Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
PrästeStånclet ar af Professor Geijer anfördt: att det så kallade MunicipalSystemet vore af sådan beskaffenhet, att det icke kunde blott och bart påbjudas, då det lmfvudsakligast berodde på god medborgerlig vilja, hvilken icke läte sig befalla, att, emedan Sverige ännu ägde mera Municipallnrättningar, än andre Europeiske länder, borde de ock med så mycken mer sorgfällighet vårdas, som tiden ingalunda vore för detta Systeme gynnande, enär allt ginge ut på centralisering och att göra det minsta bestyr till Statsbestyr: att under sådane förhållanden det syntes få Stats-Ut slottets oklokt, att indraga de obetydliga Statsbidrag som redan blifvit beviljade till Municipal-anstalternes upprätthållande , och utan hvilka de så mycket snarare skulle gå till undergång: att ibland andre vore äfven det ringa, som Staten bestode till Fjerdingsmans bättre aflöning i visse LundsOrter, der genom läge, befolkning oeh andie förhållanden Fjerdingsmännen hade mäst att göra: att frågan om en sådan förmåns åtnjutande väl kunde synas ringa i sig sjelf, men ej vo • re det genom den princip som derigenom uttalades; samt att i öfrigt det skulle medföra en menlig verkan på opinionen, att beröfva de fattige Fjerdingsmännen deras ringa lönevilkor i den s^und man be ■ sf % slote en nästan allmän löneförhöjning. Flere Ledamöter inom sistnämnde RiksStånd hafva häruti instämt; hvarjemte andre Ledamöter ansett Fjerdingsmännen antingen böra lönas öfver allt eller ock aflöningen afskaffas öfver allt; äfvensom Fjerdingsmanna-sysslandets utsträckning äfven till ägare af Frälsejord synts mindre lämpligt, så länge ännu icke all jord inom Fäderneslandet iklädt sig samma natur och alla häfdvunna prserogati ver såmedelst försvunnit. Hos H.
M:t att till Folkundervisningens befrämjande använda de besparingar, som å dessa anslag kunde uppkomma; och enär de förhållanden, som vid nästföregående riksdagar föranledt omförmälda statsbidrags medgifvande, sedermera icke undergått sådan förändring, som kan anses påkalla upphörandet eller nedsättning i beloppet af berörda årliga anslag, hafva Rikets Ständer till E. K. M:ts disposition å Riksgäldskontoret anvisat följande belopp, att fortfarande till och med det år, då nästa riksdag slutas, årligen, i mån af behofvet, utgå, nemligen: Expedilions-Utskottels Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o 445. 39 f a) till understöd för Foikskole-lärares aflöning inom de socknar, der, enligt E. K Mits Nådiga pröfning, statsbidrag för sådant ändamål, i följd af särskilda förhållanden, kan erfordras, 20,000 R:dr; b) till Seminarier för bildande af lärare vid Folkskolor 9,100 Ridr; och c) till stipendier för elever vid nämnde Seminarier, 12,000 R:dr; äfvensom Rikets Ständer bifallit E. K. Mits begäran, att till folkundervisningens befrämjande få använda de besparingar, som å de till nyssberörda trenne föremål äskade anslag kunna uppkomma. 3:o. Under förmälan hurusom det sätt, Grefve Thorsten Rudenschöld begagnat vid handbafvandet af folkskole-undervisningen inom Otterstads församling af Skaraborgs län, hvilket sätt så väl af enskilde för saken nitälskande personer, som af Skara konsistorium, blifvit väl vitsordadt, förenade de båda fördelarne att utsträcka undervisningen till en så omfattande krets sorn möjligt och att bereda de mera utmärkta lärjungarne en högre grad af bildning, än som i allmänhet i Folkskolan bibringades, hvadan E. K.
