Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Nordenfelt, upläste härefter följande: o o» A detta betänk, yrkar jag aterremiss. Jag föranledes till denna anhållan, af öfvertygelse, att R. St. nu, och såsom jag hoppas Statsmakterne framdeles ej böra afsäga sig sin andel i styrelsen och kontrollen af existerande läne-inrättningar, och icke heller gå förlustig den andel af förlags-räntan, som så behörigen bör tillkomma dem, för alt dermed till någon del åtminstone, vid hvarje riksdag underlätta näringarne och bereda möjligheten för de dolda kapita lens lif och rörlighet. Det är genom ätergifvande till rörelsen af den vinst, den redan frarabragt, som denna åter kan skänka ökad afkomst, och det är genom en sådan successiv progression af nämnde revenyer, som man framlockar de stora rikedomar, som nu ligga obegagnade, på samma gång som man derigenom konsoliderar Riksbanken utan utländsk skuldsättning, som alltid blifver i längden tung. Den fördel Banken drager af lånerörelsen är ej att anse annorlunda, än såsom en indirekt beskattning, som med skäl, utgår af rörelsen och är ej annat än en behörig afgäld af den industri, som genom Bankens försträckning blifvit väckt; det kr en förlägsränta och ej annat, och hvarföre skulle man bortskänka sin förlagsrätt, då fördelen deraf kommer näringarne till godo, antingen i form af nya lån, eller underlättar dem genem en minskad beskattning. Man kan visserligen ej neka, att Iliks-banken, då han lem nar medlen och har ränta på dem, borde för öfrigt vara, utan annat intresse, men man måste besinna att Riks-banken ej frigöres från sine öfrige låneförbindelser, och att R. St. ej kunna skäligen vara likgiltige, om, genom en lagstiftning för enskildes fördel inom en viss ort, de utestänga sig från möjligheten att bereda en allmän nytta för hela landet. Riks-banken har samma ändamål som Privat-banksassociationer borde hafva, den nemi., att hufvudsakligast vara oktrojerade, ej för Bolagsmännens enskildta öfvervägande intresse, utan för att tillhandahålla kapitaler mot billig ränta och bereda fördelen af säker placering för sådane medel, som egaren ej vill eller kan använda lill produktiva företag.
Betänkande med Förslag till en blifvande Bevillnings-Förordning, justerades slut och godkändes» Herr Uggla, Gitran Gustaf, reserverade sig deremot, att vid Höglofl. Utskottets Förslag till minskningar på allmänna Bevillningen, i följd af den genom Riksens Höglofl. Ständer' fastställde nedsättning i Bevillnirigens belopp med 410,ooe R:dr emot hvad den hittills utgjort, Statens Åmbe!soch Tjenstemän icke, i likhet med hvad alla andra MedborgareClasser genom samma Förslag tillgodokornmit, fått åtnjuta ringaste förminskning i Bevillningen efter II Art.; hvilken Styfmoder! iga behandling, emot en MedborgareClass, sorn förut är med en ganska dryg och tryckande beskattning besvärad, Herr Uggla ansåg, såsom ined all rätts-princip oförenlig, sig böra anmärka och till Rikets Höglofl. Ständers upplysta granskning och behjertande framställa. Bihang lill Rihs. Emot den i III Art. 5 §. a och 9 Moni* Landshöfdinge och Öfverståthållare tillagde rösträttighet i PröfningsComité , äfvensom den i förstnämnde Moment stadgade grund för denna Comité® organisation, genom hvilken senare Landshöfdingen utser och tillsätter PröfningsComitéens Ledamöter, fann Herr Uggla sig-så mycket mera böra reservera, som han för sin del ansåg med principen för den i Grundlagarne Rikets Ständer tillkommande fria beskattningsrätt närmast öfverensstämmande, att all möjlig inflytelse af Ambetsmanna-myndighet borde aflägsnas från en inrättning, det denna Beskattningsrätt af folkets ombud verkstalleSi Herr Wikblad änförde skrifteligeri till Prötocollet: Hvad jag förut anmärkt angående Ledamöters antal i TäxeringsComitéerne, att nemligen intet visst borde bestämmas, utan eri från hvarje BeredningsComité deruti ega säte och stämma, anser jag, i hänseende till PröfningsComiteernes organisation, vara ännu mer vigtigt och magtpåliggande.
