Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti Skrifvelse af den 20 Marth innevarande år 1822, hade Kongl. Majrt i Nåder behagat förständiga Fullmägtige, att, sedan Kongl. Majrt, uppå Dess Krigs-Expeditions underdåniga föredragning, funnit en Summa af Ett Hundra Tusen (100,000) Riksdaler erfordras till fortsättning af de utomordentliga Försvarsanstalter, som Kongl. Majrt, under förlidne året. ansett Sig föranlåten vidtaga, Kongl. Majrt, efter Dess Stats-Råds hörande, af Fulimägtige i Nåder velat äska, att Fullmägtige af de för dylikt ändamål på Creditivet anviste Medel, hålla Kongl. Majrt tillhanda ofvanberörde Summa Ett Hundra Tusen Riksdaler, för att till Kongl. Stats-Contoiret, uppå dess requisitioner, aflemnas; och inhämtas af Commissarierncs tili Revisionen afgifne Berättelse att desse 100,000 Rd. Banco blifvit till Kongl, Stats-Contoiret ulbetalde. Revisorers Berättelse. 441 Vidare är till Riksgälds-Contoiret ankommen Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse afdei i\ sistledne Junii, af innehåll: Att, vid öfvervägande af de stadganden, sorn ligga till grund för dispositionen af mindre Creditivet, Kongl. Maj:t funnit skäl i Nåder förklara: att de, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelser al den 33 Maji 1819 samt den 21 Februarii och 11 April 1821, till utomordentliga Försvars-anstalter redan å samma Creditiv anviste 400,000 Rd. kunnat och bordt anvisas på de Två Tredjedelar af Creditiv-beloppet, som, likmätigt Rikets Ständers Reslut, äro för sådant ändamål uttryckligen bestämde: Att berörde 400,000
Flere fördelar hade genom denna delning af Corrections-Inrättningarne och Könens afskiljande från hvarandra visat sig uti större ordning inom hvardera Inrättningen, ökad sedlighet och bättre hälsotillstånd Betänkande n. 387 bland Correctionshjonen , ett friare utrymme för arbeten i Verkstäder och Logemenler samt uti mindre tvån1' för Fflngarne af bägge Könen, då frugtan för deras sammanblandning icke mera lade band på deras frihet inom Inrättningarne; och sedan det hinder för slöjder och serskildte arbetens lättare och mera utsträckta bedrifvande försvunnit, som varade så länge bägge Könen bebodde en och samma Inrättning, bade det äfven lyckats Styrelsen, att bereda och förskaffa privata arbeten åt alla Hjonen uti Qvinno-Corrections-Inrättningen och åt så många i den för Mankönet, sora icke xned byggnads-arbeten borde användas, så att inom korrt tid hela Qvinno-Personalen sysselsattes på ett för densamma, Staten och Arbetsämnenas ägare förraonligt sätt. Och hafva uti ullkamning, finare väfnader, sömnader, spånad, ullplysning och hvarjehanda slags arbeten Arbetshjonen vid den Norra Corrections-Inrättningen i allmänhet vunnit en sådan skicklighet, att lefveranser af ämnen till förarbetning i desse slöjder nästan dagligen ökats, och, oberäknadt det vigtiga ändamålet som vunnits genom Correctionshjonens beständiga sysselsättning, har inkomsten deraf uppgått till ett betydligt belopp. Från medlet af Julii månad 1827 till årets slut inbringades af desse arbeten omkring 4ooo R:dr och från 1828 års början till October månads slut har inkomsten af Correctionshjonens arbeten uppgått till 970g R:dr samt, efter den upplysning Utskottet sedermera erhållit, för hela året till 12,261 R:dr, allt Banco. Från denne Inkomst skulle dock de pr»raier, som för större arbets-product och skicklig - 388 Stats-Utskottets ^ het, efter en stadgad tariff, till Arbetshjonen utgå, afdragas.
