Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den tunga beväringspligten medför är visserligen stor, och skall, för att denna pligt må rätt upfyllas, blifva ännu större, men den måste dock utgöras, emedan landets försvar derpå vlterst beror. Jag yttrade i anledn. af en motion vid början af Riksdagen, att skyldigheten att värna sitt land är ett axiom, sorn ingeri bestrider, men för hvars förverkligande man icke vill göra sig någon moda. Om sanningen häraf vittnar Ulskts Betänk, allt för tydligt. Min värde granne bar äfven yttrat sig om legningsrälten. Lika med honom och med hvad äfven i den Nåd. Propostn är a n ty dt tror jag att, så länge denna rättighet qvarstår, det vore val om den kunde ordnas på annat sätt än det nuvartde. Att, oaktadt premisserna i K. M:s Tropos. väl kunnat gifva anledn. förvänta alt ptt förslag 406 Dori 14 Februari. till ordnande af legningsrälten deri blifvit framlagd, sådant likväl icke skett, torde lätt kunna förklaras. Det hade. nemi , likasom andra större förbättringar af beväringsstadgan, icke någon utsigt till framgång. Det hade icke ledt till något resultat, hvilket nogsamt skönjes af den behandling beväringsfrågan i öfrigt rönt. Af de skäl jag redan haft äran yttra kan jag icke undertrycka min önskan om återremiss af Betänk, och att R. o. Ad. åtminstone icke mätte skänka sitt bifall till en sådan behandling af en sä vigtig fråga. Hr von Knorring, Erik Oscar, anförde dels mundtligen dels skriftligen: Då återremiss redan blifvit af 2:ne talare begärd, och jag hoppas alt så mätte, ske, vill jag medskicka några anmärkmr till Utsk., emedan jag anser att de åtminstone kunna vara ujdysande för de andra Stånden, sorn i sådana fiågor icke hafva samma erfarenhet sorn R. o. Ad. Jag vill först tillåta mig att fästa upmärksamheten på en omständighet, som är oriktig i Ulsk:s resonnement.
Pommerns och Furstendömet Rugens afträdande, är att förvarna , och Kongl. Majit i Nåder till Riksens Ständers disposition behagat öfverlemna , låta liqvidera före detta Kongl. Famillens ifrågavarande arf efter Högstsalig Hennes Majit Enke-Drottningen, hvarvid likväl de 49,500 Ridr Svenskt Banco, som på sätt Utskottet i dess förra Betänkande tillstyrkt , skola Staten ersättas för de af Hennes Majit innehafde Riket tillhöriga Jouveler , synas bora afdragas , så framt de ej varda af Hennes Maj.-rs Öfriga qvarlåtenskap gqdtgjortle, h-Idst denna summa vid nu verkstälde StatsRegU ringen ar för beviljade anslag såsom tillgäng påräknad. De hos Höglofl. Ridd. och Adeln samt Högvördiga Prest-Ståndet gjorda anmärkningar vid Utskottets yttrande, i ofvanberörde fråga lära i anseende till hvad sålunda forekoinmit anses besvarade. Hvilket allt vö.dsamt heinstäiles Rik - Den 17 Juli. I675 Riksens Högloft. Ständers bepröfvande. holm deri 15 Juli 1815* Stock - 1*3 Högh Riddersk. och Ad. Ledamöters vägnar Carl de Geer. På Vällofl. BorgareStåndets Ijedamoters vägnar Carl Fr. Landberg. På Högv, Prest-Slåndets Ledamöters vägnar Carl von Rosenstein. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar Anders Sandstén. C. Tunelius. Kongl. Majits Nådiga Preposition till Riksens Ständers Stats - Utskott, angående betalningen af Krigs-skulder na, och de mått och steg, sorn, i sammanhang dermed, bora vidtagas.
