Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Desta upgisttr haswa til föremål, ar wisa hurulalebes ester uträkning af (lrs^str-Sedelstockens 8;ne».warde kil atmlndstone en fjerdedel mindre än dest ziffe-tal i (24 E»»»> Riksdaler, med samma Summa, som ester ^dels afdrag skall LmuribuLras til delta behof, 8ZZ/ZZZ Riksd. 8j>scie kunde afbördas ä Utrikes gäld til ld s!iiitt>on5-0(isrstionens sa mycket säkrare framgång. Skulle ?r<>pc>ltic»- nen emellan l?onä och 8 mea wara kil för litet »plågen, blir iikwäl alltid denna Summa den samma. Wid första påseende förefaller det, som myre ek sammanskott med ens til hela Koglilsrionz lRmäcn det Mlndst kostsamma. Ak icke en afgjord öfwerwigt mäste »vid första Operrrionen gifwas Lrnco-Sedlarna pa c>-eäilpe»ningen kan ej fattas i fraga, om företaget skall lyckas. Hwad som kan winnås til lackning i Ulsfylder, medelst en wida större kostnads bestridande pa ckd, för ränka pa län til första I^onäen, och sucoefikk Sil wer» köp för det öfriga, torde wisa sig af efterföljande unäk, ning. Emedlertid erkännes, ar hwad fom ankommer pä lang tid medförer ock olägenheter, — och mä det betraktas såsom en nödfalls-utwäg. Riksd. >5,000,000 Lreäik-Sedlar at ResIUra »ned Riksd. Zpecis 7,752,000. När en slik Summa stannar qwar i rö, reisen, lärer det ej wara öfwerdrifwcc at påräkna, det den samma ger agaren, utj Stadsoch Landtmanna idogheks befattning 4 p, . Lenrs winst om äret öfwer huswudet.
Cassör, aflenmade från KrigsCollegium, II s 421. — om granskning af Räkenskaperne för de under KrigsCollegium och SeraphimerOrdens-Gillet ställda; Konungens nådiga Skrifvelse, I r. Utskottets Utlåtande. Se Tullverkets Räkenskaper, om granskning af. —- 0111 granskning af allmänna. Konungens nådiga Skrifvelse, I 2. s 157—173. •— om ytterligare Controller i afseende på Bankens. BancoUtskottets Betänkande, VI 2. s 337 — 343, bif. af Adeln, IX 3. s 264, af PresteStåndet, IX 3. Cateclies, om utgifvande af en medborgerlig ; Motion, remitt. till Statsoch Ekon. Utskotten, II s 1276. Utskottens Betänkande, IV 3. s 372 — 374, bif. af PresteStåndet, IX s 666, af 58 BorgareStåndet, IX s 668, af Adeln, IX s 683, af BondeStåndet, IX. s 697. Cavalleriets Beklädnad, om indelade; Motioner, remitt. till Statsoch Ekon. Utskottens Betänkande, IV 4- s 777—- 779, bif. af Adeln, IX s 1040, afPresteStåndet, IX s io52, af BorgareStåndet, IX s 1059, — —■ om inrättande af Directioner för indelade; Ekon. Utskottets Betänkande, VIII, s 538—555, återremitt. af Adeln, IX. s 3o6, Lif. af PresteStåndet, IX s 3io, återrem. af BondeStåndet, IX s 3a4? BorgareStåndet, IX s 333.
