk oeb clerak loranleclcle ytterligare utgifter, vill Kongl. lVIaj:t, 80m mecl Kiöclar bolmrlc^i lcanr anbekalblta äter8tällancle är^ttat att bevara ett värclerilct monument af tornticlen oell cle88 ärokulla bä»clel8er, förelä Ililcetr 8täncler, att antingen pä en gäng an8>ä öen för okvannämncle änclamäl er forcier liga lcortnaclrrumma af Kemtiotvä lurencle Kilcröaler, eller osli meclgifva, att ett län till 8amma belopp mä upptagar; i bvillcet 8i8tnämncle fall kilcetr 8täncter böra anvira lämpligt ärligt anrlag till ränt» oeb eapital-atbelalning ä berörcle län, mecl berälcning, att länet rlrall inom lio är vara till fullo betalcll: lätarrcle Kongl. IVIaj:t alla bärtill börancls lrancllingar för närmare uppl^rnrug i ämnet till Kilietr 8tänclei8 8tat8-Ht8lcott nu öfverlemna. 12 ^V.-c> I!on»!. ^1aj:t käflalikver kikel.5 8tliiiciLt' n»eci ali XonZj. l^äcl ocli ^iine8t 8.taclse vällae väZeii.
Vid den sålunda föranledda förnyade behandlingen af förevarande fråga hafva Rikets Ständer funnit, att, i likhet med hvad nästlidne riksdag egde rum, Statsverkets tillgångar äro, i förhållande till de många och vigtiga behofven, nog knappa, i följd hvaraf handelsoch sjöfarts-fondens fordran för slafvarnes friköpande å ön S:t Barthelemy nu, likasom då, icke kan utan olägenhet godtgöras; hvadan och i betraktande deraf, att skuldens fortsatta balanserande i räkenskaperna synas mindre lämpligt, enär tillgångar och behof för stats-verket äfven vid blifvande riksmöten icke torde motsvara hvarandra, Rikets Ständer, som inhemtat, att berörda fonds tillgångar medgifva den ifrågasatta afskrifningen samt att fondens inkomster de sednare åren betydligt öfverstigit utgifterna, ansett densamma skäligen kunna vidkännas en utgift, sådan som den ifrågavarande, äfven om den icke, egent - Expeditions-Utskottets Förslag till rind. Skrifvelse, N:o 26. 33 egentligen skall tillhöra fondens andamål; — oell fa Rikets Ständer allisa, jemte medgifvande för sin del, af skuldens afskrifning i konvoj-kommissariatets räkenskaper, i underdånighet anhålla, att E. K. M:t täcktes meddela nådigt tillstånd för summans afförande, samt anbefalla vederbörande att om verkställighet deraf gå i författning. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 1 Mars 1851. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Febr. 1851. Presle-Ståndet — 1 Mars — Borgare-Ståndet •— 1 Bonde-Ståndet — 1 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ett beviljadt anslag af Kronotionde till Askersunds stads-för samlings kyrka. (Stats-utsk. Uti.
I likhet roed de 2:ne sista talarne till styrker äfven jag afslag å Utsk:s framställning om en serskild Diskont-kassörs anställande, samt anhåller, att del förslag, som BankoDiskont-Direktm, understödd af Banko-Fullm:ge, föreslagit, måtte blifva anlaget. Jag tager mig friheten upläsa den af Hr Bogeman i Utsk. afgifna reservation, uti hvilken jag till all delar instämmer. Den har följande lydelse: ”Utsk. har nemi. föreslagit, att alla liqvider med Diskontverket, hvilka nu verkställas genom insättning i kassaoch depositions-afdelnme, skola kontant aflemnas till en serskild för detta ändamål föreslagen ny tjensteman eller s. k. Diskontkassör. Den hufvudsakligaste fördel, som härmed åsyftas, skulle beslå uti beredandet af lättnad för allmänheten uti dess transaktioner med Diskonten. För min del anser jag denna fördel icke allenast för ganska oviss, utan lill och med helt och hållet förfelad. Der - 102 Den 28 Oktober e. m. emot förefaller det mig som denna fördel säkrare skulle vinnas, om det stadgades, alt alla liqvider med Banko-diskonten skulle verkställas på enahanda sätt, som med inbetalningar på kassa-kreditiven redan förfaves, nemi. att inbetalningarne verkställas i kassaafdelnm, hvars bevis eller attest deröfver, nied förbigående af depositions-afdelning handläggning, direkte afiemnas i Banko-diskonten. Genom ett sådant förfarande skulle allmänheten blifva, med bibehållande af nödiga kontroller, beredd enahanda, om icke större, lättnad än som kan vinnas genom Utskis förslag.
