Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Snart befann sig Elisabeth åter nere på gatan lika obemärkt som hon kommit, men knappt hade hon gått några steg framåt, innan hon tyckte sig i det allt mera tilltagande mörkret se en skugga, som troget följde henne helt nära. Med klappande hjerta och en hemsk känsla såg Elisabeth detta och fördubblade sina steg, men skuggan följde efter, tills den hastigt helt nära hemmet vek förbi henne och försvann. Elisabeth andades lugnare. ”Gud ske lof,” tänkte hon, ”det var då ingen spion, utan en oskyldig menniska. Hon kom hem. I deras vanliga samlingsrum satt Leonhard, omgifven af alla barnen, för hvilka han berättade roliga och lärorika historier. Ett moln af smärta och vemod sväfvade dervid öfver hans vackra panna, och med illa dold likgiltighet fortsatte han den nyss började berättelsen, som dock gjorde stort nöje och emottogs med högt jubel af hans små kära åhörare. Barnens glädje gjorde ett djupt och sårande intryck på Elisabeths hjerta, som förebrådde henne den likgiltighet, hon på en tid visat dessa sin själs älsklingar. Stum gick hon förbi den glada kretsen, och in i sitt kabinett. Leonhards blick följde henne sorgsen, och då hon var borta tänkte han: ”Hon hade rätt då hon sade honom, att endast hennes kropp är hos oss; ty själen, den är död för allt hvad hon fordom älskat.” Han försjönk derefter i så djupa och bittra tankar, att hela berättelsen blef afbruten och först barnens gälla rop: ”mera, söta pappa, mera! Huru gick det se’n?” förmådde väcka honom åter till känsla af det närvarande, och lät honom äfven känna att det var omöjligt att nu fortsätta historien. ”I morgon skall jag berätta mera för er,” sade han vänligt men allvarsamt, ”i dag kan jag det ej. Dessutom är det långt lidet på qvällen, det är bäst, att I gån till Maja, hon hjelper er till sängs.” Dermed kysste fadren ömmt deras hvita pannor, tyst i sitt hjerta välsignande dessa sina älsklingar. Barnen gingo till hvila, men kunde ej på länge somna för oron och gissningarne om utgången på den afbrutna berättelsen. Dödsbädden.
Ven 29 Augusti. bifall til kemist af ett Memorial eller Diktamen, det erfordrades, at i fall den beswarades med Nej och Ja, et wistt inskränkt antal af Ständets Ledamöter skulle högt förklara sm önskan gemensam med Författarens, at fä ämnet remitteradt, och om i fall detta saknades eller proposition om remist blifwit allmänt med Nej beswarad, saken blefwe hwilande pä bordet til nästa Plenum dä den i händelse af ett lika Utslag komme at förfalla, wänne ej deruti skulle finnas den medelwäg som utan at alt för myc. ket instränkaenskildasrätt, kunde tjena atädagalägga, at remist af ett Memorial Åtminstone för nägon del af Ständer synts förtjena npmärksamhet. Det är detta som jag skulle önsta at fä underställa Riksens Ständers och til en början Constitutions Utskottets pröfning. Herr Lj iverstol^e, 6u5tak up läste följande: Nägra wigtiqa puncter synas mig wara glömda eller förbiaägna. Jag tror at ett siad. gande kunde göras, at inga nya frägvr i Ständenas Plena af Riksdagsmän böra wäekas sedan de 2 första Mänaderna af Riksdagen förlidit, sä wida icke sädana af redan tagna Beslut eller Mäl som arv under ventilation, föranledas. Derigenom skulle Riksens Ständers göromäl fä en gräns och tiden ti! Mälens af. görande pä den ätcrstäende Mänaden kunna beräknas. Det Den 29 Augusti. 136? Det torde bliftva nödigt at under denna Riksdag genom Jnstruction bestämma'Riksens Ständers Revisorers bäde rättigheter och pligter. Om sadant ej kan medhinnas, sä at denna Jnstruction säsom ett bihang kunde ätfölja Riksdags-Ordningen, borde densamma ätmin. stone i Niksdags-Ordningen äberopas. Rörande Utskottens arbets-sätt synes m!g altför litet bestämdt wara stadgadt, jag will söresiä at det förklarades, at för Utskotten gäl. ler samma Form som för Plena. Mäl som t