Jag finner med ledsnad att jag gjort mig skyldig till en oriktig uppgift, då jag sagt att StatsUtsk;t haft tillgång till de öfver Komiterades Betänk, afgifna Utlåt:n. Denna Den 21 Joli f. m. 213 uppgift blef mig dock meddelad af en person, som jag ansåg grundligt känna hela frågan, oell just derföre underlät jag i Utskit yrka att erhålla upplysning härom från Regeringen. För öfrigt har jag ingenting att tillägga, utan får blott förnya min anhållan om bifall till K. M:s Propos. med det tillägg, jag förut föreslagit. Gr. Hamilton: I afseende å hvad Hr Bildt yttrat, på minner jag mig, att en ledamot af StatsUtsk:s UtgiftsAfdelning var uppe hos mig och ur de ifrågavarande Utlåtma antecknade åtskilliga mer eller mindre vigtiga saker, hvadan mitt yttrande, att jag icke leni nät dessa handlingar ifrån mig, låter sig förena dermed, att StatsUtsk:t icke saknat kännedom af desamma. För öfrigt skall jag för min del icke motsätta mig det af Hr Bildt föreslagna tillägg, om R. o. Ad. finner ett sådant nödvändigt. Hr Cederschiöld: Jag har af hvad som blifvit an fördt icke kunnat finna mig öfvertygad om nödvändigheten af den af K. M. begärda nya professionen, utan tror fortfarande, att det enda sättet för ordnandet af den medicinska undervisningen är dess sammanförande till ett enda fullständigt läroverk i hufvudstaden. Det mäste erkännas vara en stor olägenhet, att en medicinae studiosus skall flacka fram och tillbaka mellan Universitetet och Institutet, för att inhemta det theoretiska på ett ställe •och det praktiska på ett annat. Att då genom ett sådant anslag som det ifrågavarande ytterligare fastläsa den medicinska fakulteten i Upsala är att ännu mera försvåra en naturlig lösning af frågan, och jag anhåller derföre om bifall till Utsktts förslag. Hr Montgomery: StatsUtsk:t har vid behandlingen af 8:de hufvudtiteln ingalunda varit njuggt på anslag, och Hr Gr. Hamilton har sjelf ansett frikostigheten gå nästan väl långt.
N)iine H.rrar! jag re^erersr det, kan Konungen assluta afhatidlingar med hwar och en as ost, kan han ccmrsberz med en million mennissor, sz x^„ alwen antaga fyra särMlda Stand som fyra säiskilldaLontrichemsr. Hans Lxcsllencs Herr Grefwen och Landt, Marskalken författade en voterings xroxa6rion och upläste den sä lydande: Den, som bifaller Hemliga Utskottets Betänkande i h-la dest widd inut Dest Kongl. Maj.t och Riksens Ständer annorlunda öf>vere»sko,nma, skriswer Ja: Den, det ej will, st-rifwer Nej. Winner -Nej bifalles Betänkandet i hela desi widd kil nästa Riksdag. Härivid yttrades Ja och Nej. Friherre vs Leer yrkade, at i ftutet af Omi-aprsipolitmnsn macke tilläggas de orden: da med Kongl. Maj:t Riksens Ständer sä i underdänighct öfwerenskomma. Herr Grefwen och Landt - Marskalken upläste a nyo Voterings-kropoiitionsn med denna tilläggning. Herr sk torsin, Jobsn lVIagnus, söre. slog, at i kro^olltionen skulle insöraS de orden: til bestånd. 9-3 Friherre l^all yttrade sig befara, ak de kia ej were god Swensta. Hwarefter ?rop-nst'ic>nsii förblef sadan, som Herr Grefwe» och randr-Marstalken densamma sednast hade uplast. Högloft. Ridderstapet och Udeln stillde sig derpå i sina särstillda samlings, rum och förrättade Valeringan, esker hwars flut Clasierua atersamlades och rösterna räknades, enligt hwilken beräkning vvrsrin§en besannö hafwa urfallit pä följande sätt: Ja — 46. Nej — z8.
