Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad i öfrigt de klandrade åtgärdorne angår, så synes mig att de skäl, som Banko-styrelsen för deras vidtagande anfört, äro välgrundade. Reglementet föreskrifver, att de medel, som på uppoch afskrifning och på depositräkning mot ränta inflyta, böra utlånas i Handelsoch Näring,s-diskont,en (8 152), och om tillgång till att motsvara uttagningarne vid något tillfälle skulle saknas, gifvas anvisning på Reserv-fonden. Under en tid, då stora uttagningar egde rum både på uppoch afskrifnings-räkningarne och på kreditiv-förlagen, hade det hvarken varit välbetänkt eller reglements-enligt att använda Reserv-fonden till försträckning åt Filial-banker. Betraktar man dessa åtgärder med afseende på Riksbankens vigtigaste ändamål, upprätthållande af sedlames myntvärde, så förekommer det mig sorn om Banko-fullmäktige handlat serdeles omtänksamt och med stor uppmärksamhet följt penningeställningens förändringar samt handlat med mveken försigtighet och undvikit alla förhastade eller våldsamma steg. Yi känna något hvar Riksbankens financiella tillstånd, att dess metalliska valuta på mindre än fyra år sjunkit ifrån 52,000,000 R:dr R:mt, som don var den 31 Dec. 1855, till blott en fjerdedel deraf eller 13,710,000 R:dr, som den var den 10 sistlidne September; och denna förminskning af metalliska fonden har fortgått under en tid, då Staten upptagit utländska lån till 30,000,000 R:dr, utom allt hvad Hypotheks-föreningar, andra associationer och enskilda i låneväg indragit från utlandet. 109 Ingen kan neka, att ett sådant förhållande är högst betänkligt. Att med en reel fond af 13 millioner motsvara en inhemsk sedelskuld af 43 millioner och dessutom betala cn utländsk skuld af 9 millioner synes gränsa till det omöjliga. Metalliska fonden närmar sig det lägsta belopp, som enligt Bankoreglementet måste finnas (§ 108).
Om man för F brikerna ej äger annat stöd än Hus-visitaleurer, Reseeller Handrlö-Ffcalrr, och om Swensta Handt - Den 75 Januarii. 8Zr Handtwerks-industrien är byggd pä en ukesiukande rättighet att för fä högt pris man behagar lemna sä däliga waror man will: sä beklagom hwar och en, som sjelf icke är Fabrikant eller Handtwerkare, utan nödgos anlita desin stags Monopolister om biständ, w;d oumbärliga behof. Akt Lurendrägeri är en skadlig handtering i afseende pä Staten, är nägot som jag icke arnar bestrida; men att Skrätwäng icke eller är nyttigt, helst dä det stigit till ben höjd, att enskildte Medborgares hus ej kunna fredas tor undersökningar, lärer ocklä swärligen kunna motsägaSOnskiigt more dertöre, att Tullbewakningrn förstärktes med alia de personer, tom ödel eller naturen bestämdt akt pläga sina äkar med Hus-spionen elter fördudna waror, och att enfkNdta Medborgares boningar lör alltid fredades för deras tilltagsenhet Annu bättre ivor-, om Fabrtkerne hos vtz lu:do sä upparbetas, akt utländningen i den delen e> mera hade nägot förspräng för vtz, dä Lurendragcri<r naturligtwis ffulle upphöra af sig sjelswa; men detta lärer komma att stä pä listan ibland hundradeta!s af tvära llesiäerm. Stockholm den lZ Januarii i8io. ch Lljernstolps. Herr ?nnt2lko!cl, kiivl, uppläste till Protokollet följande: Jag förbiqär, att fälla nägot vmdömme» öfwer de skäl och ordfaker, som troligen föraniätit Herrar ^Lckslon och K05K, ort, hos Wällofl. Borgare-Ständet, wäcka den, till Högloft.
