Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Angående komiterades senare invandning mot kvinnans anvandning, den att hon ej kan n i ' den högre befordran som hennes manliga kamrater och att, detta måste verka hämmande. på hennes intresse, så tyckes saken vara lätt hjiilpt. eppna för henne tillfälle a t t nå denna hogre befordran, och hennes intresse skall vidgas, hennes arbetsförmåga vaxa i samma mån som hennes utsikter till bättre stallning ökas. - Komiterade draga emellertid en helt * annan slutsats ur sitt p %- stående. De vilja i stället bota missförhållandet genom att skjuta undan kvinnan på platser, dar arbetet är anda mer mekaniskt och intresselöst, dar löneförmånerna äro ändi ringare. Likaledes vilja de förvisa henne från alla de platser, livilkas skötande är förenadt med kontroll öfver andra tjänsteman och det oaktadt de började sitt anförande med att framhålla de kvinliga bankfunktion %rernas öfverlagsenhet framför de manliga i afseende p % redbarhet och pålitligliet. Nej, de komiterade måste nar de skrefvo ifrågavarande stycke, varit behärskade af en helt annan tankering an den de försökt uttrycka. De hafva tydligen varit besjälade af en kanske i nkgon mån berättigad fruktan för konkurrensen, en fruktan, som de dock icke haft mod att öppet uttala. ' Den svenska kvinnans ' deltagande i världsutstäliningen i Chicago 1893. Med hänvisning till en uppsats med ofvansthende titel i ett föregående häfte, få vi härmed meddela, att arbetet för den svenska kvinnans deltagande i Chicagoutställningen oafbrutet fortgått, ehuru den ursprungliga planen nagot förandrats. Svenska utstäiiningskomitén har nämligen ej ansett sig kunna bevilja damkomitdns ansökan om särskildt utrymme i den svenska afdelningen, ej heller ansökningen om penningeanslag, hvarföre damkomitdn sett sig föranlaten att endast emottaga sådana arbeten af särdeles framstående beskaffenhet, som äro afsedda för galleriet i s wo man ' s building,. I denna senare byggning har genom den allmänna utställningskomitdns försorg ett utrymme af 150 kvadratfot blifrit för de svenska utställarinnorna reserveradt. Insamlandet af de statistisk-litterära uppgifterna kommer att fortgå efter den därför antagna planen.
Rabatten, eller mellangift och provision för lånets anskaffande, jemte kostnaden för silfrets fria lefvererande i Banken, antingen transport och assurance m. m. af långifvaren eller af RiksgäldsContoiret besörjes, må ej öfverstiga åtta procent voterar: Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer tredje punkten i 64 H. >4* 2 1 2 Dcu 3 Mars e. m. Utskottets ofvanberorde Utlåtande, att erliålla följande lydelse: Rabatten eller mellangift och provision för lånets anskaffande, jemte kostnaden för si 1 frets fria lefvererande i Banken, antingen transport och assurance m. m. af långifvaren eller af RiksgäldsContoiret besötjes, må cj öfverstiga jern procent. Hvilken voterings-proposilion af Ridderskapet och Adelil godkändes, samt anslogs. Voteringen börjades klockan ett qvart till io; och befunnos efter voteringens slut kl. io om aftonen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 66. Nej — 6a. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det Ridderskapet och Adeln således beslutat, att rabatt eller mellangift och Provision för lånets anskaffande, jemte kostnaden för silfrets fria lefvererande i Banken, antingen transport och assurance m. m. af långifvaren eller af RiksgäldsContoiret besörjes, ej finge öfverstiga åtta procent. Den 3 Mars e. ni.