I ett särskildt Memorial af d. 13 April 1810 anhöllo ötänderne hos Konungen underdånigst 2 84 Betänkande om Mätt, Mai och Vigt. lo) att justeringen af Mått, Mål och Vigtblefve anförtrodd åt Landt mätarne; i) att Stockholm och Rikets öfrige städer, samt sillsalteri-idkarne i Götheborgsoch Rohus-Läns Skargård skulle ega att hos Landtmäteri-Contoiret föreslå personer till Justerare, hvarefter Landttnäteri-Contoiret måtte för desamma, om de finnas dertill skicklige, utfärda Förordnande, men att betalningsvilkoren för justeringen måtte ankomma på beting emellan Justerarne och städerne eller sillsalteri-idkarne; c) att hos alla handlande Mått, Mål och Vigter skola årligen justeras, samt år och datum påsättas, men att packtunnor och våtvarumål endast hvart tredje år komma att justeras; d) att Fiscalerne måtte åläggas att hålla tillsyn öfver verkställigheten häraf och e) att Hamnfogdar och Krönare hädanefter, på sätt Kongl. Förordningen af 1739 stadgar, måge få i Bottniska Viken kröna packtunnorna för strömmings-fiskerierna, och tjärubränningen Härjemte inkommo till Kongl. Maj:t åtskilligt enskildte personers ansökningar i samma ämnen hvilkas upptagande här torde vara öfverflödigt. Alla dessa remitterades under den 9 Nov. 1811 af Kongl Maj:t till de 3me förenämnde Collegierne, med befallning, att öfver dessa Memorial, i sammanhang med Commissionens betänkande af 1789, inkomma med underdånigt ut; låtande. Då målet i Cammar-Collegium kort derefter förekom, föreslog Camereraren Nordenstedt, i ett enskildt utlåtande, att Commissionens förslag borde antagas, men att jemte tunnan örn 63 kati; Betänkande om Mätt, Mål och Vigt 285 nor, borde antagas en JNfy
»Du vet ej hvad den där kvinnan sagt till grannarna om Pepa och signor Gasparo.» »Hvem kan hindra kvinnor att prata?» sade Nino. »Om Pepa nu ej har annat att göra, kunde hon åtminstone lagat mat till oss,» sade Turiddo. »Signora Gasparo har sagt, att hennes man lät Pepa stjäla bröd för att hon skulle ...» »Mor,» afbröt Nino eldröd. »Jag ämnar ej låta sätta mig på galererna för Pepas skull.» »Galererna äta inte kristna,» sade mor Zia. »Nino,» sade då Pietro, »vi få gå in till staden och skaffa mat.» Då de sade detta, hörde de någon skratta bakom sig. Det var Falco, som skrattade. En stund därefter, kom Falco in i signora Gasparos bod och bad att få köpa ett bröd. Den stackars kvinnan blef rädd, då Pepas bror kom in i boden. Men så tänkte hon: Han är nyss kommen från arbetet. Han har ännu ej varit hemma. Han vet intet. »Beppo,» sade hon till honom, ty Falco hette då ännu ej Falco, »går vinskörden godt?» Och hon var beredd på att han ingenting skulle svara. Men Falco var mera talför, än han brukade, och berättade genast hur mycket drufvor de hade hunnit föra under pressen. »Vet ni,» sade han vidare, »att i går blef vår förpaktare mördad.» — »Ack ja, den stackars signor Riego, det hörde jag.» Och hon frågade hur det tillgått. »Det var Salvatore, som gjorde det. Men det är för hemskt för en signora att höra?» — »Ånej, hvad som är gjordt, kan ock bli spordt.» »Salvatore gick emot honom så här, så signora.» Och nu drog Falco sin knif och lade sin hand på kvinnans hufvud. »Så skar han honom öfver strupen från öra till öra.» Men i detsamma Falco sade detta, gjorde han det. Kvinnan hade ej ens hunnit skrika. Det var gjordt som af en mästare. Efter detta kom Falco på galererna, och han var där i fem år. Och då man berättar detta, växer förskräckelsen.
