Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Hjerta j Gustaf: Du vid Grundlagens stiftande år 1809 man insatte de vigtiga orden, att, om förfrågningar angående Lagens rälta mening inkomma till Konungen, Högsta Domstolen skulle äga att gifva svar eller förklaringar derå, utgick raan från den enkla grundsats, att det skulle påskynda ärendernas gång vid Domstolar och Embetsverk, emedan, då man behöfde göra förfrågningar, man icke skulle blifva tvungen gå hela Domstolsvägen uppföre intill Högsta Domstolen, utan få directe hos Högsta Domstolen förfråga sig. Den Domstol, hvilken sålunda förfrågat sig, kunde då döma, och Parterne möjligen blifva nöjde nied domen. Detta var då endast Högsta Domstolens sätt att se saken, och sålunda en ordnings-anstalt, den man nu synes vilja förvandla till ett Lagstiftningssätt. I stället för alt öfverlemna Lagstiftningen åt Konungen och Rikets Ständer, vill man nu, att Högsta Domstolen skall få väcka sådana förklaringar, och att Konungen i StatsRådet gemensamt med Högsta Domstolen skall blifva en Lagstiftande makt i Sverige. Det är vådligt, att på en gång göra Konungen till Domare och Lagstiftare. Konugens person i Högsta Domstolen, såsom Domare, är vida skiljd från Konungens Majestät, såsom Regent i allt öfrigt afseende, och såsom Lagstiftare. Jag anhåller derföre om afslag å Utskottets Memorial i denna del, och förenar mig i den reservation Herr Cederschjöld Den 16 November f. m. i5 afgifvit; likväl med undantag af hvad Herr Cederschjöld yttrat i 3:dje punkten deraf sålunda: ”Emedan Domstolarne tillämpa ekonomiska författningar på samma sätt sorn ”Allmänna Lagen; så skulle man på ena si”dan väl kunna tycka, att Högsta Domstolen borde genom förklaring öfver de de”lar, som till Domares åtgärd höra, kunna ”få, till UnderDomstolarnes upplysning, tillkännagifva, hvad åsigt den följer vid en ”sådan författnings tillämpning. Men sorn ”Konungen äger, att allena stifta dylika La”gar, så synas Rikets Ständer icke böra på ”något sätt befatta sig med deras förklarande, utan detta kunna få ankomma på ”Kongl.
' Den invändning, att den klagande får försvara sig inför Konungens Högsta Domstol, anser Motionairen ingen ting annat bevisa, än att Lagstiftaren sjelf insett och vitsordat, huru stridande emot all rätt och ordning det var att någonsin skilja Domaremakten från befattning med ärender, som dock ändteligen mäste bero af Domaremaktens beslut. Det nu klandrade förhållande bevisar, enligt Anders Danielssons tanke att man i detta mål nyttjat Domaremaktens arm, men icke dess öga; ty Konungens Högsta Domstol måste, i dessa ärender, se genom Konungens Befallningshafvande i stället att den borde såsom Öfver Domstol se genom de under sig anställde Domstolar, och det vöre just i ämnen af LugUttkottett TSetanlnnien, *145) lika art med det nu ifrågavarande, Sora Domarens öga minst kunde ersättas genom någon annan upplysning, liäldst att betrackta och dämma på stället vöre en utväg, som i jordatvister alltid varit våra Domstolar förbehållen, och som i alla andra jordatvister än Enskiftes mål ännu begagnas, utan att kunna ersättas genom rapporter och omdömen af någre utskickade gode män: på desse grunder och, då en anstalt hvars egenteliga förtjenst var ämnad alt bestå i skyndsamhet, men derigenom i stället endast vunnits en tidsutdrägt, som vore mer än tillräcklig för en rättegång i laga ordning utförd vid Domstolarne, yrkas att Landshöfdingarne må skiljas från Domsrätten i enskiftes mål och denna Domsrätt åt de Lagliga Domstolarné öfverlämnäs; och hafva flere af Hederv. BondeStåndets Ledamöter härmed sig förenat.