Datum. Kidd. och Adeln. Presteståndet. Borgareståndet. Förfallet. 4 med uppgift å de af samtliga Riks-Stånden vid innevarande Riksdag bifallna förslag till ändringar i Grundlagarne. 23 Dec. 1856 3 Jan. 1857 till handl. 30 Dec. 1856 till handl. 3 Jan. 1857 till handl. 7 Jan. 1857 till handl. Omfattar endast de i Mern. M 2 upptagne Grundlagsändringar. 5. 6 med utlåtande om Kongl. Maj:ts N. Prop., angående förändring i och tillägg till liiksAklen af den 6 Aug. 1815. med bestämmande till hvilket Utskott särskilda, af Doktor Nordlander och J. E. Prop.antogs under förutsättning af R. St:s bifall till N. Prop. ang. andr. i 39, 40 m. fl. gg R. Den Kongl. Propositionen alltså afslagen. Afslaget anmäldt i Rikets Ständers underd. skrifvelse den 11 Mars 1857 (M 30). 7. med uppgift om RiksStåndens beslut rörande återstående från sista Riksd. hvilande Grundlags-ändringsförslag. Omfattar de i Mern. M 3 upptagne förslag. 8. med försl, till Grundlagsändring, åsyftande dels förändring i föreskrifterne rör:de Riks-, styrels. förande i vissa 19 Mars 1857 8 April 1857 bifölls. 8 April 1857 återremitterades med anmärkmr, innefattande Ståndets 8 April 1857 återremitterades med anmärkmr, innefattande Ståndets Ärendet vidare behandladt uti Mern. Genom omröstning uti Förstärkt K. U. den 7 Memorialets Memorialets behandling hos Anmärkningar. Datum. Ridd. och Adeln. Preste ståndet. Borgare ståndet.
Herr Kamereraren Fagervall tillkännagaf, det han vore hindrad att, efter för detta träffade aftal, författa ProtocoII öfver Räkenskaps-Fördelningens sammanträden; men skulle Kamereraren hos Kongl. Diréctionen, jemte anmälan af dess förfall, anhälia om en annan Protocollsförande. De i Protocollet för den 18 sistlidne November omnärrmde Calculatior.soch PersedelsHufvudböcker för är 1810 blefvo nu af Karnerdraren Fagervall öfverlemnade, med hvilkas reviderande början skulle en annan dag göras. Revisionen fortsattes vjdare med öfverseende af Redogörandernas Räkenskaper och Verl ficatio - |$s Den 8 Mars, ficatiotifer intill klockan Ett, hvarefter Herrar Revisorer ätskillcles. lil fidem Protocolli Ziiid. Neijber. Pfotocoll hållet hos Riksens Höglofi* Ständers Herrar Revisorers Räkenskaps-Fö rdelning i Kongl» Allmänna Magaizins-Direction den 3 Decemb. Ordföranden m» m. Herr Friherre FncL Herr Majoren och Riddaren Gyllenkrook. Herr Directeuren von Stockenström. Herr Doctor Mellgrens Herr Kongl. Hof-Piedikanten Ruus. Herr Frosten Hasselrot. Herr Grosshandlaren Lamberg. Efter erhållet uppdrag, att äfven samman» fatta Protöcollen för Herrar Revisorers Raken» skaps-Fördelning, fick undertecknad nu emottaga de utkast dertill, som, i saknad af vanlig Protocolls-Förare, dnder tiden blifvit på Fordelningen författade. Herr Kamereraren Fagervall anmälte, att han) såsom sysselsatt i Kongl.
Hon lutade sig ut öfver gallerverket och sjöng långsamt och ironiskt: Hvarför då dröja, fromme man, I midnattstid vid min balkong? Säg, ber ni för min själ? Men så med ens varmt och lifiigt: Nej fly, fly bort, man komma kan. En värja sticker fram så lång; Man hör nog, trots all helig säng, Sporrklangen från din häl. Vid dessa ord kastade munken sin förklädnad, och Gösta Berling stod under balkongen i riddardräkt af silke och guld. Han aktade ej den skönas varning, tvärtom klättrade han uppför en af balkongpelarne, svingade öfver balustraden, och så som patron Julius anordnat det, föll han på knä vid den sköna Mariannes fötter. Huldrikt smålog hon mot honom, räckte honom sin hand att kyssa, och medan de unga tu betraktade hvarandra, försjunkna i kärlek, föll ridån. Man hade aldrig sett något vackrare på Ekeby än dessa båda unga på den månskensbelysta balkongen. Ridån måste dragas upp gång på gång. Ett åskmoln var den, ur hvilket himlens härlighet framblixtrade, och hvarje ny ljungeld följdes af en dånande åska af applåder. Hon är skön, underbart skön denna Marianne. Hon har ljust hår och mörkblå ögon under svarta ögonbryn. Hennes näsas böjning är ojämförlig i sin djärfhet och elegans, hennes mun, kinder, haka, ega utsökta former. Bredvid henne blifva alla andra ansikten grofva, inför hennes genomskinliga hy tyckes allt annat mörkt och fult. Och dessutom ligger behag i hvarje blick, i hvarje ord, i hvar och en af den ståtliga figurens rörelser. Och framför henne låg Gösta Berling med ett ansikte vekt som en skalds och djärft som en fältherres, med djupa ögon, som glittra af skälmskhet och snille, som tigga och truga. Smidig och kraftfull var han, eldig och intagande. Medan ridån gick upp och gick ner, stodo de unga alltjämt kvar i samma ställning. Gö- stas ögon fasthöllo den sköna Marianne, de tiggde, de trugade. Så upphörde applåderna, ridån höll sig stilla, ingen såg dem. Då böjde den sköna Marianne sig ned och kysste Gösta Berling. Hon vet icke hvarför, hon måste.
