Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning af en del utaf dessa yttranden är ytterligare anfördt : Bih. till Rihs-St. Fröt, IJzS och 1829, 7 Sami. t Afi. 2, 5-.te H\t. 2:dra B-clet. i8 LagUiskottets Betänkande N.-o *74. k) af Herr Friherre Anckarsvärd, att hans Motion hufvudsakligen åsyftade endast att bringa frågan om nya Civil-lagen till något resultat och bereda en utgångs-punkt för Ständerna till Lag-förslagets gillande elller förkastande] att, då Rikets Ständer redan år 1810 insett nödvändiglieten af den gamla lagens öfverseende och, i följd deraf, en Comité blifvit förordnad, som på förslaget nedlagt 16 års inöda, Herr Friherrn ej kunde dela den meningen, att förslagets granskning borde för alltid uppskjutas] att en otalig mängd af Författningar på Författnin-r gar och Förklaringar öfver Förklaringar blifvit en nödvändig följd af en hundra-årig Lag, af hvilket förhållande uppkommit stor, oreda, som behöfde aihjelpas; och att, om någon tjenligare utväg härtill] än den Herr Friherren föreslagit, blefve uppgifven, Hera; Friherrn vore benägen att den omfatta] l) af Herr Stråle, att, då han omtalat ide kunskaper, som Lagstiftaren borde ega,' han ej haft afseende på Rikets Ständer, utan på den, af hvilken Lagen skall författas] att; om vår nu gällande Lag blifvit styckevis granskad, den likväl icke blifvit styckevis; utanpå en gång, till efterlefnad antagen och utfärdad, hvilket skedde vid 1704 års Riks-; dag; och att det väl kunde gå an att granska en del af Lag-förslaget vid en Riksdag^ LagUtskottets Betänkande N.ö 'j\.
Detta förslag tyckes således vara en jemkning, en förmedling emellan de olika åsigterne. Då alla RiksSt:u förenat sig i beslutet, att representationen borde sammanföras på 2:ne kamrar, så finnes en ytterligare förmedling derutinnan, att den ena kammaren bildas genom samfällda val och den andra genom ståndsval. Jag har härmed icke sagt, alt jag skulle ovillkorligen hafva godkiint hvarken det ena eller det andra af dessa jemkningsföfslag; men, dä det åligger Const.Utsk. alt verkställa en sådan jemkning, så hade den bort försökas, ulan afseende på livad som var Coust.Utskis öfvertygelse i ämnet, endast med ögonen fästade på de beslut, som Const.Utsk. ifrån de särskilda RiksStm emottagit. Gr. Frölich har i sitt yttrande anlydl, hvilka misstankar ett beslut om återremiss skulle kunna kasta öfver Ståndet i sin helhet, eller åtminstone öfver de ledamöter, sorn tala för detsamma, att de icke skulle önska en representationsförändring, ehuru han derjemte tillagt, att han icke har för sådana afsigter misstänkt de ledamöter, som dittills uppträdt. Jag ber derföre alt fä fästa uppmärksamheten på de särskilda följder, som kunna uppstå genom en återremiss och genom eli bifall lill Const.- Utsk:s förslag, hvarigenom en votering i förstärkt Const.Utsk. skulle komma alt äga rum. I sednare fallet skulle vi komma att i förstärkt Const.Utsk. votera 0111 3:ne förslag, af hvilket intetdera är sådant, att det kan, med något hopp om framgång, blifva hvilande lill nästa riksdag. Följden deraf skulle således blifva, alt liden emellan riksdagarne användes å ömse sidor alt väcka svmpathier för det ena eller andra förslaget. 1 stället för alt discutera öfver det lämpligaste sältet för en representationsförändring, finge vi sannolikt en discussion riktad pä ali förkrossa eller ali upphöja den ena eller andra asiglen, och frågan klefve derigenom ingalunda utredd.
