Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
"Under sådane omständigheter och då i öfrigt, i händelse man ville vinna alla de fördelar af en lättad vatten-communication, som varit åsyftad genom kostsamma strömrensningar och gräfningar af canaler, det, efter Collegii tanka, blefve nödigt att upphäfva de hinder för en fri seglation, sorn från fordna tider voro qvarstående i förbudet för landtmän att idka fragtfart inom Riket, ansåg Collegium sig ega allt skäl, att hos Kongl. Majit i underdånighet tillstyrka, att sådant måtte i Nåder varda tillåtet. Likaledes och då invånarne uti Götheborgsoch Bohus Län hemtade betydlig fragtförtjenst på Danmark och Norrige, samt kändt var, att fartyg tillhörige Svenska landtmän i de Län, som gränsa till Bottniska viken, länge opåtaldt idkat sjöfart på Finland, i följd hvaraf, enligt Kongl. Brefvet af den io October 1828, sådane fartyg kunna erhålla Commerce-Collegii helfrihetsbref, oaktadt Skepparen ej är Borgare, samt härtill komme, att för idkande af sjöfart på nämnde fremmande länder icke erfordras några väsendtliga kunskaper i navigationen, tillstyrkte Collegium i underdånighet, det Landtmän måtte varda tillåtet, att, under iakttagande af hvad seglationsförordningen och tulltaxan innehålla, utskeppa Rikets producter till Norrige, Finland och Danska Staterna, samt att kunna derifrån återhemta samma länders till införsel lofgifna producter och tillverkningar, äfvensom att landtmän tillhörige fartyg måtte, för ali loflig varu-transport till och ifrån utrikes orter, kunna af Stapelstädernas handlande befragtas.
Hon glömde allt, glömde hvem hon och hvem han var, glömde sin pligt, sina sorger och qval, glömde hela jorden, för hans åsyn, för de varma, eldiga blickar, hvarmed han såg henne djupt i ögat. De vaggade sig i ett saligt rus, under hvilket de glömde tiden och timmarne, huru de skredo i hastig fart framåt. Rudolph låg nu knäböjd vid Elisabeths fötter och hennes hufvud hade sjunkit på hans axel. Så slutna i hvarandras armar och med en brinnande afskedskyss på de ungdomligt friska läpparne, hvilade de stumma ett par minuter. Då öppnades dörrn hastigt, men sagta, och Leonhard stod på tröskeln. En mörk eld flammade i hans ögon, vid den syn som mötte honom, och han tryckte hårdt de sammanknäppta händerna emot sitt nästan bristande hjerta. ”Det är då sannt,” sade han sagta och med graflik röst, så hemsk och förändrad lät den, ”det är då sannt, hvad jag ej velat tro, jag är då gäckad och bedragen af dem jag mest älskat.” Efter ett par ögonblick trädde han dock lugnt och stilla fram i rummet. ”Gå!” sade han långsamt, men bestämdt till Rudolph, som vid hans åsyn rest sig opp och nu blek, men med hårdt sammanbitna tänder och hotande blick, stod med korsslagna armar framför soffan, på hvilken Elisabeth sjunkit sanslös vid sin makes inträde. ”Gå, jag vill vara ensam med min hustru.” ”Jag går ej!” sade Rudolph trottsigt, och stod qvar utan att röra sig. ”Gå dock,” sade Leonhard till det yttre lugnt, ”jag egde rätt att befalla, men för det förhållande, som en gång varit mellan oss, så ber jag ännu engång: gå!” ”Jag går ej! Jag blir qvar för att beskydda henne!” ”I sin makes hus behöfver hon intet skydd utom hans,” sade Leonhard och en lätt rodnad färgade hans höga panna. Stumma stodo de ett par minuter och sågo dystert och väntande på hvarandra. Ingendera ville vika för den andre. Då tog