Jag har icke haft någon anledn. att uti detta afseende ändra min öfvertygelse, och får på de skäl, hvilka här af flera talare blifvit framställda, afstyrka R. o Ad. att antaga den förändring, som här blifvit föreslagen. Mig synes det högst olämpligt, alt, i stället för de bestämda förhållanden, som den förra redactionen angifver, införa ett alldeles obestämdt förhållande, som kan gifva anledn. till ganska många tydningar. För öfrigt anser jag, för min del, icke nyttigt att inrymma politiken någon verksamhet emellan Statsmakterna. Statskonst är ett ord, sorn kan vara ganska aktningsvärd! i singularis, men som jag icke vill inrymma något inflytande, då det nyttjas uti pluralis. Jag afstyrker således förslagets antagande. Hr von Hartmansdorff: Innan vi komma till afgörandet, anhåller jag blott, att ingen af detta Stånd måtte tro, det jag på något sätt skyr grundliga undersökningar. Jag har tvertom sökt att under denna riksdag bevisa motsatsen. Mine värde motståndare skulle, om riksdagen varit på annan ort, icke blifvit besvärade med så många historiska vederläggningar, som jag nu kunnat åstadkomma. Men de hade troligen icke behöfts, emedan färre då varit missledda och misstrogna. Det är med afseende på sådana förhållanden, som man bör se till huruvida fäderneslandets gagn ligger 4 II. 62 49° Den 26 M a r s f. m. på ena eller atulia sidan. Något förtroende för Styrelsen bör och kan man hafva, utan att eftergifva sin tätt att granska hennes åtgärder. Men innan man misstror, bör man låta henne utöfva den makt, som lion för landets väl behöfver. Hr Ribbing, Bengt: Jag kan icke annat än på det högsta instämma i de åsigter, som Gr. Horn yttrat. Här är redan annoncerad en votering. Jag anser denna votering så vigtig för kommande tider, att jag icke kan annat än önska, alt hvar och en, då han tager sin voteringssedel , måtte betänka hvad hans frid tillhörer. Då den gamla redactionen bestämdt angifven villkoren för möjligheten alt förflytta riksdagen till en småstad, så vet jag icke hvarföre man skall göra den obestämd.
Memorial rörande tilläggnin - Register. 127 gar i 24. §. af Instructioncn för Riksens Ständers Justitie-Lmbudsman, ,061. — rörande Stats-Utflottcts ytterligare förklaring öfwer Bilagan Litt. I. till Betankandet om Stats - Regleringen, innefattande Peni ons-Staterne, 1061. — rörande Bilagan Litt. C. till Stats-Utstottets Betänkande om Stats-regleringcn, innefattande Kongl. brof-, Hof-Stall-och^ Slotts-Staterne, 1062. — med inbjudande till MedStanden att genom en gemensam strifwelse förklara Fru Riks - Marskalkinnan, Grefwinnan OvIIen^tjt-r n» Riksens Ständers aktning för dest afsägelse af sin pension, ro6Z. — om det af Borgare-Standet föreflagne förtydligande uri Riksens Ständers undcrdäniga strifwelse till Kongl. Majt rörande Götba Canalanlaggning, HZz. — rörande Stats-Utstottets allmanna Betänkande om Stats - regleringen, HZZ. n§5. — rörande de Civile Staternc, utgörande Bilagan Litt. v. till Stats-Utstottets Betänkande om Stats-rcgleringcn, 1177. - rörande Stats-UtstottctS Memorial om Publiie hus och byggnader sä i Stockholm som landsortcrne, H78. — rörande Militaire Staterne lill lands, utgörande Bilagan Litt. L. till Stats-Utstottets Betänkande om Stats - regleringen, H7y.