Nu vill någor med den synedom sig ej åtnöja; vadje då under Hofrätt, sorn i Rättegångsbalken sägs. Fullföljes vadet och finnér Hofrätten ny syn tarfvas; utnärnne Hofrätten en af sina Ledamöter, att synen hålla, och kalle två Underdomare i orten att honom biträda. Det protokoll, sorn vid synen föres, gifve han till Hofrätten in, och Hofrätten döme sedan i saken. Drages saken under Konungen, och finnes den ej tillräckligen utredd, ändå att syn föregått; då må ytterligare syn hållas, och nämne Konungen i Högsta Domstolen dertill en af dess Ledamöter; läte ock genom Hofrätten kalla två Underdomare, att vid synen biträda. Öfver denna syn skall protokoll till Konungen imffvas, på sätt om den syn, som Hofrätt förordnat, sagdt är. Vid dessa syner måge ock vittnen höras, der någon af parterna det äskar. Göres jäf emot vittne, varde vittne ändå hardt; och pröfve sedan Hofrätt eller Konungen jäf vet, så ock hvad verkan vittnesmålet äga må. lönner Hofrätten eller Konungen syn nödig, och är den ej af Underrätt hållen; då må Hofrätten eller Konungen låta synen af Underrätten verkställas, och pröfve sedan saken. 5:o 1 öfrigt förklaras alla de särskilda, lid efter annan utkomna författningar, som angå Lagmansrälter, Riddare-Synerätter och Kämnersrättcr hafva förfallit, i hvad de icke, så vidt de angå Kämnersrätter, böra lämpas pä Rådstufvurätt, såsom i de förras ställe utgörande förste domstol i stad; äfvensom alla de bestämmelser, hvilka, genom särskilda Kongl. Resolutioner, i afseende på en del Rådstufvur ätter gifna äro derom, att emot deras domar ej finge vädjas, der hiifvudsaken ej ginge öfver ett visst värde, till all kraft och verkan upphäfvas. 6:o De i fjerde punkten af denna Förordning stadgade lagförändringar skola från den 1 Januari 18/pj gälla för alla de mål, i hvilka vad emot Häradsrätts eller
Hvarefter Herr HofCanzleren på vanligt sätt utbeledsagades. Föredrogs till remitterande Herr Montgommeries, Gustaf, den 12 sistlidne Februarii e. m. på bordet lagde anförande, i anledning af Friherre Anckarsvärds, Carl Henrik, den 8 sistlidne December e. m. till Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten remitterade Memorial, innefattande tankar om Sveriges försvars-anstalter. Herr von Hegesach, Ernst: Jag förbigår alldeles Herr Montgommeries anmärkningar emot Friherre Anckarsvärds Memorial; men får till en början förklara, Den 2 Mars f. m. 47 att jag fullkomligt delar Herr Montgommeries åsigter i afseende på en vintercampagne emot Sverige. Lika med honom tror jag den vara overkställbar. Hvad angår Herr Montgommeries yttrande i afseende på det befästningssystem, som, efter hans tanka, borde äga ruin, så tror jag att, om man skulle följa hans mening att icke allenast befästa Stockholm samt Qvicksunds eller Kungs-öhrs passagerne, utan ock anlägga mindre befästade biförråder eller operations-depoter, blefve detta altför vidlöftigt, och man stadnade snart i ett infinitum med befästningar. Sedan Herr Montgommerie yttrat: ”Herr Grefve Brahes ”minnesvärda ord äro: Bevärings-systemet ”har under form af skyldighet ätergifvit ”folken den fria mannens ursprungliga rät”tigheter att bära vapen till sitt lands för”svar, och ett folkfattigt land', som hvar”ken kan uppsätta eller på fredsfot bör un~ ”derhålla någon betydligare stående arme', ”mäste på. NationalBeväringen utan tvif”vel beräkna och finna sitt hufvudsakliga”ste försvar;” anför Herr Montgommerie derefter: ”Denna grundsattSj uttalad af en ”af Styrelsens i militairiskt afseende vig”tigaste organer, uppenbarar ingalunda, att ”någon exentrisk politik ingår uti Regeringens planer.”
