Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då måtte väl StatsUtsk. hafva haft full rättighet att behandla saken såsom det gjort, och ej i detta fall hafva öfverträdt sina rättigheter. Om jag misstager mig i detta fall, må det skrifvas på den förmenta okunnighetens räkning; men jag anser mig skyldig tillkännagifva, att detta varit bevekelsegrunden för mitt handlingssätt, och att jag icke tror StatsUtsk. hafva öfverskridit sin pligt. Hvad åter angår de villkor man velat fästa sig vid i slutet af denna punkt, så anhåller jag äfven att få åberopa en K. act , nemi. det af K. M. år 1822 utfärdade reglemente för detta institut, deruti Konungen uti ingressen sjelf yttrar: ”sorn det egentliga fore”målet med det här uti hufvudstaden år i8i5 inrättade ”Carolinska medico-chirurgiska institut, varit, att genom "undervisning derstädes uti läkarekonstens så väl theore”tiska som praktiska delar, tilldana skickliga läkare för ”armeen och flottorna, och ett sådant ändamål numera blif”vit uppfyldt, samt då under inrättningens fortgång erfaren”heten ådagalagt nyttan deraf, att institutet, i förening med ”härvar. sjukhus-inrättningar, må erhålla en sådan organisation, att pålitlige och tillvande praktiske läkare för alla gre’’nar af medicinalverket till Statens tjenst vid samma institut kunna danas. —" Efter vanligt Svenskt språkbruk finner jag ej för min del, att Utskrs villkor innehåller annat, än blott ett refererande af det villkor Konungen sjelf yttrat i reglementet. StatsUtsk. har således blott sökt att gifva en förnyad kraft och styrka åt hvad Konungen 1 sjelf åsyftat oell anbefallt. Farhågan för doctorsgradens utdelning vid detta institut har, som jag tror, till en stor del gifvit en slags skrämsel ål det academiska intresset.
ANNA-STINAS ILLUSIONER. LU STSPEL I FY RA AKTER. SVENSKT ORIGINAL AF F. HEDBERG. ALBERT BONNIERS FÖRLAG. STOCKHOLM. PERSONER: REDER, grosshandl are. ANTON, h ans son, kontorist. MARIA, hans brorsdotter. SMAAL, kunglig sekter. GAHM, f. d. kamrer. ALBERT, hans brorson, g enremål are. PETTERSON, vindragare. CARIN, hans hustru, traktörska. LISETTE, kammarjungfru. FINA, ångbåtsstäderska. BLOMSTERVALL, jägare, Lisettes f ästman. SVANLUND , extra vaktmäs tare, Finas f ästman. JANSON, poliskonstapel. LINA, sömmerska, hans fästmö. ANNA-STINA, torpardotter f rån Wingåker. ANDERS, bonddräng från samma ort. PICKANELL, skomakareg esäll. F R U PYLO, spår i kaff e. M A D A M LUNDBERG, Alberts städersk a. GÄST ER. MU SIKANTER. FOLK. Händelsen föregår i Stockholm, under närvarande tid. _______ STOCKHOLM. HÖRBERGSKA BOKTRYCKERIET, 1862. FÖRSTA AKTEN. Alberts atelier. Ett större rum med en dörr i fo nden och en på venstra sidan. Till höger ett högt och stort fönster utan gardin er , men med en skärm för de nedre rutorna. På väggarn e taflor och skizzer utan ramar , samt hufvuden och statyetter i gips på socklar och hyllor , här och der. Till venster en vacker emmasto l; de öfriga möblerna bestående utaf ett bord och några sto lar , mycket tarfliga. Till höger en större staff li med påbörjad taf la.