Regeringsformen, att r g-Den a Ja/i. att utländske män måtte kunna till Lärare viel Rikets Läroverk antagas, och likaledes till Språköch Exercitiemästare samt idkare af de fria konv sterna; så emedan det Högvördiga Prest-Ståndet, med antagande af det sednare af dessa förslag, afslagit det förra, hvilket föranledt Constitutions-Utskottet att, till meningens nödvändiga fyllande, flytta orden utländska män från det förra till det sednare förslaget, och Ridderskapet och Adeln ansåg en sådan flyttning utgöra en icke tillåtlig förändring i Redactionen, samt i följe deraf förslaget om Språkoch Exercitiemästare samt konst-idkare icke annat kunna än förfalla; beslöt Ridderskapet och Adeln att 28 §• RegeringsFormen skulle, i hvad detta förslag angar, förblifva vid sin förra lydelse oförändrad. Ut supra, Ex Protocollo AG. Silverstolpe, * S. D, Beslöts, att Bevillnings-Utskottets Betänkande rörande Grunderna och Fördelningen af Eevtllningen skulle till trycket befordras, för att i Riks-Stånden utdelas, och kostnaden dertill af Riksdags-kostnads-medlen bestridas: i hvilket beslut de öfriga Respectiva Starden skulle Vänligen inbjudas att instämma. Ut supra. Ex Protocollo A■ G• Silverstolpe, S. D, Forecjrogs ett ifrån Constitutions-Utskot tet - t Den 2 Juli.' 9" tet ingifvet Memorial , rörande Utskottets förrättade granskning af Riksens Ständers JustixO mbudsmans sedan sista Riksdag förda Diarier.. Bidderskapet oell Adeln inhemtade deraf med tillfredsställelse så väl Utskottets utlåtande öfver bemälte Embetsmans förvaltning af detta vigliga kall, som dess anmälan rörande Embetets vigt och nytta, och beslöt att till alla delar godkänna hvad Constitutions-Utskottet sålunda anmält. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D.
Alltså kunde referaterna komma att noggrannare än protokollen innehålla hvad en talare verkligen vid tillfället sagt, hvaremot protokollen, som talarne sjelfve nu få godtyckligt justera, torde fullständigare och noggrannare innehålla hvad talaren velat eller bort säga. Man bör ock städse besinna, att om allt, som ej blir fullkomligt, skulle blott derföre underlåtas eller undvikas, våra riksdagsgöromål borde genast upphöra. Slals-Utskoltels Memorial N:0 7■ 7 Utskottets motiver förefalla dunkla emedan dels motsatta slutsatser kunna dragas af de uppgifter, som deri förekomma, dels ock Utskottet vid slutet af motiverna talar om »flera svårigheter», utan att uppgifva, hvari de skulle bestå. Sådana uttryck kunna vara tillgripna i brist på bestämda skäl och böra ej verka på dem, som äro vane att icke omfatta en mening förr, än till stöd för densamma ådagalagts »uppenbara skäl och bevis». Utskottet erkänner, att de »inför Stånden justerade protokollen» ensamt ega gällande (?) vitsord. Således kunna de af Utskottet nämnde »stridigheter» mellan dessa protokoller och referaterna svårligen blifva »obehagliga»: åtminstone ej obehagligare än nu, då, efter hvad Utskottet medger, »icke sällan misstag och oriktigheter i tidnings»uppgifterna om hvad som yttrats i Riks-Stånden förefalla». Jag förmodar, att flere representanter anse sanningens befordrande ensamt innefatta en tillfyllestgörande anledning för representationen att med ringa uppoffring för det allmänna »låta författa och tillhandahålla» icke »en eller annan »tidningsredaktion», utan alla de redaktioner, som vilja sig deraf begagna, »sammandrag af de utaf representationens medlemmar under riksdagsärendernas »behandling afgifna yttranden.» Jag hoppas således bifall till Afdelningens förslag äfven om åtskillige representanter skulle föga akta den tänkande allmänhetens och sina kommittenters omdömen öfver representanternas yttranden. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1856. Siats-Utskottets Memorial, JW 8. i M 8. AnU. till Exp.-TJlsk. den 27 Nov. 18S8, kl. 2 e, m. MemoriaI, angående Riksdags-koslnadernas bestridande.
