Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare hafva, genom inbördes testamente af den 30 Januari 1858, numera aflidne Hof-Marskalken och Kommendören Johan Predrik Aminoff och hans elterlefvande hustru Fru Anna Charlotta Aminoff, född Aminoff, förordnat att, sedan endera af dem med döden afgått, skall ur deras gemensamma bo utbetalas till Riddarhus-kassan en summa af 10,1100 R:dr R:mt, deraf likväl räntan, beräknad till fem procent, skall årligen och oafkortad tillfalla den efterlefvande makan i dess lifstid, samt att, efter bådas död, skall af räntan å det donerade beloppet, hvilket då gifves namn »HofMarskalken J. F. Aminoffs och dess Fru A. C. Aminoffs donationsfond», först till Riddarhus-kassan årligen afgå 5 0 R:dr R:mt samt återstoden fördelas i 3 lika stora pensioner, hvilka RiddarhusDirektionen årligen tilldelar 3 behöfvande flickor af adlig börd och bland dessa åtminstone eg af Testatorernes familjnamn, såvida någon med detta namn och till pensions erhållande eljest qvalificerad dertill anmäler sig som sökande. I anseende till boets ännu icke afslutade utredning hafva dessa donations-medel 1 i k v lil icke ännu kommit Riddarhus-Direktionen tillhanda. Slutligen har aflidna Enke-Friherrinnnn Wilhelmina Wrangel von Brehmer, född Beck-Friis, i lifstiden, genom testamente af den 10 Februari 1858, förordnat, att utaf den hälft af hennes qvarlåtenskap, hvaröfver hon eldigt gällande lag egde att förfoga, skall en summa stor »16,666 Hulr 32 sk.
Samma anmärkning, eller om behofvet af rättegångssättets förbättring, har dock blifvit framställd icke endast i följd af de finare skiftningar i brottens karakterer, som de nyare kriminallagarna uppställt, utan äfven i anseende till det af dem antagna latitud-system vid straffets mätande för brottet. Samilia svar gäller äfven föranmärkningen i denna del; men det är om nyssnämnde system i öfrigt, som Utskottet finner sig föranlåtet att yttra några ord, innan Utskottet afgifver det utlåtande angående de i förslaget antagna straffarter, hvartill omständigheterna föranleda. Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt oell till Lag-Utskottet remitterad motion (N:o 239) har nemligen Herr Friherre Creutz, S., bland annat, hvarom Utskottet här nedan skall utlåta sig, yrkat, att “latitudsystemet må borttagas och absolut bestämda straff företrädesvis införas, med domaren förbehållen rättighet, att när straffet utgör minst två år, kunna minska eller höja detsamma högst sex månader, med uppgifvande af skälen dertill i utslaget.“ Och såsom motiv härför har motionären anfört, att systemet vore “alldeles odugligt, enär det vore stridande emot sjelfva menniskonaturen att hvarje domare vore lika skarpsinnig och samvetsgrann, hvarjemte detta system lemnade i domarens händer en magtfullkomlighet, som för en sann medborgerlig frihet vore af största våda.“ Så vidt Utskottet kunnat inhemta, har dock erfarenheten, jemväl i vårt land, gifvit detta system ett vitsord, alldeles motsatt det, som motionären tilldelat detsamma; och Utskottet hade trott systemet redan vara så häfdvunnet i vår lagstiftning, att någon strid om detsamma nu icke skulle uppstå. I följd af den väckta motionen anser sig dock Utskottet böra i korthet angifva de grunder, hvarpå latitudsystemet hvilar, så mycket heldre som Utskottet i sammanhang dermed blir i tillfälle att fästa uppmärksamheten å en irring, som i fråga om systemets tillämpning någon gång i teorien försports.