Dec. P. 727. — angående upphäfvande af Landshöfdingarnes Domsrätt i Enskiftesmål. Dec. P. 727. — i anledning af Konungens Proposition, om ändring i nu gällande föreskrifter för ArrendeSpannemålens utgörande vid Kungsgårdar och derunder lydande hemman. Dec. P. 727. — angående utvidgad Handelsfrihet. Dec. P. 791. — angående Arbetsoch Correctionslnrättiiingen i Wadstena. Dec. P. 791. — i anledning af Konungens Bref, rörande jemkning af Extra Roteringen i Riket. Dec. P. 791. 147 Expeditioner till Konungen, Riksens Ständers, rörande Consistoriernes skjddighet att, vid inträffande ledighet till Consistoriella Pastorat, söka upprätta föreningarom Presträttigheterne. Dec. P. 792. — angående öfverseende och förbättringar i Rikets PolitieFörfattningar m. m. Dec. P. 8o5. Dec. 2 A. P. a5, 34> 4°5, 4°8> 4r r— angående arfvoden till de inom vissa Utskott antagne Extraordinarie Canlzlister. Dec. 3 A. P. i3. — angående Rustningsskyldighetens utgörande i krigstid. Dec. 3 A. P. i3. — om förräntande af den till Konungens disposition öfverlemnade Saltpetter-fonden. Dec. 2 A. P. 14. — om en DykeriCommissarien Westbeck tillagd pension m. ra. Dec. 2 A. P. 14. — angående utbetalande af ett för ÖfverCommissarien Ek, till 5oo R:dr fastställdt arfvode. Dec. 3 A. P. 14. — angående LandtTullbevakningen och GränseTullarne mot Norrige. Dec. 2 A. P. 14. — angående fortfarande anslag till Strömrensningar m. m. Dec. 2 A. P. x4* — angående en årligen till nästa Riksdag utgående afgift till Veneriska Smittans hämmande.
St. härigenom i underdånighet anhålla, att enahanda grundsatts må hädanefter följas, äfven i afseende på Stats-Verkets medel, då sådana bos enskilde personer eller corporalioner kunna vara utestående. Rikets Ständer framhärda etc. JY:o 4°^ ■Uppl. och godk. hos Ridd. och Adeln d. 26 Febr. i83o, Preste-Ståndet d. 1 Mars — Borgare-Ståndet d. 1 — —: Bonde-Ståndet d. 1 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse ± rörande charteringen af dea förbindelse, sorn af Götha Canal-Bolag skall af emnås och intecknas uti Canal-Verket och dess egande Fastigheten S. A. K. Ibland andra vilkor, som blifvit stadgade, i afseende på det, vid innevarande Riksdag, till Götha Canal-Byggnads fullbordande beviljade ytterligare Lånebitiude af 845,334 Rdr, är väl föreskrifvet, att Canal-Bolaget skall medgifva Sta jBihang t. R. S:s Fröt. tolde Sami. 2 Band 3 Iluft. 35 374 Exp. Vt sfi. Förslag till tind. Skri/v, N:o 402* ten rättighet, att, utan Bolagets vidare hörande, för hela n jssberörde Summa taga första intecknings säkerhet uti Canal-Verket, dess område och egande Fastigheter, Motala mechaniska Verkstads anläggning dock ej derunder inbegripen; men då uti beslutet icke finnes omnämndt, antingen Bolaget eller Riksgälds-Contoiret skall vidkännas inteckningskoslnadernej så hafva R. St* sedermera fått anledning att på denna omständighet fästa serskild uppmärksamhet. Det är väl vanligt, att Låntagaren sjelf anskaffar Inteckningsoch Gravationsbevis, innan Lånesumrnan utgifveSj men sådaht kan vid ifrågavarande fall icke vara förhållandet, enär, för penningarnes lyftning uti Riksgälds-Contoiret, annat förbehåll, å Statens sida, icke finnes vara gjordt, än att Canal-Boläget skall hafva till nyssbemälde