(Beviljadt vid sistnämnde riksdag och utbetaldt år 1852.) 16,000: 15,155: 2. lör uppbyggande af ny kyrka åt Markaryds församling inom Sunnerbo härad af Kronobergs län, hvilken församlings förra kyrka genoui vådeld nedbrann år 1851; varande för detta lån samma betalnings - Transport: 181,874: 22. 11. 182,161: 33. — 18 — Transport: vilkor stadgade, sorn för lånet till Knäreds församlings nya kyrkobyggnad. (Beviljadt vid 1853 och 1854 års riksdag samt utbetaldt under sistnämnde år.). för Linköpings domkyrkas reparerande, emot enahanda årliga kapital-afbetalning och ränteberäkning som för ofvanstående kyrkobyggnadslån. (Beviljadt vid 1847 och 1848 års riksdag samt utbetaldt år 1850.). » fullbordande af utvidgningsoch reparationsarbetena ä Wexiö domkyrka, emot d:o d:o. (Be,viljadt vid 1850 och 1851 års riksdag samt utbetaldt år 1852.). till staden Norrköping, å ett ursprungligt belopp af 200,000 R:dr, för denna stads återuppbyggande efter den derstädes år 1822 inträffade eldsvåda, emot inbetalning af 6 procent årligen, hvaraf beräknas 3 procents ränta för återstående kapitalbeloppet. (Beviljadt vid 1823 års riksdag och utbetaldt under åren 1824 och 1825.) , » staden Borås, å dito af 100,000 R:dr, för denna stads återuppbyggande efter 1822 och 1827 års eldsvådor, emot inbetalning af 6 procent årligen, hvaraf beräknas 3 procents ränta för återstående kapital-beloppet.
Utom färjeplatserne Röhälla, Färjestaden och Beijershamn, alla belägne inom Södra Mötet på Öland och hufvudsakligen åsyftande den dagliga trafiken emellan nämnde ö och Calmar stad, finnes en arman, inom Norra Mötet vid Stora Rör anlagd, färjeplats, som begagnas för postöfverfarten, men af andra resande mera sällan och egentligen endast vintertiden eller vid tillfällen då is eller andra hinder göra det behöfligt att för öfverfarten välja det smalaste stället af Calmar sund, hvilket utanför nämnde ställe är endast | sjömil bredt. Stora Rör motsvaras af sjögästgifvaregården Refsudden på östra udden af ön Skäggenäs, som med en smal landrebba sammanhänger med fasta landet. De farkoster, hvarmed färjefarten emellan öland och Calmar besörjes, hafva i senare tider blifvit mycket förbättrade. Tillförene begagnades härtill platta och tungrodda färjor med endast ett på en rå fästadt segel, som icke kunde nyttjas, om icke vinden var gynnsam. Deremot äro de nya färjebåtarne så byggda och Calmar län. Angbåtsförbindelser. 29 tacklade, att de äfven i motvind kunna kryssa sig fram, hvarföre ock rodd sällan behöfver begagnas. Icke dessmindre äro de säkra och lastdryga. Emellertid måste det medgifvas, att allmänhetens billiga anspråk på medel till en snabb och beqväm kommunikation emellan den folkrika ön Oland och motliggande fasta land icke motsvaras af nu befintliga anstalter. Dertill erfordras onekligen reguliera och dagliga ångbåtskommunikationer, hvilkas inrättande synes kunna bära sig, då man besinnar, att under största delen af året nästan hvarje dag till Calmar ankomma 8 å 10 större Ölandsbåtar, fullastade med menniskor och varor, samt att denna trafik, hvilken somliga dagar, synnerligast vid tnarknadstillfällen, är ojemförligt lifligare, otvifvelaktigt skulle genom ångbåtsfart icke allenast i allmänhet ännu mera ökas, utan äfven kunna vårtiden påbörjas tidigare och emot vintern fortsättas längre, än nu äger rum.