Hvad Statsskuld beträffar, hvilken Herr Rosenblad anser mera såsom en följd af rikedomen än en orsak dertill, torde jag få göra den anmärkning, att enär Statsskulden år fördelt inom Landet mellan ett stort antal innevånare, kan man äfven så vål kalla det Statsfardran som Statsskuld, emedan alla inom Landet boende Fordringsägare a:ne gånger om året draga ränta af sin Stalsfordran, och genom nya besparingar, som på lika sätt användas, öka sina räntor i en jemt stigande progression. I detta afseende kan Statsskuld eller Statsfordran anses för hela Nationen af samma beskaffenhet, o 248 Den 11 April f m, och medförande lika nytta, sorn våra Sparbankar för cien lågre arbets-k'assen. Om jag ej misstager mig» har Friherre Wrangel ySirat, att Englands Statsinkomster för omkring 4o år sedan utgjorde g millioner Pund Sterling; nu deremot utgöra de öfver 5o millioner, Det år ju således tydligt att Englands. Stats lån psy stern snarare Ökat åuj minskat dess Nalional-rikedorn, helst om man påminner sig, att då nämnde 9-imil Ii aner utgjorde Englandg heli Statsinkomst, äfven en Statsbrist lanns af 12 milli aner, sorn den då varande Ministern pro-; ponerade atl fylla genom Lån, hvilka ej kuudq < rhälifts annorlunda åa, på ganska harda vilkor, och så harda, att Ministern derföre ställdes till råtta inför Parlamentet. Nu år Englands Statsskuld så stor, att dep knappt kan uttalas; men Englands National-inkomster hafva sedermera, stigit i ett ännu större förhållande ån dess skuld. Huru ville Herr Rosenblad då bevisa, att Eng. lands Statsskuld var en följd af dess rikedom?
St:r, samt att denna rätt är bekräftad så väl af grundlagens ordalydelse, ty med ordalydelse måste man väl förstå en tolkning, der äfven förnuftet får vara med, som af en mer än 50-årig häfd. Hvad derefter frågans materiella del beträffar, så har här äfven blifvit till fullo ådagalagdt, att fördelarne af traktaten, hvad sjöfarten angår, äro lika obestridliga som obestridda, att exporten af våra förnämsta tillverkningsartiklar derigenom blifvit i väsendtlig män lättad, samt att dessa för Sveriges handel och sjöfart så vigliga förmåner icke inskränka sig till Frankrike, utan blifvit utsträckta jemväl till våra handelsförbindelser med Norge och Tyska tullföreningen. I)e här förespeglade, mycket omordade olägenheterna och vådorna i afseende på importen genom minskad statsinkomst och ininskadt skydd, äro af den art, att de vid en närmare granskning visa sig kunna afhjelpas eller uppvägas, den förra genom deu af all erfarenhet bekräftade utsigten till en stigande 484 Den 8 Februari e. m. införsel, den sednare genom den successivt skeende verkställigheten, och framför allt genom det billiga afseende, som väl ändå måste fästas äfven på lörbrukarnes intressen. Frågan om denna traktat förefaller mig i sanning så enkel, att jag tilltror mig att med några få ord visa, huru dermed sig verkligen förhåller. R. St:r hafva hos K. M:t anhållit att Högstdensamme måtte med det snaraste afsluta en handelstraktat med Frankrike. Konungen har uppfyllt denna önskan. R. St:r visste dervid ganska väl, att Fransmannens Kejsare icke är, — för att begagna ett hvardagligt uttryck, — någon slags gårdfarihandlande, med hvilken man efter behag kan pruta; de hade för ögonen förhållandet med andra stater, hvilka ingått traktater med Frankrike, och kunde icke vänta sig att erhålla fördelaktigare vilkor än dessa; och detta har man ju erhållit, och ändå något derutöfver. Nå väl! Hvaröfver klagar man då?
Räntekammaför reservationer. ren A 15. !> Besparings-fonderna . 13. „ Dito B. 16. för dito. „ Utlåningar af Norén» Extra stats-reglerinska testamentsfongens special-anslag 14. den 31. - för dito. 38 — 298 — An Utlåningar afRiddarholms-Kyrkans medel 32. „ Dito af depositionsmedlen 33, „ Dito af9:de hufvudvudtitclns medel . 34. Förskotters conto . 36. Conto öfver kreditivntgifter 37. 3 Rikets Ständers Riksgälds-Kentor ... 38. Per Kongl. Räntekaxmna - ren C IT. » Mötes-passevolanskassan .. 30. Trossdito dito 21. » Wadstena Krigsmanshus dito 22. » Militie—Uostiills dito , 23. Invalidtius-fonden 24. » Skogsplanterings-Aassan 25. Jagt-kassan 26. » Nerénska testamentsfonden 27. 5) Riddarholms-Kyrkans medel 28. » Arméens PensionsKassa 29. Depositions-medel 30. Rikets Ständers Riksgäids-Kontor 38. B. Uppställningen å Conti. a) Uppställningen eller upplinieringen å de i den nu föreslagnahufvudboken förekommande conti blir, i allmänhet taget, följande: Debet. Contos Namn. Credit. Dag. Dag. Årtal ra ST O: *1 • Lrcaiiorns Årtal 2. »Tj Debitorns och 2. 1-1 5' Text eller Recit. Banko. och <6 g* -1 ^ _ O: 2. "i Text eller Recit. Banko. månad. cro £» o g månad. —. 05 3 3 CM 2 2. sr Namn. Pag. Qs: 2 3 O CD Namn.