stigar, tog sig täck och graciös ut, och hr Bergström som en lärd, men därför ingalunda bortkommen botanistprofessor väckte mycken munterhet, ej minst med sina kupletter, där han ådagalade, hur pass mycket ett intelligent föredrag kan åstadkomma, alla vokala brister till trots. I mera framstående roller må för öfrigt med erkännande nämnas hrr Änder och Stavenow samt fröknarna Ohlsson och Berggren. Hos den sistnämnda täcka unga damen tycks finnas godt gry att taga vara på — till och ined i röstväg! Marteau-Viardot-konsert gafs i tisdags i Musikaliska akademien inför en ganska talrik och mycket tacksam publik. De båda framstående violinisterna äro välkända sedan föregående uppträdanden härstädes. Henri Marteau var här förra året, hans lärare Paul Viardot i början af 80-talet. De båda konsertgifvarne biträddes af d:r Karl Valentin från Göteborg. Programmet inleddes med en sonat för piano och violin af Viardot, som själf på ett förträffligt sätt utförde violinstämman. Följde så en suite (n:r 3) af F. Ries, utförd af hrr Marteau och Valentin. Den väckte mycket lifligt bifall, särskildt de bägge sista satserna. De båda konsertgifvarne spelade härefter Bachs d-moll-konseit för två violiner. Återstoden af programmet utgjordes uteslutande af småstycken, som de konserterande utförde antingen växelvis eller tillsammans. Af dem vilja vi särskildt framhålla den af Viardot komponerade och briljant spelade gavotten, Valentins af Marteau utförda adagio, som framkallade ett extranummer, nämligen Schuberts » Ständchen », samt flere af Godards duetter för två violiner, i all synnerhet Serenaden, som afslutade programmet. Marteau synes fortfarande vara en gunstling hos publiken, särskildt den kvinnliga delen däraf. Båda äro emellertid utmärkta virtuoser som värdigt stå vid hvarandras sida. — En andra konsert skulle gifvas som i går torsdag.
Enligt denna plan skulle de i Storkyrko-församlingen samt Adolf Fredriks, Ladugårdslands och Kungsholms församlingar befintliga Skolor med 2 klasser hvardera bibehållas; femklassiga Skolor, motsvarande det högre Elementar-Läroverkets hela nedra afdelning, finnas i Clara, Jacobs, Maria och Catharina församlingar; samt i den nuvarande Gymnasii-lokalen inrymmas den högre afdelning, som gemensamt motsvarade alla dessa lägre Skolor. Till ytterligare styrka för denna plan, hvilken vore vida mindre kostsam och mera lämpad efter de lokala förhållandena, har Direktionen för Stadens Undervisningsverk anfört, att tjenliga lokaler för den sålunda föreslagne regleringen redan funnes, i det Jacobs, Maria och Catharina församlingar på de sednaste åren låtit uppföra nya skolhus, fullkomligt lämpliga för Skolor af det omfång, Direktionen föreslagit, och alt jemväl Gymnasii nyligen reparerade lokal vore tjenlig alt inrymma de högre klasserna, hvaremot, om 3:ne nya fullständiga läroverk skulle inrättas, för uppförandet af 3:ne nya större skolhus betydliga kostnader skulle blifva erforderliga. Rikets Ständer hafva i anledning häraf fästat uppmärksamhet dervid, alt Slockholm är den enda stad i riket, hvilkens läroverk nästan uteslutande äro begagnade af stadens egna barn och endast i högst ringa män anlitas af kringliggande landsbygd. Stadens lokala förhållanden torde, i följd deraf, böra, så vidt möjligt, vid läroverksorganisationen afses. Till följd af Stockholms vidsträckta läge bli Iver det särdeles behöflig!, att Skolans undervisning är pä Dera punkter tillgänglig lör de yngre lärjungarne eller dem, som äro mellan 9 och 14 års ålder. Att deremot lördela antalet af lärjungar i läroverkets högre afdelning — hvilket för närvarande stiger till 70, men någon gång uppgått lill 100 — på 3:ne ställen inom staden, med särskild uppsättning af Lektorer för hvarje, skulle mindre öfverensstämma med undervisningens sanna behof.