Sundhets-kollegiuin derom afgifva de berättelser, hvilka i författningarna äro eller varda föreskrifne m. m., allt efter serskild nådig instruktion; och hvad slutligen angår denne fältläkares lönevilkor, anser kollegium, med afseende på den trägna och oafbruina tjenstgöring, honom kommer att åligga, ordinarie lönen böra bestämmas lika med hvad öfver-faltläkaren vid flottan nu åtnjuter eller 1,200 R:dr årligen; jemte de serskildta förmåner, hvilka möjligen dermed äro förenade, såsom inqvarteringspenningar, eller fri honing m. m. 2:o Ej blott, såsom en oumbärlig befordringsgrad inom flottans läkare-korps och med afseende på önskvärd öfverensstämmelse mellan organisationen af denna och arméens läkare-stat, utan ock för sjukvårdens fullkomnande under fredstid samt för att vid inträffande krig cga att påräkna åtminstone några mera erfarne läkare för fyllande af de vigtigaste befattningarne vid sjukvården, anser kollegium att 3:ne regementsläkare-platser, nämligen 2:ne vid Carlskrona och en vid Stockholms station böra finnas, med enahanda tjenstskyldighet under fred, som för regements-läkarne nu är bestämd. Dessa läkares löner böra rättvisligen fastställas till lika belopp med hvad regements-läkaren i Carlskrona nu åtnjuter, eller 800 R:dr årligen, hvarjemte, på sätt för arméen i underdånighet är föreslaget, af regements-läkarne vid flottan, hvilka nu ega rang lika med kapiten-löjtnanter, den äldste i tjernsten må åtnjuta kapitens (majors) rang och vid tjenstgöring utom stationen deremot svarande aflöning, samt tillerkännas denna grad tillkommande pensionsrätt. 3:o Hvad angår bataljons-läkarne, för det närvarande 7 till antalet, åtnjuta dessa samtliga 400
Jag har visserligen varit af den meningen, att Staten icke bör bevilja ytterligare understöd för företag, åt hvilka, till följd af ett kontrakt, anslag redan äro medgifna. Men då R. o. Ad. vid afgörandet af de tvenne föreg:de Betanien skänkt ytterligare understöd åt tvenne bolag, det ena af 600,000 Rdr och det andra af 200,000 Rdr, så synes det mig icke rättvist att nu vägra 50,000 Rdr åt det ifrågav:de bolaget. Jag kan icke inse billigheten häri, och jag finner också af reservationen att förslaget fallit med blott en rösts pluralitet. Hvilket är det skäl, som StatsUtsk. anfört för afslag? Jo, att denna bana redan är fullbordad. Vi hafva derom blifvit uplysta på det sätt, att bolaget för att genast sätta trafiken i gång byggde en provisionel bro, i st. f. den bro, som rasade, och hvilken kostade 30,000 Rdr. Bolaget har för sin ansökning anfört ett skäl, som icke förut af något bolag blifvit åberopadt. De hafva talat om ökade kostnader, och det gäller äfven ifrågav:de bolag; men detta har dessutom haft en olycka, som icke drabbat de andra, nemi. att en dyrbar bro rasat. Det bör dessutom tagas i betraktande, att detta bolag var det första större sådant i Sverige, och den omständigheten att det satt vägen provisoriskt i farbart skick, bör väl icke utgöra något skäl att vägra detsamma ett begärdt understöd. Jag tror således för min del, att R. o. Ad. bör handla konseqvent, och kan icke annat än tillstyrka bifall till hvad Hr Montgommerie i detta afside föreslagit. Gr. Hamilton: Jemförelsen emellan det nu begärda understödet och de båda föreg:de är icke fullt riktig, i så fall, att det 352 Den 19 December. beviljade låne-understödet åt det sednast omnämnda bolaget gafs för en bana, sorn var dubbelt så dyrbar som den ursprungliga. Bolagets behof af understöd hade också icke upkommit till följd af den förökade arbetspersonalen, utan genom en förbättring i sjelfva arbetet.