Prinsessan misstog sig på sin dotters utseende, och nöjdare än hon på länge varit, försvann hon under det ett ovant leende krusade hennes läppar Den kyrka, till hvilken Gaetano förlagt mötet med sin älskarinna och dit den unge romaren följande förmiddag inträdde, liknade, liksom de flesta katolska kyrkor, mera en elegant budoar än ett Guds tempel. Det bländande solljus, som rådde ute, mildrades då det genomträngde fönstrens målade glas och röda sidengardiner och kastade en oviss, hemlighetsfull dager öfver marmorpelarne och de glänsande altarne. Denna underbara belysning, i förening med doftet från rökelserna och den djupa tystnaden, som endast afbrytes af qväfda suckar eller tyst frammumlade böner från någon vrå, frambringar en sinnestämning, som mindre är andakt än en ljuflig slapphet, en mysteriös dvala. Gaetano, enkel och skön, med antika drag och värdig och lugn hållning, nalkades sakta ett litet kapell, framför hvilket en ung qvinna knäböjde vid foten af det rikt smyckade altaret. Hennes långa, svarta klädning låg i rika veck utbredd på golfvets brokiga mosaik och gömde hennes fötter; men mantillan, som var tätt åtdragen kring det smärta lifvet, skylde icke den hvita plastiskt bildade halsen, hvilken uppbar ett hufvud, hvaraf man dock nu ej kunde beundra mera än de rika, mörka hårflätorna. Ansigtet doldes af tvänne händer, så fina, så små och så ädelt formade att man icke behöfde se mera för att veta det den knäböjande tillhörde patriciernas klass. Romaren betraktade med en blick af outsäglig ömhet och vemodig hänförelse den unga qvinnan, som tycktes helt och hållet fördjupad i en brinnande bön eller någon ljuf dröm. Derpå nalkades han henne ännu ett par steg och hviskade sakta: – Annunciada! Hon spratt häftigt till och lyftade upp sitt rodnande ansigte. – Ack, är det du, Gaetano, sade hon. Min Gud, hvad jag har väntat dig! – Förlåt mig, svarade han och tryckte en brinnande kyss på hennes hand, som hon räckte honom utan att resa sig upp. Om jag hade kunnat, skulle jag ej ha låtit dig vänta en sekund.
Yid det förhållande, att 2:ne Riks-stånd hufvudsakligen godkänt Utskottets förslag, anser Utskottet sig böra vidblifva detsamma, med hemställan likväl, att den af Ridderskapet och Adeln vidtagna jemkning måtte af Borgare-ståndet godkännas; och får Utskottet, i händelse icke något af de öfriga 2:ne Stånden skulle frånträda sitt skiljaktiga beslut och förena sig med Ridderskapet och Adeln samt Borgareståndet, föreslå följande omröstning i förstärkt Stats-Utskott: l:o. Den som bifaller det. af Sammansatta Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet uti mom. 2. under Litt. B. och C. af dess Betänkande JV2 19 framställda, af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet gillade, förslag, att af den halfva personliga skydds-afgiften 2/5:delar, beräknade att uppgå till omkring 100,000 R:dr R:mt, må afsältas dels till uppmuntran för ändamålsenligt upprättande af sådana Små-skolor, som i moni. 1. omförrnälas, dels ock till understöd för de examinerade folkskole-Iärarne, och sålunda fördelas: att hvarje församling, som erbjuder sig att tillskjuta Adelar af den summa, som, utöfver församlingens nuvarande tillskott, erfordras till folkundervisningens ändamålsenliga ordnande, må, efter Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, af berörde medel erhålla den återstående tredjedelen; men att, i händelse så talrika ansökningar om dylikt understöd inkomma, att medlen icke blifva tillräckliga, det må på Kongl. Maj:t bero att efter sig företeende omständigheter ordna fördelningen, röstar Ja; den del ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, Sammansatta Stats-, Bevilln.- samt Allm. liesv.- och Ekon.-Utsk. Mern. JM 53.