Sednast församlade pröfnings-komité bemödade sig likväl att häruti bereda någon jemnkning. Marieholm, i Skaraborgs Läns landskansli den 30 December 1852. Uti Mariestad . » Lidköping » Skara 1,283 Rrdr 15 sk. 1,654 » 43 » 694 » 24 » 404 » 32 » 303 » 24 » 576 » — » » Sköfde » H jo » Fahlköping A. P. SANDSTRÖMER. J. O. Hedenstierna. Sundberg. Berättelse öfver Skaraborgs hän för åren 1848—1850. 6 TABELL för Städernc Mariestads Stad. Hus och Tomter under äganderätt .. Dito som innehafvas såsom Ecklesiastika boställen. Dito till Fattighus och Lazaretts-Inrättningar Jord under äganderätt Tull-mjölqvarn Pappersbruk Boktryckerier Nybyggen Lidköping Stad. Hus och Tomter under äganderätt Dito som innehafvas såsom Ecklesiastika boställen Dito till Fattigoch Barnhus-Inrättningen Jord under äganderätt Dito till Ecklesiastika personer Dito till Civila Embetsman Husbehofs-vädermjölqvarnar Stampverk Personer, som ej höra till viss näring Skara Stad. Hus och Tomter under äganderätt Dito som innehafvas såsom Ecklesiastika boställen. Dito som innehafves af Civil Embetsman Dito som innehafvas af Domkyrkan och Skolverken Dito som innehafvas af Veterinär-Inrättningen Jord under äganderätt Dito till boställen Dito som innehafves af Domkyrkan och Skolverken Dito till Veterinär-Inrättningen Boktryckeri Sköfde Stad. E © 3:2 e-t* CD 2. JT* 2"* CJ3 Zi P s pr o Jord. pr >■ Summa Summa Summa Hus och Tomter, som under äganderätt innehafvas Dito såsom Ecklesiastika boställen Dito till Fattighusoch Barnhus-Inrättning
Människor tro visst, att man aldrig har annat att göra än att sitta på parad och ' ta emot ' dagen lång. » » Seså, nu ha de tråkiga visiterna återigen förstört hela min förmiddag! Hur skall jag nu hinna med det eller det, som så nödvändigt skulle gjorts i dag. » Och så vidare i all oändlighet, men vi måste nöja oss med detta; det är som man ser allt variationer i samma tonart. Visiterna tyckas ju ha en hel här af åklagare! Otaliga äro de » offer », som måste göra eller mottaga visiter. De, som älska dem, lära väl höra till fåtalet. Hvarför då ej i all rimlighets namn hellre » offra » visiterna? Äro de då så oundgängligen nödvändiga för nationens lycka och välfärd? Först och främst ur hygienisk synpunkt: nej — ty de äro orsaken till allsköns förkylning, för att nu ej tala om förstörda matsmältningsorgan, såsom en behållning af den omtyckta förmiddags trakteringen! Ur moralisk synpunkt: trefaldt nej — ty de spilla bort en dyrbar och oersättlig tid — dagens bästa arbetstimmar — göra vederbörande arbetsodugliga genom att alstra trötthet, leda och missnöje, tvinga till förställning och lismeri, bidraga i hög grad till spridande af skvaller och förtal, verka således med ett ord allmänt demoraliserande. Såsom en källa till mera ondt än mången anar anklagas visiterna sålunda på det hårdaste 1 Hvad är då att göra med en så samhällsfördärflig, af det obevekliga modet föreskrifven vana, mot hvilken ingen vågar försynda sig, ehuru de flesta kanske innerst uppresa sig däremot? Eller finns det tilläfventyrs någon, som vill taga visiternas försvar? Jag dristar nästan påstå, att alla deras försvarare i så fall skola vara att finna i deras led, hvilka aldrig fått lära sig att nyttigt uppfylla sin tid, utan tvärtom göra allt för att » döda » den, sådana, som ej kunna lefva utan ett visst dagligt mått af prat om andras eller sina egna angelägenheter. Men om nu visiterna af en mångtalig jury lifdömdes, hvem vågade vara skaprättare! Ty därtill erfordrades mer än en, de äro seglifvade, var säker på det.