Då särskilda Utskottets Betänkande i detta afseende iöredrogs i Borgare-Ståndet den 26 April 1854. yttrade Herr Stenqvist: ”Emot ”2:dra punkten uti 1 § finner jag mig befogad att framställa några anmärkningar. ”Da Utskottet inkommit pä undantagsgebitet, skulle jag helst sett, att Utskottet ”tagit steget fullt ut, och utsträckt förbudet att bränna bränvin till alla embets”och tjenstemän. Principen hade då blifvit konseqvent genomförd, och en hvar ”hade dä vederfarits lika rätt eller orätt, hvilketdera man behagar kalla det. Då ”emellertid sä ej skett, hade det likväl varit önskligt, om Utskottet bland undan - Sammans. Bevillnings-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. 2. 19 ”tagen, äfven upptagit sådana ernbetsoch tjenstemän, pä hvilka Utskottets motiver ”för undantagen kunna tillämpas lika väl, som på dem, hvilka blifvit upptagna. ”.Ing menar härmed läkarne. Utskottet har i sitt betänkande, pag. 18, yttrat såsom ”skäl för uteslutandet af åtskilliga tjenstemän från rättigheten att bränna bränvin: ””att inånga ernbetsoch tjenstemän linnas, som eg a. om icke direkt och omedelbar befattning med lagens handhafvande, dock åtminstone ett medelbart inflytande ”derpå, och en moralisk pligt att föregå med godt exempel i afhällelse från en ”handtering, som frambiingar en vara, hvilken lätt föranleder sairihällsolyckor.”” Jag ”tror att läkarens ställning i samhället ålägger honom samma pligt, som de ecklesiastika tjenstemännen hafva, att föregå med dylikt exempel. Läkaren kommer ”ganska ofta i nära beröring med offren för ett omättligt superi; honom tillkommer ofta behandla desse olycklige delirio trementes; och om han rätt uppfattar sin ”pligt, egnar han dessa beklagansvärda varelser omvårdnad icke allenast i fysiskt, ”utan äfven i psychiskt afseende.
Det är nemi. allmänt bekant att vid krigsbefälets sednaste sammanvaro väcktes å det yngre befälets sida yrkande om förändring i nu gällande grunder för pensioneringen. Man yrkade bland annat att kaptenerna vid afskedstagande! icke skulle blifva så illa lottade, jemförelsevis med de högre graderna. Detta yrkande kunde dock icke dä genomföras. Jag har likväl hört sägas att denna omständighet i icke oväsendtlig mån bidragit till afstyrkandet inom Utsk. emedan man trott, att om berörde yrkande lyckats göra sig gällande, skulle derigenom en tillgång inom pensions-kassan sjelf hafva uppkommit som åtminstone till någon del afhjelpt den nuvar. förlägenheten. En annan anmärkn. som jag delar, har äfven blifvit gjord emot pensions-kassan, nemi. i fråga om sättet för förvaltningen af dess medel. För utläningarne från denna kassa likasom frän flere andra publika kassor äro så mångå minutiösa, raan kunde t. o. m. säga, till en del nära nog absurda föreskrifter om försigtighetsmått stadgade, att direktm deraf hindras att förvalta kassan så till arméens fördel, som den eljest sannolikt skulle kunna. Jag vill icke ingå i någon slags pröfning eller ens gissning huruvida sådant varit föranledt af misstroende lill direktions-personalen, ehuru man åtminstone förr var van att betrakta ledamotskapet i bemälde direktion jemväl som en pensionerings-anstalt för hvars erhållande icke fordrades några financiela kunskaper. Men hvar och en här i Slockholm och måhända äfven de flesta R. o. Ad:s ledamöter, åtminstone dem som bo på landet och varit i Den 9 Juni. 25 tillfälle alt använda lån från publika kassor, torde nogsamt känna hvilka mångfaldiga omständigheter det erfordras för att erhålla ett sådant län. Att Utsk. för afhjelpandet af nu anmärkta missförhållande hänvisat till en framtida förändrad organisation af arméen, finnér jag lika med Frih. Palmstjerna vara något långväga ifrån hemtadt. Det exempel Gr. Ridderstolpe hemtat frän England, torde deremot icke vara adaeqvat tillämpligt pä förevar, fråga.