I afseende å tillämpningen af dessa pensionsstater har i nåder blifvit stadgadt: 1) att pensionerne, enligt samma stater, icke må tilldelas andra, än framdeles afgående pensionsberättigade under följande vilkor: 2) att den, som på dessa vilkor ej ingår, icke kommer att åtnjuta annan pension, än hvartill nu gällande stadganden för pensioneringen i arméens pensionskassa honom berättiga; 33 att endast skillnaden mellan de nya pensionsbeloppen och dem, som, enligt gällande grunder, skola utgå från arméens pensionskassa, bör såsom särskild pension eller fyllnadspension utbe talas af statsverket; i) att den, som åtnjuter aflöning eller pension af andra allmänna medel, eller innehar beställning på rikets stat, icke är berättigad till fyllnadspension, eller utöfver hvad honom från arméens pensionskassa kan tillkomma; 53 att nuvarande stadgande, det ingen kan erhålla pension i graden, som icke minst i två år innehaft den beställning, hvarför pension ifrågasättes, bör fortfarande, äfven för de nya pensionerna, tillämpas, dock att för åtnjutande af de nya generals-pensionerna erfordras att i 5 år hafva innehaft generals-beställning på stat; 63 att för dem, som dels vid 50, dels vid 55 och 60 års ålder, på sätt pensionsstaterna utvisa, äro till förhöjd pension berättigade, sådan förhöjning medgifves, endast såvidt de vid afskedet åtaga sig förbindelsen att intill fyllda 60 eller 65 år hemma i landet, när sådant kan påfordras, antingen handleda och inöfva det beväringsmanskap, som i krigstid varder till rikets försvar uppbådadt, eller ock fullgöra de särskilda kommenderingar och uppdrag, sorn för öfiägt vid sådant tillfälle kunna ifrågakomma; 73 att. den, som afgår från tjensten innan han uppfyllt de åldersoch tjenstevilkor, som för pensions erhållande i hans innehafvande grad äro föreskrifna, skall vara berättigad till sådan förmån i den närmast derunder varande grad, der de stadgade pensionsvilkoren äro af honom uppfyllda; samt 83 att de föreskrifna afgifterna till arméens pensionskassa skola enligt gällande grunder fortfarande utgå.
Sparre af Söfdeborg i 3 i 9 11 Hr Ulfsparre i 367 11 ... Bonde 1 3 i 13 14 Hr Natt och Dag . ♦ ♦ ♦ i 187 14 »♦♦♦♦♦♦. Frih. Den 91 October e. m. N:o 3. O Zl g 3 52 S 5ä Sliigter. Tillhörande samma Slagler. > fD v. £4' rq % J Grefvar. Oxenstjerna al Korsholm Gr. Bonde ti 11 Björnö i 20 12 Frih. Bonde ♦ 1 3 1 13 13 Hr Natt och Dag . 1 187 13 Frih. Sture ♦ 1 2 1 57 14 Frih. Posse af Saby ♦ ♦ • i 51 14 G r. Posse i 141 14 . ♦ - ♦ ♦ ♦ ♦ ♦ Gr. Den 21 October e. ra. Frill. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Då tiden så långt framskridit och tvifvelsutan flere ledamöter önska att yttra sig i denna fråga, hemställer jag, om ej öfverläggningen kunde uppskjutas till nästa plenum. På derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad, alt till nästa plenum uppskjuta fortsättningen af denna öfverläggningH. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till 11 om aftonen. In fidem prolocolli. F. O. Silfverstolpe. Lördagen den 24 October 1840. Plenum kl. 9 f. m. Justerades r prot.utdr. för den 21 dennes f. m. och 2:ne prot.utdr. för samma dag e. m. Justerades pleni-prot. för den 7 dennes e. m. Upplästes till justering och godkändes Exped.Utsk:s förslag till R. St:s und. skrifvelse)' till K. AI.: N-.o 123, i anledn. af arrendatorn af Edeby hemman på Lofö A. Qdelbergs ansökning om prolongation af arrendet; N:o 124, i anledn. af arrendatorn af kronohemtnanen Söderby i Lofö socken M.
1:0 alt en månadtlig ersättning af 3oo Rdr B:co lill Herr Landtmarskalken och Talmännen, hvardera, skall för deras Riksdagskostnader utgå, 2:0 alt Klubbköstnaderne, under nu påstående Riksdag, må inskränkas till utgifterne för klubbrummens hyra, samt förseende med ljus och ved, för nödig uppassning samt för anskaffning af tidningar, 3:o alt Ståndens och Utskottens Cancelliepersonaler böra åtnjuta ett månadtligt förskott af a-3:delar af hvad för hvarje befattning vid sista Riksdag tillädes, samt att, emot Riksdagens slut och i sammanhang med Slats regleringen, skall Stats-Utskottet, efter samråd med Herr Landtmarskalkeu och Talmännen, uppgöra förslag till den tillökning, sooi Cancellie-personulerne hör tillkomma, 4:o att Secreteraren vid BondeStåndet må, för resan hit samt åter till sin hemort, åtnjuta skjutsoch tractaments-ersättning efter den, genom Kgl. Brefvet den 22 April i83o, stadgade grund, 5:ö alt det af Stats-Utskottet för Riddarhus-Fiscalen föreslagna arfvo de icke skall af Riksdags-kostnads-medlen utgå, 6:0 att Stals-Utskottets hemställan, alt arfvoden och tractamenten må beräknas ifrån antagnings-dagen, samt yttrandet ätt, om i något af Ståndens Cancelliet’ en och annan af personalen behoft antagas före Ståndens organisation, ett sådant serskildt förhållande äfven bör komina i öfvervägande vid allöningens definitiva reglering, bifallas, 7:0. alt Stats-Utskottets framställning, angående Banco-Utskoltets tjeiistemanna-personals aflöning, sid. 5 uti Uti. JNT:o iG, gillas, och 8:0 att Ståndet bifaller Stats-Utskottets tillstyrkande, att kostnad för nödige befunne förändringar i Ståndens sessions-rum, för eclairering, städning, m. m., samt för uppköp af erforderlige skrifmaterialier, så i Stånden, som Utskotten, må till godtgörande beviljas.