« -s lill följd ak de inom 8tänden i allmänbet gjorde anmärkningar emot inskränkning af k:g:»Oontoret bittill» ägande Oreditiv-rätt ä Lanken för Litatsbristsumman ocb för L:g:s6ontorets eget bebof, ock dä någon vsäkerbet ej kan uppstä om godtgörandet af de summor, som för dessa bebok kunna af L:g:stl<mtnret liftas, kafva Utskotten jemväl kör deras del /»mick c/ekka <7re c/cktV ^ucrcra kr// /cc//t k^ooo^ooo /i.c/r ick»kä//a». » » Ocb enär, bvad sluteligen angär användandet ak Lanken» ränte-revenuer, ä ena sidan, ali nödig ga,antie visserligen bör lemnäs för realisationens bestånd, >nen, ä den andra, afseende jemväl mäste göras ä 8latsVerkets bebot för det närvarande, kunna kll>kntten ej annat an tillstyrka, c/et mä^ mcc/acrc/aakag a/ 266^666 2iH 8tatsvol, Lanco-IItskottenr Zk/rZr .?2 drZZge/r ^-/ F-r?r^e^r ru,tte!>Z/^t, Ze/rö/7Zge, ttZZ e/r öör/an /o/' sr^ver-!ttvea.ZZ/rge/r oc/r LecZer//rer« t/ZZ Z/^Z-rnrZe c» rese,-v-^/o/rcZ /o> La/r^en^ röreZse /r-r^ /lZ^riZ-rg ttZ/ ZlZ/l^tZcrg^ att'/'storZc/r -r/"
-AZZ ra med sövhällandct öfwerensstämmande, får StttS.Utskottek nu härjämte ölwerlämna; Och lära Riksens Häglof!» Ständer häraf denägit finna, att de -kujagkigheter, hwilka i anledning af de kill Hoglvfl. Bewillningö Ulskottcr aflänmade sammandrag bliswit antnärkte, i afseende pä b winningen af krut, sock-r och alun, härröra derifrän, att detze sammandr g icke äro författade ester asflucade räkenffaper öfwer sadan in« fluren bewillning, utan nvrättade esker de af wederbörande meddeldke provifionelle upgisler. Såsom en med ofwinnämnde ämne gemenskap ägande sräga, har StakS Utskottet äfwen under öswerwagande tagit, Herr L. IflirenZranZks, hos Höglofl.
Det kan nemligen väl, å ena sidan, vara fullt antagligt, att ett rederi, hvars ändamål med fartyget måste vara att deraf erhålla ekonomisk vinst, så ordnar sina ifrågavarande angelägenheter, att sagde ändamål kan uppnås utan att lagstiftaren behöfver mellankomma ocb inom vissa former binda rederiet i förvaltningen af dess egendom; men å andra sidan bör äfven tagas i betraktande att, derest ett af flere personer bestående rederi funne för godt att hvarken utse hufvudredare eller annan styrelse, ganska stora olägenheter kunde uppkomma för tredje man, hvars rätt och bästa måste, lika mycket som rederiets, i lagstiftningen iakttagas. En person, som ingått aftal med befälhafvaren på ett fartyg, hvars egare vore boende, såsom ofta inträffar, på olika orter, skulle i många fall komma i förlägenhet hvarthän han borde vända sig för att erhålla sin rätt, derest befälhafvaren brutit aftalet. Endast frågan om rätter domstol i sådan händelse, torde ej vara så lätt besvarad. Yäl innehåller lagen i 10 kap. 6 § Rättegångsbalken att ”bolagsman sökes der bolaget är” — och rederiet torde väl böra anses såsom ett bolag — men detta bolag har måhända icke gifvit eller haft laglig skyldighet att gifva sin tillvaro eller vistelseort tillkänna, på sätt om vissa handelsfirmor stadgas i Kongl. Förordningen den 28 Juni 1798 och troligen i allmänhet ej heller så konstituerat sig, att det är nog med en delegares instämning (15 kap. 1 och 2 §§ Handelsbaden), utan måste käranden instämma dem alla, hvarigenom då, såsom antydt är, deras hemvist vore vidt åtskiljda, han måste underkasta sig kostnader, hvilka, mången gång, om än hufvudsaken vunnes, han sjelf finge vidkännas; och dessa olägenheter drabba otvifvelaktigt äfven de offentliga myndigheter, hvilka å einbetets vägnar med ett sådant rederi få något att skaffa.