Jag vågar vördsamt yrka, att de områden, som af ålder varit under Skattehemman nyttjade till tjärubränning, må af dem ytterligare få begagnas, intilldess afvittring skett och ägorne blifvit från Kronans skog skiljde. Af Ekonomi-Utskottets förevarande Utlåtande inhämtas likväl, att Utskottet endast afsett Kronohemmansoch Nybyggens-åboer; att i den föreslagne hemställan till Kongl. Majit ej finnes ett enda ord om Skattehemrnansåbcer, och att Utskottet endast har afseende på Skattehemmans-åboers belägenhet, då afvittring är gjord, och de blifvit skiljde från alla Kronans skogar. Men för de händelser, då äfvittringen ej är verkställd, står ingenting nämnt om dem, utan blott om Kronohemmansoch Nybyggens-åboer, Min första tanka Var, att saken kunde hjelpas dermed, att man insatte Krono-, Kronoskatteoch Nybygges-åboer i Utlåtandet, der nu blott står Kronooch Nybygges-åboer; men vid närmare besinnande fann jag, att det skulle föga hjelpa, och alt någon säkerhet fordras för Skattehemman att icke, genom de Kronohemmansoch Nybyggensåboer tillagde utvidgade rättigheter, förlora den rätt de haft till de områden, som genom sedvänja ansetts dem tillhörige. Derföre får jag anhålla om bifall å Utlåtandet, Den i3 Mars e. m. 271 med det tillägg, att, intilldess afvittring för sig gått, Skatlehemmans-åboer må äga lika obestridlig rätt som hittills till tjäruLränning på de af deras hemman förut nyttjade områden. Jag yrkar således ingen förändring i hvad hittills ägt rum, utan vill blott förekomma, att Skattehemmans-ägare icke må beröfvas en rätt, som de hittills ägt, derföre att motion blifvit väckt om utvidgade rättigheter för Kronohemmansoch Nybyggens-åboer. Friherre Cederström, Jacob: Den siste Talaren synes hafva missförstått den fråga, hvarom han yttrat sig. Utskottet har ej föreslagit någon åtgärd, som heröfvar skattehemman den rätt de förut ägt.
För att desto kraftigare sporra allmogen att deltaga i dessa utställningar, hafva de blifvit ordnade på tvenne afdelningar, nemligen å ena sidan i en allmän utställning för hela länet, dervid en hvar inom länet bosatt person äger att honom tillhörigt djur till täflan uppvisa, å andra sidan särskilda för hushållningsdistrikterna afsedda utställningar, dervid endast allmogen tillhöriga djur få till täflan mottagas. Af farsoter bland husdjuren hafva under den ifrågavarande tiden i de fleste delar af länet sjukdomar bland svinkreaturen härjat och bland dessa förnämligast »mjeltbrand» och »backbränna», hvilka flerestädes för o orsakat stora förluster, bland annat och i synnerhet i Asunda samt Lagunda och Hagunda härader, der årligen en stor del af svinkreaturen i någon af dessa sjukdomar bortdött. Bland hästarne och hornboskapen hafva förekommit tungröta, samt bland hornboskapen jemväl spridda fall af benskörhet. Beträffande jordbrukets utvidgning och förbättring genom nyodlingar, vattenaftappning, grunddikning, m. m., så kunna derom icke några fullt tillförlitliga sifferuppgifter för närvarande meddelas. Emellertid fortgå åtgörandena i detta afseende årligen till mer eller mindre vidsträckt omfattning. I synnerhet förtjenar anmärkas, att åt jordens bättre afdikning egnas mera uppmärksamhet än förr. Länets Hushållnings-Sällskap har ock till befrämjande af denna vigtiga angelägenhet anställt en undervisande och biträdande dikare för länet, hvilken har att reqvirenter i dylikt hänseende tillhandagå; och har denna under de senare åren börjat mer och mer anlitas. Enligt Kongl. Landtbruks-Akademiens Förvaltnings-Komités berättelse i ämnet till Chefen för CivilDepartementet, har af i Statens tjenst anställde Landtbruks-ingeniörer jord inom länet blifvit för förbättring i ett eller annat hänseende behandlad till en areal för tiden 1850—1858 af tillsammans 12,900 tunnland, samt under året 1860 af 1,504 tunnland. För 1859 saknas uppgifter i detta hänseende.
