Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lika bestört som den stackars Lovisa, men troende genast att det var ett litet skämt af denna, som medan hon sof lagt det vackra barnet der, ehuru mamsell Lovisa aldrig i sin lefnad varit fallen för dylikt, eller någonsin, icke ens i sin ungdom, gjort sig skyldig till något upptåg, – sade hon, halft leende och halft missnöjd: – Hvar har barnet kommit ifrån? – Hvar har barnet kommit ifrån, – upprepade mamsell Lovisa mekaniskt, – det är då inte prostinnans? – Mitt! – sade prostinnan, med en röst som stridde mellan förvåning och vrede öfver mamsell Lovisas besynnerliga och opassande skämt. Och då denna blott teg och betraktade henne med en dum uppsyn, fortfor hon, allt mer och mer missnöjd: – Yrar du, Lovisa, eller är det din mening att gyckla med mig på detta obehöriga sätt? du har väl lagt hit den lilla stackarn medan jag sof? – fortfor hon, då hon på Lovisas ansigte såg, att hon snarare yrade än skämtade. –Himlen bevare mig, skulle jag lagt hit barnet, jag vet inte det ringaste derom; jag trodde – Gud förlåte mig mina stora synder – att prostinnan, att att Herre min Gud – att det var prostinnans eget – stammade hon, med den ömkligaste och enfaldigaste ton och uppsyn i verlden. – Är det möjligt att du kunde vara så enfaldig och ogudaktig jag, som varit enka i sexton år, hvar i Guds namn skulle jag fått barnet ifrån? – sade prostinnan högtidligt, med förnärmad ton, då hon såg af den stackars mamsellens förbryllade utseende att hon talte sanning. – Ja, herre Gud det är sannt, men hur har det då kommit hit? – sade Lovisa villrådig och ångrande. – Har ingen varit inne här? – frågade prostinnan uppstigande. – Ingen menniska; hur skulle de kunnat öppna dörren, som jag tog nyckeln ur, och som ännu hänger der på låset? – Men någon måste ha’ varit här ändå, barnet kunde inte sjelf gått hit. – Nej det är väl aldrig möjligt, ty det ser helt spädt ut, – sade mamsell Lovisa enfaldigt. – Ja visst, någon har således lagt hit det.
Utom den Nävigstions-Act, sorn under deri i o November i 7 2$ utfärdades, känd under benämning at ProductPlacatet, hafva tid efter annan en mängd Författningar än till införsel förbudet flerfalldiga utländska varor, än åter med betydligen högre um-' gälder och Tull-afgifter besväTat utländska fartyg, så vid varors insom utförselj allt i den omisskännaliga afsigt att befordra den activa handeln, och, med användande af det så kallad© mercantila Systemet, njuta handelns fördelar, utan att medgifva vilkoten för densamma och genom tvång skörda de frugter, som endast skänkas, genom ett friare utbyte af Nationernes producter. Också äro vid de tvänne föregående Riksdagarne hernställningar gjorde om <1 et så kallade Product Placafets. upphafvande eller hvilande, och en lika frihet äskad för utländske som inhemske fartyg, att till Riket införa utländske och derifrån utföra Svenske producter; såsom skäl hvarföre är anfördr, att Riket befunnit sig i en tryckande urtderbalance, sorn endast kan, genom ett utvidgande af inhemska producterne och en fri afsättning af Landets tillverkningar, skyndsamt undanrödjas; att flere städer i Riket icke drifva någon activ sjöfart, och att, om utlandningar förunnas, att från sjöstäderne utföra inhemska producter, såsom Stångjern och Skogseffecter, måste Landtmannen derigenom tillskyndas en vida högre betalning, än om städernes Handlande få åt sig öfverleronadt, att utstaka priset å dessa varor.