De större städerne, hvaribland Slockholm och Götheborg i synnerhet, komma i alla fall att för sina hus och tomter samt borgerliga rörelse bära en högst betydande del af städernes ordinarie Båtsmansrotering; det synes derföre vara med rättvisa och billighet förenligt, att städernes jord roteras efter en mera allmän grund än efter hevillningen, som nödvändigt skall drabba tyngre för de större städerne, der den ofta högt uppskattas, utan att tillskynda sine innehafvare någon motsvarande reel fördel, hvaremot jorden uti en stor del mindre städer lem nar deras Borgare rik ersättning för näringarnes otillräcklighet att dem lörsörja; då deremot Börgarne uti de nämnde större städer, känna tyngden af deras näringars förfall, utan att ega ersättning uti jord, men det oaktadt, såsom varande inom högre elass, få utgöra drygare skatter.. Slutligen får jäg förklara, att då jag inom afdelningen icke sökt att göra Götheborgs stads privilegier mot en Stuts■sami' Cccon. XIt sk. Betänkande TX:o 29, 27 högre rotering för staden gällande, har det skett, dels med den Öfvertygelse!), ali en jemkning till de mindre och mest betungade städernes lättnad uti oftanämnde tunga, icke kan ega rum, utan att fördelningen blifver allmän för alla Rikets städer och dels med den förutsättning, att de öfriga städer, som vid sisllidne Riksdag, i stöd af förmente egande privilegier m. m., undandrogo sig alt deltaga uti denna jemkning, denna gång icke fortsätta dessa sine påståenden. Men ©m bemälde städer äfven nu dermed fortfara, får jag, såsom En af fullmägtige för Götheborgs stad vid innevarande Riksdag, förbehålla bemälde stad öppen talan, och skall i sådan händelse söka ådagalägga och fortsätta hvad jag vid senaste Riksdag äfven visade, att nemligen denna stad, uti sine från dess första anläggning erhållna privilegier, eger, efter min öfvertygelse, lika mycken rättighet att bestrida ali tillökning af dess nuvarande Båtsmansrotering sorn någon annan stad i Riket.” Härmed har Herr Santesson, B. H. sig förenat.
Herr Cederschjöld Pehr Gustaf: Då Ridderskapet och Adeln nu beslutat minskning i Statens inkomster, och vi säkert kunna förutse en betydlig förökning i utgifter - Den 3o April e. m. JU na, får jag vördsammast hemställa, om icke tillgång till bristens betäckande borde sökas i en lämplig förhöjning af den nu ensamt återstående Bränvinsafgiften, t. ex. till 600,000 R:dr, önskande att BevillningsUtskottet täcktes så jemka denna bevillning, att de, som endast till husbehof bränna med smärre pannor, befriades från tillökningen, men deremot de, hvilka drifva bränvinsbränningen i stort, och såsom en serskild näringsgren, deraf lingö vidkännas tyngden. Friherre CederströmJacob'. Med den siste värde Talaren delar jag den öfvertygelse, att inkomstberäkningen af bränvinsafgiften kan tåla förhöjning, men jag anser för tidigt att bestämma den, innan Rikets Ständer afgjort grunderjie, efter hvilka denna afgift skall utgå. Utskottet har derföre ganska rigtigt föreslagit ett vilkorligt beräknande af denna inkomst, såsom beroende på de grunder Ständerne för dess utgörande framdeles bestämma, hvarefter den lätteligen kan ökas till det belopp, som erfordras. Herr Thamy Wolrath: De förslag StatsUtskottet framställt angående beräkningen af Statens Extra-ordinarie inkomster, hvilka utgå genom bevillning, kunna naturligtvis icke vara annat än provisoriska, samt helt och hållet beroende af de grunder I 12 Ben 3ö April e. m. Ständerne behaga fastställa för bevillningens erläggande. I anledning af de öfverläggningar, hvilka ägt rum inom sä väl Statssom BevillningsUtskotten, har jag skäl att hoppas, det bevillningen snarare hommer att förminskas, än höjas. Jag afstyrker derföre all förhöjning nu af ifrågavarande inkomst-titel, eller den så kallade bränvinsafgiften, och önskar att det må vara Ständerne öppet, att, då förslaget till Bevillningsförordningen inkommer, besluta om denna afgift, såsom dem godt synes. Jag anhåller derföre vördsamt om bifall till förevarande 38 punkt af InkomstBetänkandet.