Det är visserligen lofvärdt, att, till gagn för Efterkommande, upplifva Förfädernes glömda Minnen; men det åligger oss ock att sjelfve handla så, att äfven vi måtte synas Efterkommande minnesvärde. Jag har hört sägas, att man redan anslagit 4°o R:dr årligen i lön åt en Man, hvars åliggande det skulle vara att befatta sig med Isländska Manuscripters studium. Om denne mannens förmåga icke ännu skulle svara emot den befattning, som man uppdragit honom, vill det synas mig lämpligare att skicka Svensken till Island, än att hitkalla en Isländare, som förmodeligen här snart förlorar sin Isländska Natur. Af dessa skäl tillstyrker jag bifall åt det Alternativ, som föreslår att frågan måtte hvila till bättre tider. Herr Grejven och LandtMar skalken gjorde Proposition till bifall af det i SlatsUtskottets Utlåtande framställde första Alternativ, eller att, derest ifrågavarande öfversättning ej Den 2 Martil. 93 utan StatsVerkets betungande kunde företagas, dermed må böra till en lägligare tid uppskjutas. Ropades Ja jemte några Nej. Herr Adlerbeth, Jacob: Till svar på livad Herr Grefve von Schwerin anfört om uteblifna åtgärder under Konung Cari. XI, i afseende på främjandet af Kunskapen om Nordiska Fornåldern, anser jag mig böra erindra, att det var just under Konung Carl XI, som en stor del af våra Isländske Handskrifter samlades; att vi då ägde infödde Isländare lill Translatorer för det Nordiska Fornspråket, att flere af ifrågavarande Urkunder då utgåfvos, och att, med ett ord, de kraftigaste åtgärder då vidtogos till förmån för Fornforskningen, hvilken äfven under Konung Cajil XII:s Regering fortfor att njuta omvårdnad. Är det väl billigt att vi skola förblifva okunnige om innehållet af våra Nordiska Handskrifter, medan våra Grannar oafbrutit fortsätta granskningen af hvad de i detta afseende äga? Böra vi väl förkasta ett tillfälle, som nu erbjuder sig, att tillegna oss en Man, som äger den grundligaste kännedom af det ämne, hvarom här är fråga?
Raab begärda; hvarföre Hr Landtm, nu först hemställde, om R. o. Ad. behagade till contra-propos. vid den blifvande voteringen antaga afslag ä dea af Frih. Sprengtporten föreslagna §. 438 D c n i3 Mars f. ra. Ropades ja, blandade med ett och annat nej, hvarefter Hr Landtm, förklarade ja hafva öfverröstat nej. Upplästes till justering och godkändes följande volertsproposition : Den som bifaller Frih. Sprengtportens förslag till § i den af Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utskln föreslagna stadga 0111 fattigvården i Riket, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. ofvanstående förslag. Efter voteringens slut, hefunnos röslerne hafva utfallit, som följer: Ja — 65. Nej — 24. § 12. Hr von Hartmansdorff: Sedan genom den nu slutade voteringen Frih. Sprengtportens förslag blifvit antaget, så lärer denna § höra förfalla. Hr von Hohenhausen: Jag ser icke att det ena är en följd af det andra. Denna 12 § angår backslugusystemet; Frih. Sprengtportens förslag åter, som genom voteringen blifvit antaget, angår det fall, då fattigvården belastas med arbetsfolk, som bo i baracker och caserner. Jag tror alt denna § bör stå qvar, med undantag af orden ’’e 11 e r under andra villkor,” emedan dessa villkor betyda ingenting annat än att jordägaren tager in folk på sina ägor och söndrar sin jord; och huru lyda landshöfdingarnes berättelser i detta afseende? Jo, ätt ägarne lill jorden sluta med alt sjelfve gå ifrån alltsammans. Här står väl, att den, som upplåter sin jord under andra villkor un för jordafsöndringar är stadgadt, skall ansvara för den inrymde personens fattigförsörjning; men när han ingenting mera har att ansvara med, huru går det då?
