Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Från Högvördiga Preste-ståndet har till Utskottet blifvit remitterad en af Herr Doktor Säve väckt motion, deruti anföres: att äfven om man till stöd för fortfarandet af åtskilliga afgifter, som belastade varutransporten och trafiken, kunde åberopa nödvändigheten att bekosta och underhålla de inrättningar, som i och för en sådan varutransport och trafik blifvit åstadkomna, så funnes dock inga skäl till försvar för det förhållande, att jcrneffekter, som komma från en uppstadsvåg, hvarest vågumgälder redan äro betalde, och som afgå till andra vågplatser, der samma jerneffekter skola åter vägas och vågumgälder derför erläggas, äro, blott för det de passera Stockholms slusslinea, utan någon här skedd omlastning, underkastade ej blott vågafgifter till Stockholms stad å 1 sk. 6 rst. banko per skeppund, utan tillika provision å 1 sk. samma mynt per skeppund till hufvudstadens våginspektor, hvilkens göromål, för att något sken af rätt till denna uppbörd skulle finnas, bestode i utskrifning af trenne så kallade vågattester, som likväl serskildt betalades. Genom berörde afgifts erläggande vore jerntransporten serdeles från Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 30. 9 från dc norra orterna, sorn hemtade sitt tackjern från Norbergs östra och vestra bergslager, underkastad ej blott uppehåll utan äfven en onödig beskattning, hvilken, sammanlagd med öfriga stadsumgälder formätt ätskillige betraktare att undvika passagen genom Slockholm, och i stället taga den längre och äfventyrligare vägen genom Södertelje kanal. Numera funnes icke någon grund för dessa vågafgifter, da de norra orternas jern‘Hekter sorn passerade Stockholm aldrig här vågfördes, och de förut vanliga sluss-umgälderna i alla fall skulle utgöras.
LXII. E. 118. — angående Directionens för Dykerioch BergningsCompagniet uppgifne vilkor för vidare fortsättning af dess befattning med Dykerioch Bergnings-anstalterne i Riket. XXXV. 67. R. 156. XLII. B. 229. XLVIII. A. 228. XLIX. E. 183. angående utsigterne för innevarande års skörd. XXXV. 67. A. i56. — angående Hennes Majit Drottningens Höga Kröning. XXXVII. 48. XXXIX. A. 282. —- om pension för Herr JustitiaeStatsMinistern m. m. Grefve Gyllenborg, i händelse han lemnar Rikets tjenst innan uppnådd 65 års ålder. XXXVII. R. 260. XLV. B. i34. XLVIII. E. 42. A. 201. — om förändringar uti 19, 21 och 88 §§. i Regerings-Formen, rörande sättet för Förklaringars meddelande om Lagens rätta mening. XLI, R. 3o4. XLV. B. i33. 4oo XLIX. a56. L. Å, i3. LV. U. 89. LXI. A. 64. Propositioner och Skrifvelser, Kongl. Maj:ts, till Rikets Ständer, angående ålder för dem, som af HofRätterne till DomareEmhetets utöfvande förordnas. XLI. 3o4- XLII. R. 3. XLVII. B. 2o5. XLVIII. A. 32. LI. E. 63. — angående ett tillägg uti 25 Gap. 5 § RättegångsBalken. XLI. 3o4- XLII. R. 4» XLVII. B. 206. XLVIII. A. 32. LIV. E. 107. — angående vilkoren för Saltpettergärdens upphörande. XLI. 3o4. XLII. R. 5. XLVI. B. 114. XLVII. A. 210.
Räntan: Summa Förvandling efter medium af 10 ars Markcgångspris För åren HennnantalsRcinta. LandtågsGärden Vinterkörsslen Vindkörningen Vaskekörningen Boskapspenningar , , Skjutsfärds dito . , < Dagsverks dito , , . S:r 7: 35. 8f. Krono värdi. ■24 '7 Räntan: pj; T:r Spanmäl § Sommarlass Hö 1.5 Kärfvar Halm Förvandling efter medium :tf 10 års Markegångspris. För åren 1814 till och med 1823. 2. utgår enligt undervisningen nied Summa lö|'29| ,6 Öke-Dagsverken l [2 Dränge Dito Gestrik lands Fögderi Ett Gärde Mantal eller 10 Öresland. Årliga Hästar . 3 „ — 12 .— 4 st. Kongs Dito , . — 4 — 1 st. Hemma nta IsR äntå. LandtågsGärden .. ► .. »• »■ •• • 2 26 5f 15 Salpeterhjelpen ^ • : 24 6 Boskapspenningar . » . « 32 I — Fäctorihjelp • 4 6 Dagsverkspenningar. , . — 24 — S:r 5: 3o. 5f. Summa 1 8 28 11 (Förvandlingefter medium af io års Markcgångspris. Räntan: j i Las-s Ved - . [2 st. Dagsverken Oxe st. Får r .• Gas r • • I t st. Höns *• . \i Tjog Ägg .. 5 Lass Hö . '5 Kärfvar Halm fi st. Sågstock st. Bjelke . I| st. Tilja . Takspån ( 3 Öke Dagsverken >6 Dränge Dito ' Summa Penningar . < . Förvandling efter medium Krono af io ars Markegångspris Värdi. Penningar , , , 8 ä Smör , , , i ® torr Fisk . \ T:a Strömming 6 Kannor Tjära , S;r i: 3o. — å 26 sk 12 „ i: 16 „ a 6 r, HemmantalsRänta.