Sådana förhållanden kunna uppstå, men det skulle för framliden förhindras, om lagen b jode, att varor icke finge utan qvitto utlemnas, ty dä, vid bristande betalning, tog den handlande fram det der papperet, pä hvilket stod skrifvet den bekomna qvantiteten, priset derå, samt datum då godset erhölls. Jag kan ej annat än för min del instämma med Hr Akerman i hans framställning rör:de förändrad redaction af delta förslag. Etsk. har sjelf vitsordat, alt 1798 års författning visat sig overksam. Nåväl, om lagar utgifvas, sorn icke följas, så tjena de till ingenting; men om lagen fråntager rättigheter från den sorn gör fordringsanspråk och frän ilen som kräfver att, å någondera sidan, borgenärens eller gäldenärens, styrka kraf genom ed, eller befrielse från betalning; så blifver en sådan lag, genom tvånget, omsorgen för egen säkerhet, troget efterlefd. Jag kan likväl ej annat än hembära Ulsk. min tacksamhet för sjelfva helanius uppställning och motiverna derför, ehuru jag icke i detaljerne kan instämma med Ulsk. Gr. Cronhjelm: Då jag sist hade ordet, glömde jag att fästa uppmärksamheten på en, som mig synes, förvillande otydlighet i I §. Det heter nemi. der: ”gälle den bok för fullt bevis, iler den, som motbok åberopar, gitter med gäldenärens skriftliga qvitto eller annorledes styrka, att han motbok äskat eller emottaga”. Mig synes, att ordet han kan refereras både till den handlande och gäldenären, hvarföre, och om i stället sattes ordet 180 Den 9 April f. m. denne, det blefve tydligare att detta pronomen hade afseende endast [iä gäldenär. Jag anhåller, alt denna anmärkning mot redaclionen mätte få åtfölja återremissen, i händelse en sådan skulle bifallas. Gr. Sparre, Erik: Hvad den 1 § angår, så tvekar jag för min del att instämma i Frih. Raabs förslag om bestämd föreskrift derom, all motbok skall gifvas.
Den som bifaller att, på sätt Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, tullfrihet må ega rum vid införsel af Metaller, sammansatta, »andra slag, oarbetade, Latun och Trådband derunder inbegripne,» röstar Ja; Ost. Papper. 30 Bevillninys-Utskottets Memorial M 27. Dea det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, fastställes, enligt Bonde-ståndets beslut, för denna artikel en införselsafgift af 2 R:dr per centner. För Ost, alla slag, hade Utskottet föreslagit tullfrihet vid införsel. Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-stånden hafva bifallit detta förslag, men Bondeståndet har för denna artikel stadgat en införselsafgift af 5 öre skålpundet. Utskottet hemställer att Bonde-ständet ville förena sig med de öfriga Stånden om antagande af Utskottets berörde förslag. För annan händelse lärer omröstning böra ega rum sålunda: 50:o. Den som vill att, i enlighet med hvad Utskottet föreslagit oeh tre Stånd beslutat, Ost, alla slag, skall vid införsel vara tullfri, röstar Ja; Deu det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, enligt Bonde-ståndets beslut, en införselstull af 5 öre skålpundet att åsättas denna artikel. Utskottet hade för Papper: »Kardus-, fargadt Omslags-, Tobaks-, Makulatur-, Tryck-, limmadt och olimmadt, Kort-, Koncept-, Tapetoch Polér-,» föreslagit införselstullen till 6 öre skålpundet och för »Skrifoch alla andra slag hvitt, ej specificerade», till \2 öre skålpundet. Bidderskapet och Adeln, Presteoch Bondestånden hafva bifallit dessa förslag, men Borgare-ståndet har bestämt algiften å de förstnämnde slagen papper till 5 öre och å de sednare till \ 0 öre skålpundet.
Socknemännen och H(er)r Kronolänsmannen Södergren, som, efter H(er)r Krono Befallningsmannens ordres, war tilstädes, begärande protocollsutdrag öfwer detta mål, stad-nade alla i den mening, at som barnet war öfwer V2 år gammalt, och det hwarken befants blått el(le)r rödfrasigt på kroppens öfra delar, och icke hel(le)r modren legat så nära intil barnet; så måtte det hafwa dödt af slag, utan något modrens förwållande, hwarföre hon hwarken med rättegång el(le)r kyrkotagning efter handboken skulle beswäras. Under Pastors sjukledighet Carl Niclas Brunberg Adj. Pr. et P.22) År 1806 d.(en) 1. Jun:(i) blef efter 14 dagars förutgången pålysning, allmän Wallborgsmässo sochnstämma hållen med St. Malms Församling i soknestugan. § 1. Så väl sidst hållne protocollet som sidstledne årets räkenskapen öfwer kyrkooch fattig-medlen blefwo upläste, godkände och under-skrefne. § 2. Uplästes Listan öfwer de 15 fattige personer, som Possessorn af Ericsberg Wälborne Herr David Gotthard Hildebrand för i år behagat utnämna til åtnjutande af 100 Rdr (Riksdaler) RGD (Riksgäldsmynt) tilsammans utaf de af Dess framledne Fru Moder d.(en) 8 Maij 1795 til fattig cassan donerade medel, hwilka penningar sedan utdeltes och blefwo af dem med tacksäjelse emottagne. § 3.