Med afseende ä olägenheterna af delta missförhållande, hvilka till en tid kunnat i någon mån afhjelpas derigenom, att en af prolokolls-sekrelerarelönerna varit ställd lill departements-chefens disposition, och sålunda kunnat emellan flere fördelas, har det slutligen funnits nödigt all, för befordrande af göfomålens behöriga gång inom expeditionen, årligen anvisa en särskild summa å hufvud-lilelns besparingar att lill arvoden disponeras; men denna utväg att bereda ökadt arbetsbiträde måste i längden anses mindre lämplig, utom det alt hinder för dess begagnande kan uppstå i följd af besparingarnes tillfälliga beskaffenhet; Kongl, Maj:ts Nåd. Prop. till H. St. 1847. 49 och då Kongl. Maj;ts nådiga uppmärksamhet i öfrigt blifvit fästad å angelägenheten deraf, att, ulöfver det aflöningsbelopp, som utgår i bestämda löner, jemväl må linnas någon vid vissa tjenster och deras innehafvare ej fästad tillgång, hvarigenom särskild uppmuntran kan gifvas åt flit och duglighet samt godtgörelse meddelas för den ökade ansträngning, som för göromålens skötande vid vissa tillfällen måste tagas i anspråk, föreslår Kongl. Maj:t alt å Finans-departements-expeditionens stat må uppföras ett tillök t anslag af . R:dr 1,200: för att emot redovisning genom departements-chefen till befordrandet af göromålens behöriga gång på lämpligt sätt användas. 2:o Kammarkollegium och Kammarrätten. Vid sista statsreglering blefvo, uppå Kongl. Maj:ts nådiga framställning, fyllnadsanslag till de för nämnde embetsverk år 1841 fastställda interimsstater fortfarande af Rikets Ständer anvisade med 7,532 R:dr 31 sk. ii r:st. för Kammar-kollegium, och 13,075 R:dr 23 sk. 9 r;st. för Kammarrätten, dock, med hänsigt till en möjligen skeende reorganisation af embetsverken, endast till nästa riksdag, och alt utgå såsom arvoden. Förslag lill en förändrad reglering med omforma
Amalia Riego priset genom ett på samma gång klangfagert och djupt karakteristiskt framförande af Elfvadrottningens vältecknade person, men ocksåden anonyme Neckeu bör nämnas med heder for ett välto-nande, äkta patetiskt föredrag. Vid sidan af dessa rutinerade förmågor tog sig ungdomen bland solisterna litet — ung ut. Som sig bör bjödo de dock till ersättning på friskt, oförderfvadt röstmaterial, hr Hagman på god klang och ej oäfven dramatisk fart, fröken Holmstrand på utmärkt fagra brösttoner och frk. Jungstedt på ett ganska uttrycksfullt reciterande af koryféens stora parti. Onskligt vore att dessa unga konstnoviser funne tillfälle att i utlandet utbilda sina mycket goda naturgåfvor, särdeles som de ega brinnande hog for sin konst, hvars höga mål de med rätta känna ännu är deras outvecklade krafter fjerran. I sin helhet gingo alla körer särdeles väl, detta så mycket mer hedrande för sällskapet, som generalrepetitionen antog en ganska brydsam karakter genom sorgeposten om hr Hallströms rheumatism, som hindrade konstnären stöda verket med sitt eldande pianoackompagnement, och den ordinarie öfningsackompagnatricens vägran att oförberedt ersätta honom *. Hennes skrupler lyckades dock hr Halléns öfver-talningskonst betvinga och den unga damen ackompagnerade mycket snällt. Att frk. Jungstedt var den räddaste af de tre unga solisterna var mindre underligt, då hon ej fått tid repetera med sällskapet, på hvars generalrepetitionsdag chefen för Musikföreningen, operadirektör Nordquist, lät gifva » Den bergtagna », der bemälda unga dam fatt sig altpartiet tilldeladt, ehuruväl detta val, då frk. Wellander kan for Operan påräknas, ej kan sägas tillhöra den nyare regimens bättre idéer.