Den 7 Juli. 773 Hvad ater vidkommer ofvanberörde hos Hedervärda Bonde - Ståndet gjorde yrkande; sa emedan, genom Kongl. Brefvet den ia Jan. 1776, 8 §. uti Kongl. Brefvet den 31 Maj 1763 blifvit upplifvad, och i nämnde §. stadgas, att Gästgifvares, Hållkarlars och de skjutsandes tredska , motvilja och försummelse samt stegringa» i skjutslegan, böra då de hos Landshöfdingen anmälas, af honom omedelbarligen upptagas; ty och då Utskottet icke finner anledning , att häruti föreslå någon ändring , åberopar ock Utskottet hvad dess förra Betänkande på lika sätt i detta ämne innehåller. Till Riksens Höglofl. Ständers pröfning varder detta vördsamt öfverlemnadt. Stockholm den 4 Juli 18x5. och Ad. Ledamöters Ståndets Ledamöters På Höglofl. Riddersk. På Högvörd. Prest. vägnar H. F. Strömfelt, vägnar Joli. Olof Wallin. På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar E. G. Holm. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar Petter Jernström, A. J. Wahlstjerna, Uppläst 774 Den 7 Juli. Uppläst hos Högloft. Ridd. och Ad. den 7 Juli. Högvörd. Prest-Ståndet den 7 Vällofi. Borgare-Ståndet den 10 _ Hedgrv, Bonde-Ståndet den 7 Vördsamt Memorial! De till Dagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskotten remitterade tvänne särskildta, af Riksdags-Fullmägtige Olof Olofsson frän Elfvedahls Härad af Carlstads' Län och Johan M. Wessing frän Vestmanland till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifna Memorial, hvaruti föreslås ändring och förklaring nti vissa delar af Kongl. Förordningen den 9 Februari 1802, angående stängsel-skyldigheten, hafva Utskotten, i anseende till berörde i fråga satte ämnens med hvarannan ägande gemenskap, funnit sig kunna i ett sammanhang till pröfning företaga.
Maj:t anhållit att medel härtill måtte varda anvisade med 180,000 R:dr, för hvilken summa berörda eqvipager med full utredning kunde anskaffas, har E. K. Maj:t nu äskat anslag till ett eqvipage med 60,000 Ridr; Och hafva Rikets Ständer för ifrågavarande ändamål å Riksgälds-kontoret anvisat ett anslag för en gång af 60<000 R:dr. c) För den vid Ingeniörkorpsen anställde vaktmästaren har E. K. Majit föreslagit en förhöjning af 50 Ridr i hans för närvarande till 450 R:dr årligen, uppgående lön; Och har ifrågavarande löneförhöjning, 50 Ridr årligen, blifvit af Rikets Ständer beviljad. I följd häraf kommer Ingeniörkorpsens anslag, nu utgörande, naturaspanmålen inberäknad, 139,085 Ridr 17 öre, att höjas till 169,985 Ridr 51 öre. 1 4:o. Lega för hästar till Artilleriets exercis. Till lega m. m. för ytterligare behöfliga exercishästar vid pontonierbataljonen har E. K. Majit begärt ett anslag af 3,064 Ridr 6 öre, som komme att påföras anslaget till “Lega för hästar till Artilleriets exercis", äfven omfattande kostnaden för legning af ingeniörtruppens exercishästar; hvilken anslagstillökning Rikets Ständer jemväl funnit skäligt bevilja. 15:o. Expeditions-Utskottets Förslag lil! underd. Skrifvelse, IS:o 67. 9 l5:o. Four agering af Artilleriets och värf vade Kavalleriets hästar. Vidare har E. K. Maj:t föreslagit, att fourageringsknslnaden för nyssnämnda pontonierbataljonens nya exercishästar måtte få bestridas af nuvarande förslagsanslaget till fouragering af artilleriets och värfvade kavalleriets hästar. Och hafva Rikets Ständer funnit skäligt att till förevarande nådiga framställning lemna bifall. i 6:0.