Kommerse-kollegium afgifna underdåniga berättelse, angående undervisningen vid navigations-skolornas styrmansoch sjökaptens-afdelningar under läsåret från den 1 Oktober 1803, meddelas, bland annat, följande uppgifter: Examinerade, utan Utexaminerade, att hafva genomgått skolan. Elever i hvarje afdelning. Af elever aflagda examina. Examina, aflagda af personer, som icke Je rt - CO CD , bfw M*- 2,0* D-s »g B ~ 55 m’ 55 5>' 550 2: t sr pM a P5 CD 3 ^ 2 2 3 * P 05 P M CO P ® 3 CD O ? 5' p P° itp 3 cr Ort? Gefle 10. 8. Karlshamn Summa 68. 18. 2. 38. begagnat undei ;visningen i skolan. hj S P t» O3 g P CD Ht*- 00 3 “3 O" 2. cr Si gp CO P 03* p°§- PT rt> »ö w 3 p £ 3 p' Civilstatens pensionsinrättning. Dess räkenskaper, som i sin helhet granskas af Civilstatens dertill utsedde Revisorer, hafva derjemte, i afseende å redogörelsen för allmänna enkeoch pupillfonden, uti hvilken ingår statsanslaget för pensionering af civile embetsoch tjenstemäns enkor och omyndiga barn, blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning. Förhållandet med inkomster och utgifter upptages sålunda: (Bil. litt. T.) Någon erinran vid denna räkenskap har hos Revisorerne icke förekommit. Bilagan Litt. T. till 1865 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 102. / Debet« Balans från år 1862: Tillgångar Uppbörd: Tjenstemannafonden. Allmänna enkeoch pupillkassan. Enskilda enkeoch pupillkassan. Gåfva af en gammal tjensteman. Göta Hofrätts pensionsfond. Langska pensionsfonden. Elfstedtska pensionsfonden. Kassans räkenskaper, hvilka undergå granskning af dplegarnes egna Revisorer, utvisa följande förhållande mellan inkomster och utgifter: Debet.
Utskottet får alltså vördsamt hemställa, att Rikets Ständer för sin del måtte, Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet med frångående af sina redan fattade beslut, för ifrågavarande 5 mom. antaga följande lydelse: »Den, som misstänkes att hafva begått brott, hvarå dödsstraff eller straffarbete, dock ej under två år, efter lag följa kan, skall i häkte tagas.’? 9, 11 och 12 mom:n. I dessa moment stadgas: i 9:de, att Konungens Befallningshafvande i länet, så ock Borgmästare och Råd i stad ega förordna om häkte ä viss person, som för brott misstänkt hålles, efter ty i 5, 6 och 7 punkterna sägs, samt att Kronofogde eller Länsman å landet och Stadsfiskal i stad ock skall hafva magt att, på eget ansvar, sådan person häkta eller häkta låta; i 11 mom. att, om någon blifvit gripen efter 10 punkten eller eljest utan att sådan åtgärd till hans häktning blifvit vidtagen, som i 9 punkten sägs, den, sorn gripit honom, skall utan dröjsmål anmäla förhållandet hos Konungens Befallningshafvande eller Kronofogde eller Länsman å landet eller Borgmästare och Råd i stad, som pröfvar, om den gripne skall sättas i häkte eller genast lösgifvas; samt i 12 mom. att hvad här är sagdt om Konungens Befallningshafvande eller Borgmästare och Råd, äfven skall gälla om Polisembetsman, der sådan för viss stad eller ort särskildt förordnad finnes. Af dessa utaf Presteoch Bonde-Stånden godkända moment hafva 9 och 11 blifvit af Ridderskapet och Adeln till Utskottet återremitterade. Borgare-Ståndet har antagit 9 mom. med utbyte af de deri förekommande orden ”Borgmästare och Råd» mot orden »Magistraten eller dess Ordförande» samt med föranledande af detta sitt beslut till Utskottet återremitterat 11 och 12 momenten, •i Lag-Ulskotlels Utlåtande N:o ö6.
