Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t täckts under den 18 November sistlidet år till Bikets Ständer aflåta Nådig Proposition, hvari meddelats, att erfarenheten ådagalagt hurusom den Svenske ynglingen, uppfödd under inflytelsen af ett hårdt och kroppens utveckling fördröjande klimat, i allmänhet det år, då han, efter nu gällande stadganden, inträdde i beväringsåldern, eller det tjugulörsta, icke egde den kroppssladga och de krafter, sorn oundgängligen erfordrades lör alt kunna utstå ett fälttågs mångfalidiga mödor, umbäranden och ansträngningar; alf, till följd häraf, en icke obetydlig del af beväringsmanskapets första ålders-klass mäste vid bevärings-mönslringarne ställas på tillvext, samt alt det dessutom kunde antagas att en betydlig del af beväringsmanskapet, ehuru icke vid mönstringen ställd på tillvext eller förbättring, ulan approberad, icke destomindre saknade den för krigstjenst erforderliga styrka och kroppssladga; hvadan blott ett ringare antal af det påräknade beväringsmanskapet komtnc att lemna verkligt bistånd vid landels försvar: ett förhållande, som vore lika olycksbringande för de beväringsskyldige sjelfve, som för slaten. Expeditris-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 23. 39 E. Ii. M:t hade, i öfverensstämmelse med inhemtade underdåniga yttranden från så väl Sundhels-kollegium, som åtskilliga andra i ämnet hörda dels civile och dels militäre embetsmvndigheter, funnit enda utvägen att förekomma delta menliga förhållande vara alt framflytta beväringsåldcrn; men ehuru, från militärisk synpunkt betraktadt samt med afseende på behofvet af hela krigsmagtens fulla tjenstbarhet, det vore fördelaktigast om denna förändring finge omfatta 2:ne år, ville E. K. M:t likväl, då en så lång utsträckning måhända skulle alltför mycket störande ingripa i landets bestående ekonomiska förhållanden och folkets vanor, nu endast föreslå denna frauiflyltning till ett år. De fördelar, E. K.
Utskottets i § 3 gjorda hemställan afslogs af Ståndet, som, med antagande af Herr Skogmans, C J. A., reservation, öfverlemnade Revisorernes i denna § omförmälda framställning till Bevillnings-Utskottets åtgärd. § 4 bifölls; § 3 återremitterades; <§ 6 lades till handlingarne; §§ 7, 8 och 9 Lif öllos; § JO lades till handlingarne; §§ 11, 12, 13, 14, 15 och 16 biföllos; § 17 återremitterades; §§ 18, 19 och 20 godkändes; % 21 återremitterades; §§ 22, 23, 24, 25, 26, 27 och 28 godkändes och § 29 lades till handlingarne. S. D. Vid nu skedd föredragning godkändes Stats-Utskottets Utlåtanden: JVS 23, i anledning af Kongl Maj:ts Proposition, angående försäljning till skatte af gatuhusen JVs 7 Glemminge och JVS 21 Hannas i Christianstads län; JVS 24, i anledning af motion om skattelösen af alla inom Lunds stift be lägna domkyrkooch kyrkohemman med flera lägenheter; och JVs 25, i anledning af motioner, angående förändring af sättet för marke gångsprisens bestämmande. S. D. Föredrogs Stats-Utskottets Utlåtande:
tVeinbergs sterbhusdelegare till gäldande ådörndt ersättnings-beiopp för en vid Götheborgs artilleri-ammunitions-förråd yppad balans; 2:o angående förhöjningi pensions-beloppen för Förste och Andre landtmätaren i riket; 3:o angående pension å allmänna indragnings-staten för öfverstelieutnanten J. Edström; 4:o angående afskrifning af en del af det för Hallands län år 1846 be viljade undsättnings-anslag; 5:o i anledning af gjorda ansökningar om eftergift af kronans rätt till ett efter trumpetaren Martin JVippel fallet dana-arf; 6:o angående eftergift af ett kronan tillfallet dana-arf efter aflidna hushållerskan Christina Bengtsson; 7:o angående afsöndring af jord från indragna mönster-skrifvarebostället vid f. d. Adelsfane-regementet Selleberg Börje Olofsgården till byggnadsplats och omgifning för ett skolhus i Rackeby församling inom Skaraborgs län; 8:o angående upplåtande åt Ulltuna landtbruks-institut af kronoparken lilla djurgården; 9:o angående eftergift af den härads-skrifvaren i Geslriklands fögderi af Gefleborgs län J. E. Engström ådömde ersättning af för ringa beräknad kolnings-frihets-bevillning för Forsbacka bruks rekonitions-skogar; 10:o rörande den till skolorna i åtskilliga städer inom Lunds stift utgående helgonsskyld; ll:o angående serskilda åtgärder till hospitals-fondens understödjandet l2:o angående bildandet af ett nytt artilleri-batteri, att förläggas i Norrland; l3:o i fråga om upphörande af invalid-inrättningen å Ulriksdahl. Från välofl. Borgare-ståndet. S. D. Föredrogos ånyo följande bordlagda motioner; l:o Herr Hörnsteins (N:o 38), angående förändringar uti nu gällande Bevillnings-författning:
Bref föreskrifvits, att Alnarps kungsgård, likasom åtskilliga andra Landshrge-boställen, skulle utarrenderas och vederbörande Landsh. upbära arrendet, kungsgården likväl, enl. JordeBoken, är indelad på Landshrge-lönen, så följer deraf, att, enär nuvrde Landsh. för öfrigt blifvit till tjensten utnämnd innan skatteförenklings-beslulet ti adde i veikslällighet, det är hans obestridliga rätt att varda bibehållen vid de löne-bestämmelser som nu äro gällande, och att någon rubbning deruti icke lagligen kan äga rum utan hans frivilliga begifvande. En annan aktad talare har emot StatsUtsk. anmärkt, alt icke förbehåll vore gjordt om iakttaganda af den rätt som 1837 års K. Bref tillerkänt fonden för Landshrge-lönernas reglering i af seende på den tillökning i arrendet för Alnarps kungsgård, som framdeles kan upkomma. Jag får härvid hänvisa den värde talaren till 4:de och sista punkten af Utskts förslag till beslut, hvaruti ett sådant förbehåll uttryckligen blifvit gjordt. Då i sjelfva hufvudfrågan eller den om nyttan of ett ytterligare Landtbrukslnstituts anläggande någon egentlig anmärkn. icke blifvit gjord, har jag, till försvar för Utsk., ej heller något vidare att tillägga, utan inskränker mig att begära bifall till Betänk. Gr. Frölich: Jag nödgas ännu en gång begära ordet. Or saken hvarföre Frih. af Ugglas ej kunde öfvertyga mig om riktigheten af sin tydning, var att jag vid genomläsning i KammarColhm af det 1L. Brefvet ej fann densamma dermed öfverensstämmande. Nu har den siste talaren erkänt, att jag åtminstone deri hade rätt, att vid arrendetidens utgång 1862 en förändring af Landshige-lönen kan äga rum. Men, säger Hr Fåhraeus, detta kan intiäffa endast i det fall att densamma öfverstiger det belopp som från början varit afsedt. Jag skall bedja att få undersöka grunden till detta påstående.
LUCK ORDER Å S O M N Y A, ÄR LIKA &amp; KUNNA GRÄDDKANNA, C: O HÄRSTÄDES, S O Ö R E SOCKERASK, SOCKERTÅNG, INSÄNDAS TILL Stockholm, FÖLJANDE GEDIGNA SILFVERARBETEN. (Vikten cirka 30 kg. KAFFEKANNA (med afsvalningsfat) STRUMAPPARATEN, S O M FÖRTS I SLI *. TILL LANDSORTEN. M E D HVILKEN S Å - P Å SÖNDRIGA ATT DE BLI ALLDELES &gt; » * % % % % % t Iduns Uträttningfsbyrå, - JEAI; 25 KAFFEKOPPAR 25 KAFFESKEDAR, MED FAT (af Silfver), KAFFESKEDSKORG, o * • KAFFEBRÖDSKORG, STOR KAFFEBRICKA, DRYCKESKANNA 1 ALLT SLAGS I Ä R G G O D S: GARN, TYG PAR LJUSSTAKAR FÖR 5 samt för OMFÄRGNING allt till garderoben hörande m. m. J. J A K O B S S O N, ALLT SLAGS B E R E D N I N G S G O D S: TYGER till pressning, dekartering, skärning, valkning och fullständig beredning; SCHALAR och FILTAR till valkning och suggning ro. m. ALLT ULL SLAGS S A M T TVÄTTGODS: ULL OCLI ALLA SLAGS DUKAR, GARDINER m. Juvelerare &amp; Guldsmed SÖDERHAMN. Som bevis på det erkännande, vårt spinneri vunnit, kan nämnas, att vi nu spinna ojikring 4, 2 0 0 kg garn i hvarje veeka ( Till salu hos alla specerihandlande i riket. [1487] KLÄDNINGSTYGER, KORDEROJER, REGNKAPPÖFVERROCKSTYGER, RESHusmödrar! m.
För min de! skulle jag tro, att andligt högmod, att döma efter det sätt, hvarpå det vanligen framträder, är hos många menniskor, som gjort allvar af sin kristendom, ett missnöje dermed, att synden af flertalet endast betraktas såsom mensklig svaghet. Deruti lärer väl det andliga högmodet beslå men jag anser den, som försvarar sina synder, vara vida liögmodigare än den, som endast yrkar, att hvad som är i Guds ord såsom rätt föreskrifvet, äfven måtte få såsom rätt anses och erkännas. En annan talare har, såsom det egentliga skälet för lagförslagets antagande, åberopat nödvändigheten deraf, att domstolarne i landet dömma lika i lika fäll. För min del anser jag det vara en vinst, att domaren är osäker, huruvida han skall med straff belägga en handling, om hvars lagstridighet han icke är fullt öfvertygad. Blifver lagförslaget antaget, måste domaren fälla till ansvar för en gerning, som icke är något brott, då deremot, om lagen bibehålles oförändrad, det skulle kunna inträffa, att de Den 14 November. 31 domare, hvilka hittills, till följd af en oriktig upfaltning af gerningens motiver, tillämpat lagen på ett fall, som icke hörer derunder, kömme att dermed uphöra. Att en sådan lagskipning snart måtte uphöra, är åtminstone min allvarliga önskan. Då jag nu upträder mot detta Betänk., sker det icke derföre att jag gillar dem, som undandraga sig att af församlingens lärare emottaga nattvarden. Jag föreställer mig nemi. att detta sakrament icke kan förlora något af sin kraft och verkan, derföre att, den person, af hvilken jag mottager detsamma, icke är sådan jag önskade han skulle vara. Jag vill lika uppriktigt medgifva, att som jag aldrig befunnit inig i den olyckliga belägenhet att mottaga nattvarden af en missaktad lärare, så är jag icke heller kompetent att bedöma, hvilket intryck på den kommunicerades sinnesförfattning ett motsatt förhållande skulle göra. Men jag upträder emot Betänk, derföre, att det vittnar om en ofördragsamhet, ovärdig protestantismens lära, hvilken läras liufvudgrund är kristlig kärlek och fördragsamhet, samt lära och lefverne efter Bibelns anvisning.
Ständer afgifvit Betänkande, i anledning af BiksdagsFullmägtigens för Stockholms Stad, Herr Nils Settervalls hos Vallöf!: Borgare-Ståndet väckta Motion, si val omfördelningen af arbetet emellan Riksens Ständers Revisorer af StatsBanco - och BiksgäldsVerken, sorn skyndsam tryckning af desse Re-1 visorers Berättelser; så har detta Betänkande, 1 anledning af dervid gjorda anmärkningar, blif - 2oi2 Stais Utskottets Beiänltamlen. vit från Höglofl. Ridderskapet och Adelil samt Högvördige Prest-Ståndet återremitteradt. En värd Ledamot af Höglofl., Ridderskapet och Adeln tyckes sätra i fråga, huruvida den af Stats-Utskottet föreslagne tryckning af Revi» sorernes Berättelser till Riksens Ständer skuile .vara förenlig med Tryckfrihets-Förordningen, då han yttrar sig, som följer: 'Dessutom finnes ett ytterligare skäl emot en så beskaffad tryckning deruti, att Tryckfrihets-Förordningen skulle derigenom eluderas. I nämnde Förordning stadgas, att Revisorernes Protocoll och Handlingar icke. Aunna till tryckning fordras, eller, utan vederbörandes tillstånd, utbekornmas. Det kan icke vara Revisorerne, som här menas med vederbörande, efter deras åsigter äro underkastade pröfningen af en högre Autoritet.” Då all elusion af Författningar i sig innebär en öfverträdelse, kan af denne värde Ledamots ofvan anförde yttrande icke dragas någon annan slutföljd* än att Riksens Ständer sjelfva skulle vara hindrade af Tryckfvihets-Förordningen tillåta att Revisorernes Berättelser, utan föregången granskning af Riksens Ständer, till trycket befordras. Men häruti kan Utskottet så mycket mindie med denne värde Ledamoten instämma, som i sådant fall ett absolut förbud emot tryckning af Revisorers Berättelser skulle vara stadgadt.
(U. A) Uti Nådig Proposition af den io September sisth år, 1844» C>ntagen Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 282. 7 under N:o 38 uti Första Samlingen Första Afdelningen 6:te Haflet af Bihang till Riks-Ståndens Protocoll) oell hvilken blifvit af Ridderskapet och Adelil samt Borgareoch Bonde-Stånden remitterad till Stats-Utskottets, men af Preste-Ståndet till Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens gemensamma handläggning, har Kongl. Maj:t, efter Rikets Ständer meddelad underrättelse om de åtgärder, sorn i afseende å Folkskolornas ordnande sed*n förra Riksdagen blifvit vidtagne, samt rörande dispositionen af de för ändamålet då beviljade anslag, i Nåder föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja ett till 80,000 R:dr B:co förhöjdt årligt anslag, att, såsom bidrag till folkläiares aflöning, på ordinarie stat uppföras. Enligt de från Kongl. Majrts Befallningshafvande och Biskoparne i Riket infordrade och, med undantag af Westerbottens och Norrbottens Län, jemväl afgifne underdåniga uilåianden, bade väl vederbö ande församlingar, så vidt de till Kongl. Majit aflemnade uppgifter föranledde, begärt en sammanräknad summa af omkring i t3 ooo R:dr B:co, såsom årligt understöd af allmänna medel för skolors lillvägabringande, i öfverensstämmelse med föreskriften i Kongl. Stadgan af den 18 Juni 1842; hvaremot Embetsmyndigbeterne ansett det för Folkskolelärares aflöning erforderliga Stats-bidrag kunna inskränkas till omkring 77,000 R:dr, men att härvid icke kommil i beräkning hvarken det betytlliga antal församlingar i Rikets atla stift, hvilka ännu icke uppgjort något förslag om skolväsendets ordnande, eller församlingarnes inom Westerbottens och Norrbottens
Staden har skyldighet att underhålla 10 båtsmän, för hvilka vakans-afgift erlägges, och uppgår stadens beväringsmanskap årligen till omkring 40 man. Slutligen bör nämnas att staden den 5 Juni 1847 härjades af en större eldsvåda, som ödeläde 34 gårdar och gjorde omkring 800 personer husvilla; men att, genom Eders Kongl. Maj:ts nåd, erhållna bidrag af Staten och enskilda välgörenheten, följderna häraf blifvit betydligt underlättade, samt att, sedan ny tomtreglering blifvit uppgjord och af Eders Kongl. Maj:t nådigst fastställd, den afbrända delen af staden kan framdeles blifva åter uppbyggd, ehuru det förutses att dertill erfordras en längre tid, enär de fleste brandskadades tillgångar ej motsvara de stora ansträngningar, som tarfvas för ett dylikt företag. Eders Kongl. Majit har i nåder funnit för godt att Christianstads fästning skulle upphöra att vara en af Rikets fästningar och i nåder anbefallt förberedande åtgärder till dess raserande. Härigenom öppnas ett tillfälle att utvidga stadens byggnadsplan, som tarfvar denna utvidgning, i fall rörelsen kommer i en framtid att ökas. Engelholm Stadens folkmängd är: Mantalsskrifne personer 709. Befriade, öfveroch underåriga ... 399. Summa personer 1,108. Sedan 1844, dä folknummern utgjorde 944, har den således ökats med 164 personer. De egentliga näringsgrenarne äro handel, som likväl i jemförelse med andra städer är obetydlig, och något åkerbruk, men mest handtverkerier. 15 Staden har, i öfverensstämmelse med författningarne, en inrättad folkskola, jemte en af Borgerskapet för dess barn ensamt underhållen skola. Stadens Fattigvård tarfvar, jemförelsevis med andra städer, ej stora utgifter, då de verkligt och till understöd berättigade fattige äro få och inrymde i ett stadens fattighus. Staden aflöriar en Läkare och är derjemte station för en Provincial-Läkare samt en Bataljons-Läkare. Staden har en gästgifvaregård och derjemte 3:ne tillåtna näringsställen med utminuteringsrätt af starka drycker.
Huruvida den ibland dem, sorn vid stort vite inskränker Bruksägares rättighet att årligen smida utöfver ett visst Skeppundtal, är af behofvet påkallad i afseende på de Bruk, som begagna köpekohl och köpe-tackjern, derom tilltror jag ej mig ingå i pröfning, ty annan mans lika goda gällande rättigheter kunna härvid komma i fråga ; men att Bruk finnas, hvilka äg-ande egna kohl, egen malm och eget tackjern, och sådant oagtadt hvarken till andra få afyttra öfverskottet af deras tillvsrkade tackjern, sedan deras eget behof är uppfylldt, ej heller deraf smida så mycket Stångjern de medhinna, då de derföre villja till Staten erlägga afgiften, detta vågar jag anse vara ett Den 15 Februarii, 39? olämpligt ingrepp uti medborgares rättighet att begagna sin egendom och ett lika onödigt, sorn onyttigt Statens förmynderskap för dea enskilta medborgaren. Ägande-rätten tyckes i sin grund innehålla den rättigheten, att ägaren på sätt han bäst finner får förbättra sin egendom, följakt** ligen fritt använda och förädla de natur-alster der finnas. Detta har icke allenast varit, det är äfven ännu förknippadt med många hinder af undersökningar, protester, resolutioner och derigenom orsakade uppehåll och kostnader, vid snart sagt anläggandet af hvad verk eller manufacturer som hälst. Jag påstår icke att alla sådana författningar böra upphäfvas, men jag tror, att de mycket kunde förenklas och förkortas, mycken för Embetsman derigenom förspild tid besparas och för anläggaren äfven mycken kostnad, som bättre kunde användas på sjelfva inrättningen. Vid dessa förslager, till fördel för näringsfriheten, möter mig må hända den anmärkning, att bevillning betalas till Staten för alla Skrå-rättigheter, och att för många privilegier och derpå grundade verk och inrättningar, ej allenast betalas bevillning men äfven grundränta.
K o y till en stor del vållat denna förlägenhet, genom de mindre väl beräknade mått och steg, sorn uti de till förevarande ämne hörande omständigheter tid efter annan vidtagits. Om Konungens Nåd och kraftiga bemödande icke vid alla tillfällen mellankomma, hade efter min öfvertygelse, den allmänna förlägenheten varit Vida 6törre, än hvad den nu verkeligen är. Jag förer Samma språk och tänker lika, med hvad jag yttrade till Högloflige Ridderskåpets och Adelns Proocoll vid sista Riksdag; men då jag nu går att ytterligare upprepa hvad jag då fann nödigt och nyttigt, Utber jag mig, att ej blifva misskänd för det jag nämner mine enskildte åsigter, när jag härmed förklarar min högaktning för alla de män, som efter deras öfvertygelse talat i detta ämna. Sorn jag i mångå år varit domare Den ro Februarii, på landet, samt ägt en icke obetydlig jord derstädes, *å bör jag känna de onera, som åtfölja hemman. Jag medgifver att intet bland dessa är för landunannen mera tryckande och svårt, än roteringsskyIdigheten; men detta är för dem ett nödvändigt onus, som existerat, Och måste fortfara, så länge Sverige icke vill Upphöra, att räknas bland frie och sjelfständige Stater, och så vida Sverige icke vill förlora sine gamle Bundslörvanter, eller det anseende blind Europas magter, som det nu innehar Jag skall dessutom aldrig medgifva, att minskning i Roteringen, hvarigenom penningar elier spannemål drages från landsorterne, blifver i oeconomiskt afseende nyttig. Jag har betalt 50 R:dr Banco årligen för hvarje vacant nummer^ desse penningar hafva bortgått från orten, utan att någonsin mer dit återkomma. Deremot har Soldaten för denum* jner jag ej haft vacante, ej allenast depencerat värdet af desse 50 R:dr i orten, utan äfven användt all dess arbetsförmåga, dels vid sitt Torpställe och dels vid egendomen.
M:s nåd. propos. angtdeextrastatsanslag för den af R. St. begärda lagberedning; N;o 5oq, i anledn. af erhållna återremisser å utlåt. N:o N:o 510, i anledn, af erhållna återremisser a ullat. K.‘o 44o; Statssamt Allm. besvärsoch Ekon.Utskotten: N:o 198, i anledn. af återremiss utaf Utsk:ns under N:o 190 afgifna förslag till sammanjemkning af RiksStms skiljaktiga beslut, rörtde allmänna stadganden och anslag till folkundervisningens befrämjande; BevillningsUtskottet: N:o 48, i anledn. deraf, att Utsk:s mern. N:o 41 om sammanjemkning af RiksSttns olika beslut, ang:de tuilbevillningen, blifvit j vissa delar ogi 11ad t eller återremitteradt. Hr Frih. o. L a n d t m. föieslog, i öfverensstämmelse med hvad han för en stund sedan yttrat och hvad äfven D c n 15 Maj f. m. iG3 en ledamot af R. o. Ad. anfört, att Bevilln.Utskts nu bordlagda mern. N:o 48 måtte ställas främst på föredraga.listan till nästa plenum. Bifölls. Vidare lades på bordet nedannämnda från Utsk:n inkomna merner och betänk:», nemi. från BancoUt skottet: N:o 179, i anledn. af erhållen återremiss å betänk. N:o 158, med förslag till reglering af bankens lånerörelse i åtskilliga delar; N:o 180, öfver gjorda anmärkn-.r vid Utsk:s betänk. N:o i5g i fråga om belåning af actier och publika papper; LagOtskottet: N:o 184, i anledn. af RiksStens olika beslut öfver Utsk:s betänk. N:o 17g, ang:de ansvarighetslagen för Statsrådet; Lagsamt Allm.
Sprengtporten, som gjort ett förslag om anslag af 800,000 R:dr till ytterligare användande på Waxholms fästning och, om jag hörde rätt, äfven en större summa till fullbordande af Carlskronas vidare befästande. Men jag bör måhända först apologisera för det att jag, hvilken, som bekant är, aldrig varit hvarken militär eller sjöman, vågar yttra mig i en sak sådan som denna. Man kan med mycket skäl förundra sig deröfver, men förhållandet är, att jag under denna sommar vistats tvenne månader i östra skärgården, hvarest jag hade tillfälle att samtala alla 348 Den 26 November f. m. dagar med en man, som jag tror — och ingen lärer kunna jäfva det — bättre än någon känner icke allenast denna vår skärgård och alla dess attaquabla punkter eller de ställen hvarest vår östra granne, vid en möjligen tillämnad invasion, bäst skulle kunna anfalla oss. Det är på denne mans yttrande, som jag hufvudsakligen bygger mitt anförande, och han har haft den godheten, att fournera mig icke allenast med en promemoria, hvarunder står hans väl kända namn, utan äfven med en liten lokalteckning eller karta, kopierad ur hans fullständiga samlingar, rörande allt som rörer försvaret af vår östra kust. Resultatet deraf blir, att planen för fulländandet af Waxholms fästningsbyggnader, som, vare det i förbigående sagdt, upgjordes för flera år sedan, innan tanken på ångkraftens användande för att föra skärgårdsflottor öfver öppna hafvet från Finska viken till vår kust rimligen kunnat upstå. Planen lärer bestått egentligen i upförandet af ett nytt, muradt verk på den s. k. Rindön, öster om fästningen.
15 att vid sådant förhållande och då de medel, som länets innevånare frikostigt sammanskjutit, icke vöre tillräckliga att försätta inrättningen i ett tidens fordringar motsvarande skick, det måste anses vara Statens pligt att härvid komma inrättningen till hjelp, helst denna anstalt genom den utmärkta omsorg, dess skicklige läkare, som tillika vore Universitets-lärare, åt densamma egnat, förvärfvat ett allmänt förtroende inom länet. Utskottet, som i det återremitterade Utlåtandet anfört de skäl, hvarpå dess afstyrkande af bifall till motionen sig grundar, får, med åberopande af dessa skäl och enär 2:ne Riks-Stånd godkänt Utskottets yttrande, berörde afstyrkande härmed förnya. Stockholm den 23 Oktober 1854. Reservation: af Kontrakts-prosten Holmberg: »Då min motion återkommit betydligt modifierad till Utskottet, understödd af 2:ne Stånds återremisser, hade jag trott att Utskottet skulle kunnat afvika från sitt förra Utlåtande och egt anledning att tillstyrka det angelägna anslaget af 10,000 R:dr, hvartill min vördsamma begäran numera inskränkt sig.» Häruti instämde: Friherre Cederström, Rud., Prosten Berlin och Herr Cassel, JF. Ank. till Exp.-Utsk. d. 24 Okt. 1854, kl. 5 e. m. Utlåtande, i anledning af vuckle motioner om belöning åt Kapitenmekanikus Sasse, för en af honom uppfunnen vattendistillering s-app urat, (U. A.) Till Stats-Utskottets behandling hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet remitterat tvänne af Grefve af Puke F. M. och Biskop Annerstedt, med åbéropadt stöd af 56 §.