Kommittéen har, såsom i motiverna yttras, icke vågat afgöra, om tillåtelsen till sådan fraktfart af någotdera rikets fartyg kan blifva i någon större utsträckning begagnad;. — påtagligt är emellertid alt, vid konkurrens i detta hänseende de begge rikena emellan, fördelen skall komma alt ligga på Norrska sidan, dels vid betraktande af de Norrska handelsfartygens öfvervigt, bland annat, i förmågan att segla för bättre pris, och dels med hänsigt lill det större antal hamnar, som Sverige eger icke allenast åt hafssidan, men jemväl vid insjöar, floder och kanaler. Men om det ock antages, att det Svenska skeppsrederi-intresset skulle genom ifrågavarande täflan blifva lidande, bör lagstiftaren härvid i främsta rummet afse hvad som gagnar det stora flertalet af Sveriges innebyggare, för hvilka, i händelse de uppdrifna fraktprisen genom konkurrensen varda minskade, i samma mån kan vara att emotse lindring i lefnadskostnad, för så vidt denna beror af de utgifter, som i handeln bestämma prisen å förnödenhets-artiklar. Det är ock att förmoda, att en annan näringsgren af icke ringa vigt inom vårt land, nemligen skeppsbyggériet, skulle i viss grad hemta fördel al att en ny anledning yppades tili ökande af Norriges handelsflotta.
Af de särskilda utlåtanden, som sedermera blifvit af såväl Öfver-intendentsembetet som Generalpoststyrelsen i ämnet afgifna, inhemtas, bland annat: att nämnde Styrelse, till stöd för sin åsigt, att det föreslagna läget vore för ett posthus tillräckligt centralt, anfört, att Stockholms postkontor ej vore inrättadt endast för de stora, mest i staden inom broarne inrymda handels-kontoren. utan äfven dels för embetsmyndigheler, af hvilka de på Riddarholmen och vid Mynttorget befintliga icke skulle genom postkontorets flyttning Iida någon väsentlig olägenhet, men de på Norrmalm, Ladugårdslandet,- Skeppsholmen och Kungsholmen förlagda vinna på denna flyttning, dels ock för stadens invånare i allmänhet," hvilka numera ganska mycket begagnade de pä särskilda ställen anbragta breflådor och endast undantagsvis samt för inlemmande och uttagande af rekommenderade bref behöfde infinna sig på postkontoret, äfvensom General-poststyrelsen erinrat, att staden mest utvidgade sig åt trakterna norr om strömmen och att postkontorets föreslagna läge vore särdeles passande för resande och utländningar, hvilka alltmera söka sig bostad på Norrmalm; att Öfver-intendents-embetet, då någon annan större tomtplats med centralt och på alla sidor fritt läge icke stöde till Kongl.
I Bankoreglementets 210 § förekommer åter det stadgande, att Banko-Styrelsen, i händelse Privatbankerna skulle upphöra, eger att utgifva 2’A millioner R:dr samma mynt utöfver det belopp, som för sedelstocken eljest är bestämdt såsom maximum. Man finner likväl att denna tillåtelse är otillräcklig för ändamålet, och att Banken icke derigenom blir satt i tillfälle att ersätta de enskilda bankerna. Banken har dock redan tagit ett steg i detta hänseende genom den tillåtelse för Filialbankers bildande, sorn sistlidne Riksdag föreslogs och af Ständerna beslutades, och hvilken innefattas i 211 § af nu gällande Bankoreglementet. En fond af IV2 million R:dr Banko blef för detta ändamål anvisad, och om denna fond sammanräknas med den summa af 2'A millioner, hvarmed sedelstocken får ökas, i händelse af Privatbankernas upphörande, så uppkommer ett belopp af 4 millioner R:dr, som af Banken kan disponeras till ersättande af privatbanks-sedlarne. Men äfven detta belopp är otillräckligt. En tillökning kan emedlertid vinnas genom den räntevinst, som under innevarande och näst påföljande 2:ne år till Banken inflyter, och hvilken med sannolikhet kan beräknas till 800,000 R:dr årligen, eller till en sammanräknad summa af 2,400,000 R:dr för de 3:ne år, som förflyta innan nuvarande privatbanker komma att upphöra. Om denna summa tillägges de 4 millioner R:dr, hvilka Banken, enligt hvad förut blifvit visadt, kan disponera till ifrågavarande ändamål, så finner man, att hela det belopp, hvilket Banken möjligen kan använda till privatbankernas ersättande, uppgår till 6,400,000 R:dr. Men dertill skulle erfordras 7,400,000 R:dr, enligt Finans-komiténs utredning. — Alltså uppstår en brist af 1 million R:dr. För alt fylla denna brist, anser jag, alt af den nu upplupna disponibla Bankovinsten en motsvarande summa eller en million Riksdaler Banko bör för Banken reserveras, och att följaktligen endast återstoden af vinstmedlen må till Statsverket aflemnas.