Under-styrelsen har slutligen förmält, att den föreslagna förändringen i afseende å kassaoch depositions-afdelningarnes verksamhet på det hela icke komme att föranleda hvarken lill större enkelhet i förvaltningen eller lill ökad beqvämlighet för allmänheten; att den måhända ännu mindre innebure den säkerhet mot svek och förluster för både Banken och dess einbetsoch tjenstemän, sorn i ett sådant verk vore så högst vigtig att bibehålla; att, hvad räkenskaperna anginge, Understyrelsen väl icke ville bestrida att ju förslaget, förutsatt att det kunde verkställas, skulle komma alt bereda större enkelhet i afseende å depositions-afdelningen jemte revisions-afdelningeu i dess förhållande till den förra, men att deremot en del af kassa-afdelningens räkenskaper skulle få en ökad vidlyftighet; att, efter afräkning af nämnde tillökning, den förenkling i räkenskaperna, som på det hela återstode, å andra sidan flerfaldigt öfvervägdes af de många olägenheter, som förändringen nödvändigt komme att medföra, samt att för öfrigt förslaget i dess helhet, om det äfven för någon kortare tid kunde bringas lill verkställighet, icke i sig innefattade garanti derför, att i längden göromålen, utan både för Banken och allmänheten högst menliga afbrott, stöde att bibehållas vid den jemna gång, som i ett dylikt penningeverk vore så nödig. Kommitterade åter förmena sig hafva genom det föregående ådagalagt, att de af Under-styrelsen gjorda anmärkningar grunda sig dels på en oriktig uppfattning i vissa fall af Kommitterades förslag, dels på en måhända nog långt sträckt förkärlek för det hitintills följda expeditionssättet, hvilket, under den tid af sjutton år, som detsamma varit begagnadt, genom dess säkra, fastän långsamma gång, tillvunnit sig hos de förvaltande ett, förtroende, som icke genast kunde vara att påräkna för det nya föreslagna, ännu icke genom erfarenheten pröfvade och godkända. Allmänhetens grundade anspråk på ett skyndsammare betjenande genom kassaoch depositionsafdelningarne, än nuvarande expedilionssätt med sina många omvägar kunde medgifva, voro dock långt för detta erkända och deras uppfyllande af behof påkalladt.
Sockenstämmonämnd utgöres af samtlige ledamöter i sockennämnden jemte så r\ / J \ tl? A t» T 7 r» I n . ? _ _ . J ..it I 1 I a i socknar med 1,000 innevånare och derunder till 20. » » från 1,000 » t. o. m 2,500 » 24. » » » 2,500 » » 4,500 » 28. » » » 4,500 » » 7,000 » 32. » » » 7,000 » » 10,000 » 36. » » öfver 10,000 » » » 40. 77 §. Val till ledamöter i sockenstämmonämnd sker samfäldt; dock må, der en del af socknen tillhör annan kyrkoförsamling, den delen kunna till särskildt valdistrikt alsöndras, med rättighet, att för sig välja det antal fullmäktige, som mot distriktets folkmängd svarar. 78 29). I afseende på valbarhet till ledamot i sockenstämmonämnd, vals förrättande och tjenstgöiingstid, gälle hvad i 17 och 18 §§ om ordförande i sockenstämma stadgadt är. Den som uppnått 60 års ålder må ej, mot sin vilja, till ledamot i sockenstämmonämnd väljas. 79 § (§ 30). Angående val till och afgång af de ledamöter i sockenstämmonämnden, som tillköra sockennämnden, är särskildt stadgadt. De öfrige väljas samtidigt med desse och utträda till hälften kvartannat år. Är antalet ej jemnt, utträde första gången efter lottning, den del som är närmast under hälften, och så skiftevis. Afgår ledamot under den för honom hestämda tjenstgöringstid, varde fyllnadsval anstäldt; och tjenstgöre den sålunda valde så lång tid, som för den afgångne återstått. 80 § (§ 31). Ordförande i sockenstämmonämnd äro de som, enligt hvad i 16 och 17 24 184 §§ vidare sagdt är, ega att, på grund af embete och tjenst, eller i följd af val, föra ordet i sockenstämma. 81 § (§ 32).