M. täcktes om beviljande af ofvannämnda förmån för kommissionen hos Rikets Ständer göra nådig framställning; så har, med afseende å de till stöd för berörda ansökning sålunda uppgifna förhållanden, E. K. M., uti en till Rikets Ständer den 2 December sistlidet år afbiten proposition, i nåder föreslagit, att kreditiv-rätt å Rikets Ständers Bank till ett belopp, icke öfverstigande 200,000 r:dr banko, måtte drätsel-kommissionen beviljas, under de för kreditiv å Banken i allmänhet bestämda vilkor, samt mot erläggande af ränta, dock icke öfver 4 procent, för år räknadt, å den del af kreditiv-beloppet; som kommer att lyftas eller begagnas. Inseende fördelen för Stockholms stad att för tillfälligt begagnande undfå kreditiv-rätt å Banken, hafva Rikets Ständer väl icke funnit något att erinra mot beviljandet af en sådan förmån, men, i fråga om kreditivets belopp, 1(6 Expcdilio s-Utskott t > Fu stag til und. Skrifvelset N:o 72. ansett sig, med afseende å de för ändamålet disponibla tillgångar samt öfriga förhållanden, icke kunna bestämma detta låne-understöd till högre summa ail 50,000 r:dr banko, hvilken summa ock torde, i händelse af inträffande behof, vara för drätsel-kommissionen i de liesta fall tillräcklig; i följd hvaraf Rikets Ständer alltså medgifvit Stockholms stads drätsel-kommission krediti vrätt å Ranken, till ett belopp af högst 50,000 r:dr banko, samt åt Bankofullmägtige öfverlemnat att pröfva den säkerhet, sorn för kreditivet hör aflemnas, och detsamma bevilja, i enlighet med de grunder, Rikets Ständer, i fråga örn kassakreditiv åt enskilda, fastställa. Hvilket, till svar å E. K. M:s högstherörda nådiga proposition, Rikets Ständer få i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 15 Maj 1848. Upp-läst oelr godkäntlt hos Ridd och Adeln den ir Maj 1848.
34 g (det förra förslagets 35:te) återremitterades af ett annat Stånd på den grund, att orden »utan egarens lof» vore ett alltför allmänt uttryck och kunde gifva anledning lill den miss tydning, att om en person utan den aldra ringaste svikliga afsigt brukade en annans tillhörighet, kunde han enl. denna g tilltalas. För att söka förekomma något sådant har Utsk. i stället begagnat ordet »olofligen», som ansetts bättre utmärka, att bruket skulle innebära ett förnärmande af annans rätt. 35:te g är af R. o. Ad. godkänd och lemnad oförändrad. Med anledn. af inom R. o. Ad. gjord anmärkn. emot den 24 g i förra förslaget, utgående derpå, att det deri omnämnda förfarande, eller att någon säljer det han vet förfalskadt vara eller deri flärd är, vore af likartad beskaffenhet med de svikliga hand - Den 3 December e. m. 75 lingar, som omtalas i förra förslagets 37:de § och således borde der inflyta, har nuv:de förslagets 36:!e §:s 2:dra mom. blifvit i öfverensstämmelse med denna anmärkn. utvidgad och den gamla 24:de § utgått. Vid den 37 (gamla 38) g är ingen annan ändring gjord, än att »drifvande af orättfärdig sals emot bättre vetande», såsom hörande till en annan klass af förseelser, blifvit utesluten. 38 — 43 §§, äro af R. o. Ad. godkände och i dem är icke heller någon ändring gjord. 44 och 43 §§, hörande till de »gemensamma bestämmelserna» äro äfven oförändrade. Med anledning deraf, att Utsk. i sitt förra förslag uteslutit 49 § i K. M:s förslag angide det i förslaget omnämnda straffarbetets verkställande, återremitterade R. o. Adin Utslcs yttrande derom, enär det icke var afgjordt, att K. M:s Propos. med förslag till lag om verkställighet af straffarbete och fängelsestraff i enrum komme att af R. St:r antagas.
Jag kan åtminstone intyga, att, under den tid jag var Landsh. derstädes betydliga odlingar blefve ordentligt verkställda genom de anslag, som af allmänna medel lemnades och detta styrkes af de intyg, som af Vägoch Vattenbyggnadsstyrelsen i det afseende blifvit afgifna. Om en eller annan person, eller en och annan association, som erhållit bidrag till så beskaffade arbeten, icke fullgjort sina åtagna förbindelser; så bör man icke deraf draga någon slutsats om förhållandet i allmänhet. Efter hvad jag varit i tillfälle inhemta och som äfven, på sätt jag nyss uplyste, blifvit vitsordadt af en sakkunnig man, Hr Direktör Jonsson, eger Jemtland odlingstillfällen både i utsträckning och godhet långt öfverstigande hvad man föreställer sig. Då enl. hvad en talare här anfört, Staten redan gjort ganska mycket alt upmuntra jordbruket i denna provins, och rikta folkets håg på förbättringar deruti, tror jag det ock vara nödigt att Staten söker att bibringa folket kännedom om det lämpligaste sältet alt sköta sin jord, och jag är öfvertygad derom att i den mån, som en sådan kännedom blir provinsens innevånare bibragt, så skall äfven jordbruket der vinna en hastig förkofran, och hvad som blifvit åtgjordt har redan medfört den verkan, att egendomarnes värde stigit. Ganska många anledningar till de froster och missväxter, som hemsökt provinsen Jemtland, skola äfven genom odlingarne förebyggas, och att dylika olyckshändelser på sednare tider varit mer sällsynta, torde måhända just vara en följd af upodlingar utaf de gamla frostnästena. Jag hoppas således att Staten genom befrämjandet af jordbrukets framgång inom provinsen skulle i betydlig mån befrias ifrån sådane understöd i följd af missväxt, som förr ofta der erfordrats och sålunda fä en riklig ersättning för det anslag, som här är i fråga. Man har ytterligare hänvisat på de besparingar, som kunna upkomma å de Den 24 April. 109 anslag, som under 9:de punkten blifvit föreslagna.
Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad och H. Ex. Hr Den fl Augusti. ' 163 Frih. o. Landtm, framställde propos. till bifall å Utsk:< förevar:de utlåt., ropades nej, blandade med åtskilliga ja, hvarefter II. Ex. hemställde om R. o. Ad. behagade afslå samma utlåt., samt efter denna proposins besvarande med starka ja, blandade med nej, förklarade del han ansåg ja hafva varit öfvervägande. Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af Gr. Lagerbjelke Gustaf och Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh. Riddarh. Utskis i gårdagens plenum på bordet lagda mern. Nio 15, angide ersättning för det å Landlmarskalksklubben bortstulna Kongl, silfver. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i LagUlsk. efter Nio 765 Hr Charpentier, Gustaf Reinhold; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: Nio 563 Hr Wulfraih, Fullm. Hr von Hartmansdorff, August Edvard. Äfvenledes öpnades Hrr Elektorers lista vid val af en Suppleant i Exped.Utsk. efter Nio 1765 A Hr Adlerstråle, Fredrik Ernst Lebrecht; och befanns dertill hafva blifvit utsedd i Nio 1113 Hr Treffenberg, Follin. Hr Lagerheim, Carl. Anmäldes och lades på bordet nedanämnde från Utskin inkomne ntlåtin, mern. och betänkm, nemi. från S t a t s - U t s k o 11 e t: Nio 283, i anledn. af väckt fråga om afskrifning och restitution af anmärkningsmedel m. ra., ådömde förre RegitsSkrifvaren, FältKamereraren P. A. Arell; Nio 284, i anledn. af erhållen återreraiss å utlåt. Nio 241; Nio 285, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
Sig icke kunna bifalla en utaf regementsskrifvaren vid Calmare regemente A. G. Enell, dels genom besvär oell dels derefter i nådeväg framställd underdånig anhållan om tillåtelse till restitution af 457 R:dr 14 sk. 7 r:st banko, som utöfver den rätteligen uträknade lönebevillningen för år 1846 påförts löntagarne vid nämnde regemente, men deremot i nåder pröfvat skäligt genom remiss af den 28 December förlidet år till Rikets Ständers Stats-utskott öfverlemna bandlingarne i detta mål, för det afseende, hvartill Rikets Ständer kunde finna härvid förekommande omständigheter föranleda; hafva Rikets Ständer detta ärende i öfvervägande tagit och dervid af handlingarne inhemtat, huruledes den oriktiga debiteringen tillkommit genom förbiseende af den uti 1845 års Bevillnings-förordning medgifna befrielse från bevillning för de utaf officerarnes löner utgående ackords-, ränteoch amorterings-afdrag, äfvensom i öfrigt förekommit, ej mindre att det härigenom för mycket påförda och erlagda bevillningsbeloppet ovilkorligen måst till vederbörande återbetalas, derest den oriktiga debiterings-åtgärden inom föreskrifven tid blifvit i stadgad ordning öfverkfagad, än ock att regementsskrifvaren Enell, som, på det att icke andre statens tjenstemän genom bans förvållande skulle blifva lidande, af egna medel godtgjort dem meranämnde belopp, följaktligen, i fall den nu sökta 68 Expeditions-Utskottets Förslag till and.
Då nu samhällena i allmänhet hunnit den utveckling uti industriellväg, att utbyte af vara mot vara icke later sig göra och öfverflöda på elis ställe af någon vara, skall fylla bristen på ett annat, fordras ett bytesmedel, som visserligen aldrig kan få i hvad form det än utgifves, eller af hvad inre beskaffenhet det än må äga, högre värde än de varor eller det capital som med delta medel flyttas från ett ställe till annat, eller tillverkare och förbrukare emellan; dock om det någorstädes saknas eller icke Ur tillräckr l-igt, verkar sådant menligt på bytesvarornes frambringande, och vid ju flera tillfället» denna ringa del af gemensamma capital-förmögenheten bebo fver framträda, samt ju längre afstånden äro mellan tillverkarne och förbrukarns, af en orts tillverkningar, desto mera behöfves af bytesmedlet, hvars liufvudsakligaste bestämmelse är att aldrig hvila, såsom öfver allt och ständigt hehöfligt "Wermland, sorn jemte åkerbruket, numera modernäringen, har en mängd andra näringar hvartill lokalen gifvit anledning och hvilka längeamsågos såsom hufvudnäringar, till dess man fannatt oberoende äfven uti dem* icka kunde vin nas med mindre man skaffade sig största möjliga' avanti teten föda på egen jord; fordrar visserligen ett vida störrerörelse-capital, eller belopp bytesmedel, än någonannandel af Riket. Om Wermlänningarnes byteshandel endast inskränkte drg till spanmål och brännvin; kunde visserligen en vida mindre penninge^summa lösa dessa föga dyrbara varor; men nu, från det malmen brytes i grufvan, trädet fälles i skogen, och kolas, båda dessa produeter af lokalen oeh Wennlänningens. arbete, föras till masugnen, derifrån, i form af tackjern, tillBrukshävden, alt förvandlas till stångjern, spik, m. m., inlills det dessa producter af Wermlänningens industri, jemte tusendetals master, spiror och bjälkar, samt tolfter plankor och bruder, öfver Göteheborg gjort sig väg till den utlänske förbrukaren, fordras en mängd liqvid er, och således betydliga summor i beredskap, hvaröfver man annorstädes knappast gör sig begrepp.
IV. U. 107, 264. A. 3io. A. 3iq. V. B. 38. A. 116. XII. B. 376. ■— N:o 3. angående utgifternas för innevarande Riksdag omedelbara bestridande genom RiksgäldsConloret. II. B. ii5. A. i4?-. V. E. 6. — N:o 4- i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å handlingarne i frågan om Bankens rättighet att erhålla liqvid för 2lne på densamma öfverlåtne äldre Kronofordringar. II. B. 1 i5. A. 155. V. E. 6. — N:o 5. i anledning af Arrendatorernes af Klabböle Kro noLaxfiske i Umeå Elf underdåniga ansökning 0111 eftergift i i83o års till Kronan utgående Taxa för berörde fiske. II. B. 115. A. 155. V. E. 6. — N:o 6. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å f. d. Kamererarens vid Strömsholms Stuteri-inrättning, Assessoren Lundströms underdåniga ansökning om afskrifning af dess skuld till StuteriCassan. II. B. ii5. A. i55. V. E. 6. -— N:o 7. i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss å Kamereraren H. H. Krutmejers underdåniga ansökning oin befrielse från Arrendet af Ki onoHemmanet Rinkeby i Stockliolms Län. II. B. 163. III. A. 207. V. E. 6. — Nro 8. i anledning af Kongl. Mapts Nådiga Remiss å Enkan Anna Gustava Sahlmaus underdåniga ansökning om befrielse från skyldigheten att ansvara för arrendet af Lotten N:o 5i af Upsala HofSlallÄng. II. B. 163. III. V. E. 6. —- N:o g. med återlemnande af Kongl.
Ehuru de intill sednaste tiden gällande författningar, i afseende å beräknande af ersättningen för postväskas befordran med ångbåt, icke varit särdeles egnade att underlätta användandet af detta transportmedel, har dock under innevarande år, på grund af afslutade kontrakt, postväska blifvit befordrad icke endast emellan de af Revisorerne nämnda orterna, Stockholm, Wisby och Kalmar, för underhållandet af hvilken kommunikation varit af Post-verket förhyrda, två särskilda ångbåtar, mot en afgift för hvardera af 240 R:dr i veckan, utan dessutom nämnda slags postförsändning ägt rum slags mellan Stockholm och Arboga, » » Westerås, » » Upsala, » » Norrköping, » » Furusund, » » Norrtelje, » » Waxholm, » » Drottningholm, » » Kalmar samt Ystad, — 296 — Götheborg och Uddevalla samt Strömstad, Götheborg och Malmö; hvarjemte en lättnad i landposternas tyngd åstadkommits derigenom, att de breflädor, som funnits anbragta å ångbåtarne emellan Stockholm och de norra orterna, blifvit af korrespondenter ganska flitigt begagnade. Då emellertid med dessa lådor icke är tillfälle till befordran af rekommenderade bref eller af tidningar, kan, jemväl af denna orsak, General-poststyrelsen icke annat än, lika med Rikets Ständers Revisorer, anse de t särdeles önsk ligt att försändningen af postväska med ångbåt må till allt flera orter utsträckas, — äfven oaktadt Styrelsen icke kan biträda Revisorernes åsigt angående lämpligaste sättet för ordnande af denna postbefordring. Och sedan, genom Eders Kongl. Maj:ts nådiga kungörelse den 26 sistlidne Oktober, blifvit fastställda grunderna för posters fortskaffande jemväl med ångfartyg, samt derigenom blifvit i väsendtlig mån underlättade alla hithörande uppgörelser, betvifiar också icke General-poststyrelsen, att under ett kommande år och framgent de regelbundna ångbåtslägenheterna skola kunna alltmer användas till en stor del postförsändelsers fortskaffande, der »detta står tillsammans med allmänhetens betjenande och med tillbörlig hushållning å Post-verkets sida.»
Angående rörelsecapitalet har jag ingalunda påstått, att det på något sätt skall minskas eiler indragas, likasom jag ganska väl kan uträkna, att då 8 dragas från 3o, stå 22 qvar. Men jag har sagt, att det är ett oting att bestämma rörelsecapitalets storlek på samma gång, som man reglerar myntväsendet genom realisation. Frih. Boyes exempel, att spannmålen nu är i godt pris, tror jag ej innebära den bevisning, han dermed syntes åsyfta. Orsaken till dessa låga pris tror jag nemligen icke får sökas i bristen på rörelsecapital, utan i saknaden af ett bestämdt mynt, som gjort hvarje större speculation omöjlig. Så länge banklagen stadgor, att livar och en äger rätt att mot silfver bekomma sedlar ur Banken, hemställer jag, om man väl kan bestämma rörelsecapitalet. Det har blifvit sagdt, att rörelsecapitalet ej ökats, oaktadt folkmängden så betydligt stigit. Rörelsecapitalet har likväl blifvit ökadt med flera millioner genom privatbankernas rörelse, och ungefär med en million genom brukspatronernas assignationer. Denna ökning är visserligen ickebetydlig; men den har icke kunnat åstadkommas vidsträcktare under den allmänna oreda i vårt penningeväsende, som hittills ägt rum. Sedan blott denna blifvit öfvervunnen, skall säkerligen rörelsecapitalet, utan R. St:s försorg, jemna sig till förhållande mot landets behof, och R. St. skola icke ens förmå att inverka till indragning deraf, Den i3 Mars f. m. Frih. Cederström: Jag vill blott gifva tillkänna, att den siste talaren saknat förmåga att göra riktiga slutföljder, då han trott, att jag varit en bland de 11, som röstat till förkastande af den föreslagna ändringen af 63 §. Reg.F. Gr. Spens, Carl Gust.: Sedan förslaget blifvit remitteradt enligt 87 §. Riksd.Ordn., och det nu är fråga om att §-vis granska detsamma, får jag anmärka en omständighet, som jag icke liört någon fästa sig vid, men hvilken likväl torde vara af lika vigt som åtskilliga andra gjorda anmärkningar.