Tre dagar efter vägrad inlösen af bank-not skall skattmästaren kungöra, att alla noter, utgilna af den Bank, som vägrat inlösen, komma att betalas af honom: och på honom beror, att 10 dagar derefter sälja alla Bankens säkerhets-handlingar, som af honom innehafvas, eller uppskjuta sådan försäljning i G månader, men icke längre. X. Skattmästaren må ock, när så nödigt pröfvas, vägra utbetalning af ränta å deponerade säkerhelshandlingar, eller fordra tillökl deposition. Om Banker i England och Skottland, sorn cj utgifva sedlar. Dessa Bankers föremål är att, på vissa vilkor, emottaga penningar af enskilde personer och alt vid anfordran återställa hvad insatt blifvit. När en person inlemnar penningar, säges han öppna räkning med Banken. När han fortfar, alt der inlemna och uttaga penningar, heter det i London, all han håller en Bankier. En Bank af detta slag, som har icke flera än sex delegare, kallas en Privatbank; men då bolaget består af ett större antal personer, kallas det i Skottland en Publik Bank, i England en Aktie-Bank. Gemensam ansvarighet eger rum för alla delegare. I Skottland har nästan hvar person räkning i någon Bank. Den rike affärsmannen håller räkning, emedan hans rörelse derigenom underlättas; den rike utan affärer, emedan han får ränta på sina penningar, under det de äro i godt förvar till dess han finnér bättre placering; medelklassen, emedan den, jemte lättnad i rörelsen, kan i Banken få diskontera innehafvande vexlar och anvisningar, samt till och med, Kongl. Majds Nåd. Skrifvelse N:o 10. emot 2:ne mäns borgen, erhålla så kallade kassa-kreditiver. De fattige insätta i Banken sina små besparingar, för säkerhetens skull och emedan ränta godtgöres. I London deremot är räknings hållande i en Bank på långt när ej så allmänt som i Skottland. Londonska Bankerne kunna begagnas blott af de rike. Dessa Ban ker fordra, att hvar och en, som håller räkning, alltid skall dei’å lemna ett öfverskott, och om de icke anse det nog stort, så uppsäga de räkningen. De medgifva i allmänhet ej någon ränta å insatte medel.
Anläggningskostnaden, arbetet dock oberäknadt, uppgafs till 174,193 R:dr 24 sk 9 rst. banko.» »Ifrågavarande förslag öfverlemnades derefter af Förvaltningen till Kongl. Majit, med underdånig anhållan att den summa, hvarmed den beräknade material-kostnaden öfversköte de 83,333 R:dr 16 sk., Rikets Ständer för sådant ändamål år 1823 beviljat, finge af Flottans medel förskjutas, intilldess arbetet hanne blifva färdigt, och att Kongl. Majit då i Nåder ville af Rikets Ständer begära ersättning för såväl de sålunda förskjutna medlen som arbetskostnaden.» »Sedan i anledning häraf, Kongl. Majit under den 21 December 1833 i Nåder förklarat, all vattenledningen skulle utföras enligt Kapten Carlslunds förslag, samt tillika åt Landshöfdingen i Blekinge län uppdragit, att i fråga om ersättningsanspråk för den mark, genom hvilken vattenledningen komme alt gå, höra jordegarne, äfvensom att erinra vederbörande om deras år 1824 åtagna förbindelse, att till ledningens underhåll lemna årligt bidrag, afläts vid 1834 och 1835 årens Riksdag till Rikets då församlade Ständer, Nådig proposition om anslag till fyllande af bristen i det uti nvssberörde förslag för anskaffningen af materialier beräknade belopp; men det äskade anslaget blef icke af Rikets Ständer beviljad t.» »Emedlertid blefvo under loppet af åren 1834—1837 de genom förutnämnda kontrakt beställda jernrören för vattenledningen levererade till ett sammanlagdt värde af 79.233 R:dr 44 sk. 5 rst banko och, efter behörig besigtning, intagne o o r»T p å Flottans Varf i Carlskrona, för att der vårdas och förvaras; hvarefter sedermera Bil. JYs 1) till Kongl. Majits Nåd. Prop. M 1, 3 Återstoden af det