Maj t beredd, att till den föreslagna Comitén, lika med hvad i afseende på LagComitén ägt rum, kalla och belöna skickliga män, äfven från Landsorterna; och trodde StatsBeredningen någon annan inslruction icke böra ti! 1 en början lemnäs Gom* mitt"råd?, ån att, efter öfverläggning med 1,3 C ■ altéen, så vidt ske kunde, föreslå gränsen emelian de juridiska och ekonomiska angelägenheterna, samt i öfrigt til! Nådig pröfning uppgifva Förslag till förändring i Rikets Styrel verk, och den plan, efter hvilken Corn mi i terade an så ge ett ekonomiskt Lagverk böra utarbetas, och de grundsatser, som dervid forde följa , för att vinna det dermed päsvftade stora och vigtiga ändamål. Vid föredragningen häraf, förklarad* Kongl. Makt, på sätt. D*ss Nådiga Bref till StatsBeredningen af den 3 December 1812 innehåller, Sig Framdeles ?• iIja vara betänkt pä att förordna den af Riksens Ständer föreslagna Comité och dertill irtnäm a Ledamöter, hvilket likväl icke vunnit nå,von verkställighet innan Riksdagen år 1815 inföll, då Riksens Ständer åter förnyade sin u derdåniga anhållan om den of a föreslagna Comiténs förord, nanda, i ändamnl, som ordin lyda uti Riksdagsbeslutet: att utarbeta förslag till en allmän ny reglering af Statens Embeten och Tjenster, Tjänsters indragande, Tjenstemännens löningssätt och pensionerande samt befordringslagarnes förbättring.
Sparre hade föreslagit, att föredragningen af ifrågav:de Betänk, skulle ske punktvis, med iakttagande deraf, att ingressen till det af Utsk:t framställda författningsförslag skulle till pröfning förekomma först efter det förslagets samtliga §§ blifvit genomgångne och algjorde, äfvensom att K. o. Ad., för den händelse åtskilliga §§ i förslaget komrne att återremitteras, men andra åter bifölles, skulle lemna Utsk:t öppen rätt att, vid förslagets förnyade granskning, föreslå de jentkningar i afseende å redaktionen af de bifallne §§:ne, som kunde finnas behöfliga till följd af de förändringar, som de återremitterade §§:ne torde komma att undergå; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. behagade lemna sitt bifall till hvad sålunda föreslagits. Ropades ja. Till följd af detta beslut börjades föredragningen med: Utsk:ts förslag till ny författn. ang:de tillsyn å förmyndares förvaltning af omyndigs egendom. § 1- Hr von Ehrenheim, Per: I likhet med hvad som brukar ega rum eljest vid föredragningen af sådana Betänk:n som detta, förmodar jag att diskussionen kan få omfatta flera §§ än den, som särskildt är föredragen. Det är nemi. omöjligt att i ett sådant ärende skilja det ena från det andra. 1 ani. häraf tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., att det fattade beslutet om punktvis skeende föredragning af ifrågav:de Betänk, lika litet vid detta tillfälle som tillförene, då vidlyftiga förslag af R. o. Ad. behandlats, afsåge att inskränka hvar och en ledamots rätt att, derest han funne sådant nödigt, yttra sig antingen öfver förslaget i dess helhet eller andra delar deraf än den föredragne, utan endast begränsade rättigheten att framställa bestämda yrkanden till den del af förslaget, som blifvit till afgörande företagen. Hr von Ehrenheim: Denna författn. skiljer sig från den af 1861 hufvudsakligen deri, att den sednare ålägger domaren att upprätta förteckning öfver förmynderskap, hvaremot här föreslås att öfverflytta detta bestyr till gode männen.
Svar på återremiss Handlingar, Svenska skrifna eller tryckta, förbud mot utländska ords begagnande deri . „ äldre, hvilka röra Skäne, Halland, blekinge och Bohus län, om utbekom' mande af dem från Danska Arkivet Handtverkeri-arbetare: se Understöd. Handtcerkerier, se Fabriker. Handlverks-Föreningens Ombudsmani Stockholms packhus, anslag till allöning för ttandtoerks-mästare, oin upphörande af dc - rJd Sr"O N:o 2 ?a C/5 CJ > re • s. 3 2-S'^ 3 n ST D Ridd. o. Adeln. PresteBorgareståndet. Ju i a. a. 29 Aug. b. 14 Juni b. 14 Juni a. a. 13 Juli b. 14 Juui a. a. 6 Juli b. 14 Juni b. 14 Juni b. 14 Juui b. 22 Juni b. 26 Febr i. a. 15 April b. 1 Juli 5 Juli a. a. 2 Aug. b. 12 Febr. b. 22 April b. 16 Febr.