Hade Alboin, hennes faders mördare, alltjemt för henne varit ett föremål för fasa, om hon än först genom den sistnämnda gräsligheten uppkallats till handling, då hade hennes patos varit mera rent och hon sjelf varit mera tragisk. Men att Hjärne icke funnit nödigt att så framställa henne, kommer deraf, att för honom det tragiska sammanfallit med begreppet om den eviga straffande rättfärdigheten. Karaktersteckningen är bättre än i skoldramerna, men ändock i väsentlig mån abstrakt. Rosimunda är en furie, först idel hämd, sedan idel magtlystnad och vällust. Helmiges är till en början den svärmiske älskaren, för hvilken ingenting i verlden har betydelse mer än hans kärlek; men sedan han sammanträffat med Rosimunda, nämner han icke mera ett ord om sin Diletta; ja i de monologer, deri han öfverlägger om sitt blifvande handlingssätt, förekommer ingenting om det, som några ögonblick förut varit hans lifs vällust. Dock kan man ej förneka att här finnas lyckliga bemödanden till en psykologisk teckning; redan de ofta förekommande monolog-öfverläggningar tvingade skalden att fördjupa sig i personernas inre, och hjertats rörelser äro ofta skildrade med mycken styrka och rik färgskiftning. Men tillräckligt djupt går icke skalden i sin teckning; han låter vanligen de handlande personerna framställa först alla skälen, som tala emot den handling, de ärna utföra, och sedan alla skälen för densamma samt derpå, sedan de vacklat en stund, bestämma sig för de sednare, om än de äro aldrig så underhaltiga. De förkasta det rätta, för att välja det fördelaktigaste; men alla de skenskäl, med hvilka menniskan älskar att narra sig sjelf för att inbilla sig att rätt och fördel sammanfalla, dem har Hjärne icke förstått att använda. Det är med grofva drag teckningen är gjord. Men det är icke endast franska utan äfven inhemska mönster, som vi igenkänna i ”Rosimunda.” Då i de franska styckena endast alexandrinen växlar med den 10-stafviga heroiska versen, så finna vi i ”Rosimunda” nästan lika rik omväxling af versarter som i Stjernhjelms balletter, och liksom Stjernhjelm älskar äfven
Cai valleri-Regemente på Lön anslaget, icke i någon måtto skall kunna jemföras med Öfverste-Lieutenants-boställen i allmänhet eller det Chefen för Första Lif-Grenadier-Regementet innehar, samt att under sökandens indelning jemväl skall saknas Capitaines-boställe, i Nåder tillägga honom en lämpelig lönförbättring, antingen på det sätt, att någotdera af de från Regementet indragne f. d. Ryttmästare-boställen Bleckenstad eller Stora Lund blefve åt honom upplåtet, eller ock genom contant tillökning af 500 R:dr årligen; och har E. K. M-, sedan Krigsoch Kammar Collegierne samt Stats-Conotiret öfver denna underdåniga an. sökning hörde blifvit, vid handlingarnes öfverg lemnande till Stats-Utskottet, i Nåder fästat Uti skottets uppmärksamhet på de skäl, som för den af Öfversten Hallencreutz sålunda sökte förbättring i dess lönevilkor förekommo. Efter öfvervägande af hvad i detta ämne anfordt blifvit, hafva Riksens Ständer, hvarken kunnat bifalla den af Öfversten Hallencreutz yttrade önskan, att ettdera af f. d. Rytimästare-bosläll lena Bleckenstad eller Stora Lund måtte honom tilldelas, helst Riksens Ständer anse det afkastningen af samma boställen bör till Stats-Verket ingå och att en sådan disposition alltså skulle åstadkomma en minskning i Staten? påräknade Underdåniga Skrifvelsir'. 101 inkomster,' eller funnit skäl, att bevilja något särskildt anslag å Stat till förbättring i Lör.en för Chefen vid adra Lif-Grenadier*Regementet. 15:0 Genom Remiss af den 6 Maji innevarande år, har E. K.