DET FÖR SNÖAR I IDUN AF SVERIGE. SKISS HJÖRDIS. D Å J A G S I T T E R H Ä R vid mitt fönster och ser, hur snön faller i täta flingor, snön, som vi längtat efter, ty vi rädas för en kal, ödslig barvinter, ser hur den täcker de mörka taken, lyser upp de nakna, gråa träden och tänker, att snart skall naturen vara skinande hvit och prydd med de praktfulla familjejuvelerna, snön skall knarra under foten och gnissla under meden, då kan j a g förstå, att midt i all söderns värme och doft kan längtan efter en klar, vacker vinterdag blifva oss nordbor öfvermäktig. Jag vet, att två människor åtminstone kännt det så. Georg och Ellen Sterner hade från sin första förlofningstid drömt om att få tillbringa sin smekmånad vid Medelhafvet, de hade arbetat och försakat för att få se något af all världens härlighet, innan husliga plikter bunde dem fast vid hemmets härd. Och så reste de en dag efter jul, ett år då vinterns ljusa fröjd i det längsta svek oss, och de lämnade ett grått och fruset hemland bakom sig. De nickade åt vännerna på perrongen och beklagade dem, som inte kunde resa ifrån de där rysliga vintermånaderna och rakt in i solen. Och vännerna afundades dem och hoppades högt och i mjugg, att deras tur en gång skulle * komma. Och så foro de, njöto af den natu1899. KATASTROFEN I AIROLO. IDUN A MS T » Pä (5 L O P. O (D O. ; ° P° ra 5 * » SO CD 1899. en tidning och snyftande af alla krafter. » Mitt älskade barn, hvad har händt? » frå- gade^ han bestört och föll på knä bredvid Ellen. » A h Georg, » bara snyftade hon, » jag kan inte hjälpa det, jag kan inte. » » Ellen, hvad är det du inte kan hjälpa? » frågade den stackars gossen och försökte befria det förgråtna ansiktet från tidningsomslaget. » Har du läst det? Jag gjorde det, och jag såg det så tydligt framför mig, » k o m det afbrutet af snyftningar.
Krook, Lea, O. Levertin, Ol. Lundin, Q-. Nordensvan, Math. Boos, K. A. Tavaststjerna, K. War-burg, H. Wieselgren, H. Wranér och O. Q-. Wrangel m. fl. samt med 32 illustrationer i ljustryck, träsnitt och zinketsning.Ett stundande Jubileum. i. Den 20 mars detta år firar Svenska Akademien hun-draårsdågen af sin instiftelse. Förmodligen kommer då akademiens direktör eller sekreterare att uppräkna och påminna om alla de store män och snillen, som varit och äro ledamöter af nyss nämda institut för Snille och Smak, samt äfven lemna en exposé öfver hvad dessa ledamöter, enligt statuterna för Svenska Akademien, uträttat för » svenska språkets uppodlande och smakens stadgande, så i vältalighet som skaldekonst. » Akademiens ledamöter skola, såsom allmänt bekant, vara aderton till antalet och böra dertill väljas män, som äro kände » för sådana insigter, hvilka med akademiens föremål gemenskap ega. » Med anledning af det stundande jubileet, anser insändaren * det icke vara olämpligt att äfven uppräkna några svenske män, hvilka enligt hans enfaldiga förmenande icke skulle varit så alldeles ovärdiga — vare sig med hänsyn till Snille eller till Smak — att i stats * Artikeln har kommit Red. tillhanda i ett bref med Lunds post-stämpel, skrifvet med en piktur som icke obetydligt påminner om Scaruolas. Det är väl egentligen ock endast i den sydsvenska universitetsstaden, man skalle kanna hafva reda på de egendomliga bidrag som här gifvas till satsen » Tempora mutantur et nos mutamur in illis. » Vid artikeln har Red. icke vidtagit annan åtgärd än att förse densamma med porträtt. Ur Dafftns Krönika. 1kalendern skyldra bland den illustra inrättningens aderton medlemmar. Rubriken på denna lilla lista kan ju vara: De Aderton utom Svenska Akademien. För att gå i alfabetisk ordning vilja vi då först nämna: Afzelius, Arvid August, f. 1785 j 1871.