Utskottets i 11 :te och 12:te punkterna afgifna förslag till voteringspropositioner återremitterades till Utskottet; och lade Ståndet till handlingarue Utskottets anmälanden i 6:te, 10:de, 14:de och 15:de punkterna. Dea 2 Maj. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid - föredragning af Viillofliga Borgare-Ståndets protokollsutdrag, JVs 194, för sistlidna gårdag, innefattande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig i Borgare-Ståndets beslut om Riks-Ståndens sammanträdande till gemensam öfverläggning rörande Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande JV2 5, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående förändring i grunderna för beväringsinrättningen samt om bildande af en landstorm; beslöt Ridderskapet och Adeln att antaga berörda inbjudning. S. D. Föredrogos Lag-Utskottets Bctänkanden och Memorialer: JVs 57, i anledning af väckta motioner om förändrade stadganden i afseende på böters förvandling. Återremitterades. v JV2 38, i anledning af väckta motioner om ändringar i konkurslagen. Bifölls. JV2 41, Pral. Utdrag den 2 Maj 1866- 273 JM 41, i anledning af äterremiss af Lag-Utskottets Betänkande JM 23, öfver väckt motion om förändrade föreskrifter i afseende på sättet för kommunikation af besvär, som blifvit till Hofrätt ingifna. Biföl/s. JM 44, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande JM 29, öfver väckt motion om ändring i kyrkolagens föreskrift rörande tiden lör barnaqvinnas kyrkogång. Ridderskapet och Adeln biföll det ifrågavarande förslaget. M 43, i anledning af väckt motion om ändring i lagens stadganden angå ende reseförbud för gäldenär. BifölU.
Utan att anse för nutidens presterskap behöflig, eller ens kanhända lämplig en fullkomlig likhet med den enkelhet uti seder och lefverne, som utmärkte den första kyrkans, torde dock mångå af de upraaningar och varningar, som uttalades, icke allenast af vår Frälsare, utan äfven af Apostlarne uti de ord, sora till dess lärare i deras bref voro ställda, ännu af vår kyrkas presterskap vara väl värda att ihågkommas och behjertas. Mera än några andra kalladt att verka lika mycket genom föresyn som lära, måste det äfven mera än andra vara vaksamt att undfly frestelsen, att icke sinnenas lätt tillfredsställda njutningar må småningom insmyga sitt gift uti själen, göra sinnet odågset, hjertat ljumt och kraften slö. Och är H. I. 16 24 2 Hen 19 November e. ni. detta uti allmänhet sanni, är frestelsen redan i och för sig svår, huru mycket svårare blifver den då icke att besegra, om man möter den med ett förut till dess emottagande beredt sinne. Och att så oftast torde vara förhållandet, har jag förut sökt framhålla vid skildringen af de många plågsamt sträfsamma år, presten hos oss vanligen har att genomgå. Då han efter dessa omsider upnår ett välstånd, efter hvilket mångårigt betryck drifvit honom att, slutligen kanhända framför allt annflt, sträfva, då han ser sig uti tillfälle att kunna bereda sig njutningar, hvilka långvariga umbäranden för honom gjort ännu mera lockande, fordras det en hög kraft, ett djupt kristligt sinne, om han skall bestå profvet, om själens jemnvigt skall kunna återställas, eller rättare, om hjertats fordom rena värma skall till nytt lif väckas, och nit och kraft åter nvstärkta framstå. Ur hvarje synpunkt blefve sålunda en jemnare fördelning af lönerna en vinning för presterskapet, för kyrkan. De höga lönerna behöfdes icke, att ojemnt och ofullständigt ersätta de otillräckliga, och presten kunde uteslutande egna sig åt sitt kall, oförtyngd af ekonomiska bekymmer, och icke, såsom nu, blottställd för både fattigdomens och öfverflödets frestelser.