Slutligen har motionären upplyst, att, hvad staden Malmö serskildt anginge, för en Navigations-skolas inrättande derstädes 1,200 R:dr Banco redan blifvit sammanskjutne af enskilde, att dertill användas, med villkor likväl, att desse medel skola återbäras, i fall ändamålet att på stället erhålla en fullständig navigations-skola icke vinnes inom 2 eller 3 år, deraf det ena redan förflutit; att Kongl. Maj:t redan anvisat 1,000 R:dr Banco till instrumenter lör Skolan, att utgå af Handelsoch Sjöfarls-fonden, samt att således endast lönen för Lärarne 1,200 R:dr och ett tillskott för instrumenter och chartor af [,85o R:dr utöfver de redan anvisade medel, erfordrades för inrättandet af en Navigations-skola i Malmö stad; och har motiönären derföre yrkat, att, i händelse hans ofvan berörde förslag om fem Navigationsskolors inrättande ej vunne bifall, den del af förslaget måtte sättas i verkställighet, som åsyftade Navigations-undervisningen i Malmö, helst i annat fall en redan frivilligt erbjuden fond skulle gå förlorad för ändamålet. Derjemte har uti en af Herr Oxehufvud, G. A-, hos Högloft. Ridder-, skåpet och Adeln väckt, till Allmänna Besvärsoch Ekonomiäfvensom Bevillnings-Utskottet remitterad, motion, blifvit andraget, bland annat, att, ehuru skeppsförare-konsten, rätt utförd, fordrar en ganska mångsidig bildning, likväl någre undervisnings-anstaller för ändamålet ej blifvit inrättade, och sjömännens uppfostran lemnats ulan uppmärksamhet, likasom äfven förbisetts den deraf uppkommande osäkerhet för skeppsredare, befälhafvare och assuradeurer, äfvensom sjöfolkets osedlighet.
”Jag anhåller att få åberopa min, vid Banco-Utskoltets Betänkande N:o i5 afgifna reservation, med det tillägg, att, om räkne-enhetens namn blir på ett eller annat sätt förändradt ifrån det nuvarande af Riksdaler, jag i sådan händelse biträder det af Herr Gripenstedt framställda och af Herr Friherre fFrede understödda förslag, att den nya räkne-enheten må bestämmas till ^ af En Riksdaler i Silfver, efter i83o års myntfot, hvilken Riksdaler jag, enligt 1 § i myntbestämnings-lagen af den. Bih. till B. St. Fröt. 1844. 6 Sami. 1 AJd. 10 Häftet, 2 10 Banco-TJisko:tets Utlåtande N.-o 23. i Mars i83o, anser alltid böra bibehållas och uttryckas såsom grund för myntvärdet.” Uti denna reservation, liar Herr Friherre Stjernstedt; Jac. Theod, instämt. Af Herr Akerman, Fr.: ”Emot Utskottets beslut, så vidt derigenom be stämmes, att den föreslagna mynt-enheten, svarande emot En R:dr Riksgäld, skall kallas Riksdaler, utan något tillägg, utvisande dess skiljaktighet ifrån de, i öfrigt välbekanta, benämningarne: Specie-Riksdaler och Ranco-Riksdaler, får jag mig reservera. Otvifvelaktig! skall följden af denna underlåtenhet blifva: antingen att, då ordet Riksdaler förekommer under muntliga förhandlingar, man och man emellan, en förklaring erfordras för utredande af hvad slags Riksdaler, sorn egentligen menas, eller ock att ordet Riksgäld, sorn jag önskade för alltid kunde lemnäs åt glömskan, skall utgöra den nya Riksdalerns ständiga följeslagareJag föreslår alltså, i likhet med Banco-Utskottet vid sistlidne Riksdag, att myntenheten må benämnas Rikdaler kurant." Herrar Friherre Stjernstedt, Jac. Theod., Biskop Agardh, Lector Ekstrand, de Mare, Fuettander och Lindblad hafva uti denna reservation sig förenat.