Revisorernes ifrågavarande framställning icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda. Revisorerne, hvilka af Westerås konsistorii räkenskaper inhemtat, att vid båda revisions-årens slut betydliga kontanta behållningar funnits hos Redogöraren för de särskilde kassorna innestående, såsom t. ex. vid 1851 års utgång i allmänna byggnads-kassan 1,856 R:dr 42 sk. 11 r:st, i cassaemeritorum 1,970 R:dr och i Gymnasii-byggnadskassan 4,561 R:dr 43 sk. 2 rist, bafva anmärkt, att, då det icke vore med god ordning öfverensstämmande, att allmänna medel till så betydligt belopp hos enskilde förvarades, hvad af berörde tillgångar icke kunde förräntas, eller för nödvändiga utgifter erfordrades, borde i Länets ränteri deponeras; hvarförutan Revisorerne anmält, att uti nämnda konsistorii räkenskaper specifik uppgift om förhållandet med konsistorii utlånade medel saknades. Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 201. 29 Uti de häröfver af Konsistorium och vederbörande kassa-förvaltare afgifna underdåniga förklaringar är vordet anfördt, att det väl icke kunde sägas, att medlen förvarades hos enskilde, då de förvarades hos den ansvarige kassaförvaltaren, som för sig ställt borgen för ett belopp af 12,000 R:dr; att den anmärkta betydliga behållningen i kassorna till en stor del härledde sig deraf, att räntorna å de ullånta medlen blifvit vid räkenskapsårets slut den 30 Juni i räkenskaperne upptagne såsom influtne, ehuru i sjelfva verket då ännu föga ingått, enär alla kassornas reverser voro ställde på nämnde dag; att de uti allmänna byggnadsoch emeriti-kassorna befintliga kontanta medel varit behöfliga för kassorna tillhörande utgifter; att
13 — 29 i Redogörelsen), Denna JastitiseOmbudsmannens anmärk^ ning är föranledd af den händelse, att en Bataillons-Läkare vid Helsinge Regemente blifvit till urbota ansvar fälld, för det han , uti en till Justitieombudsmannen ingifven skrift, anfört klagomål deröfver, att Chefen för General Adjutarrt^Expeditionen, vid föreslagen fördelning af aflöning, icke uppfört klaganden till åtnjutande af det högre belopp, hvartill han skall varit berättigad, i grund af 1812 års Reglemente för FältLäkare-Corpsen , och i följd af den tjenstgöring, hvartill han varit commenderad, Utskottet, som emot 90 §. Regeringsformen, icke eger alt inlåta sig i pröfning af den enskilda fråga, från hvilken JustitireOmbudsmannens hemställan sig härleder, finner för öfrigt omfånget för sin befattning i det - LagZTtskottets Betänkande N.o 44- il ta afseende vara utstakaut uti 1 Mom. af 33 §, Riksdagsordningen, hvarest stadgas, att under Civiloch Criminal-Uag bora förstås endast de delar af KrigsLagarne och Författningar rörande Krigsväsendet, som ega tillämpning på Medborgare utom KrigsStaten.