Enär R. o. Ad. icke funnit lämpligt att godkänna Frih. Wredes förslag, så hemställer jag, att Ståndet ville återremittera denna punkt, på det att saken mätte tagas i närmare öfvervägande. Man har för lättnaden vid räkenskapers förande och för undvikandet af 3 kolumner deri, borttagit det halfva öret. Räkenskapernas upställning har således af mina värde motståndare ansetts vigtigare än sjelfva penningen, än folkets hellof af ett skiljemynt, motsvarande icke blott dess vanor för ögonblicket, utan äfven inköpen af sådana. smärre föremål, hvilka blott betalas med en styfver. Frih. Tersmeden: Hr von Hartmansdorff har fästat uprnärksamheten derpå, alt man genom antagandet af denna punkt skulle utesluta del minsta myntstycke, som K. M. till prägling föreslagit, eller ^ Öre. Härvid torde man bemärka, att detta mynt skulle fä ett så ringa värde, att man för detsamma ej finge köpa någonting. Ehuru Styfvern är tillgänglig, är den likväl i den allmänna rörelsen aldeles obehöflig. Vi vela äfven, att före 1809 gällde det dåvar:de minsta myntstycket, eller ett Runstycke, mera än det nu till prägling föreslagna $ Öret, ehuru det sedermera genom myntförsämringen kommit att understiga värdet af nämnde nya mynt. Ett mynt å | Öre är, i min tanke, icke nödigt för något annat ändamål än möjligen att utgifvas såsom grindpenning, men vid erläggandet af denna frivilliga afgift torde ett helt Öre kunna intaga det halfva Örets ställe, utan någon särdeles kännbar förlust för den resande. För öfrigt, om ock präglingen af ett skiljemynt å { Öre kommer att ega rum, lägger sådant likväl icke hinder deremot, att de offentliga räkenskaperna, med uteslutande af bråktal utaf Öret, föras i två kolumner, och R. o. Ad. kan således antaga denna punkt, utan att derigenom binda sig vid en blifvande behandling af punkten rör:de kopparmyntens utpräglande. Deremot är det en annan omständighet, hvarföre jag skulle vilja att punkten blefve återremitterad.
Jag får till det Högh Ståndet hemställa, att afgörandet af denna § mätte upskjutas till dess beslut ang-de I08:de §:n l:sta mom. blifvit faltadt, enär det tillägg, som uti nu föredragna § blifvit föreslaget, skulle komma att förfalla i händelse R. o. Ad. anser någon förändring böra ega rum i afseende på stadgandet uti 10S:de §:n Usta morn., att minimum af taxeringsvärdet skall blifva det, hvartill hus eller byggnad blifvit uti inhemska Rrandstods-bolag till försäkring antagne. Frih. af Schmidt, Carl Johan Georg: Utan afseende på den af Gr. af Ugglas nyss gjorda framställning, tager jag mig friheten att yrka afslag på Utsk:s förslag i denna puukt. Detta förslag är tillkommet genom en ganska liten majoritet inom Utsk., till hvars minoritet jag vid detta tillfälle räknade mig. Det förefaller mig nemi. orättvist, att sätta taxeringen på egendomar i stad, och den på mindre lägenheter å landet i jemnbredd med hvarandra, då man betänker att egaren af stadsegendom deraf drager inkomst hela året, då deremot af lägenheterna på landet blott under sommarmånaderna någon inkomst kan påräknas. En annan orättvisa synes mig äfven ligga deruti, att Bevilln.Utsk. lagt brandförsäkringsvärdet uti inhemska bolag till grund för minimi-taxeringen, hvarigenom de egendomar, som äro försäkrade uti utländska bolag, skulle vara från. denna princip undantagne. För öfrigt anser jag närvar:de Bevilln:s-Förordn:s stadgande, att Den 27 Maj f. m. 373 ”egendomarnes brandförsäkringsvärde vid laxeringen bör utgöra en hufvudsaklig ledning”, vara fullt tillräcklig, hvarföre jag yrkar afslag å den förändring Utsk. föreslagit.