Det ar så intressant att få läsa i morgontidningen om prernikren aftonen förut, eller oin debutanten i den eller den rolen, och så får sagda allmänhet ofta nöja sig ined en i midnattsstunden lösligt hopkommen granskning, till. skada förnamligast för de författare och artister, som haraf äro .i beroende. Elof Bäck fortfar emellertid att skrifva recensioner, som enligt hans egen tanke äro ärliga, blir kallad idiot för det h m ger en så gouterad skadespelerska soni Alina Frank &gt;ovett&gt;, der han anser henne förtjena det, och benämnes okunnig och oförskämd, för det han af öfvertygelse vågar hafva en annan uppfattning an sina yrkesbröder. Läsaren börjar tro honom.vara en kapacitet och vantar att han med sin rättskänsla, omsider skall blifva en mera framstående kritiker. Sjalf tror Elof Back afven på sin förmåga och p3 sitt omdömes ofelbarhet. Men omsider far han göra personlig bekantskap med Alina Frank och finner att hon hvarken iir flack eller ytlig, som han tänkt sig henne. Hon ar en skön, begåfvad qvinna, varmt hangifven sin konst. s oemotståndlig^ - sådant ar hans omdöme om henne redan vid deras första sammanträffande. Huru efter Elof Racks och Alina Franks förlofning rättskiinslaii och kärleken komma i kollision nied hvarandra, huru hos hj " 1t ' a innan, i striden mellan konst och kärlek, den senare f2r rika för den förra, huru Elof Räck, som själf gifvit skådespelarne så många goda rad och förmaningar, gör fiasco, d % han uppträder i ett siillskapsspektakel, huru det skiidespel han sjalf skrifvit, och der Alina inisslyckas i den ro1 hon utför, blir utdömdt redan vid första representationen allt detta upprullas raskt i liffulla taflor för läsaren. - 4linas nederlag blifver afgörande för bidas franitid. Hon kan ej stanna qrar vid den scen, der hon förut upptriidt; ej häller vill hon försaka konsten för kärleken.
Allmänhetens, den vältänkande allmänhetens omdöme kan för den, som så handlar, icke blifva gynnsamt; och 0111 det än lyckas honom att för en tid vara okunnig om detta omdöme, skall det dock förr eller senare uppenbaras för honom, ty inom hans eget bröst finnes en granskare, som jag hoppas, att han hvarken kan undgå eller jäfva. Jag behöfver icke vidare fästa Ilr Frilits uppmärksamhet härpå. Frih. är Svensk riddersman och Svensk krigare, och i dessa begge egenskaper inser han, livad aktningen för andras rätt fordrar. Jag inskränker mig derföre endast till att, i öfverensstämmelse med hvad jag yttrat d. 3 Febr., vända mig directe till Hr Frih. med den begäran, att han ville nöjaktigt förklara sina ord, som, tydda efter ordalydelsen — och annorlunda kunna de icke tydas —- nu stå i prot. — jag är öfvertygad derom — med en helt annan tillämpning, än lian sjelf åsyftat. Sedan lii' Frih. yttrat sig, anhåller jag att ånyo få ordet. Hr Dalman: Då jag förmodar, att den siste värde talaren icke afhört den förklaring, som Frih. Klingspor öfver sina ord på e. m. d. 3 Febr. afgaf, i anledn. af en till honom ställd uppmaning derom, föranledd af H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts anmärkt!, mot Hr Frih:s yttrande uti samma dags förmiddagsplemim, så anhåller jag, att justering af prot. för d. 3 Febr. e. m. må föregå Frih. Elingspers svar, på det Gr. Posse deraf må inhemta, att Frih. Klingspor redan meddelat all den förklaring, som i detta fall torde finnas nödig. Frih, Rantzou förenade sig med Hr Dalman. Frih. Kiingspors yttrande d. 3 Febr. e. m. upplästes. Gr. Horn: Jag påminner mig, att jag, i följd af sjukdomsförfall, var från var. från plenum d. 3 Febr., och har således icke kunskap om ifrågavar. mål. Här talas om ett mål, sorn man begärt hviiaude på bordet.