H. St. d. 4 April i8to upprättade stat för Justitie-Ombudsmannen, dess Cancelli och Betjening innehåller, bland annat: Att, i händelse under tiden J u sti ti e-C an ce 1- lereti skulle erhålla någon löneförbättring, bör äfven Jus t.-O mbuflsma nite n af Riksg.-Con t:s medel åtnjuta enahanda förmån och till lika belopp nied J us t. - Can c'el 1 eren, har jag d. 24 Febr. i832 hos R. H. St:s Hrr Fullmägtige i Riksg.-Cont. skriftligen hemställt och anhållit, att den löneförbättring, stor 1,263 R:dr 16 sk. B:co, som, enligt R. St. und. skrifvelse af d. 4 Jani83o, blifvit K. M:s Just.-Canceller beviljad, matte mig till godo komma för hvarje år från och med i83o intill denna Riksdag. I sammanhang dermed har jag, uti min skrifvelse till Hrr Fullmägtige anfört, att den förhöjning uti primitiva beloppet af Hr Just.-Cancellerens lön, som år i8i5 blef gifven till 2,346 R:dr 32 sk., och hvilket belopp genom den år 1823 förändrade beräkningen af statspriset å löningsspannmålen ökades till 2,^36 R:dr 02 sk., har kommit Just. Ombudsmannen till godo, i följd, som jag förmodade, af den genom 1810 års statsreglering gifna verkställighet åt stadgandet i 63 §. 3 mom. af Riksd.-Ordn.: att Ju st.-Ombuds man nen anses under sin tjenstetid i alla a fseenden lika med Konungens Just.- Canceller. Att sådant icke, hvad löneförbättringen angår, vid sista Riksdag eller sedan ägt rum, lär, efter min tanka, hafva haft sin orsak endast i Stats-Utsk:s underlåtenhet att, i likhet med hvad som tillförne varit iakttaget, genom dess memorial af d. 24 Juli 1815 hos R.
I detta afseende har Stats-Utstottet genom Kongl. StatsContoirets Camererare lätit författa och til trycket befordra en General-Tableau öfwer Statswerkets närwarande tilständ, i afseende pä dest Inkomst och Utgift» Fordringar och Skulder, och hwaraf Stats Utskottet härhos fär til Riksens Högloft. Ständer aflemna et erforderligt antal Eremplar, til utdelning bland de Respec'tive Riks-Ständens Ledamöter. Börandes Stats-Utstottet härwid tillika meddela den uplysning, at allden Spannemäl, som ligger sä wäl uti Utgiften som Inkomsten, är beräknad dels efter Kronowärdie L 36 st. Tunnan, och dels efter Markegängspris L 6 R:dr Tunnan. Är och dag som förr strifivit siär. Befallning, !>l. kröäelius. Up - Den 18 Augustt. 1029 UplästeS följande Utdrag af Protocollet, hällit hos BondeStändet den 8 Augusti 1809. S. D. Efter upläsande af Kongl. Maj ts nädiga Proposition den 15 sistl. Julii, huruledes med de til Kongl. Maj:t,i Krigstider inkommande GenerastÄuditeurs-Arender förhällas mä, bestöt Bonde-Ständet at häröfwer inhämta Lag Utskottets ffyndesamma utlätande; hwar om sä wal de öfrige Respective Ständen, som bemälte Utstött skulle genom Protocolls-Utdrag underrättas. Ut supra. Lx ?rotc>co!lo, 8. L. IrllZLräki. Utdrag af ProLocollet, hällit i BondeStändet den 11 Augusti 1809. S. D. Sedan Bonde-Ständet i underdämghet lätit sig föredragas Kongl.