Man synes nu vilja belt och hållet betaga allmänheten å landet möjligheten att få sig en sup bränvin, ehuru en arbetare, som ofta måste vara ute på resor eller andra arbets-förrättningar under oblid väderlek, väl understundom kan vara i behof af ett dylikt stärkande medel. Saknaden af möjligheten dertill skall dock troligen föranleda dertill att detta blefve ersatt genom någon annan likör, som vore föga mindre skadlig, och det kan vara likgiltigt, om den kallas bränvin eller Hoffmans droppar eller hvad som helst. Jag är i allmänhet ingen vän af öfverdrifter, och anhåller derföre oro bifall till Utsk:ts framställning i denna punkt. Hr Printzensköld, Carl: Jag har visserl. mycken akt ning för de motiver, som föranledt begäran om återremiss af denna punkt, men i likhet med Gr. Mörner kan jag icke annat än finna den åsyftade förändringen obillig och orättvis. Jag har i KammarRätten varit i tillfälle att se et» mängd besvärsskrifter öfver beskattning, som åsatts gästgifveriet, och der komitéerna icke i sina prot. intagit de skäl, som verkat till förhöjning af densamma. Vid sådant förh:de måste naturl. Öfverdomstolen inskränka Den 1 Angusti f. m. sig till atl döma på god tro och har ej tillräcklig grund för sitt omdöme. Detta kan ingalunda vara lämpligt eller angenämt, och jag vågar derföre hos de här närv:de Hrr Landshöfdingar anhålla att de ville i sina resp. län tillse, det pröfningskomitéerna fullständigare uptaga i sina prot. anledn. till den förhöjning i skatt, som nämnda komitéer pålägga. I annat fall ser det ut, som hade man för afsigt att h. o. h. förtrycka bränvinsutskänkningen. Gr. Lagerbjelke: Beträffande den svårighet, som Gr. Mörner trott skulle komma att ega rum, emedan krögaren icke skulle få förrän det följande året veta beloppet af den skatt, han hade att erlägga, vill jag fästa uppmärksamheten derpå att § 14 föreskrifver, att vederb:de skola anmäla sig i god tid på våren till den ifrågavrde rättighetens erhållande.
Utskottet anser sig härigenom äfven hafva meddelat yttrande i anledning af ett utaf Herr Flach, Johan Fredrik Philip, hos Högloft. Ridderskapet och Adeln afgifvet och den 50 nästl. November till Utskottet remitteradt anförande, innefattande uppmaning till Utskottet att förskaffa sig vissa upplysningar lill vinnande af fullständig utredning om alla de förhållanden, som med Bankens vexeltransaktioner under tiden från sednaste riksdag egt gemenskap. § 10. (1858 års Rev.-ber. § 22 och Fullm. fork], sidd. 99—100. 1839 års Rev.-ber. § 22 och Fullm. fork!. sidd. 114—115. Fullm. Ber. § 15.) Sorn Utskottet ansett Fullmägtiges, af 1858 och 1859 årens Revisorer anProtesterade märkta åtgärd alt låta i Bankens metalliska kassa inberäkna beloppet af förfallna'räknande i Bih. till fl. St.