Bonde-Stän dets Ledam. wägnar, dsts Ledam. magnar, ^1. konqvist. ^nclers Ericsson. öV. PulIZröil. Utdrag af prstscollet öället uti Riksens Högloft. Gränders Latz Utskott wid Urtima Riksdagen uti Orebro den 2 Juili I8t2. S. D. ^bid föredragning af Riksdagsmannens Anders Danielssons fran Elfsborgs Län Memorial, angående, det ingen ina äga rätt ingifwa Bouppteckning förseglad, yttrade Herr Häradshöfdingen Friherre Leijonhufwud: Med fästad uppmärksamhet pa den grundsats Utskottet hittills följdt, akt sällan, och ej utan högsta nödwändighet, förestå nagra förändringar i Allmänna Lagen, och dä wid semnförelse af det goda som afskaffandet af förseglade Bouppteckningars inlemnande kan åstadkomma, med den olägenhet, som i motsatt fall inträffar medelst mistbruk, af denna, Sterbhus-Delägare tillagdt rättighet, sa wvre efter Herr Barons tanka den förman som derigenom wänns, alldeles ingen, da en mangarig erfarenhet deremot wisade, att nagra mistbruk i denna del icke bewiSligen stedt. Pa deste stät fann Herr Baron ej någon anledning, att hwar - »47v Den 9 Julik. ken tillstyrka förändring i hwatz Lagen härom stadgar, eller bifall kill ifrägawarande Memorial. Häruti instämde Herr Doct. Hedren, Herr Konal. Secreterare» Danckwardt samt Herr Grefwe» och Ordföranden supra. In stclem krotocolli, W. 1ull§ren. Uppläst hos Ridd. och Adeln dcn y Julli. Prcst-Standet den < - Sorgarc-Sländetd9 Bonde-Ständet d. y wördsamt Memorial! »^ögwörd. Prest-Ständet, Wällofl. Borgare-Standet, och det Hederwärda Bonde. Stander hafwa under den 27, 26 och 22 Junii metz anmärkningar återremitterat Paftevolance-Utskottets under den 19 Junst till Riksens Högloft.
Första mom. lyder så: ”under sönoch andra helgedagar må bränvin ej försäljas i parti, och i minut, endast å gästgifvaregårdar och andra tillåtna minuteringsställen, vid måltider.” Såvidt jag förstår Svenska språket, är meningen häruti, om någon mening finnes, felaktigt uttryckt, och § torde böra derföre omredigeras, hvarföre jag anhåller om återremiss. Jag förnyar dessutom mina vid 45 § gjorde anmärkn:r, alt jag anser det olämpligt att bestämma serskildt ansvar, der det icke är nödvändigt. Jag kan åtminstone icke utfinna någon giltig grund, hvarföre partihandel med bränvin skall anses annorlunda än partihandel med andra varor. Likaledes åberopar jag vid 47 § mina anmärkn:r rör:de sabbätsbrottsbölerne, och slutligen får jag fästa upmärksamheten på slutet af §, som lyder sålunda: ”Sker sådan förbrytelse andra gången eller oftare, höte förbrytaren 40 r:dr hvarje gång; och vare med undantag af gästgifvare, hvar och en, sorn 3:e gången återkommer, näringsrättighcten för alltid förlustig.” §:n talar så väl om den näringsrättighet, som består i rättigheten att sälja bränvin i minut, sorn den att sälja sådan vara i parti och ur §:ns ordalydelse, sådan den blifvit af Utsk:n Föreslagen, kan följaktligen dragas den mening att om någon 3 gånger varder beträdd att i parti försälja bränvin å söndag, skulle äfven han vara sin rättighet till idkande af partihandel med bränvin förlustig, hvilket likväl icke lärer vara genom stadgandet afsedt. Det torde derföre vara af nöden, att §:n jemväl i denna del blir omredigerad, hvilket äfven för mig är ett ytterligare skäl till min anhållan om återremiss. Frih. Cederström: Ingen enda af den siste talarens an - Den 7 Maj f, m. 307 märkn:r synas mig kunna föranleda en återremiss af denna §.