Och för det för en så sin mun af fruktan att säga för mycket eller för litet. kallad offentlig position vill du offra din frihet din frihet att bruka din tid, som du vill, att umgås med hvem du vill, att utveckla, ja, ändra dina meningar, ställa dig till ansvar för det kort sagdt, du vill med hull och hår inrangera dig i ett »parti?» HANS. om du så för godt finner, utan att någon har rätt att jag har tänkt på det? Men som det moderna parla Ja, det har ju några aber med sig, tror du inte mentariska lifvet numera har utvecklat sig, måste man rera »en masse» det är ju den enda vägen. LEONORA. för att uppnå några resultat finna sig i att blott manöv Till subskriptionsmiddagarna! HANS. Å, Leonora nu tala vi ju allvar! LEONORA. Jag finner det till den grad heroiskt af dig att göra dig till politisk kanonmat... Jag är verkligen så allvarlig, jag kan vara, Hans. 15 HANS (reser sig, knäpper sin rock med bestämdhet). förpliktelsen på mig. Det kan nu icke hjälpas, Leonora. Jag har tagit LEONORA. ty det kommer att leda vårt lif in i en annan strömfåra, och jag är icke den, som lyder parole, om än du kan finna dig i det. Jag hade icke tänkt så noga mig. Du ta'r fel, när du säger, jag icke har något »intresse» af ditt val kanske inte, som du och Ja, men jag har också ett ord att säga i detta öfver det från början, men nu har jag saken klar för Katrine mena men jag har i alla fall det allra största intresse af ditt val: och det är, att det inte går igenom. Nu vet du mina skäl. HANS. Det är för resten bra sent att börja på att motarbeta det. Du, som är så lojal du vill stå emot din man! LEONORA (lugnare, i lättare ton). skall redligt göra, hvad jag kan. Jag ämnar icke Nej, tyvärr kan jag inte göra mycket, men jag längre vara vänlig mot din professionelle folkuppviglare, inte heller mot den tjocke fabrikören, som har inflytande. Jag ser inte åt dem mera.
Äfven dessa torde dock kunna i väsendtlig måtto undanrödjas, om den modification uti ofvanomförmäldta beslut ägde rum, att, i stället för medelprisets bestämmande hvarje år, detsamma fastställdes för en längre tid, hvarigenom, utan att utskyldsbeloppet på det hela underginge någon förändring, den fördel vunnes, att de vidlyftiga uträkningarna å ordinarie-räntan icke behöfde årligen förnyas, samt dess debitering ej, som nu, uppehållas till den lid, då årets markegång blifvit fastställd. Olägenheten af räntepersedlarnes stora antal blcfve då äfven föga kännbar, och reductionen deraf kunde således antingen förfalla eller tills vidare anstå. Af sådan anleda, anser jag mig böra vördsamt föreslå, alt lösniugsprisen för ordinarie räntan och kronotionden mätte bestämmas för 5 år i sender, grundade pä medium af niis tfö rut gångna lo års markegång. Då, i händelse af bifall härtill, behofvet icke fordrar, att markegångssättningen påskyndas, skulle det, utan hinder för uppbörden, blifva möjligt, att för nämnda åtgärd bestämma en lämpligare lid än hittills, så att markegången kunde utgöra ett sannare uttryck af de verkliga medelprisen för året, hvilket ock vore så mycket angelägnare, som intressena för markegångssättningen blefve vida mindre, än för1 närvar., då årets utskylder äro deraf beroende. På grund deraf, och med hänsigt tillika till den förändring vid markegångssättningen, som erfordras, i händelse afseende fästes å hvad jag härefter framställer angtde indelta räntornas disposition, tillstyrker jag, alt SlatsUtsk. mätte föreslå nödiga förändringar , så val uti liden för markegångssältningen, hvilken torde böra framflyttas minst lill Februari månad , som hvad dervid i öfrigt bör iakttagas, på det att densamma, bättre än hittills, må öfverensstämma med de priser, som verkligen äro gångbara; börande jemväl stadgas, alt ändring uti hvad länens deputerade dervid bestämma, icke må kunna af K, Kammar-colleg;ni förordnas.
Äfven andra gifter, såsom kaffe, te och tobak, kunna, om de höggradigt missbrukas, ge upphof åt nervösa åkommor. Alla dessa nu nämnda orsaker, hvilka allesammans äro särdeles vanliga, kunna nu, isynnerhet om flera af dem verka samtidigt, framkalla mer eller mindre svåra funktionella norvlidanden. (Forts.) • " Två små prinsessor ". Skiss af Elsa Lindberg. f idt emot hvarandra tvärs öfver gatan lågo två höga stenhus. Det ena var som ett palats, stort, tungt och präktigt, nästan som ett medeltidsslott med burspråk, tornbyggnader, spetsiga gaflar och förgyllda gallerverk. Det andra var smalt, högt — fönster vid fönster tätt vid hvarandra — en sådan där kasernlik byggnad, där små, osunda lägenheter hyras ut åt fattigt folk. Öfver palatsets breda port, skulpterad i svart, var ett grefligt vapen uthugget i blekröd granit. I första våningen ofvanför vapnet, bak glänsande spegelfönster, frasande sidendraperier och fina spetsväfnader, bodde grefve Kugge, ägaren till palatset och vapnet öfver den svarta porten. Från första våningen sågos ibland två små runda flickhufvuden blicka ned på gatan mot det fattiga huset — det fattiga huset, som grefven tänkte köpa för att rifva ned. Grefve Kugge tycke ej om utsikten. Men hans små döttrar sågo gärna ditåt, sågo, hur barnen därifrån lekte sina vilda lekar på gatan, sågo på tyst och stillsamt, smått förnämt, med stora, allvarsamma ögon. De voro så fina och sirliga, de två små grefvefröknarna — nästan jämnåriga, lika långa, lika smala och nätta. Båda hade ljust hår; hvarje hårstrå så fint, glänsande och välskött. Den enas var endast en nyans mörkare än den andras, men på bägge hängde det ned öfver den höga, smala pannan, tvärklippt intill de raka ögonbrynen och ned på ryggen tvärklippt intill midjan, liksom på två små medeltidspager. De hade granna namn, de två små grefvefröknarna, tunga, stora drottninganamn, släktnamn inom Kuggesläkten. Lovisa Ulrika — det var hon med en nyans mörkare hår och ögon.