Förordningen den 11 Juli 1862, rörande reglering af presterskapets löneinkomster; N:o 9, i fråga om postförvaltares arfvode för tidningars afsändande och utdelning; N:o 10, ang. upphäfvande af 84:de §:n i K. Förordningen den 6 September 1842, rörande truppers och persedlars fortskaflande; N:o 11, om ändring i K. Förordningen den 1 Oktober 1858, ang. tillverkning, vård och försäljning af krut; N:o 12, i ani. af K. Propos. om antagande af en författning ang. giftermål mellan kristen och mosaisk trosbekännare; samt N:o 13, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. ang. förnyande af Svensk myndighets beslut, som förlorat sin exsekutiva kraft i främmande stat. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:ts d. 3 o. 7 dennes på bordet lagde Utlåt. N:o 22, ang. Riksg.-Kont:s förvaltning under den tid, som förflutit sedan början af sislförflutna riksdag. Usta punkten, ang. det enl. riks-staten anvisade bidrag till Riksg.-Kont:s utgifter. Lades till handlingarne. 58 Den 10 Januari f. m. 2:dra punkten, ang. anskaffning af det till bestridande af kostnaderne för statens jernvägsbyggnader erforderliga lån. H. Exc. Hr Gr. Sparre, Gustaf Adolf: Det stränga bedömande, som 1860 års revisorer uttalat öfver fullmägtiges åtgärd att antaga ett gjordt anbud om konvertering till ett s. k. premielån af en del utaf det sednast upptagna utländska länet, — detta ogillande har ock Stats-Utsk:t uti dess nu föredragne punkt hufvudsakligen biträdt.
Sammanräknade beloppet af de medel, som årligen till riket influtit och derifrån till ut landet utgått, till följd af hypotheks-kassans och föreningarnes obligationsrörelse. XXIV. De belopp, beräknade i Riksdaler Riksmynt, hvilka till följd af hypotheks-kassans och hvarje serskild förenings obligationsrörelse årligen från utlandet till riket influtit och derifrån till utlandet utgått. XXV. Hypotheks-kassans och föreningarnes inoch utrikes begagnade kreditiv. XXVI. Af hypotheks-kassan och föreningarne upptagna andra lån än mot utgifna obligationer. XXVII. Hypotheks-kassans och föreningarnes utlåning på uppsägning eller kortare tid. Taft. I. Hypotheks-Föreningarnes ställning vid slutet af räkenskapsåret *) 1858. ö sf cg Kapital ännestå- ende hos banRabatt på uppTill delegarr för eiorde in O bligat) O ner. Tillgångar: 030 '-i g? Utestående amorterings! ånens primitiva belopp. Annan utlåning Upplupne räntor och förvaltningsbidrag m. m. Ofvertagne Inneliggande i Fastighet och På indrifning tagne amorteringslån, hvilken af låntagarne godtgöres. Summa. Skulder: )(:- S v e n s k a. c-f*~i 03 *~t t» pj: 5- sf ** 0 uppsägning. ) kirer eller inrättningar. egna obligationer. Kassan. inventarier. eller konkurs beroende. talningar med ränta. På uppsägning. Med amortering. Utländska. annan skuld. Öfriga, af föreningame särskildt meddelade, uppgifter sträcka sig i allmänhet till kalenderårets utgång. Eör de förändringar, som under tiden inträffat, redogöres här nedan. Uti dessa lånebelopp äro jemväl inräknade de s. k. reservfondslanen. 2) Smålands förening hade efter räkenskapsårets slut i amorteringslån utgifvit R:dr 30,415: 58. Dessa lån uppgingo således vid kalenderårets slut till sammanräknadt R:dr 15,252,248. 3) Inneliggande kassan hade hos föreningame ökats med sammanräknadt Hulr 20,496: 61. 4)