Hufvudsakliga voteringen kommer derefter att lyda sålunda: i36:o Den, som godkänner Ridderskapels och Adelns beslut vid artikeln Jern: gjutet: att Kanoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare ostämplade och oborrade bör utgöra en rubrik för sig, med 9 R:dr värde per Sk© St. v., 4 R;dr införselstull och förbud mot utförsel, samt Hällar öj ver i\ tums tjocklek, samt Lod och Lödjor öfver 1 Slitb vigt stycket blifva en serskild rubrik med 9 R:dr värde Sk© St. v., Bevillnings-Ulskotlcls Memorial, N.-o 41. 6<J Casserade Kanoner och Bomber samt Mörsare, 4 R:dr 24 sk. tull vid införsel, men förbud mot utförsel, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, (i:a alternativet) antages Preste-Slåndets beslut; (21a alternativet) antages Borgare-Ståndets beslut; (3:e alternativet) antages Bonde-Ståndets beslut. Presteoch Bonde-Stånden hafva godkänt Utskottets förslag i Utlåtandet N:o 3o lill redaction och tullbestämmelser å casserade Kanoner och Bomber samt Mörsare; hvaremot Ridderskapet och Adeln beslutat, att artikeln bör vara fri från utförselstull, och Borgare-Ståndet ansett orden ”och kulor” böra vid slutet af rubriken tilläggas samt tullvärdet rättas till 8 R:dr Sk®; och lärer, i händelse sistberörde 2:ne beslut icke frånträdas, omröstning böra anställas först angående värdet och redactionen sålunda: 137:0. Den, som godkänner Utskottets förslag lill värde och redaction å denna artikel, nemligen det förra 5 R:dr 16 sk.
Hät-förutan finnes, en privilegierad snusoch tobaks-fabrik, som drifves med 10 äldre och yngre arbetare och hvars tillverkning sist förflutne fem år uppgått, per medium beräknadt, till 7,5oo R:dr Banko, i källarmästare och 6 krögare, 1 sveitzeroch 2 brödbagare, a slagtare och en åkare. 38 Sedan flera år tillbaka hafva åtskilliga handlande, för närvarande 10 stycken, under benämning: Hudiksvalls handels-kompani, ingått särskilt bolag till idkande af utrikes sjöfart, hvartill af bemalte handlande likväl endast tvenne fartyg det ena om 129 och det andra om 80 läster begagnas. Af de Öfrige 5 fartyg, som af stadens innevånare äges, användes 4 för kommunikationen emellan inrikes orter och det femte tillhörigt kofferdi-kapitenen Schvartz för utrikes fraktresor. Salt och 'linfrö, de enda artiklar, som direkte ifrån utrikes orter införskrifvas och en eller annan last bräder, som härifrån exporteras, utgöra stadens hela utrikes handel. Den inrikes åter, består hufvudsakligen i uppköp af ortens linneväfnader, bulldan, foderväf och bolstervar samt lin. och garn , hvilka varor till en del afsändes till Sala marknad, men för det mästa afyttras i Stockholm, dit de sjöledes afgå och hvarifrån ortens behof af spanmål, bränvin och andra handels-varor hemförskaffas. Genom årligen ökadt antal handlande sprides förtjensten på flera händer, dock utan att handeln i det hela kan anses hafva vunnit någon annan förkofran än den, som vissa år tillfälligtvis kunnat beredas genom lifligare afsättning af spanmål och väfnader; hvilket nedanstående uppgift å de hufvudartiklar, hvarmed handeln egenteligen bedrifves och hvilka under sist förflutne fem år härifrån afgått och hit ankommit, närmare upplyser: 1828. 1829. 1830. 1831. 1832. Af gänglig varor. Ankomne varor. Samma klagan föres äfven af handtverkare i anseende till det Intrång, sorn i deras yrken dem tillskyndas af så kallade gerningsmän efler sockne-handtverkare.