Den andra grundsatsen ur, att man bör taga i betraktande sitt lands förhållande till andra länder, och jemföra penningeräntorna i sitt eget land med räntorna uti de länder, med hvilka man vill öppna en friare täflan. — Det är allmänt kändt att södra Europas länder redan vunnit den förkofran, att penninge-räntorna der äro endast hälften mot hvad de äro i Sverige. Då man betraktar svårigheten för den Svenska niirings-idkaren att skalfa sig capitaler, räknar jag icke högt, om jag säger att den Svenska producenten måste ställa sig på 6 proc. ty om allt tages i beräkning är detta snarare för lågt. Om man då påminner sig, att uti England den vanliga penninge-räntan är 3 proc., och att den uti Holland merendels är ännu lägre, åtminstone ej högre än 3 proc.; så uppkommer här ett förhållande, som ej bör förbises, att nemi. dessa låga räntor borde hos oss motsvaras af en 20 ä 25 proc. skyddstull. Om således en sådan tull till skydd för Svenska näringarne antages, så måste å andra sidan ett tredje villkor tagas i betraktande, nemi. att det skydd, som man lofvar genom tullförfattningar, måste också hållas. Vi behöfva endast taga i betraktande hvad som ägde rum under choleran, för att märka, hvilket stort inflytande ett allvarsammare handhafvande af tullcontrollerna utöfvar på produetionen. Jag vill icke trötta R. o Ad. med en vidlyftigare framställning af dessa förhållanden. Mina anmnrkn:r hafva omfattat de 3 hufvudsakliga punkterna; och jag tror, att tiden icke är inne och Den ii Mars f. m. 17 aldrig kommer att inträffa, då man bör bryta halsen af näringarna. Jag anhåller, att detta mitt yttrande mätte få åtfölja remissen till Bevilln.Utsk., till den kraft och verkan, som det möjligen kan hoppas att få uti en tid, då man anser förändringar såsom synonymt med förbättringar, hvilket visserligen icke får tagas till grundsats, så kärt man har, att icke störta sig från den ena dårskapen uti den andra. Gr. Posse, Arvid:
Jag underställer den siste ga Den 12 Junii e. in. värde Talaren, om icke den förändring borde göras i de af Utskotten pag. 8 nyttjade ord, då de förklara sig tro annat tillägg i förra beslutet nu icke böra äga rum, ”än att ”med detaf Utskotten föreslagna utdelande af ”Årstrycket jemväl till authoriteter, som erhålla Författningssamlingen, måtte fortfara, så länge och intill dess Författningssamlingen kan bringas till den fullkomlighet, att Författningarnes promulgerande ”genom densamma må kunna äga rum, och ”således allt vidare behof af Årstrycket derigenom upphöra;” näst efter ordet: "fort”fara, ” infördes: ”så länge Kongl. Maj:t an”ser Författningssamlingen icke äga den fullkomlighet och vara ställd under de con”troller, ” &c. &c. Jag anhåller om proposition till bifall å Utlåtandet med Hen nu föreslagne förändring. Friherre Ridderstolpe , Fredrik: Alla, som tillförene yttrat sig, hafva talat för bibehållande af Författningssamlingen, men yttrat åtgärder till dess större utveckling, och åtskillige hafva emedlertid önskat, att Årstrycket måtte fortfara att fullständigt utdel as. I anledning deraf får jag föreslå en skrifvelse till Kongl. Maj:t med anhållan, det Kongl. Maj:t täcktes vidtaga sådana åtgärder i afseende på Författningssamlingen, att Förordningars promulgerande, genom densamma, må kunna äga rum, och allt vidare behof af Årstrycket derigenom upphö - Den 12 Juni i e. m. 95 ra; äfvensom att Kongl. Maj:t, i sammanhang härmed, behagade i nåder föranstalta om en sådan reglering i afseende på Författningars fullständiga och ordentliga utdelning lill vederbörande auctorileter, att de nu anmärkte brister i detta afseende blifva afhulpne. Detta kunde leda til! ett önskndtmål, hälst Författningssamlingens redaction redan hunnit den grad af fullkomlighet, hvarpå 1823 års Ständer knappt vågade räkna. Friherre Ehrenborgh_, Casper Wilhelm: Jag fruktar, att man icke gjort sig reda för innehållet af Utskottens förevarande Utlåtande.