Af hvad ofvan anfördt blifvit finner Utskottet tydligen framgå, att icke någon nedsättning af ifrågavarande taxebestämmelser kan ske utan bolagets medgifvande; och lärer bolaget säkerligen icke derpå ingå, förrän sådant med dess egen fördel öfverensstämmer eller måhända konkurrensen med de båda jernvägarne, den nordvestra stambanan genom Wermland samt Wenersborg-—Uddevalla-banan, kommer att föranleda kanalbolaget att till skäliga belopp nedsätta de taxebestämmelser, som ej kunna uthärda täflan med jernvägsfrakterna. Att emellertid nu, då Kongl. Maj:t så nyligen och af olika anledningar förehaft frågan om taxornas å kanal linien revidering och nedsättande, Rikets Ständer skulle genom en underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Maj:t ville ånyo taga samma fråga i öfvervägande, synes Utskottet mindre lämpligt; och hemställer Utskottet alltså, att förevarande motion icke må till någon åtgärd leda. föran - Stockholm den 1 Mars 1866. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JQ 67. 3 Reservation: Af Friherre Cederström, R.: “De af Utskottet anförda skäl, till stöd för motionens lemnande utan afseende, synas mig ej vara af den vigt, att de bordt föranleda ett sådant resultat. Motionen åsyftar en val behöflig lättnad i trafiken å den nuvarande enda stora förbindelse mellan Wenerns vidsträckta område och hafvet. De jernhanor, till hvilkas täflande inverkan, i afseende å framtida nedsättning af kanalfrakternas belopp, Utskottet hänvisar, äro ännu icke fullbordade, och innan en sådan täflan kan sägas till fullo hafva inträdt, har en dyrbar tid gått förlorad för ett önskvärdt ordnande af ifrågavarande angelägenhet, hvarunder fraktfarten fortfarande lider af de gällande taxebestämmelsernas menliga höjd. De nedsättningar, som egt rum, äro nemligen icke af någon nämnvärd betydenhet för rörelsen, enär de dels gälla jemförelsevis mindre vigtiga artiklar, dels icke på något verksamt sätt tillfredsställa behofvet.
Man påstår, att jordstyckenas olika godhet, det vill säga deras olika pruductionsförmåga , skall vara grunden för deras beskattning trien man vill ej. medge, att individens olika förmåga och tillgångar är rättvis grund för hans. beskattning — man är således billigare emot jorden, än mot menniskan, 5:0 Ar anmärlit, att de fleste ej kunna bestämt uppgöra sin behdllna inkomst, hvilken varierar genom missvä < ter, Bandtmannavarors fallna värden, m• m. pä f, det ena äret emot det andra, hvarä afseende bör göras, om rättvisa skall följas; men lindring kan alldrig ske under 5 procent af fastighetsvärdet och för ett Stigande, värde finnes ingen gräns efter detta Förslag, Att visserligen många finnas; sorn bestämdt kunna uppgifva sin behållna inkomst medgifves —■ och just derföre har det blifvit nödigt, att bestämma ett minimum, hvarunder behållen inkomst af fastighet i allmän. 92 Beviilnings-Ulskottets Betänk anden. het ej får beräknas, meri NB. förslaget innehåller (i 9 § af 3 Art,) bestämdt, att afseen» de skall göras på särdeles omständigheter eller olyckshändelser , då behållna inkomsten får derefter rättas, oell missväxter måste väl kornma under en af dessa rubriquer; således torde förra delen af denna anmärkning förfalla. För det stigande värdet åter, finnes, efter mitt begrepp, en lika oöfverstiglig, sorn säker gräns i v• rkiigheten, nemligen hvarje års behållna inkomst af egendomar och i möjligheten att årligen utdraga denna gränslinea, der den bör ligga, anser jag en stor förtjenst ligga hos Förslaget, då derigenom hvar och en kommer att betala iner eiler mindre, allt efter som han har mer eller mindre inkomst, och någon annan gräns för progressionen står ej tillsammans nied Förslagets esprit, så länge, någon gräns ej kan tänkas möjlig, att bestå för menuiskans bemödande att framskrida i allt, således äfven i välstånd.