Ledamöters vägnar vägnar Joli. Hen. Gyllenborg, JE. A. Almqvist. På Vällofl. BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Gust. D. Wilcke. Daniel Andersson. G., Helsingius. Dén a Juli. Uppläst hos Hoglofl. Ridd. och Ad. den a Juli. Högvörd. Vrest-Ståndet den 4 Vällofl. Borgare-Ståndet den j _i_ Hederv. Bonde - Ståndet den a Vördsamt Memorial! Hedervärda Bonde-Ståndet har under den 16 sistledne Maj till Eevillnings - Utskottet remitterat Olof Gudmunsson Bagges Memorial angående förklaring öfver Kongl. Kungörelsen den 30 November 1810, i anseende till Landttulls-ersättningen för öppna och däckade båtar som i Skärgården nyttjas; men då Utskottet för denna Tull-ersättnings framtida utgörande föreslagit helt andre grunder, än de nu gällande, så och derest Riksens Höglofl. Ständer gilla hvad Utskottet härutinnan projecterat, kan den begärdte förklaringen icke erfordras; hvilket likväl Utskottet får till Riksens Höglofl. Ständers ompröfvande vördsammeligen öfverlemna. Stockholm den 1 Juli 1815- På Höglofl. Riddersk. På Högv. Prest-Ståndets och Ad. Ledamöters Ledamöters vägnar vägnar .(' Carl Stellan Mörner. Olof Bjurbäck. På Vällofl. BorgarePå Hederv. Bönde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Nils Limnelius. Jo/t, Magn. Wessing, Henr. Christ. Zaar. Uppläst Den 2 Juli. 141 Uppläst hos Högloft. Ridd. och Ad. den 2 Juli. Högvörd. Prest-Ständet den 2 Vallotl. Borgare-Ståndet den 3 Hederv. Bonde-Ståndot den 2 Vördsamt Memorial! Uti eti till Högvördig® Prest-Ständet ingifvit , och under den 16 sistledne
FLERA SOLDATER (några inkommande genom sidodörren, hvilka genast afväpna och gripa Måns Bengtsson och Erik, som, förföljd af dem, äfven skyndat in. De öfrige från fonden, bärande brinnande facklor, inkomma på två led, hvilka dela sig åt hvar sin sida af teatern). DROTTNING PHILIPPA (straxt derefter, klädd såsom nunna). NÅGRA NUNNOR (följande henne). INGRID OCH INGEBORG (skyndande mot drottningen). Drottningen! DROTTNINGEN. Nej, icke drottningen endast nunnan. Längtande efter friden, mätt på lifvets oro, har jag inträdt inom dessa murar, för att aldrig (de fäkta.) 82 skiljas härifrån; Abilgard och j öfrige, som egnat mig er kärlek och trohet, hafven tack derför! Ej drottningen kan er belöna, men systern, hon vill bedja jemt för er, och himlen skall nog höra hennes böner! (till Ingrid och Ingeborg, hvilkas händer hon fallar) En lycklig stjerna tindrade öfver mitt första steg på klostertrappan jag kom ju lagom till er räddning till oskuldens och dygdens räddning! Stråle denna stjerna alltid öfver mig, och mina kronors glans jag aldrig saknar! (faller på knä) Heliga Guds moder, jag prisar dig! (Alla, utom soldaterna, fatta på knä bedjande.) (Ridån faller.) _______ FEMTE AKTEN. Staden Stockholm. Stortorget. I fonden kyrkan och det befästade slottet. FÖRSTA SCENEN. (Svenska krigare, dels knektar, dels beväpnade Dalkarlar, äro i full marsch öfver teatern vid ridåns uppgång, förande hvarje truppafdelning ett baner med tre kronor på och sjungande samma march, som slutar tredje akten.) ENGELBREKT. CARL KNUTSSON. ERIK PUKE. RIDDARE OCH SVENNER. KRIGSFOLK (alla inkomma efter marschens slut. Krigsfolket, med Svenska hufvudbaneret, uti hvilkel är insydt en Jungfru Maria med barnet, grupperar sig både på sidorna och i bakgrunden). CARL KNUTSSON.