För att i sammanhang med öfriga nu föredragna ärenden bringa till slutligt och hufvudsakligt afgörande den i Kammar-kollegii utlåtande den 23 November 1859 behandlade frågan om användandet al de Norrländska öfverloppsmarkerna, anser jag att i öfverensstämmelse med Kammar-kollegii hemställan i berörda utlåtande och Eders Kongl. Majrts vid underdånig föredragning deraf den 25 Maj 1860 fattade förberedande beslut i ämnet, samt med afseende på hvad jag nu i underdånighet anfört, bör i nåder förordnas, att sådana ti akter å öfverloppsmarkerna i Stora Kopparbergs län och de Norrländska länen, som erbjuda ringa tillfällen till odling och, vare sig genom sitt läge i oregelbundna figurer inom och emellan byars och utbrutna hemmans områden eller annars genom sin särskilda beskaffenhet icke äro lämpliga att såsom kronoparker bibehållas, må, enligt Eders Kongl. Maj:ts bepröfvande på grund af sig företeende omständigheter, antingen, der vissa hemman eller byalag å marken begagna mulbete emot smörränta, åt dessa hemman under skattemannarätt upplåtas utan skatteköpeskilling, men med tillökning i hemmanens mantal och ränta på sätt afvittringsförfattningarne föreskrifva, eller ock beläggas med skogsränta, på sätt nådiga Förordningen den 28 Juni 1775 samt nådiga Brefvet den 5 December 1780 för skattläggningarnes verkställande i Savolax och Karelen föreskrifva, samt åt den högstbjudande under eganderätt försäljas, med förpligtelse för köparen, om marken är renbetesland eller mot smörränta upplåten fäbodslägenhet, att lemna innehafvarne deraf ostörde i deras rätt till bete och nödigt bränsle; dock att, i begge dessa fall, blifvande enskilde egare af marken ej må annorlunda än till husbehof eller efter utsyning enligt de grunder, som i fråga om nybyggen och nya skattehemman fastställas, begagna derå vexande skog och vara Kongl. Majus Nåd. Proposition iV-o 54. pligtige att till betäckande af utsyningskoslnaderna erlägga den afgift, som af Eders Kongl. Maj:t kari komma alt bestämmas.
Landttulls inrättningen i allmänhet och den dervid bibehållna - På Ridd. och Adelns Carl Miirner k. tLandtmarskalk. vägnar Pa Prest-Ståndets vägnar J. Å lundblom n. v. Talman. På Borgare-Ståndets vägnar H. Schwan. kt. Talman. På Bonde-Ståndets Vägnar Lars Olsson. n. v. Talman. Dm 3 Augusti 117 »a Tullbevakning; så, enär det är utrönt och af erfarenheten bestyrkt, att denna Tullbevakning är på ganska manga ställen i Riket af ingen nytta, utan endast medförande, kostnad for Staten saint onödigt hinder och uppehåll för Trafiquerande och Resande; hafva Riksens Ständer trott sig bora i underdånighet hos Eders Kongl." Maj:t anhålla, det Eders Kongl. Majit i Nåder täcktes afskaffa ali sådan bevakning, så val på alla de stallen i Riket, hvarest Sjooch Landttulls-Kamrär finnas-, sorti'ock på sådana, der densamma för att Kontrollera Sjuoch Gränse-Tullarna . blifvit af Tullstyrelsen bibehållen, samt till behöriga förpassa ingars uttagande och uppvisande, icke kunde anses vara alldeles oumbärlig; frir hvilket sednare ändamål Betjeniiigens antal likväl skulle kunua inskränkas till en högst två personer 1 hvarje Uppstad eller tullplats, och det så rqycket heldre, som Land (tulls-betje ningen för det närvarandetär så talrik, att den, efter Riksens Ständer meddelade uppgifter årligen kostar Staten en summa af icke mindre än 54,072 R:d I2 sk., utom hvad sorn åtgår till Tullhusen och deras underhåll.