Friherre I^iljencrantr:, den utwägen, att nedsätta Eoursen medelst en utsändning af Holländska Ducater och Silfwer - planrsar, kill ett samfält marde af Riksdaler Banco 540,700; ehuru detta Finance-steg icke öfwerensstämde med den okunnige tidens sangpinaira, och annu icke hos otz uphäfna, Författning emot Mynrs och Silfwers utför,el. En ännu större Credit bereddes tillika utom Riket, och det päfyftade ändamäler wans tik fullo. Den dageliga och succefliva Speciemynts afhamtningen nr Banquens Castor, medtager Banquens redbara Fond, förutan all stags nytta; dä deremot circa i Million Riksdalers warde af den dödliggande Fonden, pä en gäng utsänd, skulle snart uphjelpa bade inhemsk och utländsk Cr dit, samt dä ett sädant företag med förstånd handhafdes, skulle det efter önskan styra Coursin; hälst pä en Swensk Bourse ganska fä T"fend Riksdaler, wid denna periode, göra en stor imprestion. Sedelstocken minskades med det samma, samt Wexlar och Silfwer kunde sedan, om sä behöfdes. efter munnen stadga erhällas till ett lindrigare pris. Det är dock icke sagt, att en Fond af Guld och Silfwer nödwandigt behöfdes, till en sädan wexel operations fullgörande, att Utsändas. Ett stående Utrikes Län, eller en Temporaire Credit-Fond pä en behöflig Summa, mäste efter erhällen fred pä större delen af det fasta landet, för wär Banque, som i werket kan wisa sin styrka, icke wid skeende negociation tryta. Banque» behbfde blott för ett af de största Handelshus i Hamburg här deponera 500,02c, 4>6 Den !2 Zebruarii. ZL0,OS0 R:d.
Summa 3,271: 37. — 56 — Veterinärinrättningen i Stockholm. Utaf det å riksstatens 8:de hufvudtitel till denna Inrättning anvisade anslag, 22,330 F:dr, redovisas ! 1,700 R:dr uti Kongl. Ränte-kammarens och återstående 10,630 R:dr uti Inrättningens hos Kongl. Kammar-rätten med anmärkningar granskade hufvudbok, hvilken derjemte innefattar redogörelse ej mindre för hvad vid revisionsårets ingång fanns i behåll utaf det vid 1856—1858 årens riksdag anvisade extra statsanslag till inköp af möbler och sängkläder, än ock för de anslag, sorn vid sistförflutna riksmöte å extra statsregleringen uppfördes för iståndsättande af Inrättningens smedja samt för inköp af kemiska och fysiska glas och apparater. Inkomster och utgifter upptagas sålunda: a) Ordinarie statsanslag. Debet. Balans från år 1860. Uppbörd. Från Kongl Stats-kontoret 10,630: —• Inkomster af stallet 3.867: 35. Dito af apotheket 303: 72. Dito af smedjan 7,450: 59. Kredit. Utgifter: !:o) Till inköp af möbler, sängkläder m. m. Debet. Balans från år 1860: Balans till år 1862: Summa 901: 21. 2:o) Till iståndsåttande af en smedja. Debet. Balans till år 1862: Kredi t. Summa 4,808: 41. 3:o) Till inköp af fysiska och kemiska glas m. rn. Debet. Uppbörd: Statsanslag 2,000: — Summa 2,000: — Kr edit. Balans till år 1862: ntant behållning 1,583: 93. Summa 2,000: — Revisorerne hafva vid dessa räkenskaper icke funnit något att anmärka. 8 — 58 — Veterinärinrättningen i Skara. Denna, i Kongl.
HR ADOLF PAULS SKÅDESPEL » KARIN MÅNSDOTTER », DET SENAST FRAMFÖRDA AF DENNA TRILOGI, ÄR, HVAD HÄNDELA ULINSKA KVARTETTENS ANDRA KAMMARMUSIKILHARMONISKA S Ä L L S K A P E T S FÖRSTA SEFÖRLOPPEN BETRÄFFAR, ETT TROGET REFERAT AF EN DEL SOARÉ VAR HELT IGENOM AF STORT INTRESSE. EFTER M 0- ABONNEMENTSKONSERT FÖR SÄSONGEN GICK, EPISODER UR DEN OLYCKLIGE VASASONENS OCH HANS GEMÅLS HISTORIA; MEN SOM DIKTVERK FÖRMÅR DET EJ, TROTS EN SOM BERAMADT VAR, AF STAPELN DEN 14 DENNES OCH Z A R T S F. F. G. HÄR SPELADE SERENAD » EINE KLEINO HÖGT SVALLANDE RETORIK OCH FLERE VÄL ANBRAGTA EFFEKTHADE I MUSIKALISKA AKADEMIENS STORA SAL SAMLAT NACHTMUSIK », HVARS KRISTALLKLARA OCH GLÄDTIGA MELOSCENER, FRAMKALLA DEN STÄMNING, SOM LÅTER ÅSKÅDAREN EN TALRIK OCH HÖGTIDSSTÄMD PUBLIK, BLAND HVILKEN DIER GENAST SATTE ÅHÖRARNE I STÄMNING, FÖLJDE H. A1 FGE SIG PÅ NÅD OCH ONÅD. MÄRKTES KRONPRINSESSAN OCH HERTIGINNAN AF DALARNE.