Hindrade alt personligen i Plenum kun - 180 Den 18 November e. m. na infinna oss, och der mundteligen anföra vår reservation emot det beslut, hvaruti Ridderskapet och Adeln, till följd af den utfallna voteringen, stadnat i frågan, rörande RiddarhusOrdningen, få vi härmedelst densamma skrifteligen aflemna. Carl Reinhold Tersmeden, fullmäktig för Adeliga Ätten N:o 2028. Lythkeman. Gustaf Reinhold Tersmeden, fullmäktig för Adeliga Ätten N:o 1628. Bentzelstjerna. Herr Lagerhjelm, Pehr: Mot Grundlagsvidrigheten af den procedure, hvarigenom 1823 års Riddarhusordning tillkommit, nödgas jag reservera mig, äfvensom mot sjelfva innehållet deraf, då jag jemför det med 87 §, Regeringsformen, samt 12 och 28 §§. Riksdagsordningen. Grefve Hamilton, John, Friherre Anckar swärd, Carl Henric samt Herrarne stricker swärd, August, Gyllenkrook, Johan Göran, Zengerlein, Jacob, Roos, Carl Ulric och Roos, Adam, Dalman, Lars Johan, Hallenborg, Carl Johan, Crusenstolpe, Magnus Jacob, Rosenquist, Fredric Leonhard, och Grönhagen, Gustaf Lars, förenade sig med Herr Lagerhjelm. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Se - Den 18 November e. m. 181 dan Ridderskapet och Adeln, genom den votering, som på förmiddagen ägt rum, förklarat sig låta bero vid den Riddarhusordning, som år 1823 af Kongl. Majit är utfärdad, utbeder jag mig få i minnet återkalla den motion, jag på förmiddagen anmälte om principfrågans communiceran" da med de öfrige Stånden, och remiss der“ af till ConstitutionsUtskottet.
Sedan fru Emerentia med farten öfver Wenern öfverstått det värsta, återtog hon sin vanliga menniska; och efter att hafva uppifrån och ned tagit notis om hela ångfartygets inredning, började hon med beundransvärd behändighet göra bekantskap med alla passagerarne. Hon ville nödvändigt hafva reda på den ryske prinsen och de engelska lorderna, men ingen hade hört omtalas att några dylika notabiliteter funnos ombord – en omständighet, som emellertid icke afskräkte henne, emedan hon var fullt och fast öfvertygad att hvar och en, som hon frågat, måste ha några hemliga biafsigter med denna tillgjorda tystnad. Också sade hon om aftonen till sin dotter: ”Jag skulle våga Blackros på – notabene om jag ännu hade henne i behåll – att hans höghet är här! Någonting inom mig säger mig det, och hvad lorderna beträffar, så har jag ju sjelf både hört och sett dem hela eftermiddagen och i förtroende sagdt, min kära Blenda jag har redan sett prinsen.” ”Är det möjligt?” ”Ts Det var en stund efter sedan du gått upp i eftermiddags som jag vaknade ” ”Af något buller?” ”Ja, vid det att dörren öppnades och en person – med den klaraste olivgula hy och ett något grinmulet, men förnämt utseende – sade till mig: ’Ursäkta, jag gick miste’ Jag begrep det mycket väl, ehuru det till hälften var bråkadt på ryska.” ”Nå ja”, menade Blenda, ”det må nu vara den ryske prinsen eller ej, så gör det oss ingenting.” ”Ingenting – nå, du begriper då aldrig något men låt oss afvakta morgondagen!” Men med morgondagen försvunno tyvärr alla mystiska slöjor. Kaptenen, som nu ändtligen begrep om hvilka personer frågan var, upplyste förhållandet – den ryske prinsen förvandlade sig i en gammal finsk militär, som återvände från badet vid Gustafsberg, och de stolta brittiske ädlingarne, såsom man vet, den ene i mekanikus och den andre i en bryggeriföreståndare. Stöten gick vår romantiska fru rakt till hjertat. Detta var då alltför mycken otur att börja med!