Men derest någon gratification för öfrigt skulle anses oundgänglig, bör densamma, i öfverensstämmelse med stadgandet uti ofvanstående §. 6, Rikets Ständers pröfning och godkännande underställas. §• 9- Sådane reglementariska föreskrifter för Bankens rörelse och förvaltning, som härleda sig från Rikets Ständers eller Utskottets under Riksdagens lopp fattade beslut, skola af Utskottet hos Rikets Ständer till deras fastställelse anmälas; hvarefter UlskoLtet bör i ett helt sammanfatta och utlärda det Reglemente, som, efter Riksdagens slut, si-all vid Bankens förvalt uing tjena lill efterrättelse. De föreskiiller, sorn gemensamt böra gälla för Bmco-TJiskotffts Bct.hikttalc ,\;a u4> Rikets StimrJers Bancooch Riksgälds-Verk, skola, innan de varda Fullmäktige meddelade, till vinnande af nödig enhet, undergå justering inför Rikets Ständers Statsoch Banco-Utskott, antingen serskildt eller vid sammanträde dem emellan. §• io Utskottet åligger att, före Riksdagens slut, under fästadt afseende å de angående Banco-Verket vidtagna Författningar, hos Rikets Ständer föreslå Instructionen för Banco-Utskottet vid den nästpåföljande Riksdagen, hvilken Instruction, sedan den af Rikets Ständer blifvit pröfvad och fastställd, kommer att tjena till efterrättelse, intilldess Rikets Ständer, efter Utskottets börande, någon förändring derutinnan besluta. Stockholm den 8 April i835. N:o 12/f” Ankom till Exp.-Utsk. dea g ApriL Betänkande, i anledning af Herr Grefve Frölichs motion, att af den i Banken, för fastighets-inteckningar A landet, af satta summa endast de af Sveriges Allmoge må kunna blifva delaktige, hvilkas hemmansdelar icke uppgå till ett värde af 10,000 R:dr banco.
Hvad nu åter densamma angår, så har Utskottet i sitt första Betänkande upptagit skälen hvarföre det sedermera af Utskottet bifallne påståendet, borde ogillas, så att jag anser tillfyllestgörande att dem åberopa, till bifall af första Betänkan* def, sorn redan lärer vara i 2;ne RiksStånd gilladt; men om dock en tvefaldig tydning af förevarande frågor, kunnat ägt rum, sorn jag likväl icke tnedgifver, så förekommer det mig likväl som Utskottet så mycket mindre bordt ändra sitt föregående beslut, sorn denna förändring innefattar en authorisatien, att Götha Canals Bolag icke saknat anledning till dess oväntade, kanske tilltagsne åtgärd, att tvärtemot BancoFullmägtiges erinran emot permanente pensioner, genast förändra visse årliga gratificationer, hvaremot ej varit att erinra, till permanente eller lifstids pensioner. Af desse skäl tillstyrker jag afslag på Utskottets sista, men bifall till dess första Betänkande i detta ämne och jag döljer icke, att i detta tillstyrkande förenar sig farhågan, att om du beviljas, användande af ifrågavarande medel som tillhöra Canaibyggnaden , och äro således att anse såsom Allmänna medel, till liftids pensioner derstädes, så torde möjeligen, och icke osannolikt, med den framgång i influance och anslag, gom Götha Canals interresset genom skicklige bemödanden alltid haft, och alltid lärer fortfara den rättighet, nu yrkas, blifva en förberedande åtgärd till framtida påstående, Den 4 December J, m. 5 otti löners och pensioners vid Götha Canal, i stigande belopp öfverflyttande och uppförande på Rikets allmänna Indragningseller PensionsStat. Hörsamste Memorial! RiddarhusUtskottet får härjemte till Högloft. Ridderskapet och Adeln vördsamt öfverlemna, så väl en förnyad och fullständig redaction af RiddarhusOrdningen, i öfverensstämmelse med de Beslut Ridderskapet och Adeln, vid öfverläggningarne derom fattat; som ock ett Förslag till den underdåniga skrifvelse, hvarigenom Ridderskapet och Adeln torde vilja i underdånighet anhålla om Kongl.