Härigenom synes den befarade olägenheten, att postskjutsen skulle blifva förmyeket betungad med stora pacjveter vara förekommen, heldst missbruk i detta afseende medför det ansvar, som i allmänhet är stadgadt för obehörigt begagnande af Fribrefsrättighet och något bestämmande af viss tyngd på de paquetter, som med posten sändes, lärer hvarken erfordras-eller vara lempligt; Och vidkommande åter det i 8:de puncten af Utskottens Betänkande gifne Förslag, det underslef, förfalskning och annan grof förbrytelse skall Straffas, på sätt Chartte Stat s-Vt skottets Betänkande^ 323 Sigillatse-Förordningen i thy fall förmår, så, enär detta år tillstyrkt, såsom correctiv för missbruk vid Tidningars och Dagblads förseende med Chartte Sigillatae Stämpel, hvilken åtgärd är af enahanda beskaffenhet med pappers förseende med den Allmänna Chartse Sigillatae Stämpel, lärer missbruk i begge fallen af lika beskaffenhet böra medföra lika ansvar, och som det åberopade stadgandet uti Chartte Sigillatse-Förordningen är i fullkomlig öfverensstämmelse, med hvad tillförene varit och ännu fortfar att vara gällande, synes Lag-Utskottets hörande i förevarande fall hafva varit öfverflödigt. Förenade Utskotten finna således icke anledning förekomma till någon ändring uti dess om postfrihet för Tidningar och Dagblad samt deras förseende med Chartte Sigillatae Stämpel afgifne Förslag, och få för öfrigt anmäla, att Utskottens i detta ämne afgifne förra utlåtande är bifallet af Högloft. Ridderskapet och Adeln den io:de innevarande månad, af Högvördige Preste-Ståndet den 3i nästlidne October och af Vällofl. Borgare-Ståndet den 6:te i denna månad. Ankom den 3o Noy. 1823. Memorial med Förslag om ändring i tiden för afslutande af Summariska Råkningarne öfver Uppbörden af RiksgäldsContoirets Medel m. m.