Från Vällofl, Borgare» Ståndet» S. D. Remitterades lill Siats-Utskottet en af Herr Dalenius gjord motion , angående ej mindre anmodan till Utskottet, att uppgifva , huru och på hvad sätt de utöfver Utskottets förslag fastställde lönetillökningar skola utgå, än äfven om ytterligare medels anslående hill fyr håks byggnader i allmänhet, och serdeles en fyrbåks-inrättning på Storjungfruön * Gefleboglen vid Söd&rbamnssidan. S. D. T,agsamt Allmänna Besvärs-och Oeconomie-Utskottens Betänkande, N.-o 5<j, f anledning af föreslagna iakttagelser .yid Vrot. Viding den •} Octnber 1839. 9g utfärdande af pass, blef, vid förnyad föredragning , bifallet. S. D. Bevillning*- samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottens Betänkande, N.o ao, i anledning af värkt motion om åläggande af bevillning till ersättning för Inq varteringskostnader, blef, vid förnyad föredragning, bifallet. S. D. Vid förnyad föredragning, bl frillus Lag-Utskottets Betänkanden : N:o 101, öfver Herr Santessons motion om ändring eller förtydligande af 6 Cap. 2 och följande §§. i Concurs-Lagen $ N:o io2 , öfver Herr Professoren Holmers motion, om ändring eller förtydligande af 17 och ao i 5 Cap. Concurs - Lagen j och N:o 106, öfver Herr TVinbladhs motion om bestämmande af viss tid , inom hvilken Som i utförd sak skall fällas och utgifvas; äfvensom Ståndet dels till handlingarne lada samma Utskotts Utlåtande, N:o 104, i anledning af gjorda anmärk* ningar vid åtskilliga till Utskottet återremitterade Betänkanden , dels lät bero vid Lag - 3o Prht. Utdrag 'din j Octoler j 82g.
Och som detta Verks scrskilta beskaffenhet ”fordrade en närmare Embctsmaona-tillsyn öfver drif”ten deraf, har Collegium ålagt ej mindre Bergmästa”ren än Geschworner» i orten, alt, i hvad på dem ”kunde ankomma, hålla alfvarlig hand deröfver, att ”de, i afseende på Bergsoch Grufvedriften af Colle”gium meddelade förordnanden blefvo ordentligen fri 11— ”gjorde och iaktlagne, samt alt vid visad efterlåten - 428 Stats-TJtskottets •”het å innehafvarenS'- sida, sådant till Collegiura genast inberätta, förutan hvad om det ena eller andra ”uti års-relationerne borde inflyta ; hvarjemte det ”skulle vara Geschwornerns skyldighet, att efter sain”råd med Bergmästaren, på stället utstaka och föreskrifva, hvilka och huru många arbetsrum under året ”borde drifvas, vidden deraf m. m., äfvensom att no”ga controllera huru mycket som årligen verkstäldes, ”ej allenast af försökningsarbetena än ock af den van”liga malmbrytningen, för hvilket ändamål Geschwor:, nern å tjenliga tider hvarje år borde sig å stället infinna, utom vid de öfrige tillfällen, då dess tillsyn ”deremellan kunde vara af nöden.” ”Att nu Geschworner!! äfven fullgjort förrberör”de honom af Collegium ålagde pligt, hvad tillsyn ”öfver Löfås Silfververks bedrifvande vidkommer, täck”tes E. K. M:t Nådigst inhämta af i underd. bifogade "afskrifter utaf bans årliga berättelser derom, hvilka ”dessutom utvisa beloppet af de försöknings-arbeten ”sorn för hvarje år blifvit utförda, nemi.: ”för år 1823 en ortdrifning af 4§;§ Cubikfamnar 182 182 182 182 182 samt 1829 2 Summa 33f Cubikfamnar ”för alla dessa sju år.
Ridder skalet och Adeln. S. D. Föredrogos och biföllos Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: JM 3, i anledning af väckta motioner, angående förändring i sättet för båtsmansroteringens och båtsmanshållets utgörande, lindring deruti, med mera, äfvensom utarbetande af förslag till ny fördelning af städernas båtsmanshåll; samt Prot.-Utdrag den 2i Mars 1S66. 213 JYS 4, i anledning af väckt motion om utredning och ett närmare bestämmande af den rustningsskyldighet, som må åligga mjöloell sågqvarnar, hvilka, i förening med jordegendom, en sådan skyldighet utgjort, men blifvit derifrån befriade. S. D. Föredrogos Banko-Utskottets nedannämnda Memorialer och Utlåtande: JYs 17, angående afskrifning af åtskilliga vid Diskont-kontoret upptagna diskontlån, äfvensom af derstädes balanserade öfverräntor å dylika lån. lii fölls. JYs 18, i anledning af väckta motioner om emottagande och invexling i Rikets Ständers Bank af enskilda bankers sedlar, m. m. liifölls. JYs 19, i anledning af Riks-Ståndens beslut i fråga om Betänkan let JYS 10, med förslag till reglering af Bankens tåneoch kreditivrörelse samt om användande af upplupen bankovinst.