Smältstycken,» bestämmes lill 1 R:dr 24 sk. per skeppund st. v., röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Stals-Vtskotlets Memorial, N:o 246. 11 Vinner Nej, bestämmes denna tull till 2 R:dr skeppundet st. v. Som denna omröstning, hvarvid en sedel blifvit kasserad, utfallit med 70 Ja och 48 Nej, hafva'Rikets Ständer alltså beslutat enligt Ja-propositionens innehåll. Den som godkänner Utskottets, af två Stånd gillade, förslag, att artikeln »Jern: smidt eller valsadt, Plåtar, oförtente,» skall indelas uti »J tum tjocka och deröfver,» och »under tum tjocka,» med införsels-tull å förra slaget af 3 R:dr 16 sk., och ådel sednare af 4 R.dr per skeppund st. v., röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer införsels-tullen för alla slag oförtente Plåtar att bestämmas till 5 R:dr skeppundet. st. v. Denna votering, hvarvid äfvenledes en sedel kasserats, bar utfallit med 70 Ja och 48 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionens innehåll. Den sorn bifaller Utskottets, af tre Stånd antagna, förslag, alt Kläder: gång-, cj specificerade, skola vid införsel förtullas med 50 procents förhöjning i den tull, som är bestämd för tyget, hvaraf persedeln hufvudsakligen består, löstalja ; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer denna tull alt utgå med 75 procent förhöjning i den lull, som är bestämd för tyget, hvaraf persedeln hufvudsakligen består. Denna omröstning har visat ett resultat af 93 Ja och 26 Nej; och hafva alltså Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionens innehåll.
Den nya Lånefonden hvarom ofvanföre är taladt: upptages här lill det belopp, hvartill den skall uppgå den 1 Januari 1823, för att motsvara de ibland skulderne upptagne, till Discontpapperens ersättande Transport 13,325,ooo 6,3oo,ooo 19,625,000 750,000 1,449,000 2,199,000 Transport utgifne, sedlarne, samt ersätta det som icke afskrifves af Disconternes nuvarande Creditiver ... Någon intrad af denne fond calculeras deremot ej, emedan den är särskilt upptagen i förslaget till Discontreglering. Efter de föreslagna vilkoren indrages och utsläppes genomdenna inrättning i3 procent af dess fond, hvilket efter den i Jan. i3a3 ger en intrad af 690,300. Den motsvaras, till dess, mer än fullkcmligt, af de intrader i allmänna verk, som genom FiiialDiscontern<s successiva indragning uppstå. Fastighetslån efter 1815 års method. Deras belopp skall, enligt Utskottens betänkande, vid slutet af 18:0 blifva 6,203,792; hvilket då 5oo,ooo årligen skola öka fonden, ocl dessutom så väl alla räntor på den förut varande, som alla afbetdningar, åter utlånas, ger lill belopp d. 3i Dec. 1818 omkring Intraden häraf är visserligen i sjelfva verket beräknad: för de gamla lånen efter beloppet vid 1814 års slu, förde sednare efter bokslutet för det år, du de utgåfvos; men upptages, för att ej, till obetydligt större riktighet, högst betydlgt försvåra calculen, då här i alla fall så mycket är provisionelt uppgifvit, för åren 1819 och 1820 till 6 procent på Capitalbeloppet vid årets början, eller Odlings Lånefonden Intraden deraf är för det närvarande 22 procent men synes böra reduceras till 12, derigenom, att af betalningen endast fixeras lill TV.del om året. Upptages alltså ..