För att Sveriges stående armé, så väl den indelda, som värfvade, må kunna vinna den hildning, som stamtrupper böra ega, måste följande trenne väsendtliga åtgärder oundvikligen vidtagas, nemligen: l:o Instruktions-kompagnier införas vid indelda infanteriet, för att åstadkomma en nu saknad tillbörlig rekryt-undervisning; 2:o Regements-mötena vid indelda arméen erhålla den utsträckning, de, enligt gällande författningar, höra ega, men som nu ej kan ega rum, i följd af anslagens otillräcklighet; 3:o Införandet af ordentliga, i bestämd ordning återkommande, större öfnings-läger, dervid samtliga trupper af alla vapen lemnäs tillfälle att samlade vinna den slutbildningj utan hvilken de icke äro i krig användbare, om ock hvarje vapens serskilda hildning vore ändamålsenligt ordnad och tillbörligen vårdad. Om Instruktions-kompagnier vid Indelda Infanteriet. Då erkännas måste, att befälet vid så väl indelda infanteriet som cavalleriet har lika och all möda ospard att bibringa truppen all den duglighet i tjensten, som är möjlig att vinna med de vapenöfnings-tider och tillfällen, som under nuvarande förhållanden ega rum; så är det betydliga företräde härutinnan, som indelta cavalleriet eger framför infanteriet högst anmärkningsvärdt, helst då i betraktande tagas de större svårigheter, som möta vid en kavalleri-trupps danande, dervid omsorgerna måste delas och lika egnas ryttaren och hästen. Men denna märkliga skiljaktighet är lätt förklarad.
Jag hoppas dä kunna gifwa Ridderskapet och Adeln full uplysning pä bade de Angarius belägenhet, som hitintils lefwererat Ställets behof af Hö, simi om hwad anral af Den 27 Mars. 2141 af Pund hö hädanefter fordras för Stallen, hwari» genom förlusten, at genom ^uÄion upköpa Hö, sä», kerl blifwer mera synbar, samt således der proMeracls ^rrenclet i penningar i stället för Hö kanske betänkligare. Friherre Legerström, ^Lcob, anhöll, at Herr Landtmarstalken tacktes göra proposition pa betänkandet, med de af honom föresiagne för» ändringar, i hwilker fall han hoppades, at Herr Llorcisnstoipe ifrån sin begäran om upffof torde afstä. Detta medgafs af Herr deorgenstolpe, Hwarefter Herr Grefwen ochLandtmar» skalken gjorde proposition til bifall ä UrffotretS betänkande, med de förändringar som af Friherre Legerström blifwit förestagne, hwilken med Za be» swarades. Föredrogs a nyo Statssiltffottets den 26 Fe» bruarii ba bordet lagda lvlemorial, innehallande Utffottets utlåtande öfwer de anmärkningar, som wid dest betänkande, rörande LMimire-Skaterne til Lands och Sjös, blifwit gjorde, och blef hwar och en i detta lvlemorjal förekommande punÄ sär» skilt til pröfning företagen: Första ponten angående de af Stats-lltskottet föresiagne wista VacanLer wrd den indelta Armeen L fredlig tid. Friherre Legerström, stacob, willehem^ ställa, 1142 Den 27 Mars. stalla, om det icke wore lämpeligast, at under fredstid upläka Konst. Maj:r, at, efter öfwerenskornmelse med Noteoch Rusthållare, lampa desta Vac-mcei-.