I anledning af erhållen remiss att öfver berörde motion inkomma med yttrande, hafva Banco-Fullmägtige uti till Utskottet ingifvet Memorial, bland annat, anfört, att Fullmägtige, vid emottagandet af denna remiss, öfverlemnade densamma till Bankens Commissariat, med anmodan att, sedan Banco-Statens Enkeoch Pupill-Gassas delegare deröfver blifvit hörde, med eget ullåtande, jemte utredning af flere för frågans bedömande vigtiga förhållanden, till Fullmägtige inkomma ; att Commissariatet sedermera afgifvit ett utlåtande, deruti hufvudsakligen åberopades ett af Directionen öfver Pensions-Csssan allemnadt yttrande, rörande de infordrade upplysningarne, jemte Protocolls-utdrag öfver ett den 4 Maj förlidit år med delegarne i samma Cassa hållet sammanträde, hvarvid desse, jemte det de förmäll sig icke under något vilkor medgifva inskränkning uti deras hittills uiöfvade dispositionsrätt öfver Cassan, förklarat sig icke kunna hvarken i sin helhet eller delvis ingå uppå och antaga de af motionären gjorda förslag; att Fullmägtige, som, oberoende af det mer eller mindre behofvet af nuvarande delegares bifall för de föreslagne nyas intagande, ansåge af vigt, att en sådan åtgärd skedde med ömsesidigt godkännande, under den 3 påföljde September uppdragit åt en bland Öfverstvrelsens Ledamöter att af delegarne inhemta, under hvad vilkor och förbehåll de skulle vilja medgifva, att ifrågavarande Tjenstemän och Be - 4 Banco-C tskottels Utlåtande, N.o 191. tjen!e vunne rättighet att för sina efterlemnade hustrur och barn undfå delagtighet i Cassan ; samt att vid ett, i anledning deraf och efter flera enskildta öfverläggningar med Cassans delegare, under den 10 sistlidne Februari hållet njöt sammanträde, delegarne förklarat sig vara villige att medgifva delagtighet i Banco-Statens Enkeoch Pupill-Cassa för tjenstemän och vaklbetjente vid Banco-Discont-Verket i Stockholm och LåneContoren i Götheborg och Malmö samt Förvaltaren och Pappersmästare!) vid Bankens Pappersbruk Tumba, under vissa uppgilne vilkor; men, enär nyss omförmälde af delegarne uppgilne vilkor blifvit af Fullmägtige i åtfkillige delar ändrade, remitterades nämnde Memorial till delegarne, hvilka afgifvit yttrande öfver de af Fullmägtige dervid gjorda ändringar och serskildt vidkommande den uti berörde remiss till dem framställde förfrågan.