ej mindre de materialier, som för frågans bedömmande erfordras, än jemväl frambära förslag till det biträde af allmänna medel, på hvars realiserande orten grundar sin förhoppning att en gång komma i åtnjutande af en ändamålsenlig comrnunication. De alne förslag, som jag från ortens särskilda innevånare emoltagit, får jag äran härjemte bilägga, sådana de kommit mig tillhanda, under anhållan , för den händelse StatsUtsk. kan utfinna något meia tjenligt sätt att komma till det önskade ändamålet, alt dessa förslag då ej måtte ligga till hinder för Utsk:s framställning af möjligen mera passande villkor. Vigten af denna vägledning, som utan tvifvel är dea mest begagnade inom Riket, har också derföre tillvunnit sig K. M:s nåd. uppmärksamhet. Orten har genom deputation framburit till thronell tillståndet med denna dess vigtiga angelägenhet, och har gjort erforderliga sammanskott till utrönande af tjonligaste slaget anläggning för ändamålet. Derjemte har K. M. skickat mig lill norra Tyskland, för alt eler taga kännedom om chausse'e-byggnad, och har derefter i nåder anbefallt mig, att göra de preliminära undersökningar af localen, som erfordrades för ärendets bedömmande, med tillämpning af vunnen erfarenhet, under uppskattning af sig företeende kostnader. Den framställning i detta afseende, som först genom deputation i underd. aflemnades lill K. M., var undertecknad af Westerås, Fahlu, Sala, Hedemora och Säthers handelssocieteler, genom deras ordförande; af Fahlu och Sala bergslager, genom deras bergs-hauptmän, samt af alla bruksägare, hvilkas produeter föras på denna s. k. be rgs la g sv äg. Framställningen, härjemte i tryck bilagd, upplyser om communicationsbehofvet och angifvet’ de ekonomiska intressen, som gruppera sig omkring denna väg. Undersökningens detaljer'och resultater äro jemväl tryckta och dertill häftade, för att R. St., på ett ställe, må kunna inhemta hvad som erfordras för alt genomskåda och behjerta förhållandet. *)
Huruledes, i händelse förslaget i denna del antages, nödigt blifver, det Expeditions-Utskottet får påräkna så tillräckliga anslag för aflöningar och öfriga utgifter, som af det ökade arbetet, enligt nu föreslagna method, blifver en följd, synes af 3:dje hufvud-punkten Litt. f; och lärer jämväl i sådan händelse för Expeditions-Utskottets ökade personal af Tjenstemän samt Betjente böra utses ett tillräckligt antal arbets-rum då, när verkställighet lemnäs åt det, under denna Riksdag, vidtagna beslut angående inredning af Riksgälds-Contoiretsnuvarande hus till samlingsrum för de Ofrälse Riks-Stånden och Rikets Ständers Utskott. j, m) Hetnär mare inseendet öfver tryckningen. Dertill torde af Expeditions-Utskottet böra förordnas någon af dess Tjenstemän, hvilken, med iakttagande af de föreskrifter, Expédilion.i-Utskollets Memorial N.o 432. 21 sorn , genom Rikets Ständers beslut , i detta afseende fastställas, samt af dem , hvilka för mera speciela fall af Expeditions - Utskottet serskildt kunna meddelas , får sig ålagdt att ansvara ej mindre för tryckningens ändamålsenliga verkställande, än ock för uppgörandet af liqviden för de utaf tryckningen föranledda kostnader, samt redogörelsen derför, allt iden ordning och på det sätt uti 3:dje Hufvud-punkten omförmäles. Andra Huf vud-punkten om upplagans storlek samt angående sättet för Bihangets utdelning till Påks-Stånäens Ledamöteroch om Prenumeration m, m. Beträffande det antal exemplar, hvartill Bihänget bör uppläggas , så torde derom vid hvarje Riksdags början, så fort ske kan, beslut böra vidtagas med afseende å det antal Ledamöter, hvarutaf hvarje Stånd utgöres, och kunde dervid jemväl hvarje Riks-Stånds samt Utskottens Secreterare och Notarier få sig anslaget ett exemplar hvardera. I fråga om sättet för Bihangets utdelning förekommer: a') Falsning och Häftning af vissa e