Om man räknar efter, hvad skatten gör per tillverkad kanna för ett dubbelt pistoriskt verk, finner man, att den uppgår till circa 2 sk., emedan ett sådant verk tillverkar omkring 3o,ooo k:r. Nu hafva Utsk:n likväl för andra konstapparater föreslagit en afgift af 4 sk. k:n, hvilket är högst inconsequent. Örn nu denna afgift skulle till hälften förminskas Den ao October f. m. oell således bestämmas till 2 sk. per k:na, upphörde denna inconsequens, och jag tillstyrker derföre, att tariffen må blifva sådan den är, men att den beskattning, som är föreslagen i sista moln. af förevar, punkt, må nedsättas till 2 sk. per ktna. Gr. Posse, Arv.: Jag vill ej bestrida riktigheten af vissa talares uppgift, att den nu föreslagna skatten är så hög, att jordbrukaren af brännvinstillverkningen ej kan hafva någon egentlig behållning. Men dervid fäster jag mig mindre, emedan jag ej är bland deni, som ansett brännvinsbränningen såsom en jordbruket tillhörande förmån; tvärtom är det min öfvertygelse, att denna bränning, hvilken till landets olycka blifvit inympad såsom en del af jordbruket, är den, som till en del redan förstört och skall sluta med att fullkomligen förstöra vårt jordbruk, om den får fortgå såsom hittills. Jag hade önskat, att denna åsigt blifvit af It. St. vid denna riksdag uttalad, och att på grund deraf vår brännvinsbränningsförfattning hade blifvit ändamålsenligare uppgjord; men all den förhoppning, jag derom vid riksdagens början trodde mig kunna äga, är nu försvunnen. Jag tror mig dock skyldig att begagna hvarje möjlighet att framdeles hinna detta mål, och bland dessa möjligheter är äfven utvägen att åsätta tillverkningen en hög skatt, emedan man derigenom kan utledsna den mindre jordägaren vid sin brännvinsbränning och bereda en sinnesstämning, som i framtiden gör en förändring möjlig. Från denna synpunkt är det jag ser saken, och derföre tillstyrker jag den förhöjda skatten.
Jag inser ganska val, att de, som ifra för skrå-ordningarnes bibehållande, upptänka alla möjliga medel för alt motverka desammas upphörande och den syftning det 1111 upplästa Exped.- Utskts förslag, i min tanke redigt och väl uttryckt, innehåller, och jag finner det ganska naturligt, att den välde ledamot, som alltid uthålligt yttrat sig emot näringsfriheten, äfven måste vara mot denna skrifvelse oell det betänk., hvarpå densamma sig grundar; men beträffande det ohöfligt mot konungamakten, måste jag vara lika glad å min sida, sorn den värde ledamoten här midtöfver var glad å sin, att i motsats til! houom få nedlägga mitt yttrande, Den a3 November. 161 atl jag icke finner i denna skrifvelse något kränkande. Jag anser icke , att Representationen bör slafviskt oell krypande framställa sina tankar till den andra statsmakten, ocb beträffande den historik , soin finnes upptagen, tror jag, alt densannnas framställande icke blott är lämpligt utan äfven ganska nödvändigt för Ständerna, att ådagalägga, huru förbållandet blifvit behandladt alltsedan 1809. Om ufven möjligtvis det skulle ligga en förebråelse deruti, att skrifvelsen upptager hvad sorn kunnat ske och hvad som kunnat undvikas, ifall regeringsmakten annorlunda förfarit; så tror jag dock ej atl della innebär någon oriktighet, ty jag tror, att den stora massan af Svenska folket, den stora massan af consumcnler, liar stora skäl att beklaga sig, atl icke lietta ämne långt före detta blifvit afgjordt och undnnröjdt, alldenstund detta är ett mål, som tillhör den ekonomiska lagstiftningen och beror af konungamakten. Jag fåter mig ej öfvei tygas utaf hvad hittills blifvit anfördt, vare sig om bildning eller svenskhet, att något olämpligt ord i skrifvelseu förekommer.