Be väringsoch utredningspersed lar Arbetens bedrifvande Bevillningsafdrag Remisslage Anmärkningsprocent Wisby Arbets-inrättning, årsanslag Diverse utgifter Balans till påföljande äret: I Af Styrelsens, den 30 December 1845, till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga Berättelse om fångvården i Riket för åren 1843 och 1844 hafva Revisorerne tagit kännedom. För år 1845 är ännu icke slik Berättelse aflåten. Det skulle, i Revisorernes tanke, vara af särdeles vigt, om Styrelsens Berättelse kunde för framtiden omfatta samma båda år, hvilkas redogörelse granskas af Rikets Ständers Revisorer, och alt denna Berättelse, såsom angående ett ämne, hvarpå allmänna uppmärksamheten är i hög grad fästad, blefve till trycket befordrad och med Postoch Inrikes-tidningar utdelad. §. 2. Sednast församlade Revisorer fästade uppmärksamhet derpå, att göromålen inom Styrelsen i sednare tider betydligt ökats: och att kontrollen öfver underlydande, i följd deraf, icke kunnat i allo nöjaktigt åstadkommas. Revisorerne hafva nu inhemtat, att, uppå anmälan af Styrelsen om behofvet af ökadt arbetsbiträde, Kongl. Majit, den 30 Ja - — 195 — nuari 1845, i nåder utfärdat en förnyad Interims-slat för densamma, slutande sig på 19,400 R:dr, hvarigenom lönerna i vissa grader förhöjdes och Styrelsens verksamhet i så måtto blef utvidgad, alt ett särskildt Revisions-kontor och ett Byggnads-kontor inrättades. Jemväl förordnades under samma dag Kapitenen i Armeen F. L. Flintberg, som erbjudit sig att tjenstgöra utan anspråk på lön eller arfvode, att under 2:ne månader, såsom extra Kamercil-ledamot, Styrelsen utan någon ersättning biträda, hvilket förordnande, den 7 April förlängdt tills vidare, af Kongl. Maj:t den 19:de påföljde Maj prolongerades till årets slut, hvarvid Flintberg tillädes ett arfvode af 1,800 R:dr om året, räknadt från och med berörde
I sådant fäll skickar nemi. pantlånaren den af honom förskotterade varan till assistansen för att derstädes för hans räkning belånas, hvarvid han ytterligare debiterar hvarje pant, den må vara af högt eller ringa värde, en belåningsafgift af 50 öre. Samma belopp betingar han sig för hvarje omsättning. Låtom oss nu vidare antaga, att den fattiga qvinnan först en vecka, sedan panten blifvit af pantlånaren skickad till assistansen, är i tillfälle att återlösa den. Huru hög ränta får hon då betala? Den gränsar sannerligen till det fabelaktiga. Först ränta och magasinshyra 12 öre, dertill belåningsafgiften 50 öre, summa 62 öre för 100 på en tid af en och en fjerdedels månad, hvilket, för år räknadt, utgör 595 procent, som pantlånaren stryker i sin ficka. På dessa orimliga vilkor utlemnar pantlånaren assistanssedeln, hvarefter den fattiga qvinnan får sjelf hemta panten å assistansen och ytterligare erlägga den derstädes stadgade afgiften, som dock i jemförelse härmed är en obetydlighet*). Att denna vidunderligt höga procentsiffra icke är diktad, utan grundad på verkliga fakta, kunna tusentals arbetarefamiljer bestyrka. Om någon frågar: huru har denna, så att säga, industrigren af det menskliga eländet uppkommit och huru uppehälles den, så svara vi: den är ett barn utaf lättjan och uppehälles genom åtskilliga kapitalisters snikenhet och begär efter slem vinning. De fleste pantlånare hafva nemligen från början varit drängar, betjenter och dylikt. Det är icke vår afsigt att säga detta såsom någon mot dem rigtad förebråelse. Bort det! Det vore för dem vida hederligare och mera aktningsbjudande, om de fortfarande förblifvit i dessa värf. När nu dessa personer efter några års tjenst samlat ett litet kapital, så tänka de: hvad behöfver jag mera släpa och träget arbeta, jag vill ha ett makligt lif; och så bli de pantlånare. Det är således i första rummet lättjan, som förmår dem att inträda på en sådan bana.
Och då man medgifvit verkligheten af en penningebrist, synes man äfven hafva medgifvit verkligheten af RörelseCapitalets otillräcklighet , emedan brist är motsatsen af tillräcklighet. Man har sagt oss, att ett oförsigtigt förökande af RörelseCapitalet vöre vådligt, emedan deraf skulle följa stegring i agio, stegring i varupriser, och ny penningebrist. Sjelfva det obestämda af ordet oförsigtigt förekommer här motsägelsen; ty man är icke berättigad Ml 364 Den 17 April, e, «/.' att dömma hvad den värde Talaren anser för oförsigtigt; men utan motsägelse till denna erinran, kunna tvänne andra erinringar fram* ställas, af lika rätt till'uppmärksamhet, i vår närvarande belägenhet; den ena: att till eli stor förökning i produetion fordras förökning i det RÖreise C, pital, som skall dertill gifva förlaget, samt att förökningen, i sig sjelf, aldrig är skadlig oftare, än 'densamma antingen Öfver stiger allmänna rörelsens behof, elter ock går fortare ån produetibnen ; och den andra: att varupriserna egentligen rätta sig efter varumängden. Desse grundsatser äga b°vis i vår egen erfarenhet Kan man väl säga, att den fördubbling af RörelseCapital, som år 1789 inträffade genom Riksgälds* Sedlarnes utgifvande, var för Nationen skadlig? Odlingen af våra fält, byggnaderna i våra Städer och utvidgandet af vår allmänna rörelse , tillvägabragt af RiksgäldsSedlarne, bevisar motsatsen. Vid 179 2 års Riksdag stodo RiksgäldsSedlarne vid 20 procents agio; och StäncLrne beslöto en ganska betydlig förökning i Rörelsekapitalet, dels genast till inlösen af KrigsCommissariatets Polletter, och dels successift till infriande af de så kallade Långråckarne; men agio nedföll likväl samma år till 10 procent, och bibehöll sig dervid under hela FörmyndareRegeringen. Vid 1809 års Riksdag förökades RörelseCapitalet ansenligt ; men rSto såldes likväl Rågen för nära hälften mindre, än året förut.
3 Reservation: af Herr Asker: »Till stöd för min, från Utskottets beslut afvikande mening åberopas hufvudsakligen: att då de förändringar, som Statsförfattningen under tidernas lopp undergått, tillintetgjort första grunden för bördsrättens uppkomst, sjelfva institutionen derigenom blifvit föråldrad; att säkraste beviset i fråga om det rätta eller orätta i dess fortfarande ligger i erfarenheten, som hos de flesta domare och sakförare visat det resultat, att bördsrätten i sednare tider endast undantagsvis, om ens någonsin, begagnats, då icke egennyttan eller vinstbegäret derigenom befrämjats; att rättsprincipen fordrar oantastelighet af ett, på god tro förvärfvadt och andras rätt icke förnärmande laga fång; att osäkerheten i eganderätten under laga ståndstiden menligt motverkar de fördelar i odlingsväg och annan industri, som eljest till samhällets och den enskildes båtnad kunnat vinnas; att mångfaldiga köp varit åtföljde af bördemännens prejerier för att nedmuta deras lösningsanspråk; och att det vore lagstiftaren mindre värdigt att genom bibehållande af en föråldrad institution, deraf numera endast missbruken i vanligaste fall återstå, gifva näring åt en af de sämsta bland menskliga passionerna: begäret efter slem vinning. af Herr IVetterberg, som instämt i förestående särskilda mening. STOCKHOLM, tryckt hos Rudolf Wall, 1854. Lay-Utskottels Betänkande, S:o 13. 1 N:o 13. Ank. (ill Exp.-Ulsk. d. 7 Mars 7854, kl. 2 c. ni. Betänkande, i anledning af väckta motioner angående upphörande af bördsrätten i stad. lii nästföfegående betänkande, innefattande Lag-Utskottets yttrande öfver en af Riksdagsfullmäktige!) Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län gjord framställning om afskaffände af rättigheten au börda arfvejord å landet, bär Utskottet (illkännagifvit, att den af bemälde motionär i sammanhang dermed väckta, samt. inom Vällofl.
Bör hwarje utlärd Manufakturist som ar Swenff född, och som jemte ett oafdrulit dygdigt och ordentligt uppförande tillika kan uppte en mera än wänlig ädagalagd flit, skicklighet, och arbets-sörmäga enär han etablerar sig, as Manufaktur - Diskonten njuta ett wihk förskotts Capital pä s ärs tid, utom ränta. 8:0 Enär Fabriks-Societeten öfwer hela Riket i god tid blifwit hörd, men den icke kunnat ätaga sig att inom den bestämda tiden lefwerera de partier af gröfwa Kläden som Kronan för Armeens behof har af nöden, sa bör det wara Kronan och ingen annan, införskrifningen af den delen som inom Landet icke kan tillwerkas, ensamt öfwerlatit. 9:0 Bör det wara hwarje inom Swerige boende Medborgare utan afseende af hwad för annan Nation han mä härstamma, endast han till Kongl. Magt "och Kronan Skatt erlägger, den tstlätelsen öppen lemnad, alt utan allt siazs answar inom en wih förefkrifwcn tid kunna uppgifwa allt hwad utaf Utländsk förbudit Gods han för det närwarande har i sine Lager, efter hwilken uppgift Kongl. Maj:t i Nader täcktes högst upplyst pröfwa, huruwida det samma antingen, mot hög Tull-asglfts erläggande, i Riket ma fä qwarblifwa, eller om wära egna Fabrikers sjelfbeständ gör det till en nödwändighet att de erporceras pä sätt och med de formaliteter föreskrifwit är.
Utskot» tets pä bordet lagda Utlätande af den 2 i denns mänad öfwer Majorens von Kruus's till Högloft. Ridderskapet och Adeln ingifne och remitterade Memorial, angäende medel att lätta och. försäkra taxeringen, och uppbörden af den Bewillning, Officerare och Tjenstemän wid Regementerne böra erlägga p och blef samma Utlätande, innefattande ett tillägg wid slutet af 6. Mom. g. §. 3- Art. af Bewillnings. Förordningen, . i allt. godkändt. vr supr». Lx ?rotoco!Io bLbrisl Öäwsoo.. Utdrag af Protocollet, hället HoS Bonde-Ständet wid Urtima Riksdagen i Orebro den n October 1810» <S. D. §fter det Bewillnings. Utskottets den 2 dennes meddelade utlätande öfwer Borgmäsiar neS - roven n October. neS Palmborgs, Nensens och Ullbergs samt Brukspatronen Bjuhrs gjorde anhällan, att den förskoning i Bewillningen, som wid sista Riksdag blifwit förunnad Städerne Uddewalla, Ämäl, Upsala och Ostersund samt Jnwänarena i Westerbotten och den norr om Öre Elf bcläg. ne del af Nordmalings Socken, mätte till nästa Riksdag fortfara, nu ä nyo föredragits, bifölls samma Utlätande af Bonde. Ständet. sä att förrnämde Städers och Orters Inbyggare skulle njuta till godo den förskoning dem, i 8, 9, ro. och 11. Mom. 4. §. i. Arr. af Bewillnings. Förordningen, wore tillsagd till nästa Riksdag. ruxr». blx ?rotocolis Lsbriel Öämarm.
Efter Stjernströms död lämnade hon denna scen, debuterade på Dramatiska teatern i två roller, båda två lika litet lämpliga för hennes artistiska temperament som hennes första debutroll i Stockholm varit: som prinsessan Agnes i » Dagvård Frey » och som den stolta unga fröken Marguerite i » En fattig ung mans äfventyr ». Publiken var temligen kallsinnig — man hade i allt för godt minne Gurli Åbergs och fru Hwassers helgjutna prestationer i samma roller. Och så återvände fru Dorsch-Bosin till Nya teatern och blef i ett par spelar dess primadonna, till dess hon 1 8 8 1 blef erbjuden den anställning vid Dramatiska teatern, hon förgäfves eftersträfvat. Efter att i flere år ha varit en bland de mest använda af denna scens förmågor återvände hon 1 8 8 9 för ett år till Nya teatern och har nu senast under spelåret 1 8 9 1 — 9 2 tillhört K. operans dramatiska sällskap. ginnan i Paillerons » Sällskap där man har tråkigt ». Hon har fört den moderna kvinnans talan i fru Lefflers » Sanna kvinnor », i fru Agrells » Räddad » och » Dömd », och hon har i Strindbergs » Fordringsägare » gifvit en i allo öfverlägsen bild af kvinnlig vampyr utan hjärta och utan samvete — en upp gift, som hon löste på ett så rent af enastående genialiskt sätt, att det må beklagas, att hon ej fått tillfälle att gifva lif äfven åt den kvinnliga demonen i samme författares » Fadern ». Den egenskap, som dominerar i hennes konstnärslynne, är intelligensen. Hennes scenvana, hennes förstånd oeh viljekraft ha låtit henne lyckas i roller af sinsemellan mycket olikartadt slag. Hon har spelat naiva unga flickor — det var ej mer än ett par år sedan hon i » Jane Eyre » förekom i skolflickans korta klädning — och sköna guldlockiga riddardöttrar, som svärma vid lutan och höfviskt skämta med unga ridderliga kavaljerer. Hon har uppträdt som bondflicka, som societetsflicka, som halfgammal mamma och som hvithårig mormor. Men aldrig har hon så varit inne i sin uppgift, som då hon fått framställa sega, viljekraftiga, rufvande karaktärer.
Fullmägtige skulle vilja begagna densamma till hinder för Creditivets användande till Spannemålsinköp i bördiga år; så måste jag väl ej sakna skäl till yrkandet, att åt Kongl. Majrt måtte öfverlåtas att bestämma sättet och tiden för Creditivets begagnande till Spannemåls anskaffande. — Man bar här sagt, att uppoffringar och förluster å Statens sida skola blifva en följd af mitt förslags antagande. Jag tror förhållandet blifva tvertom. Just genom Spannernålens uppköpande och utborgande för höga priser är det, sorn Staten blifvit tvungen att göra uppoffringar och afskrifva fordringar bos undsättningstagare, såsom vid denna Riksdag skett. Dessa afskrifningar skulle deremot sällan behöfts, om säden varit köpt i goda år och således kunnat säljas för vida bättre pris. — Man åberopar äfven, att enskilde tillgångar finnas till sådane Spannemålsuppköp och upplag; men det är just desse som saknas och 06 H. 8* Den [5 Mars f. m. långt härefter skola brista, nemligen så väl Capitaler som Spannemålsupplag, när missväxt påkommer. Desto angelägnare är det, att Statens tillgångar på undsättningsSpannemål ökas genom uppköp under bördiga år, helst då Spannemål finnes i ymnighet i en del provincer, men brister i andra. Det är sådant jag åsyftar med mitt förslag; och jag kan ej afstå från min anhållan, att derå få proposition framstäld. Grefve Björnstjerna: I anledning al Grefve Adelsvärds yttrande nödsakas jag än en gång besvära Ridderskapet och Adeln med några ord. Grefven tror, att jag gjort en ny motion i ämnet. Jag hemställer deremot till Ridderskapet och Adeln, om jag icke tvertom sagt, det jag finner saken nu ej kunna hjelpas, sedan tre Stånd redan fattat sitt beslut. Jag har blott gjort ett försök att leda Ridderskapet och Adeln till sundare principer i ämnet. Herr Tham: Jag har begärt ordet endast för att förekomma en misstydning, som Herr Munck af Rosenschöld sökt gifva de tre andre Ståndens beslut i denna sak.
Forfattcwiman af den uppsats, hvarur vi anf ort ofvanstbende, sager sig for ofrigt af Bryssellcongressen ytterligare viwa starkt i. den bsikten, att kvimofrbgaa for n8rvarande sonderf aller i foljande viktiga punlrter: b i n n a n s rattsliga stiillkng, secllighetsfybgan och arbetarefrfigan. Den riittsliga stgllningen Qter utmynnai: i rostriittsfr8- glan; sedlighetsfrkgan i afslcaffandet af dubbelmoralen och uppndendet af Irvinnans elronomislra sj&amp;lfstandighet; arbetarefrbgan dter arsatt betralcta i alln dess olika faser: reglering af loneoch arbetstidsforhtlllanden, arbetareskyddslagstiftning, konlzurensfrBgan, organisation och fackforeningar m. m. Frn Cauer slutar sitt intressanta bref, hva1: i Bfven n&amp;gra ord agnas i t de intryck af mfingahaada slag, som vistelsen i en pti sevardheter sb rik stad som Bryssel mfiste erbjnda, nied foljande beaktansvkda ord: dXongressen i Bryssel har gifvit inig mycket att tanka pH. h e r h ~ r jag liirt rnig hur ett dylikt mote b6r vara och icke bor vara. Mla fraser i I~vinnofr3igen gora pi % dess nuvarai-ande st8ndgunkt endast intryclr af karrikatyr; alla foreningsredogorelser verka torrn och trottande; hvarje angrepp pB m&amp;nnen st81nma dessa ej mildare och gora oss ej gladare. Framfor sllt gBller det att vara Iwitiska mot oss sjalfva, kritiska p&amp; vAra verlz och v&amp;rt mpptrgclande, h5nsynslost Icritislra. Det 81: allt for mycket som st&amp;r pQ spel for oss.