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 24 Maj, angående gjorda underdåniga ansökningar om förändrade bestämmelser i afseende på levereringen af hö och halm. 1 2:0 I anledning af väckt fråga om jemkning i den med de årliga Kungshästarnes i 6:te Fögderiet af Upsala Län skedda förvandling. Ridd. o. Ad. Om inrättande af Arbetsoch Upp. fostringshus för Dahl-allmogen. Föredrogs å nyo oell afslogs Lag. och OeconomiaUtskottens den 11 Juli på Bordet lagda ProtocollsUtdrag af den 8 näst föregående, angående Luderplatser och Skallgångar. Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets, sedan den 11 Juli hvilande, Memorial af den 8:de, i anledning af Friherre Anders Cederströms dictamen af den 11 Maj, innefattande förslag till ett förbättradt Bevillningssätt, och då någon vidare åtgärd härvid icke fanns äga rum, sedan ett med detta mål sammanhang ägande ProtocollsUtdrag vid första föredragningen blifvit expedieradt, blef detta Memorial lagdt till handlingarna. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet i Högloft. Ridderskapets och Adelns Plenum den 17 Juli 1815, S. D. Efter förnyad föredragning bifölls Allmänna Besvärsoch OeconornieUtskottets Den 17 Juli e. m. 835 den il Juli på Bordet lagda Betänkande af den 6 dennes, i anledning af vackt fråga, om Folkoch Arbetsscholors inrättande, i ¥ sammanhang med Allmänna Fattigvården. Ut Supra. S. D. Föredrogos å nyo följande ConstitutioitsUtsk urets den 13 Juli afgifna, och nästföljande dag på Bordet lagda Memorial: t:o Angående förändring i Räl.tegnn^ssättet uti Tryckfrihetsmål, i fall det nu fastställda genom en Jury icke skulle befinnas lämpligt. C?* Angående ett tillägg vid slutet a 60 §. Angående tillstyrkta förändringar i Tryckfrihetslagen; och godkändes de uti dessa Memorial framställda förslag till den kraft och ver kan som 56 §.
Om det också finnes någon sanning i denna grundsats, så tyckes dock hans sätt att vilja tillämpa den bra mycket påminna om anekdoten om bonden, som skulle lära sin ko att låta bli att äta. När en tid förgått, dog kon, och då sade bonden: »det var dumt att hon dog, ty nu hade hon nästan vant sig ifrån att äta». För min del tror jag, att Hr von Kraemers system, satt i verket, skulle på våra näringar utöfva enahanda inflytande, som bondens bemödande att fodra sin ko, visade sig ega. Fördelen för ett Iand af att ega många och olikartade industrigrenar, torde väl ligga deri, att allt det arbete, som inom Den 28 Maj f. ra. 555 landet kan verkställas, lemnar medel till utkomst för landets invånare, och således, ju mångsidigare detta arbete är, desto lättare kan hvar och en finna något yrke, hvarigenom han kan bereda sig bergning. Jag kan således icke finna, att IIr von Kramers argumentation lör närvarande bar den ringaste tillämpning på våra förhållanden. Huruvida den kan få det några hundra år härefter, det vet jag icke, men tror dock, att det icke kommer att ske utan stora rubbningar. Som jag icke kan finna något skäl, hvarföre vi skulle söka framkalla sådana rubbningar, anhåller jag att Utsk:ts förslag måtte afslås. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Ulsk:ts förslag, dels ock afslag derå samt bibehållande af den nu för kochenilj stadgade tullsats af 35 öre pr skålp., framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts förslag, hvartill svarades många nej, blandade med ja, och sedermera propos. på afslag derå och bibehållande af den i nu gällande tulltaxa stadgade införseltull för kochenilj, då svaren utföllo med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Gallizensten. Utsk:ts hemställan bifölls. Garn. Gr. Liljencrants: I afseende å denna artikel yttrar Hr