Under de deremellan förflutna fyra åren skulle, om uppgifterne voro riktiga, utsädet i Länet hafva stigit hvad säd angår med 11 och beträffande potates med 32 procent, samt skörden hafva ökat sig i förra hänseendet med 27 och i det sednare med 45 procent, hvilka progressioner antyda på jordbrukets uppdrifning i en högst förvånande grad; men ehuru det måste med tillfredsställelse medgifvas, att denna vigtiga näring under sednare åren gjort vackra framsteg, både genom nya uppodlingar och genom fortgående spridning af bättre brukningsmethoder, är det likväl icke gerna möjligt, att dessa förbättringar i Länets jordbruk varit så omfattande och genomgripande, att de kunnat på endast fyra års tid åstadkomma 16* ofvanberörde högst betydliga tillökning i utsådda och skördade qvantiteter af säd och potates. Snarare måste antagas, att uppgifterne icke äro fullt tillförlitliga. Allmogen förer sällan noggranna anteckningar öfver skörd och utsäde samt är i allt fall med få undantag obenägen att härom lemna Statens tjenstemän riktiga upplysningar. Beräkningarne måste derföre i allmänhet grundas på lösa antaganden, som mera eller mindre aflägsna sig från verkliga förhållandet. I föregående underdåniga femårs-berättelse för detta Län äro giltige skäl framställde för den förmodan, att Länets jordbruk lemnat en vida högre produktion, än hvad då meddelade uppgifter antyda. På samma grund torde kunna antagas, att uppgifterne i detta hänseende för nu ifrågavarande tidrymd mera närma sig det rätta. Fördelar man på Länets 5,365 hemman de nu för utsäde och skörd beräknade qvantiteter, så visar det sig att på hvarje helt hemman i medeltal blifvit utsådt skördats Hvete ... — T:r 26i k:pr 4 T:r 15 k: pr. Råg 14 24| „ 78 5» — 99 Korn , . 9 >> 22 „ 46 2' 9> Hafre och Blandsäd 4 21 „ 25 — 99 Arter ... — 5» 22 „ . 3 15 99 Summa Säd 30 T:r 20 k:pr . 157 T:r — k:pr.
Sedan votering blifvit begärd, får jag hos Herr Grefven och LandtMarskalken hemställa, om icke antingen i Ja eller Nej-propositionen kunde alternativt uttryckas, att, i händelse gärden såsom liitlils kommer att utgöras, det matte vara jordbrukaren tillåtit, att, om lian behagar, aflemna Saltpetergärden in natura, och att han icke må blifva ovilkorligen förbunden att betala den med penningar, såsom Utskottet föreslagit. Jag önskar, att detta måtte i voteringsproposilionen inkomma. Friherre Cederström: Jag anhåller, att i det alternativ, som bibehåller saltpetergärden, måtte utsättas det vilkor, att Ridderskapet och Adeln särskilt skall besluta, till huru stor del städerne böra deruti deltaga, äfvensom huruvida den skall ensamt in natura lefvereras, eller få af den skattskyldige lösas efter bestämt pris. Detta vilkor önskar jag måtte inflyta, på det Utskottets förslag icke må bifallas belt enkelt, såsom det nu är, ty det svarar ej mot ändamålet. Herr Hjerta: Jag får fästa Ståndets uppmärksamhet uppå olämpligheten af att så krångligt behandla saken, som Friherre Cederström föreslagit. Man bör helt enkelt säga, alt saltpetergärden, sådan den nu utgår, skall upphöra, och att Rikets Ständer genom Bevillning åtaga sig att fylla behof - Den 28 Apr 11 e. m. 5y ven. Det ankommer då på Rikets Ständer, när Bevillningsgrunderne inkomma, att härom stadga så klokt som ske kan; då ar äfven Friherre Cederströms ändamål vunnet, eller att Regeringen måtte komma i tillfälle att uppköpa Saltpeter. Jag anhåller, att i Ja-propositionen få insatt det vilkor, som Herr Tham föreslagit, att, om gärden bibehålies, rättigheten, att få betala den in natura, äfven må bibehållas. Jag skulle tro, att en sådan optionsrätt tillhör Ja-propositionen, der bibehållandet yrkas, och föreslår, att den der må införas. Friherre Palmstjerna j Carl Otto:
Det luftiga och sväfvande i hennes natur hade nu öfvertaget och firade sin seger i kindens skära glöd och ögats drömlika förklaring. Sådan hon nu var, hade Otto sett henne en gång förut, men i drömmens svärmeri. Nu drömde han ... o nej ... han var beklagligtvis vaken. Hon såg händelsevis på honom, men ack, blicken trängde litet för djupt. Hans hjerta klappade våldsamt ... det kände han ej; det klappade ännu mera våldsamt ... då kände han det. Han fann nu, hvem han ville trycka till detta klappande hjerta, men han fann äfven, att han icke drömde; ack och ve, han fann, att han var vaken! Ett hårdt och obevekligt öde vill stundom så, att menniskan efter ett saligt ögonblick med förfärelse finner, att hon är vaken. Hon borde ju fröjdas deråt, hvarföre då förfäras! Kanske emedan ett sådant ögonblick är en vändpunkt i menniskans lefnadsbana och nya, okända trakter öppna sig för hennes syn ... okända trakter, stumma trakter, de der ingenting förtälja om sig, alldeles ingenting berätta huru det är att vara i dem, tysta som grafven om det mål, dit de föra. Kap. VII. Nätet knytes starkare. Följande morgon var icke vacker. Ingen sol, ingen fågelsång, blott storm och regn. Otto vaknade helt tidigt. Ovädret lät honom icke sofva längre, oaktadt han visst icke åtnjutit den nödiga hvilan. Men ovädret hade äfven bundsförvandter. Det första han tänkte var: ännu är hon här, och det fröjdade honom ovädret, ty sannolikt var, att hon skulle qvarstanna tills detta gått öfver. Han finge då ännu kanske många timmar se henne, tala med henne. Det andra han tänkte var: hon är här ännu och det smärtade honom. Aningen höll för honom sin spegel och visade det tillkommande. Han såg syner, hvilka förskräckte honom. Han fattade ett raskt beslut, det att fly hemmet, sålänge hon var der. Han hade redan länge ämnat företaga sig en jagtfärd, hvartill han anslagit mera än en dag. Nu kunde han ju anträda den.
M e n å andra sidan måste vi också lägga de unga kvinnor, som tänka blifva banbryterskor på detta område, en sak, eller rättare två, på hjärtat. D e t fordras god hälsa, o m I skolen lyckas. Ingen, som är nervös, kan ordentligt bestrida de viktiga och ansvarsfulla göromålen å ett apotek vid ofta inträffande tillfallen af brådska. O c h vidare fordras af Eder goda förkunskaper i de skolämnen, som ingå i den farmaceutiska bildningen. En studentska på latinlinien med öfverbetyg i botanik vore måhända lämpligast att skicka i spetsen, om hon för öfrigt har den erforderliga hälsan och jämnmodet. H o n skulle uog, om också kanske ej vid första försöket, lyckas erhålla plats å ett apotek, där hennes 3 elevår, den tyngsta delen af beredelsetiden, kunde g e - nom kongl. dispens förkortas, i den mån hennes förkunskaper öfverstego det föreskrifna, här ofvan omtalade minimum. O c h hade blott en kvinna med framgång försökt sig inom yrket, skulle snart flere följa i hennes spår. D å skulle ock de fördomar, som nu på åtskilliga håll och särskildt bland farmaceuterna, råda mot ifrågavarande reform, så småningom försvinna och den svenska kvinnan hafva visat, att hon förmår fylla de platser, dit hon sökt och erhållit tillträde, att hon förstår taga sitt nyvunna land i besittning. H. H. Lifvets Skiss af Ernst prosa. Lundquist. |e äldre herrarne hade dragit sig in i doktorns rum och sutfo nu vid virabordet. Jungfrun, som gick ute i salen och dukade till supén, uppfångade i förbifarten de kabbalistiska speltermerna, som trängde ut genom den öppna dörren, framslungade i en djupt allvarlig, betydelsefull ton, som om de utgjort lösningen på tillvarons gåtor. De unga höilo till i Ellis lilla flickrum, och fruarna sutto med sina handarbeten kring lampan i salongen. Midt upp i hofråttsrådinnan Askers långrandiga redogörelse för sista federationssammanträdet öppnades dörren till jungfruburen, och Elli kom inrusande, upphettad, med sprakande ögon och det svarta, kortklippta håret på ända. » Jag står inte ut längre 1 » utbrast hon.