Åskan hade också aflägsnat sig mycket, ovädret var stilladt, hvarföre Margareta rådde sin Elev att åter begifva sig till sin säng, der hon ändtligen somnade från dagens alla mödor och besvärligheter. Visserligen förutsåg Margareta, att den lätt hänförda Augusta, oaktadt detta uppträde, snart åter skulle blifva ond på Bonne Amie, – men hon var glad att veta det någonting redan talade för henne i Elevens hjerta, och ansåg sig i följd deraf, halfvägs till målet. Hon bedrog sig ej, ty fastän åsknatten fort tycktes blifva bortglömd, och oberäknadt många fall och återfall af Augusta i sina fordna vanor, blef Margaretas inflytande på henne allt mera stadgadt. – När Margareta vistats ett halft år på Winäs var Augusta redan icke mer som fordom. — Men i stället att ingå i detaljerna af hennes förbättring torde det här tillåtas att göra reda för huru, och efter hvad grundsatser Margareta handlade att tillvägabringa den. KAPITLET. Fordom i sin rike Faders gästuppfyllda salar, hade Margareta hört omtalas sannolikheten af ett gemensamt stamspråk för jordens alla tungomål. Lemnande bevisen för och mot dess tillvaro åt de Lärde, åtnöjde hon sig med att tro, det ett urspråk finnes, hvarpå Gud tilltalar menskligheten. På detta hade alla tiders Vise stafvat och der de lyckats i sina sträfvanden, alla hoplagt samma ord, hvilkas få, öfversinligt enkla ljud de sedan upprepat för den, på resultatet af deras arbete väntande menniskomängden, med denna Tro i sin själ hade Margareta, utgående i verlden, der blickat omkring sig. Hon hade sett barndomen, „knäböjt för dess oskuld,“ och i sitt hjerta upptagit barnens bön: Inled oss icke i frestelse, som strålar ur deras blick hvar gång de, väntande hjelp, glädje eller upplysning af de Stora, ställa sig framför dessa, som endast alltför ofta afspisa dem med isande hårdhet, mördande liknöjdhet, eller förderfvande klem.
Tiden, hwartil jag redan upgifwit utwägar, kan asmatas efter den dagspenning, som i särstillda orter gifwes uppä olika tider, timtalet ungefär beräknas efter det skifte af äret, som härtil pastar, och som en Husbonde, wilkorligen, med undantag af sina systlors och befallningars uträttande, utfäster sig at lemna, tillika med den Lid, som til wista utlofwadc arbeten ätgär; Husbonden likwäl obetaget at äfwen öfwerenskomma med Tjenstehjon om wist Lön och Mat, utan uplätandet af nägon tid; hwilket slag af Tjenare också för mangen ar oumbärligt; hwilket i detta sall blefwe en särstilldt Llals och under fria öflverenskommelfer lika möjlig at bekomma, äfwen som detta satt at hafwa Tjenstehjon, ar det tjenligaste med en lat och oduglig. Summan af ofwannamnde tid och timmar, kunna samlas i dagar, de arbeten uppä hwilka tjenstehjonet fär förtjena sig lön af Husbonden, upgifwas och beräknas; men sjelfwa tiden, nar och tillika hurudant arbetet skall blifrva, wara Husbondens ensak och wälbehag. De kunde da iu catti förändras eller mindstas för en lat och oduglig och deremot upfinnas och ökas för en flitig och skicklig; ty at ingen åtskillnad häruti göres är högst menligt för idogheten. zn Den taflan, som af et flikt sakernas ordnande, hwilka nu ligga i twinsot, flulle upkomma; den olika förtjenst uppå lika tid wid enahanda syfla, som den trifna och dugeliga wunne framför den lata och okunniga; den frihet Tjenstehjon borde hafwa at ej willja arbeta i gemenskap med en oförståndig och trög; den skam, förtret och förlust som en sadan häraf hade; det p>al1ion<-rna5 spel, sorn harwid sattes i rörelse; hwiiien retelse och upmuntran!
FribrödsPenningar! * - 400: •—• Saköres-Medel - rot Efter ett Konung GUSTAF ADOLPHS Eref af den 7lde Februarii 1Ö25 skall vara Mariestads Hospital anslagit 5 st. Oxar in Natura» men efter fram. ledne Landshöfdingen Gabriel Karks Resolution af den igde September 1671, skulle i stället för samma Oxar betalas 60 Dtr Sjmt i Penningar, hvarvid det altsedan och ifrån det att Mariestads Hospitals - Inkomster blefvo till detta Hospital anslagne, förblifvit, och således upptages - 60! -—• Auctions-Medel af de döda Fatsigås qvarlåtenskap - 7 - 99: 10. 164.6 StutsUtskottets Betanhandetii Extra Inkomster af försålde Persedlar - 48: —‘ Inkomsten ar således tillsammans 442 T:r Spannemåi och Pennningar * -1,142 Dtri5 ör< Sifvermynt -— —■“ — Strengnäs Stift. i3:o Nyköpings Hospital.