MissgerningsBalken utsatte ansvar, sådant afven borde iakttagas både i anseende till förbrytelser , hvilka äro, på sätt ofvan anfördt är, nämnde i 1, 4, 5 §§. af samma Capitel , utan äfven , da Prest för fylleri i tjensten skall, enligt 1813 års Förordning, mista ämbetet , eller då förbrytelser mot kyrkofreden under Gudstjenst samt i eller utom Kyrkan ske , som upptagas i 18 Cap. Missgernings-Balken och der med hårdare bestraffning beläggas , än Lagen eljest för enahanda brott utstakar; men, mig vetterligt, har sådant icke blifvit satt i fråga. I anseende till detta allt och då, efter min tanka, förekommer, att Gudstjenst bör betraktas lika helig, ehvad den hålles å Sabbatseller Söknedag, samt brott emot dess helgd i begge händelserne vore af enahanda beskaffenhet , tillstyrker jag i underdånighet den förklaring , att de i 6 § af 3 Cap. MissgerningsBalken särskildt utsatte Sabbatsbrotts - böter icke ega rum vid tillämpning af det i 4 §. samma Cap. stadgade svårare ansvar’’. Här uti instämde Stats-Rådets öfrige Ledamöter. 26 Om Förklaring öfver 5 §. s 5 Cap. Rätteg. B. Justitiae-Rådet Tarén förklarade sig vara af samma tanka, sorn Hans Excellcnce Herr Grefven och Justitia Stats-Ministern Justitiae-Rådet Mannentam, som deltagit i Högste Domstolens underdåniga yttrande , åberopade detsamma. Tillförordnade Justitia-Cancelleren instämde så mycket heldre i det slut Hans Excellence Herr Grefven och Justitise-Stats-Ministern tillstyrkt , som den föreslagna Lagförklaringen vore i likhet med det sätt, hvarpå tillförord. nade Justitiae-Cancelleren , såsom Domare, tillämpat Lagen och den, så vidt han kände, hittills varit allmänt tillämpad. Kongl. Maj:t täcktes i Nåder bifalla hvad Högste
St. i sinom tid beviljas, lin anmärkn. kunde visserligen göras emot StatsUtskis utlåt., nemi. den, all i Riksstaten icke blifvit uppfördt mera än 25,000 r:dr och att de 75,000 r:dr skola utgå ifrån riksg:skont., af hvilket förhållande mången kunde hemta farhåga att dessa 75,000 r:dr kunde blifva sammanblandade med extra statsregleringen och således icke utgå längre än till slutet af det är, dä nästa riksdag inträffar; men jag är fullt öfvertygad att StatsUtsk:s mening icke varit sådan, utan att föreskriften, endast tillkommit derföre, att tillökningen i anslaget utgår ifrån en obestämd tid; och dä jag således är förvissad att StatsUlsk. icke lär underlåta att i reglementet för riksg:s-kont:s fullmäktige föreskrifva att i frågavar. 75,000 r:dr skola af riksg:s-kont. årligen utbetalas, intilldess II. St. uppföra deni pä ordinarie stat, så anser jag den anmäkn. jag nu funnit mig föranledd att göra och hvilken jag trott mig icke böra förbigå, icke höra föranleda till återremiss, utan förnyar jag min anhållan att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. på bifall till betänk. De vid StatsUtsk:s förevar, utlåt, fogade reservationer blefvo härefter uppläste, på begäran af Hr Löwenström, Joli. Jakob, som sedermera yttrade:
Jag ville blott försäkra Hr Rosenblad, att om R. o. Ad. afslär betank., kommer det dock icke att ske utan contrapropos., hvartill jag får, i händelse af votering, föreslå BondeSt:s beslut. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å BancoUtsk:s i 12 punkten framställda förslag. Ropades nej. Den 2b Juli e. m. H. Ex. framställde derefter propos. till afslag 5 samma punkt. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr von Troil begärde votering. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller, att mitt förslag må blifva contrnpropos. 11. Ex. Hr Gr. De Geer förenade sig med Hr v. Hartmansdorff. Hr von Troil: Jag anhåller, att BondeSUs beslut må blifva contrapropos. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att som tvenne meningar tycktes vilja göra sig gällande till contrapropos., syntes ej annan utväg återstå, än att votera om contrapropos. Hr von Hartmansdorff: Jag inser intet hinder, hvarföre ej mitt förslag skulle kunna blifva contrapropos. emot Hr v. Troils. Gr. von Fersen: Om jag rätt fattat, begärdes voteringen vid propos. på afslag. Detta bör således blifva j aeniot Hr v. Troils till n e j-propos:n. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade till contrapropos. antaga Hr v. HarlmansdorfFs förslag, så lydande: De nuvarande skillingsoch småsedels-valörerna skola intill nästa riksdag fortfarande hållas allmänheten tillhanda i den mån, de till utvexling begäras. Ropades ja och nej. Hr Rosenblad: Då Hr v. Hartmansdorffs förslag är nära lika med afslag till betänk., hoppas jag, att han tillåter det stå i jaemot Hr v. Troils x n e j-propos:n. Hr von Hartmansdorff: