Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härvid förekommo: > l:o Artikeln: andra slag oarbetade sammansatta metaller. Voterings-propositionen godkändes, och Memorialet i denna del lades i öfrigt till handlingarne. 2:o Artikeln: Vin. Utskottets anmälan lades till handlingarne. 3:o Artikeln: Sparrar af furu och gran af mindre tjocklek, än 8 tum midlpå. Voterings-propositionen godkändes, och Memorialet lades i denna punkt i öfrigt till handlingarne; och 4:o De tvenne framställningar, som, med anledning af 15 S uti Tulltaxe-under rättelserna, finnas, pag. 4 i Memorialet; Lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 23, i anledning Riks-ståndens olika beslut, rörande stämplade pappersafgiften. Härvid förekommo: l:o Författningens 5 och 8 S§- Ståndet lät bero vid Utskottets tvänne första yttranden, pag. 6, i Memorialet, N:o 23, och godkände den första voterings-propositionen; äfvensom Ståndet gillade Utskottets yttrande, pag. 7, angående 8 § 4 moment. 2:o Den andra voterings-propositionen; Godkändes. 3:o Författningens 10 §. Inbjudningen till Borgare-Ståndet blef icke antagen, och den tredje voterings-propositionen godkändes ; hvarjemte Utskottets hemställan, pag. 9, angående redaktionen af 10 § 3 morn., gillades; och 4:o Författningens 11 8- Utskottets anmälan lades till handlingarne. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D.
Antager man då att Riksdagen räcker 9 månader, och till mindre lärer man icke kunna beräkna hans längd: så gör det 81,000 R:dr b:ko. Lägger man dertill respenningar, sora i medeltal icke torde kunna antagas till mindre än 150 R:dr för hvarje person, Den 15 Februari f. m. 51 d. v. s. 9,000 R:dr för 60 representanter: så upgår hela summan till 90,000 R:dr för hvarje Riksdag, d. v. s. 30,000 R:dr om året, emedan Riksdag hvart 3:dje år inträffar. Nu säger grundlagsförslaget alt de val berättigade skola bestrida kostnaden. Huru mångå äro då de? Härpå svaras: 1,000 lefvande atler, men när från detta antal göras de afdrag, som förut nämnde äro, återstå blott 7 till 800, på hvilka de 30,000 R:dr skola fördelas. Då belöpa i förra fallet 30, och i det sednare omkring 40 R:dr pä hvarje hufvudman. Men bland dessafinnas många, som icke hafva 30 R:dr att erlägga, följaktligen måste de öfriga betala för dem. Nu, då hvar och en betalar för sig sjelf, så fördrager man kostnaden; men när man skall betala för en annan, så torde man finna skatten nog dryg. 1 Riddar!) Utsk:s förslag upgifves, jag vill icke tala om det sista, på hvilket Utsk. icke hade mer än två dagar att betänka sig, och der man gått detta ämne alldeles förbi, att för fastigheter skulle erläggas en per mille af taxeringsvärdet och för embete eller tjenst en fjerdedel af bevillningen efter 2:dra art. Om man efterser huru detta utfaller, så visar sig, att då vi nu hafva en Ledamot, som skulle komma att för sina fastigheter betala 3,200 R:dr i årlig riksdagsskall: så finnas andra, som icke skulle erlägga mera än 36 eller 24 sk. eller alls intet. Följden af detta missförhållande blefve förmodligen yrkande att en hvar skulle få rösta i mån af sitt bidrag till Riksdagskostnaden.
Folkets urgamla rätt att sig ”beskatta utöfvas af Riksens Standar allena vid ”allmän Riksdag,” icke derföre säger, att Riksens Ständer skola hafva uppbörden af de medel, hvilka de bestämma, utan tvärtom i 64 §. lyder: ”Så väl Rikets ordinarie Statsmedel och Inkomster, som hvad, på sätt omförmäidt är, under Ridd, o. Ad, Prof, IX, B. And. Afd. 31 #*/i 17 Qttoier J, nl. "namn af Extraordinarie Utlagor, eller Bevil!-* ”niogar till Statsverket af Riksens Ständer anslås, ”vare under Konungens Disposition, att till de ”af Riksens Ständer pröfvade behof och efter ”den upprättade Staten anordnas.” Sedan i 66 §. förekommer att; ”Riksens Ständers Riksgälds”Contoir förblifver, såsom hittills, under Riksens ”Ständers styrelse, inseende och förvaltning; och ”då Riksens Ständer åtagit sig ansvar för den Ri”kets gäld, Contoiret ombesörjer, så komma Rik. ”sens Ständer, sedan StatsUtskottet öfver Contoi”rets tillstånd och behof sig utlåtit, att genom ”serskild Bevillning tillskjuta de medel, som för ”betalande af denna gäld, till ränta och capital, ”oumbärlige finnas, så att Rikets credit varder ”bibehållen och vårdad.” Det är således endast i afseende på Rikgäldens betalande, som Riks - gäldsContoiret har sig uppdraget att besörja om dispositionen utaf den andel af Bevillningen, som till RiksgäldsContoiret blir anslagen. Det är den Extraordinarie Bevillningen, som innan 1809 egentligen var utmärkt med ordet Bevillning, och sorn kallats så hittills, det är den, 80m ingått till RiksgäldsContoiret, emedan den varit ämnad til! Riksskuldens betalande. Som en liten summa deraf, varit anslagen till Statsbristens fyllande, har den från RiksgäldsContoiret blifvit afiemnad till StatsContoiret.
Våren hade kommit, våren med mild luft, blå himmel, denna egendomliga känsla, som berusar oss, som sammanprässar hjärtat och kommer det att svälla i likhet med en af dessa små färgade bläsor, som barnen leka med i våra parker. Och från Norrbros stenpelare, stående midt i vattnet som benen af en envis jätte, brusade vårflödena, gula af regnvatten, af fältens och dikenas lera, skummande, hvirflande, kokande som vattnet i en ofantlig gryta. Det var här nedanför, som fiskarena höllo till med sina båtar, från hvilkas akter sänkhåfvarne sköto ut som ett slags underliga flygmaskiner, hvilka endast behöfde spännas ut för att hela den lilla farkosten skulle lyfta sig upp och gå till väders, tyckte han. Nu sänktes håfven, och medan mannen v i d årorna ansträngde sig för att hålla upp mot strömmen, började fiskaren väfVa upp sin apparat. Gubben Lorentz stod på kajen i spänd väntan. Skulle han få något eller icke? Och han gnuggade händerna af belåtenhet, då håfvens botten var uppfylld af sprattlande fiskar, hvilka mannen samlade upp med en liten handhåf och kastade ned i sumpen. Till sin förra affär gick han numera sällan eller aldrig. Under den första tiden hade han gått dit ofta, drifven af intresse, nyfikenhet, kanske också endast af gammal vana och emedan hans steg, utan att han tänkte på det, gingo dit. Men han kände sig icke längre hemmastadd. De gamla kunderna hälsade, sprakade några ord, men det var icke detsamma som förr. Då de slogo sig ned i de stora stolarna och kastade sina hufvuden tillbaka, började de samtala med den nye ägaren och hans biträden. Lorentz kände sig tillbakasatt. Man ignorerade honom. Han var icke längre » gubben Lorentz », barberaren; han var rätt och slätt en kund, han som de andra; ingenting mera. Och det föreföll honom, som o m Dahl, hans förra biträde, såg snedt på honom o c h som om han misstänkte, att han endast gick och spionerade, utöfvande kontroll öfver affären UD der dess nye ägare. Sommaren blef dödande långsam. Lorentz visste icke, hur han skulle få dagarne att gå.
Dessutom kunde ju fångarne derstädes använ’ das i mera vidsträckt scala, medelst jordbruk och skogs'effecters huggande m. m., så att Staten genom öns afkast’ ningar kunde hafva något bidrag till personalens underhåll. ”Priset hvarföre ön nu såldes var en, mot dess verkliga vär’ de, den största bagatelle, nemi. 6000 r:dr b:co; men orsaken ’ dertill var, dels en viss desharmoni emellan de förra ägar’’ne, och dels bristande tillgångar hos en del af dem, för ”att kunna företaga några mera lönande arrangementer.” Remitterades till StatsUtskottet. Den 26 Mars e. m. 5i5 Hr Sandelhjelm, Paul, uppläste följande: Efter eldsvådan i Wenersborg, 1834» skyndade Konung och Ständer gemensamt att bispringa stadens husvilla befolkning; och den välgörande Svenska allmänheten täflade att bidraga till samma ändamål. Sällan hafva ock de yttre spåren af sådan total förhärjelse snarare försvunnit, än just der; ty, sedan ny förbättrad planreglering för stadens återuppbyggande blifvit föreslagen och af stadens innevånare antagen, samt före årets slut vunnit K. M:s stadfästelse, kunde enskilde tomtägare sommaren derefter börja med uppförandet af nya hus, och har staden sedermera kunnat för det mesta återuppbyggas på ett sätt, som medger begagnandet af alla de fördelar, stadens förträffliga läge erbjuder. Nedbrända lazarettsoch kurhuset har, under tiden, äfven blifvit åter uppfördt, på länets innevånares bekostnad. Skulle det nu lyckas staden att tillvinna sig välvilligt afseende å begärd lindring i villkoren för byggnadslånet, kan man således med visshet förutse, att Wenersborg blifver, inom få år, en af de rymligaste och prydligaste, för handel, sjöfart och annan rörelse beqvämligaste samt mot eldfara bäst bevarade städer i Riket. Men under det staden, i hvad öfriga hus och byggnader angår, sålunda rest sig och dagligen mera reser sig ur gruset, ligger landshöfdinge-residenset ännu i ruiner.
Den utgör icke föremål för någon egentlig smuggling, hvarföre nedsättning tor dess hämmande icke är behöflig. Den lindring i priser, som påstås häraf skulle blifva en följd och som skulle belöpa sig till omkring 3 sk. på 1 lisp. kabiljo, 4 sk. på 1 lisp. lax, o. s. v., är af föga betydenhet för de konsumenter, hvilka hafva råd att köpa dessa fisksorter. Hvad åter artikeln Sill beträffar, som hulvudsakligen förbrukas af den fattigare befolkningen, så utgör lulinedsättningen pä en lunna af denna vara 14 sk., d. v. s. 1 sk. b:ko på hvarje lisp. eller, med tillagd tolag och andra umgälder, högst 1. sk. 4 rst. pr lisp., det är 4 rst. på hvarje mark. Då man nu besinnar, att den mesta sill, som inkommer till riket, importeras från Norrige mot half tull; så skulle den, genom denna Utskottets åtgärd föranledda, prisminskning på 1 skålp. sill blifva ungefärligen | rst. Och då allmänt kändt är, att den fattige sällan mäktar köpa mer än marktals af denna förnödenhetsvara oell ofta derunder; sä torde det ligga för öppen dag, att någon fördel af denna tullnedsättning icke kan honom tillkomma. Skulle likväl den löreslagna tullnedsällningen å artikeln Fisk vinna stadfästelse af Rikets Ständer, så kommer Statskassan att lida en förminskning af närmare 60,000 R:dr B:ko — en i sanning icke ringa summa till förmån för landets importörer och minulörer. Fläsk. Utskottet har nedsatt den hittills gällande tullsatsen till hälften, eller från 36 sk. till 18 sk. pr lisp., det är omkring 1 sk. pr skålp., hvilken åtgärd skulle leda till stor skada för landtbrukaren, men föga fromma för den obemedlade konsumenten. Glas. Tullen på fönsterglas har af Utskottet blifvit föreslagen till 1 sk. 6 rst., i stället för 2 sk. per skålp.
Men som jag har mig särskildt bekant, att motionären inom det Stånd han tillhör vid motionens remitterande afgaf ett skriftligt anförande, deruti grunderna för densamma närmare uppgifvas, kan jag ej annat än beklaga, att detta icke kommit till Utsk:ts kännedom, så att Utsk:t blifvit i tillfälle att fullständigare, än som synes hafva skett, uppfatta meningen af motionen. Då emellertid trenne Stånd redan afgjort saken genom bifall till Utskds Betänk., vill äfven jag för min del icke motsätta mig dess godkännande. Vidare anfördes ej, och Betänk:t bifölls. Ut supra. Ex protocollo E. W. Björkman.» Och anhåller jag slutligen få påpeka det egna förhållandet att, derest den af mig åsyftade komité, i afseende å för närvä - 26f) Den 3 Februari f. ni. rande saknade befordrings-lagar, blifvit i nåder tillsatt, jemnt 100 år förflutit sedan R. Sl:r genom »Ståndens Stora Deputations» underd. skrifvelse till H. M:t Konung Adolphe Friedrich af den 29 Sept. 1766 uti 14 punkter atfattad, i underd. anhållit om nådig stadfästelse å deras gjorda framställningar i afseende å befordringslagarne, med begäran derjemte om upphäfvandet af 1756 års »Kongl. Tjenstebetänkande»; hvilket ock skedde, jemte bifall till den underd. skrifvelse!) i öfrigt, medelst nådig Förordning af den 12 Nov. 1766. Ett i allo kuriöst dokument, innehållande föreskrifter likväl, hvilka ända till våra dagar blifvit tili en del iakttagna, men nu, genom Nåd. Kungörelse af den 12 Maj 1865 torde anses i allo vara upphäfda. Föredrogs Frih. Klinckowströms, Rudolf, den 31 sisth Januari på bordet lagda förslag om Riks-Ståndens sammanträdande till gemensam öfverläggning, rörande Bevilln.-Utskits Utlåt. N:o 2, i ani. af K. M:ts Nåd.
Och beträffande först arbetets fördelning imellan Revisorerne; Så enär Revisorerne tillförordnas, att gemensamt öfverse samtlige de Verk och Inrättningar, hvilka äro föremål för den åt dem uppdragna befattning ; men härmed icke skuile kunna vara förenligt, att granskningen af någre visse eller serskildta Verk på uteslutande sätt öfverlemnades endast åt flere elier färre bland Revisorerne, fann Stats-Utskottet sig icke kunna tillstyren så beskaffad fördelning af Revisions-arbetet som Herr Settervall föreslagit; utan torde vara lämpeligast, att, då Revisorerne skola för hela Rev isons-förrättninger, dela gemensamt ansvar, det ock må få bero af dem sjelfve, att hädanefter, *5som hittils, sids imellan öfverenskomma a.4S 5 Statq-TJtskottets Bttmhanden. om iden fördelning af samfäldt^ Revisions * ajrbetet; sorn för til fallet pröfvas mest tjenlig. Hvad ater angar den af Herr Settervall fö? reslagrie skyndsamma tryckning af Revisornes .Berättelser, sä, och enär vid denne Riksdag Ri Ständers afsigt, att ifrågavarande Berättelser ju förr dess häldre m| komma ti'l allmän kännedom, ansåg Stats-Utskottet sig äga uti denna omständighet en ytterligare anledning, atf instämma uti Höglofl. Banco - Ut* skottets, i afseende på Banco - Revisionens Be* rättelse, redan gifne tillstyrkande, att Revisojernes Berättelser, så val om Statsoch Riksgälds - Verken, sorn öfrige Verk och Inrättningar, hvilka af dem granskas, må genast, efter hvarje Revisions slut, genom Revisorernes föranställande till trycket befordras och med allmänna Tidningajne utdelas. Om Rikets Höglofl.
I afseende på Herr Rosenblads anmärkningar får jag upplysa, att Skånska Hingst 9* 132 Den 7 Maji f. m. PraemieCassan verkligen är intecknad i Mariaeberg , men att Utskottet ej trott afskrifning deraf bora ega runi, emedan sådant skulle innefatta ett nytt anslag till 3:dje HufvuclTiteln. Att åter verkställa utstrykningen genom afkortningar på denna HufvudTitel, tror jag icke heller vara lämpligt. Hvad den af Utskottet föreslagne försäljning af Canal-actier beträffar, finnér jag icke, att man bör göra något afseende på actiernes nuvarande vanvärde. Beloppet är ringa, och jag tror icke, att RiksgäldsContoret bör vara actieegare, äfven med framtida utsigt till större fördel än nu. Man har föga hopp, att actiernes värde skall stiga, och om än detta inträffar till någre procent, blir förlusten på försäljningen högst obetydlig. Jag ser således ingen betänklighet vid, alt RiksgäldsContoret gör sig af med desse Canalactier. Hvad åter angår den calcul, som Herr Rosenblad önskat se uppgjord, fårjagerindra, att efter de Tabeller öfver alla RiksgäldsContorets Räkenskaper, som åtfölja Utskottets nästföregående Betänkande, rörande verkställd granskning af RiksgäldsContorets ställning, är det ganska lätt att på få minuter uppgöra en sådan calcul. Utskottet hade derföre ej trott sig behöfva serskildt uppgöra en sådan, sedan det heredt Den 7 Maji f. m. »33 livar och en tillfälle att med lätthet uppgöra hvilken jemförelse som helst. I afseende på afskrifning af 3-procentsmedlen, som Herr Rosenblad föreslagit, får jag upplysa, att Utskottet ej trott desse medel böra sammanblandas med de mindre summor, hvarom här är fråga. Vi hafva hort en eller annan uppgöra stora planer med RiksgäldsContorets tillgångar pä grund af 3-procents-lånet.
Ridder,kapel och Adeln stedde Remiss, bör dess wördsamma Utlåtande afqifwa, finner för dess del, att, under ett sa belkaffadt förhållande, som nu inträffande, da största delen af Herrar Banco, Fullmägtioe ej kun, nät undgå att till Riksdagen afresa, hos hwilka der, jamte, det för arendernes afstutande och befordran till »verkställighet, fastställde antal, härstädes icke saknades; någon osäkerhet eller olägenhet uti Wer, tets Styrelse, ej wore att befara, om under denna Riksdag den Herrar Banco, Fullmägtige samfält åliggande befattning besörjcs pa sätt de z:ne Re, spective Standen ansett, wid. detta tillfälle blifwa emot ändamälet swarande. Orebro den zo April 1812. Fao. Oe Is Osrclis. dlsAn. LrsZneliusV, . XV. LerAsr. L. Ölnnsrr. ^1. Uelsin^iu§. Lika lydande med de till Nespective Standen afgangne Memorial, intygar 6. Lrskel. Utdrag af protscsllet, hältet hos högloft. Ridderskapet och Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro den zo April 1312. S. Dföredrogs a nyo Allmänna Beswärsoch Cconomie-UtffottetS förleden gårdag pa bordet lagda Me - Den ZO April. 187 Memorial, rörande BränwinSbränningens snara in, ställande, och blef hwad Utstött, t deri söreftagit af Högloflige Riddcrstapet och Mein lill alla delar Madl och bifallit. Vt supra. kx krotocollo, 6. 8rlv erstolpe Utdrag af protocollet, hillet hos Högloft. Ridderftapet och Adeln, wid Urtima Rikkdagen i Örebro den zo April 1312. D8)eftöt Högloft.
En allvarsam nerffeber, i förening med djup hjertesorg, hade tärt hans friska hull; han var gulblek och mager. De insjunkna ögonen glänste väl, men elden var dämpad; och det glesa, nästan obetydliga hår, som fanns qvar af hans vackra lockar, bidrog att ytterligare vanställa honom. Men i Gabriellas ögon gjorde honom detta utseende, förenadt med ett drag af sorgbundenhet, ännu mera interessant. Hon vågade blott icke, då allas ögon voro fästade på henne, yttra sitt hjertliga deltagande, ej en gång riktigt se på honom; och derföre blef det något fremmande och tvunget i hennes helsning och i de få ord, hvarmed hon beklagade att herr jaktlöjtnanten varit sjuk. ”Nerffebern har gått på fiskläget, men likväl ej skördat många offer,” svarade Arnman i samma allmänna uttryck. ”Mamsell Gabriella har också varit sjuk?” ”Men icke i nerffeber.” ”Nej, något ännu svårare: af sorg!” sade han, och hans öga, som ej visste sig vara spioneradt, uttryckte ganska tydligt att också han erfarit den. Och så var det äfven. Vår jaktlöjtnants lif hade under den senare tiden haft många af dessa inre skiftningar, på hvilka man endast sjelf har reda. Då vi sist lemnade honom, efter hans korta, men innehållsrika samtal med Gabriella, sväfvade han i hoppets och lycksalighetens rymder. Huru lätt gick ej under flera månader hvarje tjenstepligt! Han upptänkte planer för sitt fiskläges bästa; han gick hvarje afton, han var hemma, till Flint-båtsman och deltog ej sällan i besväret med dennes undervisningar; kortligen, han betedde sig i allt som en menniska, hvilken med frisk lefnadslust och gladt mod gerna i sin egen lycka vill lyckliggöra hela verlden. Blott någon gång kände han sig ängsligt stämd; det var då Josefina häftade sina blickar på honom, Josefina, denna Jobs-qvinna, som, ofta tillbakasatt, alltid tålig, teg och led och kände det eviga behofvet att göra honom lifvet godt. Men huru litet förmådde ej hon! Hösten kom.
Bo, ansökning, att, sedan Kongl. Majtts och Rikets SiatsContoir un - StatsUtskoltets Betänhanden. 5 5 5 iler den g:de sistledne Januarii förklarat sig icke kunna, emot Kongl. Kungörelsen den g:de December lSis, rörande Prasscriptionstid för dem som äga fordran hos StatsWerket, låta utbetala Begrafningshjelpen efter bemälte Secreterare, som den 2 a Oäober 1816 aflidit, enär Reqvisition derå ej förr än den 2:dra December 1817 inkommit, Kongl. Maj:t i Nåder täcktes öfverlemna denna fråga till Riksens Ständer, i ändamål af medels beviljande till godtgörande häraf. Efter hvad Herr KrigsRådet Hasselström anfort, hade Begrafningshjelpen bordt af Secreteraren Morius Arfvingar uttagas; men, boende ptom Stockholm, hade de, emot det att Begrafningskostnaden bestreds af Sterbhusets tillgångar eller Cpncoursmassan, afstått den belöpande Begrafningshjelpen till Borgenärerne, som först efter sådant medgifvande kommit i tillfälle, att sig anmäla pm utbekommande häraf; och har IJtskpttet för öfrigt inhämtat, att ifrågavarande fordran utgör ett belopp af 271 R:d 32 sk, Wid berörde förhållande, och i enlighet med den af Riksens Höglofl. Ständer följde princip i dylike fall som detta, hemställer StatsUtskottet yördsamligen, att förevarande ansökning må bifallas: skolande, i sådan händeke, StatsUtskottet sedermera föreslå tillgång för utbetalningen af omförmäldte StatsWerket tillgodokomne Summa. Stockholm den 11 Martii 1818* N:r 129, Riksens Höglofl. Ständers Stats Ut - 556 StatsUtskottets Betänkanden. skotts Utlåtande, angående Strömsholms Stuteri Inrättning.
N:o 3, med ytterligare uppgift å hvilande förslag till ändringar i grundlagarne; Stats-Utskottet: N:o 6, ang:de godtgörande af Hr Lantmarskalkens och Hrr Talmäns riksdagskostnader; N:o 7, ang:de förskott å aflöningen för den hos Riks-St:n och Utsk:n anställda betjening; N:o 8, i ani. af K. Skrifvelse, ang:de eftergift af återstoden å ett staden Cimbritshamn meddeladt hamnbyggnadslån; N:o 9, i ani. af K. M:s Nåd. Skrifvelse, ang:de Markaryds församlings befrielse från skyldigheten att betala återstoden af det för dess kyrkobyggnad från Riksgälds-kontoret utgifna lån; N:o 10, ang:de remiss från Borgare-St. af K. M:s Nåd. Propos., rörande den allmänna beväringen; N:o 11, med återlemnade af en inom Bonde-St. väckt motion, rörande underhållet af allmänna landsoch häradsvägarne; Bevillnings-Utskottet: N:o 1, ang:de tillökning af Utsk:ts tjenstemanapersonal; N:o 2, i ani. af väckt motion om närmare bestämmelser i afseende på folkskoleafgiflens utgörande; Den 28 November f. m. 181 Lag-Utskottet: N:o 2, i ani. af verkställd granskning af R. St:rs Just.-orabudsmans embetsförvaltriing från sednaste till innevarande riksmötes början; N:o 3, i anledning af remiss utaf K. M:s Nåd. Propos., ang:de ersättning till domare och målsegare i de fall, då flere härader hafva gemensam tingstad i brottmål; Riddarhus-Utskottet: N:o 3, i ani. af Hr Frih. Stjernstedts, Johan Wilhelm, motion, angtde bänkmannavalens afskaflfande. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ 11 e. m. In fidem, O. Brakel. Fredagen den 28 November 1862.
Hr Carlheim Gyllenskjöld, Henrik Adolf Oscar; och befanns, dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1506. Hr Stjerngranat, Claes Ludvig Ferdinand. Föredrogs StatsUtsk:s d. 12 dennes på bordet lagda mern. N:o 222, med förslag till samman jemkning eller voter:s-propos., i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, ang:de ersättning för omkostnader, i anledn. af D.D. K.K. H.H. Kronprinsen och Kronprinsessans förmälning. R. o. Ad. godkände den i detta mern. föreslagna voter:s-propos. Föredrogs StatsUtsk:s d. 12 dennes på bordet lagda mern. N:o 223, i anledn. af erhållne äterremisser å utlåt. N:o 160, i fråga om ytterligare anslag till upförande af cellfängelser. 400 Den 15 Jali. R. o. Ad. biföll det i utlåt. N:o 160, afgifna förslag, som Utsk. i förevar, mern. vidblifvit. Vid föredragning af StatsUtsk:s d. 12 dennes, på bordet lagda mern. 224, i anledn. af erhållne återremisser å utlåt. N:o 161, ang:de extra Statsanslag till föremål, tillhörande Landtförsvars-depar:tels handläggning, vidblef R. o. Ad. sina förut rörande 1, 3, 4, 5, 8 och 10 punkterne af nämnde utlåt, fattade beslut och lades förevar, mern. i öfrigt till handlingarne. Vid föredragning af StatsUtsk:s d. 12 dennes på bordet lagda mern. N:o 225, i anledn. af erhållne återremisser å utlåt. N:o 162, ang:de extra Statsanslag till föremål tillhörande Sjöförsvars-deparitet, vidblef R. o. Ad. sitt rörande 3:dje punkten af nämnde utlåt, förut fattade beslut och lades förevar, mern. i öfrigt till handlingarne.