Disconten och en utväg derigenom beredas att erhålla penningar till uppköp af Svenska producter till återutskeppning; hvaremot i annat fall denna förtjenst för Riket skulle gå förlorad. Herr Kongl. ,Hof - Predikanten och Prosten Thyselius anförde, att Herr Prosten i alio förenade sig med hvad ’ Herr Biskoppen. Doctor Almqvist nu andragit, samt tilläde föröfrigt, att Herr Prosten för sin del icke eller kunde medgifva att i den föreslagna maximisuminanför Canal-Discontens samfälta utlåningar, må innefattas det belopp, som på Verkets egna Actier kan komma att utlånas, enär dessa Actier, i synnerhet sedan större inbetalningar derå blifvit gjorda, i sådant fall skulle medtaga ganska betydliga : summor, till förfångför Näringarne, hvilkas Dane beli of icke möjligen skulle kunna fyllas af hvad derefter kunde återstå. Herr Jouveleraren Holmer instämde till alla delar med Herr Biskoppen Doctor Almqvist samt Herr Prosten Thyselius, och anförde dessförutan, att då det icke kunde komma i fråga att Canal-Bolaget skulle betala något för öf - Den 4 Augusti ofvertagandet af Götheborgs Discont - Conto irs rörelse och det föreslagna Arrendet följakteligen endast kunde afse Discont-rörelsen i Skåne; så, och enär Banken af sistnämnde Discont icke fått uppbära på långt när en sådan summa, oell Bolagets inkomster af Discont-rörelsen icke kunde blifva så betydliga efter de inskränkningar, hvilka nu äro i fråga att meddelas, ansåg Herr Holmer ersättnimgs - summan till Banken böra nedsättas till 25,000 R:d., så mycket heldre som öfverskottet af vinsten icke kom att utdelas till Actie-ägarne, utan användas till ett allmänt nyttigt företag1, nemligen Canalens fullbordan, och således mindska behofvet af ytterligare publikt understöd för Verkets fullkomnande. Beträffande Bolagets Discont-rärt i Banken, så fann Herr Holmer icke skäl att i något fall nedsätta densamma under det af Högloft. Banco Utskottet föreslagna belopp i,6oo,öoo B:d., enär detta Creditiv, om än Malmö
Till bestridande af kostför 1200 JVumror 9,600. naderneförGeneralmön* string, som detta år ägde rum . R:dr 1120. afföres för N:r, som enligt contract icke erlägga passevolance 784. 182 afföres N:r, som ej betala passevolance 768. 1824 . 9,600. Recrytmöte 592. afföres för N:r, som ej betala 768. Transport Den 26 October f. in. 47 Ingått: Utgått: Transport 4^49- 182 afföres för JV:r, som ej betala passevolance 768. 182 afföres för N:r, som ej betala y44- S:a 48,000. Häraf visar sig att ifrån provincen under 5 år utgådt, endast för Skaraborgs Regemente, mera än, som efter författningarne af Rotarne boreft bekostas 37,05 5. 48,000. Härvid bör ännu observeras, att Skaraborgs Län äfven roterar 3oo man under WestgöthaDahls Regemente, förutan hvad det rustar under Lifoch Westgölha Regementer. Detla kallas, af de förenade Utskotten, rättvisa emot Rotehållare; jag underställer förbållandet Rotehållares och 'allmänhetens pröfning, och jag tviflar ej om domslutet. För att i möjligaste måtto tillhandagå Utskotten med calculer, vill jag äfven uppställa det förhållande, som skulle uppstått, om Kongl. Skaraborgs Regemente, under dessa fem år, haft Regements-möte hvarje år, då kostnaden för fem år, efter hvad 1825 års Regementsmöte kostade, skulle på - 48 Den 26 O c to ber f. m. f kallat en utgift af 23,620. hvadan äfven under denna förutsättning ifrån Provincen skulle utgådt mera, än hvad alla möjliga efter knektecontrakt Roten åliggande Möteskostnader kunnat erfordra 24,38o. 48,ooo.