Berörde lagrum stadgar för närvarande, ati, vid kyrko-byggnad och hvad dertill hörer, — hvaruti alle, som i socknen bo, äro skyldige att deltaga, — byggningsvirke, körslor och andra kostnader skola utgöras efter hemmantalet, men dagsverken efter matlag; i sammanhang hvarmed föreskrifves: »Innan något i thy mål företages, skola socknemännen kallas tillhopa, att derom samrådas och sig förena.» Till stöd för den föreslagna förändrin gen har motionären anfort, att utgörandet af dagsverken skulle vara en »personel tjenst», men körslor och andra omkostnader deremot vara lagda på förmögenheten och rättas efter denna, hvadan det vore obilligt, att en fattig backstugusittare, hvars enda tillgång vore bans egen arbetskraft, skulle till ifrågavarande ändamål utgöra dagsverken lika med egaren till ett stort gods, hvilken förfogade öfver en mängd personers armar; samt att stadgandet Sammans. Lagsamt Allm. Besvoch Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 8. 3 alltså borde förändras, äfven om detsammas tillämpning egde rum på ett sätt, der billigheten mera afsåges. Den i omförmälda lagrum uttryckta grund, efter hvilken alle skola uti ifrågavarande byggnads-skyldighet med dagsverken deltaga, ansåg Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottet vid sistlidne riksdag leda till en jemnare fördelning af denna skyldighets fullgörande, än om sådant skulle ske efter hemmantalsberäkning, helst det vore med billighet öfverensstämmande, att sådana å landet bosatta personer, hvilka kunna anses icke hafva annat att lemna till hjelp, än sina arbetskrafter, äfven få prestera dessa.
Utskotten föreslagit; ty den innebär jn en anhållan, att Kongl, Maj:t måtte ålägga vissa egendomshafvare att bevisa sin eganderätt? Det är ju att inqvisitorisk omvända den vanliga och rätta ordningen, sorn bjuder, att hvarje innehafvare bör orubbad förblifva i sin besittning, intilldess någon annan styrker sig äga bättre rätt? Med samma skäl som Riksens Ständer skulle anhålla om en sådan Författning, angående Kyrkohemmanet! i Halland, skulle de äfven kunna begära, att ingen Adelsman i Halland finge bortarrendera sina innehafvande hemman förr, än han styrkt sig vara ägare dertill? Då en hvar inser olämpligheten häraf, så lärer man äfven finna, alt saken är af beskaffenhet, att endast höra till vederbörande Embelsmyndigbeters handläggning. Antingen den då slutligen afgöres i Högste Domstolen eller i StatsRådet; så finnes en OpinionsNämnd för att bortvotera det JustitieeRåd, eller RiksRätt lör att sakfälla den Konungens Rådgifvare, som icke fullgjort sin skyldighet. Att behandla denna egande - Ilo Den io September f. m. rätts-fråga på annat sätt, än alla andra frågor af enahanda beskaffenhet, är ett bestämdt ingripande i eganderätten, den må tillhöra Kronan eller Presterskapet. Jag tillstyrker derföre afslag å Betänkandet. Herr Cederschöld: Jag instämmer fullkomligt med min värde vän, som näst före mig yttrat sig, att det tillkommer Domstolarne, och icke Rikets Ständer, att pröfva denna fråga. Men så vidt jag kunnat fatta, åsyftar just Utskottens Förslag, att eganderätts-frågan bör pröfvas i den ordning Lag stadgar. Det är således af de premisser Herr von Hartmansdorff anfört, som jag drager den slutsats, att Betänkandet bör bifallas. Friherre Palmstjerna:
Hå hå, Antti! nu ska här sopas och tvättas och fejas, och ungarne ska veta att de ha mor sin i stugan! Och med den här ugnsrakan så skall esten sopas ur huset. Och tomten skall ha gröt hvareviga söndag. Och gud nåde mig om jag skall annat än vara glad och lustig hvar enda dag och hålla ihop med dig, mannen min. Och hvarenda qväll så skall jag be Gud att hintar patron. Hej ohoj! nu skall du ha kaffe. För en sådan födelsedag som i dag ha vi aldrig förr firat! Medan hon stökade derinne, gick han ut, med tillstymmelsen af ett leende på läpparne. Men med det lingula håret burrigt och fullt af dam, kröp der fram bakom sängen först lille Heikkis hufvud, och så hela hans späda, hvitklädda figur. Han rynkade pannan som af missnöje, och då han kilade ut genom dörren, knöt han näfven med passionerad kraft och upprepade sakta moderns ord, endast med mer eftertryck och innerlighet: »ja, ja, vi ska be Gud att hin tar patron!» Men Peltonen, som derute gick till sitt arbete, blickade än en gång med en tacksam blick tillbaka till det lilla huset. Det tycktes honom i detta ögonblick som hade han lemnat en kyrka, stor och hög, en kyrka, den vackraste han visste, en kyrka der han hädanefter kunde bedja hur ofta han ville och der verldens skönaste orgel spelade upp heliga psalmer till Guds lof. Det var hans kyrka. Hans eget älskade, fattiga, men nu så lyckliga hem. Den sköna dagen led redan. Solens strålar voro mattare och skuggorna längre, när patron med sin gäst och barnen landstego samt begynte klättra uppför den eländiga stigen framåt strandparken. Löjtnant Stål var idel förtjusning öfver Hvitö vackra stränder och höga, skogbevuxna berg, medan patronen sjelf gick der sur och tvär och drog sina mungipor så långt ner han kunde.
Prisskilnad för å auction försåld afradsspanmål. <— 16.— 40:de penningen af Boskapsskatten i Strengnäs Stad. fl2; 7.— Orätt debiterad skogsrecognition af Krämbohls Bruk i Bergsfögderiet. Gottlands Län Calmar Jönköpings Malmöhus Götheborgs Elfsborgs Skaraborgs Jemtlands Westerbottens Summa Omslut. Hvarifrån afgår och påföres: Ödes Hemman och Räntor: För Fattigdom: Markegängsvärde. T:r. kpr. — Utgör hyra för en gårdstomt tillhörig LandtRänteriet, hvilken tomt år j 1837 blifvit under andra vilkor upplåten. [— 20. •— Räntan af en utdömd sågqvarn i Älästerby Socken. j20: 18. — Prisskilnad för å auction försåld spanmål. 1 2: 12. — Räntan för 2:ne raserade väderqvarnar. En månads för högt påförd ränta å Gislaveds sigtmäldsqvarn. f 6: 45. 4. Ränta af en vadmalsstamp vid hemmanet Hagetorp i Oxie Härad, hvil' ken stamp ej kunnat för vattenbrist drifvas. - 24. — En del af räntan för Häneröds qvarn, såsom på Rusthållet indeld, och bör från den öfriga räntan å qvarnen afdragas, enligt Kongl. KammarCollegii Utslag den 16 Juni 1825. Räntor, som dels äro orätt debiterade och dels för bristande tillgång ej kunnat utgå. Ränta och KronoTionde af Krono-lägenheten Lindholmen på förra Allmänningen Fägredsmoen, hvilken lägenhet är öde. {2: 13. 3. — •— Räntan af förra Skogvaktarebostället J mantal Höglid i Lerdala Socken, afkortad i följd af innehafvarens fattigdom. 11: 37. 2. Ränta, som redovisas i vederbörande Regementsskrifvares räkning. {Räntor å åtskilliga lägenheter, för erläggande hvaraf befrielse erhållits genom serskilda Utslag. För högt beräknad ränta af en lägenhet och en tullmjölqvarn. ISO: - Hvartill kommer från:
Begåfvad med ett förträffligt röstmateriel, hvilket under, som det tyckes, god ledning utvecklats, lyckades den unga sångerskan gifva en ganska god tolkning af den tacksamma, men rätt maktpåliggande rollen. Stämman är klangfull och hög samt väl egaliserad. Idun Stockholm, Oernandts N:r 27 (185) Prenumerationspris Fredagen den 3 juli 1891. pr ur: I d u n m e d Modetidning och kolorerade planscher k r. 8: — I d u n m. pl. &gt; 6: 50 Idun ensam - • i: — Byrå: H a m n g a t a n 1 6, 2Va (midt för Kungsträdgården.) P r e n u m e r. Från II. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas å b y r å n k l. Allm. Telef. (vid kompletteringar). utställningarna ä r a läsarinna, vill du i dag åter beskära oss äran o c h nöjet af att en stund få tjänstgöra som eder ciceron på den vackra konstslöjdutställningen i Slöjdskolans hus i G ö t e b o r g, så vända vi oss denna gång till den andra stora gruppen af textil kvinnoslöjd och m ö - ta då äfven nu en gammal aktad o c h kär stockholmsbekant som representant för densamma, näml. föreningen » Handarbetets vänner ». - r a d. i Göteborg. " Handarbetets vänners "; utställning. betets vänners synnerligen lyckade utställning i Göteborg vunnit sin första stora seger, hvilken b ö r bära allt g o d t hopp o c h tillit för framtiden med sig. Visserligen veta vi, att fröken Agnes Branting blygsamt tillskrifter sig själf den allra ringaste del i framgången, o c h ej heller underskatta vi, hvad härvid Handarbetets vänner e n c o r p s b e t y d t: det redan b e r ö m d a namnet, de stora resurserna, de vidt förgrenade förbindelserna, biståndet a f konstskickliga oeh på skilda områden erfarna kvinnor.
Men da jag hört en wärd Ledamot Friherre Oubsu, nämna alt han supponerade det egennytta warit grund för projec» tct om wista C^valleri-Regemenlers särändring; sa kan jag ej undgå förklara, att jag för min del kan aldeles icke mottaga en dylik beskyllning, och att jag är öf» wcrlygad den lika sa litet kan lämpas pä nägon af dem som deltagit i Stats - Utskottets göromäl. Att Skälö-Utskottets arbeten skola kunna upsylla hwars och Dm 12 December. 747 och ens önskan, som ö;'wcr Des; sramstä!Iningar äga en prö'waude rättighet, lärer wäl ingen kunna föreställa sig. Men att ej bl.Hva misikäud till assigrcr, tror jag att Stars - och öfrige Riksens Ständers Utskott hafwa stät att fordra; och detta torde man kunna hoppas, 0!1, en vwäldig grauffuing allid sar grundlägga de anmärkningar som göras. Härunder återkom Herr Grefwen och Landt» Marskalken och ater intog sitt rum. Grefwe I.s>v0nkjeIm» Öar! det lärer wara en afgjord sak, art Stals-Utskotters arbete ester de nu gjorda anmärkningar kommer att aterremitteraS. Likwäl wagar jag hemställa hos Högloft. Riddergkaptt och Adeln om cj nu kunde fastställas, att i afseende pä dip» lomatijka och militaira behof, Stats Utskottet mätte förftagewis bestämma endast huswud - summorna huru med organisationen af detailjerua är beskaffad! synes mig nog af denna diScusiio», wara uplyst.
Fabriksoch llandtvcrks-Ordningen den 22 December 1846. Uti detta ämne hafva till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets handläggning blifvit remitterade motioner, väckte hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln: af hr Dalman, IF. F., och inom Yällofl. Borgare-ståndet: af hr P. Ii. Hesselgren samt hr A. F. Boman. Den sistnämnde har, utan att uppgifva någon viss del, hvari ändring skulle vara erforderlig, yrkat, det Rikets Ständer mätte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes i Nåder anbefalla en noggrann revision af Handtverksoch Fabriks-ordningen af den 22 December 1846. Ilr hesselgren åter har, under åberopande af de motiver, som finnas upptagne uti en af åtskillige utaf Stockholms liandtverks-mästare till Kongl. Maj:t aflemnad, Utskottet tillhandakommen underdånig petition om ändringar af särskilda stadganden uti förberörde Nådiga författning, framställt förslag till förändrad lydelse af de fleste paragrafer uti nyssnämnde Kongl, förordning; hvaremot hr Dalmans motion afser endast en speciel fråga; kommande denna motion att här nedan vidare omförmälas 1 sammanhang med en af hr Hessel - Bik.miL 1 2 Allm. Best - och Ekon.-LtskotUts Betänkande* IS: o 128. gren gjord framställning rörande samma ämne, som utgör föremål för nämnde motion. Då nu Utskottet, som tillika fått emottaga ett af hr Brinck, i anledning af hr Hesse/grens motion, inom Yällofl. Borgare-ståndet afgifvet yttrande, åtföljdt af en utaf Stockholms handtverks-arbetare till Kongl.
Man har glömt denna lag med ett qvickt vanvett, som åstadkommit ofantlig förvirring. Man dömmer lampan efter måttet af en sol, och solen efter måttet af en lampa; rosen efter måttet af en ek, och eken efter måttet af en ros; åskan efter en luta, och lutan efter en åska; styrkan efter det täcka, och det täcka efter styrkan; – vanligast likväl, i allt, det stora snillet efter det lilla. Men det gifves äfven i en fattig och föraktad enfald mycket, som kan vara både Vackert och Heligt. Dit höra de Sagor och Visor, hvilka, – emedan de verka på folkhopen, – utöfva, så i grad som i vidd, den mest inoch omgripande verkan af vitter skönhet; dit hör enhvar bondflicka, som är naiv och söt, ehuru icke gjord för assembléen eller couren. En herde, som spelar sin flöjt på sin tufva, vill ej derför rycka lyran ur Apollos hand; en son kan gråta vid sin fars graf på ett sätt, som väcker vårt deltagande, utan att i sin sorg böra tillvitas för brist på nog tragisk sublimitet; en bard i Skara, eldad vid en högtid, kan hålla ett tal på vers, som är skönt – icke för Stockholm, icke för Paris, men för Skara. Måttet för hvar skönhet ligger inom dess grad och dess art: lagen, hvarefter man dömmer, bör fördenskull just i detta mått tagas. Folket säger, så vist som ömt, att ”hvar fågel sjunger med sin näbb”. Hvem bör ej vara glad, att få krypa inunder detta ringa ordspråks skydd? Ni sjelf269 – huru skulle det väl gå, om man finge dömma ”Mina Löjen” efter Ariosto, och en fattig liten ”Prolog” efter Shakspeare? – Låt oss icke höra ett ord om den allmänna ”tukt”, som säges vara i Vitterheten så nödvändig. Äfven denna bör vara i Naturens sanna ordning. Ofvanifrån, icke nedanifrån, måste hvarje förbättring begynna. Hvad vore en Kyrko-reform, som började – med Klockaren? Hvilken Konung hos oss ville väl börja en revolution i seder och lagar – på Packartorget?
Utskottet har icke funnit de hos dessa stånd anförda skäl öfvertygande och hemställer, att Rikets Ständer målte godkänna 33 §. 34 § är bifallen af Preste-ståndet, men återremitterad af Ridderskapet, och Adelen samt Borgare-ståndet. Då föreskrifterne hufvudsakligen öfverensstämma med nu gällande författning, hvilken ej blifvit beskyllad för öfverflödig stränghet, och dä 'åtminstone lika skarpa kontroller mot briinvins olofliga införsel erfordras, om det blifver dyrare, anser sig Utskottet icke böra frångå sitt beslut, utan hemställer, att Rikets Ständer godkänna § 34, sådan han i förra förslaget finnes. I 35:te § har Ridderskapet och Adelen beslutit en förtydligande ändring, hvars behöflighet Utskottet erkänner; Presteoch Borgare-stånden hafva återremitterat paragrafen. Skulle, utom i de undantagna afseendena, olika grunder för handel med utländska spirituösa drycker, emot dem som gälla för inhemskt bränvin, antagas, så blefve författningen lätt gäckad och kringgången, då underslef genom färgs elfer kryddors tillsättande lätt bedrifvcs. Utskottet föreslår derföre, att Rikets Ständer måtte, med gillande af Ridderskapet och Adelens beslut, antaga Särskilda Utskottets Utlåtande, N:o 20. 9 antaga paragrafen utan annan ändring, än att orden: ”hvad 33 § innehåller,” utbytes mot: ”den i 33 § meddelade föreskrift om bränvinets rening och styrka”. 37 och 38 §§ torde, då två stånd bifallit och ett återremitterat endast för ordet ”minut-handels” skuld, af Rikets Ständer godkännas.
Att införsel af alla hittills fötbudnå varor, hvilka hädanefter varda tillåtne, skall inskränkas till de Stapelstäder, i hvilka, enligt 1821' års Bokslut, Tull - Uppbörden med Botsoch Båk-afgifterna inberäknade, minst uppgått tilt 14,000 B:dr Banco bch att 6:0 I alla de Städer, hvarest Tull-Uppbörden, på sätt omförmäldt är, uppgår till minst nämnde summa, ett så kalladt Credit-Upplag må ega rum , eller den rättighet att de, till handel å utrikes ort berättigade handlande medgifvas , att uti allmänna bch enskildta Magaainer, men alltid under Tull - bevakningens jemte egarens lås och vård få upplägga rå-ämnen och alla andra i Tull-Bevillnings - Taxan till upplag tillåthe Varor, fiån och öfver ett visst i Tull-Tariffen utsatt minsta belopp* Någre Börslag till de reglementariske föreskrifter, sorn, i händelse Biksens Höglofl. Ständer pröfva skäligt bifalla Utskottets, nu afgifna Utlåtande blifva af höden» anser Utskottet, ehuru 404 Bevillningå-Utskötteis BetÉnRdnden. uppmärksamheten - inom detsamma varit deråt riktad , fot tidigt att för Riksens Höglofl. Ständer nu framlägga; förklarande slutligen Utskottets samtlige Ledamöter enhälligt , att de ingalunda kunna dela Herr Huldberg* lios Vällofl. Borgare. Ståndet yttrade beklagelse öfver en på deras arbete i detta ämne fruktlöst använd tid , emedan Utskottet för sin del anser den tid vara rätt och val använd, som a? Svenska Nationens representanter uppoffras till alfvarsamma och oegennyttiga undersökningar i rådane ämnen , som angå Fäderneslandets bästa; och då Utskottet efter öfvertygelse , framlagt sådane förslag, sorn dess forsknings - förmåga och insigtef medgifvit, får det, med bifogande af åtskillige Herrar Ledamöters särskildta anföranden och reservationer, till Riksens Höglofl. Ständers upplystare granskning
Men om han ej tar emot dig? DEN OKÄNDE. Jag söker mig in som patient och talar om min sjukdom... DAMEN (förskrämd). Tala inte om din sjukdom... DEN OKÄNDE. att qvarhålla mig som rubbad... ja, det får jag riskera... och jag har ett behof att riskera... allt, frihet, lif, välfärd! Jag behöfver Jag förstår dig: du menar att han kunde finna sig föranlåten TILL DAMASKUS en sinnesrörelse så stark att skakningen bringar upp mitt sjelf i dagen; jag längtar efter en tortyr som återställer jemvigten i förhållandet, så jag slipper gå som en skuldsatt. Alltså: ner i ormagropen och så fort som möjligt! DAMEN. Om jag kunde få följa dig... DEN OKÄNDE. Det behöfver du inte: mina qval skola nog räcka för båda! DAMEN. jag en gång uttalade öfver dig skall bli till välsignelse! Ser du att det är vår igen? Då skall jag kalla dig min befriare, och den förbannelse som - DEN OKÄNDE. Jag har sett det på den der julrosen som börjar vissna. DAMEN. Men känner du icke att det är vår i luften! DEN OKÄNDE. Jo, jag tycker att den der köldkänslan i bröstet börjar aftaga... DAMEN. Kanske varulfven kan bota dig fullständigt! DEN OKÄNDE. Få se! Kanske han icke är så farlig. DAMEN. Så grym som du är han bestämdt icke! DEN OKÄNDE. Men min dröm! Tänk... DAMEN. och mitt onyttiga arbete också! Solkigt har det blifvit... ... om det bara var en dröm! Men nu är mitt garn slut, AUGUST STRINDBERG - DEN OKÄNDE. Men det kan tvättas! DAMEN. Eller färgas! DEN OKÄNDE. Rosenrödt! DAMEN. Nej aldrig! DEN OKÄNDE. Den liknar en handskriftsrulle... DAMEN. Med vår saga på... DEN OKÄNDE. I landsvägssmuts, tårar och blod... DAMEN. Ja sagan är snart slut! Gå och gör sista kapitlet! DEN OKÄNDE. Så råkas vi vid sjunde stationen!
Den för rullgardiner af målad bomullsväfnad i nuvarande taxa stadgade tullbestämmelse synes ändamålsenligt kunna omfatta äfven rullgardiner så väl af linneoch hampväfnad, som tryckta, och redaktionen i följd deraf böra blifva följande: »gardiner, rull-, af bomullseller linneoch hampväfnad, målade eller tryckta». Då, efter hvad upplyst blifvit, de å hvitt bomullsgarn utförda tullvärden, nemligen 32 sk. å det under N:o 26 och 1 r:dr skålpundet å de finare slagen, icke obetydligt öfverstiga de verkliga, samt den till 6 sk. per skålpund å det förra nu bestämda tull, i följd deraf kan antagas motsvara ungefärligen 23 procent å rälta värdet, hvilken tullprocent dock icke skäligen lärer böra tillämpas å en vara, som, ehuru i icke ringa mån förädlad, likväl utgör ett råämne för den både såsom fabriksnäring och husslöjd inom landet vidt utsträckta tillverkningen af bomullsväfnader, så och enär, enligt olbcielt gjord anmälan, en bomullsspånadsfabrik, hvarest de finare garnsorterna, eller de öfver N:o 26, hvilka tillförene ej i allmänhet vid de inhemska spinnerierna åstadkommits, äro afsedda att tillverkas till en årlig quanlitet, som vida skulle öfverstiga den hittills varande importen deraf, nu är under anläggning, hvarföre ock en eljest af den stora förbrukningen påkallad nedsättning i den å berörda slags garn gällande införselstullen, 5 sk. skålpundet, icke nu synes böra föreslås, hemställes i underdånighet, att, med nedsättning af införselsafgiften å de gröfre sorterna från 6 till 3 sk., allt otvinnadt, ofärgadt bomullsgarn må sammanföras under en gemensam rubrik med sistberörda införselstull per skålpund.