Goethe allt emellanåt under sina vandringar; härifrån kommer man genom Annathal på skogsvägen till Wartburg, som man ser i blå dis från värdshusets trädgård, genom en uthuggining de höga träden, hvilka som en ram infatta slottet, där det ligger på sitt trånga klipputsprång, omgifvet af grönskande stup åt alla håll. Beger man sig öfver höjden, bakom Hohe Sonne, kommer man på några minuter till Hirschstein, en mellan 4-500 meter hög platå, från hvilken man genom de skogklädda sluttningarna stiger ned i Wilhelmsthal, där Karl August och Goethe så ofta vistades. Inga ord kunna återgifva den fullständiga illusionen att vara flyttad till Goethes århundrade, hvilken grep mig den stilla, soliga söndagsmorgon jag första gången såg ned i Wilhelmsthal, där några hvita byggnader, i samma stil som Goethes Gartenhaus, endast större, ligga inbäddade i lummiga lundar på mjuka ängar invid en liten sjö. Rundt om dalen stå bakom hvarandra de skogbevuxna kullarna, här och där med gula sädesfält på sina sluttningar, och slå som en trollring om dalens ro. De fyra, fem slottsbyggnaderna likna idylliska landtgårdar för hundra år sedan, innan industri, järnvägar och telefoner mördat stilla bygders sömn. Dessa hvitrappade byggnader, med gråstrukna knutar och fönsterkarmar och många små rutor i fönstren, samt höga tegeltak, liknande afskurna pyramider, äga den stil, hvilken förblir idealet af ett landthem, det ideal, från hvilket nutidens villor äro så fjärran. Det enda moderna – och naturligtvis stillösa – huset i dalen, skylde lyckligtvis sin blygsel i en talldunge, men bekräftade Ruskins sats: att det är genom tankens försvinnande, våra moderna hus förlorat såväl stil som hemprägel. Nej, dessa gamla räta och släta hus, där proportionernas harmoni är den enda arkitektoniska utsmyckningen, och där taken hafva mer än husets egen höjd samt äro mossiga och brutna och bilda vindskupor, sådana ens mormorsmor gömde sig i för att gråta med Lotte – de hafva den landtliga boningens äkta stil, de hälsa oss som ett enda stort: välkommen hem!
Då nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch OeconoroieUtskottets den g dennes under N;o 130 afgifne, samt den 12 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande öfver väckte frågor, angåénde förändring i allmänna skjutsnirigs - änstalterne, Postvagnars inrättande och skjutslegäns nedsättning; blef samma Betänkande, på grund af åtskillige Uedamöters dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet åtérrérnittefadti' Ut Supra. Utdrag af Protocollet hållit hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid ^Lagtima Riksdagen i Stockholm ef. termiddagen den 29 Julii 1823. S. D. Remitterades till Stats-Vtsiottet: Herr Printzenskölds, Axe 1, den 3 sistledne Mars på bordet lagde Memorial om till. ökt antal löner inom StatsExpeditionerne af Kongl. Majrts Cancellie. Bancö - Utsskotteii Herr von Qvantens, Carl, deri 1 9 dennes Den 29 Julii e. riis 1547 Eftermiddagen afgifne yttranden, angående in» rattande af en JordbruksDiscont; Stats' och BancoUts&otten: Herr Bruncronas, Gustaf Adolf, den 14 éftermiddagen afgifne Memorial , innefattande anmärkningar vid Utskottens återremitterade Utlåtanden, rörande FinanceRegeleringen. Ut Supra; S. D.