Man må ej till bevis för motsattsen åberopa den närvarande förlägenheten i de Provincer, där Disconten förut spridt verksamhet och lif. När Dånen indragas, för att ej mera utgå, undandragas äfven förlagen, hvarigenom productionen måste hämmas. Felet i detta afseende var således icke Disconten» existence, men dess indragning. Om man genom en klok författning 262 Statsoch Banko-Utskottens Betänkanden. tillika vetat förekomma Penningarnes användande till accorder, till arneublement, till yppig lefnad, hvilket bör vara en följd af erhållet öfverskott*, men ej af lanta Capitaler, så hade Disconterne ännu bort bibehållas; Och den tid skall kanske komma, måhända snart, då man nödgas återtaga dem, eller åtminstone surrogater derföre. Under denna mellantid är likväl förlusten oersättlig, som åstadkommes genom J,åne-rorelsens concentrering inom Hufvudstaden. Da Provinser, som nyss blomstrade i stigande välmåga, skola åter sjunka tillbaka i fattigdom och svaghet, under det den nödpenning, sorn de med sina sista krafters ansträngning förtjena, skall användas att uppehålla Hufvhdstadens rikedom och yppighet. Vid den reglering af Eåne-rörelse n, som Beredningen föreslagit, synes mig följande anmärkningsvärdr. Då ProvinceD isconternes Låne-rörelse af öfver 7 Milloner på en gång inställes, så synes mig ovilkorligen nödvändigt, att på annan väg en ny tillgång till Lån öppnas. Förlägenhet och svårigheten att inbetala Discont-Lånen inom 5 år är tydlig, eller rättare omöjligheten gifven med bibehållandet af en mängd oskyldiga individuers välstånd ; jag kan således icke annat än för min del instämma i Konungens Nådiga Proposition, att hela den summa, som af Banken förut blifvit använ d i D iscont-rörelse, åter utgår antingen som Discont-Lån eller som FastighetsLån. En serskild anledning för Banken att icke inskränka Lnne-Körelsen, är att Banken åtagit sig Discoaternes Utredning. Om ej till - Slats och Banko-XJlskottens Betänkanden 263 falle till
Majoren och Riddaren Friherre Otto Thott, och Suppleanten för Preste-Ståndets Ledamot vid Lönekontoret i Wisby, Stads-Komministern Nils Krusell, hvilka afsagt sig nämnde befattning, blifvit utsedde, för den förre Herr Majoren och Riddaren Friherre Wilhelm Rennet och för den sednare Stads-Komministern i Wisby C. F. T. Herlitz; hvarförutan, i stället för Suppleanten för Högv. Preste-Ståndets Ledamot i Direktionen öfver Lönekontoret i Götheborg, Prosten och Kyrkoherden, Theol. Kand., Herr Magister S. L. Ljungdahl, som anmält att han, vald till Fullmäktig för Presterskapet. i Götheborgs Stift vid instundande Riksdag, således vore förhindrad att såsom Suppleant i Direktionen tjenstgöra, är vorden till Suppleant utsedd Herr Prosten J. C. Lamberg. § 8. Val af LedaTill Ledamot i Götha Kanal-Direktion å Bankens och Riksgälds-kontorets vägnar innevarande år, har, vid det enligt 27 § i Reglementet anställda val, Herr Öftion. verste-Löjtnanten och Riddaren J. Kléen blifvit utsedd. Granskning af 1855 års räkenskaper och förvaltning kommer först under nästa år att verkställas. § 9. Angående 1 7 § af tryckta Revisions-berättelsen omförmäla Herrar Revisorer, jemte annat, fc»Vrisbogr s (let al Fullmäktige beslutade inköp af 500 st. jernbeslagna trädlådor med åtföljande fästningSaf läs, under anförande att, sedan, till förvarande af Bankens redbarheter, en särskild
40 voro afsjudne och hade gifvit 396 £tt 7 ft Saltpeter; kunskapen, om dess tillverkande hade utbredt sig bland Allmogen, och Saltpeter näringen, sorn för fyra år sedan var. i landet okänd, hade gjort sådane framsteg, att tillverkningen förmodades detta år blifva fördubblad samt framdeles än vidare okas, så. framt ej, lönande afsättning felades.. Jemtlands Län., Under loppet af sommaren år 1816 blefvO' 3:ne Undervisnings-anstalter, i följd af Eder Kongl. Maj.ts Nådiga Förordnande, genom Styresmannen Major Mechanicus P. Tottie i ordning satte och 39 Lärlingar inöfvade i Sjudningskonsten. 300 Saltpeter-lador hafva blifvitanlaggde och då, utom nämnde 39 Sjudare, åtskillige i år blifva til lärd e, tror Styresmannen, att flere tusende Lispund Saltpeter snarligen och för hvarje år kunna tillverkas, hvarigenom en ny och betydlig inkomst skulle tillskyndas, detta Lätt, som hittills haft få binäringar. Gefleborgs Län. Derstädes voro 96 Saltpeter-lador anlaggie och 051 Ött Saltpeter tillverkade. AU anledning visa - i(5 6 Konungens Nåd. Propositioner« visade sig, att tillverkningen i år skulle öfverstiga detta qvantum , dels emedan under tiden mera Saltpeter-jord hunnit beredas till afverkning än året förut, och dels derföre att, till hemmansägarnes desto bättre betjenande, Krono SaltpeterSjudarnes antal blifvit ökadt från sex till tolf; till hvilka skäl Kommitterade få lägga, att handeln med Österbottnisk Saltpeter i kraft af förbudet måst upphöra. Wester Norrlands Län. 182 stycken Saltpeter [Lador voro uppförda . och betydliga anläggningar i Norra Ångermanland under verkställighet. Stora Kopparbergs Län. Saltpeter til 1 verkningen utgjorde no| $£.'