Den af Fredrika-Bremer-Förbundet tillsatta kornith hade till grund för sina beräkningar ang. utvandringens storlek lagt af Statistiska Byrån gjorda tabeller upptagande antalet ogifta svenska kvinnor, hvilka under åren 1886-1887 utvandrat till Danmark. J a g gjorde dock snart den iakttagelsen att utvandringen eger rum i l h g t större ntstilickilimig an dessr. angifva. De statistiska tabellerna upptaga iiemligeu endast ' huni många ogifta kvinnor under uppgifvet år begiirt och erhållit betyg för utflyttning ur församlingen till Danmark. D&amp; tjänst skall sökas i Danmark erfordras emellertid för att der uttaga den s. k. nOpholdsbogenn, hvilken skall innehafvas af hvar och en som i Danmark söker arbete, icke zitflgttmhgsattest, utan de tjiinstsökande kunna lika väl erhålla nopholdsbogn p&amp; ett af pastor utfgrdadt a~betsbetyg. Den, som erhåller arbetsbetyg, kvarstår naturligtvis såsom medlem af den fössamling, der den arbetssökande ar skrifven och blir sålunda aldrig upptagen i de statistiska tabellerna öfver utflyttade. Lika litet ar detta hiindelsen med de flesta af de personer, hvilka redan en gång varit i Danmark. De resa utan att begära vare sig utflyttningsattest eller arbetsbetyg af pastorsembetet, endast p&amp; den nopholdsbogn de förut erhållit. Men nu säger kyrkoherden i A. församling: " Jag lomuar ogerna arbetsbetyg; vilja de utvaiiha om ock blott föi. ö manader, sil få, de taga utflyttnimigsattest, de stanna dock ofta livar i utlandet, och komma de igen, skrifver jag &amp; ter in dem i församlingen. Jag kan p&amp; intet annat satt hhlla reda pk hvilka församlingsbor äro hemma och hvilka äro i främmande land. n Kyrkoherden i B. församling säger deremot: nJag lemnar i allmänhet endast arbetsbetyg, ty utflyttningsattesten ha;.
Dä lag pröfwas, mäste pröswarcn tänka sig jn i advocarenS hjerna; och jag har här intet annar anfört än hwad jag som swarankens advocat, i ett af Ve ifrägawarande mål, skulle anse mig skyldig min Client att begagna. Skulle ater framsmygas d«m mening (ky rakt Ut lärer wäl ett sädant inkast ännu ej kunna framkomma) att en salunda obestämd granskningofrjhet är eik milkar för menniffosörnuftetö oinffrankkaste odling, null jag, utan au inlära mig i ett här allt för widlöftigr swaromäl, bloit deremot ställa en enkel fräga: Till hwad grad är det lofligt att upcffca sannidas mål, för efterkommandes osäkra gagn? ett gagn om hwilket hoppet hwilar pä sä usta grunder som wära specalativa Theoricr? Wilja wi, blott i borgerligt hänseende betrakta denna fräga och pröfma Theoriers pälirliahet, sä latom ost inhämta resultatet af det i Europa, under wära ögon, sä nyligen af 20 millioner menniffor, med sa gränslöss upoffcingar rvcrkstälde försök, och ibland Veste Thcoriernes offer underrätta ost om, när de återkomma till sar^s, de utom christna lä-Fn, förmådde återfinna en grund för sedlighbren och* ör allmänna upfostran. Urås der wördnadswärda Lärare-Ständet, r fall Högloft. Rjddrrffapel och Adel» anser mina »an - 4«» Den i Jun»- tankar böra till wära Med-Ständer comnruniceraShoppas jag, i synnerhet för de meningar jag hitlils ynrat, bestydd om de äro sanning, uplysning om jag irrat. Jag fortfar i lagens text och finner, au för rov R:dr Banco smädas Kongl. Personer, med undantag af de Regerande och af Tronföljaren^ att för gg och 16 L 100