St. sednare gången afslagit alt på ordin.-stat uppföra de intcrimsslater för vissa militär-corpser, som uppkommit genom en reglering af deras organisation, för hvilken interimsslat tillgång beräknades af 3:dje hufvudtitelns besparingar, likasom enahanda behof för de enl. Rikets föregtde Ständers flera gånger itererade begäran organiserade civila embetsverk beräknats att utgå af ardra hufvudtitelns besparingar, företogs, till följd af K. M:s nåd. beslut, en noga granskning för att tillse om dessa militära organisationer kunde omgöras , och sakerna återställas i deras förra skick. Genom denna granskning utreddes, såsom äfven Statsrådets i Const.Utsk. befintliga prot. upplysa, att gardes-reg:tenas återförande till deras förra skick bade medfört ganska stora kostnader. Det hade förminskat den i hufvudstaden befintliga redan otillräckliga garnisonen, som ej kunde åläggas en strängare tjenstgöring än krigsartiklar och passevolance-contract medgifva ; det hade grundlagt skyldigheten att vara betänkt på löue-ersätlningar för dem, hvilka dervid skulle förlorat dem tillagda löner; det hade verkat menligt på deras pensionsrätt; det hade förändrat de vid regttena anställde officerares villkor och gifvit dem anleda. att i laga väg fordra ersättning; det hade gjort kostsamma incommenderingar af indelta armeen lill biträde vid vaktgöringen i hufvudstaden ganska nödiga, för att icke säga oundvikliga, samt hade med ett ord så ökat kostnaderna för 3:dje hufvudtiteln, att det varit ganska betänkligt att vidtaga en dylik förändring. På denna grund och vid sådant förhållande, ansåg man ingen annan utväg vara förhanden , än att fortfarande låta de för interims-staten nödiga anslag utgå på besparingarna ; och man fann sig derigenom åtminstone hafva undvikit en i annat fall oundviklig vida större kostnad för Staten. Hvilkendera af dessa utvägar innebar Rikets sannskyldiga nytta, bibehållandet eller indragningen , lärer häraf lätt finnas. Vid åytde anmärkntn ronde K.
Nu werkar min röst ej mera til hans uphöjeise, och jag kan obehindradt tala, ty för mina ögon wisar sig ej mera hans utan allenast Fäderneslandets ak, hwarom ingenting hindrar mig at tänka fritt, och utan fara af misstydning, efter min öfwertygelse, yttra mina tankar. Jag önssar at Riksens Ständer sällan mätte komma at befatta sig med ämnen af en sä alldeles blott politisk natur som det förcwarande. Frägan om hwad som är rätt, beror här af en föregående om hwad som är klokt och om denna sednare fräga kunna ofta tankarne wara delade, utan at et tilfredsställande swar kan hämtas af annat än tiden och utqängen. Hwar indiwidus olika snille, insigter och lynne werka pä swaret, och twänne per oner kunna här hafwa lika rena afsiater, utan at öfwerensstämma j tankesätt. Om den synpunkt hwarur jag nu Hetrag - Z26 Der, 18 I"lii betraktar saken är ftlagtig, ma detta tjena til min ursägt. Jag känner ingen wigtigare sak för en Stat, än at den mätte wara sjelfständig. Allt rop om Nationalfrihet, allt bemödande at göra en god lagstiftning, allt bopp om lugn och wälständ, är et joller, en lek och et bedrägeri, innan Staten är orubbligt sjelfständig. Sjelfständighet är grunden för hela Statsbyggnaden. Den liknar dygden den har inga grader: den mäste wara fullkomlig, eller ock faller Nationen i flafweri. Hurudan är nu wädan för wär Stats sjelfständighet? huruwida beror denna af det steg wi nu tage? Jag wik ej mala den swaghet hwari wi fallit; mätte den en gäng kunna glömmas jämte den regering som" densamme werkat. Men hwarje Stats sjelfständighet beror, först af dest inre kraft, och dernäst af dest yttre förhållanden.