Still anffaffniug af bcfläbnab åt fjöbetuärtngös manffapet, 80,000 9t:br, unber år 1854, [arnt 53,333 9t:br 16 ff. årligen unber åren 1855, 1856 cd) 1857 240,000: — 24:o S^tCC @tt)telfenö för SWmäuua SÖägs odj SÖatteus btyggitaber aflöning, jemte tjcuftgörtngåsarfmoben, 12,900 9t:br årligen unber åren 1854, 1855, 1856 od) 1857 51,600: — 25:o Still refes odj uuberföf’ntngö Sins föling od) 9to,ren famt benna åö upprettöning 16,666: 32. 33:o $ör ?lrboga å§ uf'pmubbring mellan Slrboga odj ©rafubbeit 10,000: — 34:o g-ör famina åö ujtyrcuSntng mellan ftftnämnbe ftäflc od) Mälaren 15,000: — 35:o fyör upprcnöntng od) förbjupuing af Äöpingö å 26,666: 32. 12 91 t6SbagS 36:o fyör amortering af bet för StnföptngS f)amnbpgg Sitt kolonien ®:t 23artl[etcmt;3 förtoattning, för Stö. 6ape, för en mattenbifHtfering3 Scpeup, för uppfinning af en machin titt matf)ematt O. Npcanber för koftnabcrna toib förfärbtganbe af en rö[träfne Sitt cit kapcltbpggnabS uppföranbe i Äorpitombota bt; inom Norrbottens Säit 3,000: 14 9tifäbag0sS3eftut 1854. 61:o
Maji I. 5g, 100, io3. — angående utbetalning af återstoden utaf Byggnads-biträdet för innevarande år tili Götha Canal, Maji I. 222, 249, 282,308. — rörande lånebiträde af Banken till uppbyggande af Trivial-Scholsehus i Landskrona, Maji II. 511, 693. — om låneunderstöd för Skeppsvarfs-ägare eller Skeppsbyggerier, Maji II. 5i2, 694. — om understöd af Banken för byggande af en Stenbro i Carlskrona, Maji II. 512, 694. — med det yttrande Bankens utsedde Revisorer öfver Götha CanalVerk afgifvit, Maji II. 684- Junii I. 5o. — angående fulländad Revision af Bancooch RiksDiscont-Verkens förvaltning och räkenskaper för år 1817, Junii I. i43, 595. Betänkanden, Memorial och ProlocollsUtdrag angående prägling af en medalj till åminnelse af vigtiga händelser under närvarande Riksmöte, Junii I. 538. Junii II. 14. — i anledning af StatsUtskottets förslag rörande förskott från Banken till inlösen af KrigsCommitteens Invisningar, Junii II. io5, 240. — öfver StatsUtskottets förslag, angående fond i Banken till inlösen af de så kallade Schlegelska godsen i Hallands Län, Junii II. io5, 327.