Men — ja, nu har jag det: det kommer från skänkfröken, hvilken vi icke så noga kommo ihåg, då vi litet upprymda och högröstade ingingo vadet I » » Ja visst, det är hon, » förklarade fabrikören tvärsäkert. » Mor hennes har ju tjänat hos Bina Enebom. Att jag inte kom ihåg det, mitt sakramenskade nöt! » Nu utspann sig en lång och icke så litet hetsig diskussion bland kotteriet. Var det eller var det icke ett porträtt, och hvem skulle vinna vadet? Postmästarn ansåg, att till ett porträtt hörde ett ansikte. Den nattbleke påstod, att kortet lika gärna kunde föreställa fröken Eneboms klädhängare; fabrikörn tyckte, att det hela i alla fall var » kvickt af bara hin », och konsuln ansåg, att en-tou-cas ' n tydligen utpekade ingeniörn såsom den där vore skyldig att infria vadmiddagen. » Men jag har ju lyckats i alla fall, » försvarade sig i det längsta ingeniören. » Hon, som aldrig skulle låta fotografera sig, har i alla fall gjort det, om också bakfram. Skrifvit per post har hon ju också, och. » » Ja, det fattas bara, att hon dansat hit med det själf, » skrattade postmästarn; » hon som aldrig skulle dansa. Nej, bror ingeniör: en hattkulle är icke något ansikte och en försmädlig fråga utan underskrift är icke något bref. Högst kunna vi medgifva, att du lyckats till en bråkdel. Jag föreslår därför en repar - titionsmiddag. » Och därvid blef det. Men i sitt trefliga hem satt fröken Bina Enebom och betraktade tankfull ett gammalt urblekt mansporträtt. » Sådant träd, sådan frukt », mumlade hon, i det hon med en suck lade kortet åsido. &gt; Fadren vände en gång på allvar ryggen åt mig i min ålders vår. Nu i min höst har jag på skämt vändt ryggen åt hans lättsinnige son. Det förra vet ännu i dag ingen; det senare vet kanske i morgon hela staden. Hvad mera? Jag är ju bara ett gammalt original, som föraktat att tigga medlidande. » Lea. (Illustratör: Jenny ' Nyström,.)
Herren är den rätte krigsmannen; Herre är hans namn. Pharaos vagnar och hans magt kastade han i hafvet; hans utkorade höfvitsmän äro fördränkte i röda hafvena. Djupet hafver öfvertäckt dem; och de föllo åt bottnen såsom stenar. Herre, din högra hand gör stor under; Herre, din högra hand hafver slagit fiendan. Och med dine stora härlighet hafver du förstört dina motståndare; ty när du lät utgå dina grymhet, förtärde hon dem såsom strå. Genom ditt blåsande gåfvo sig vattnen upp, flytande vattnet stod ihop; djupen svallade ifrå hvartannat midt i hafvena. Fienden sade: Jag vill jaga efter dem, och gripa dem, och byta rof, och släcka mitt mod på dem; jag vill draga ut mitt svärd, och min hand skall förgöra dem. Då blåste ditt väder, och hafvet öfvertäckte dem; och de sönko ned såsom bly uti mägtig vatten. Herre, ho är din like ibland gudarna? Ho är dig lik, som är så härlig och helig, förfärlig, prislig och under görandes? Då du uträckte dina hand, uppsvalg dem jorden. Du hafver i barmhertighet varit ledsagare åt dino folke, det du förlossat hafver; och hafver fört dem uti dine starkhet till dina helga boning. Då folken det hörde, bäfvade de; på de Philisteer kom ångest; Då förfärades de Förstar i Edom, bäfvan kom öfver de mägtiga i Moab; alle Canaans inbyggare gåfvo sig. Låt kalla förskräckelse öfver dem, och fruktan, genom din stora arm, att de blifva orörlige såsom stenar; tilldess, Herre, ditt folk kommer igenom; tilldess ditt folk igenomkommer, det du förvärfvat hafver. Led dem in, och plantera dem på dins arfvedels berge, hvilket du, Herre, till dina boning gjort hafver; till din helgedom, Herre, det din hand beredt hafver. Herren varder rådandes i evighet och utan ända.