Preste-Ståndet har lill detta Utskott remitterat en af Herr Biskop Hullström vackt motion, deruti blifvit framstäldt, att, genom en i hvarje Stift inrättad Cassa Emeri torum , det hade blifvit åfeldt att åt fört jente skollärare bereda en tarflig utkomst vid deras afskedstagande, och att Kongl. Maj:t, vid innevarande Riksmöte, i samma Nådiga syftning utaf Rikets Ständer äskat anslag, för att såmedelst underlätta de vid allmänna Läroverken anställde personers afgång ifrån tjensteme, utan att de, vid en långt framskriden ålder, skulle behöfva inom kyrkans område söka sin befordran och sin bergning; men, att vid sidan af desse lärare funnes en annan tjensteman, som icke mindre i samma hänseende borde ihågkommas , nemligen Con si storii-N öian en , hvilkens tjenstebefattning vore i allmänhet af natur, att kräfva den yngre ålderns drift, påpasslighet och raska oförtröttade verksamhet , men hvartill åter han funnes föga tjenlig och beqväm, då år och bräckligheter försvagat hans kraft, måhända (ill och med derhän, att lian endast sällan förmådde lemna sitt rum; och då härtill komme, att hans klena löne-inkomster ej satte honom i tillfälle att aflöna en vicarie, och lian ej eller kunde, genom afskedstagande, helt och hållet försaka desamma, befunne Stiftsoch Läioverks-styrelsen sig i sådant fall i ett ganska obehagligt trångmål, enär den, å ena sidan, icke gerna kan af den ålderstigne fordra mer, än han förmår och , å den andra , måste, genom hans bristande förmåga att kunna fullgöra sina åligganden, känna sig likasom förlamad; hvadan det vore af vigt, att en utväg uppsöktes för att åt afskedstagande Consistorii-Notarier bereda en lämplig ersättning för den lön, sorn de afstode; och har motionären trott, att Cassa Emeritorum i detta afseende lämpligen borde ifrågakomma.
Sedan en Ledamot Dristeligen anfört ett yttrande, tror jag icke att det kan atertagas, utan att Sländet dertill lämnar bifall. Men dä de Herrar Ledamöter, som talat emot Herr Oswetste Lieutnaytcn OePenval^rg motion önllka att han mätte återtaga sitt dittamen, och bemälde Aswerste > Lieutnant Alwen dertill samtyckt, sä lärer i följe deraf hela den diöcusion, hwartill det gifwit anledning utur mära prorocollcr sörnvinna, och fär jag för min del sörena ung med dem, som det, samma tillstyrkt. Ropades med och mot. Friherre ^lannsrbkim, l.srs Augusr. Med nägon förundran finner jaa mi fräga wara wäckt, att det under öfwerläqamng warande dictamdn skulle kunna äterlagas. Det blef f förra Plenum ingifwit, upläst och lagdt pä bordet. Det har nu i ordemelig wäg Den 4 December. wäg kommit under ventilation, och innehåller grund, satlser, suppositioner och rillmälen, alia wederlagde. En rättskaffens man såsom Författare har man all fräga med sig öswerlagt innan han det ingiswit. Han justerar sina ord, men sin kanka lär han ej frångå. Hwad more ändamätel med ett dictamen om det ärer, Loges, hwad wore äudamälet med siere timmars ventilation om den skulle utgå ur protokollet? Jag tillstyrker derföre att ali mätte bliswa qwarstäende. Herr Qripenvalät yttrade sig, att det skulle bliswa sör långt att beswara Friherre ^lannsrbeims anförande. Herr Silverstolpe, fröärr c, Samue!. Jag får den äran till Högloft. Nidderskapet och Adeln hemställa' huru wida de i dag sörefsllne tal och discur» ser kunna genom ett Sländets beflut utur protokollet utgå, innan alla de Herrar och Män, som sig yttrat, lämnat dertill deras speciella samtycke.
fl., i landsorten å en del Apotek samt i välförsedda Parfymeri-, Ekiperingsoch Cigarraffärer å 1 krona pr st. |£ WF~ " Sändes franko mot kr. 1,10 i trim. [1720] Axel Jjitström, Fatun. 24 Södermalmstorg 24. efter 2 år 5 månaders för gynnar sina försäkringstagare, GUST. Äldre Pisnos tagas i utbyte. OBS. Ständigt lager af F l y g l a r från Bliithnei och Pianinos från G. Schwechtens berömda fabriker. landsorten 45 Vesterlånggatan 45, C a r l; Regeringsgatan från BUTIKER: Apelsinmarmelad i burkar, svensk tillverkning, af utsökt kvalitet hos Fru Avén, Regeringsgatan o. Stureplan, samt Slöjdmagasinet, Mä- stersamuelsgatan 43. [1925] 38 haudskarnes hållbarhet ansvaras. Glacé-, kul. 4 knapp., breda silkessömmar kr.1:50 D:o d:o 5 snörknäppen d:o » 2 D:o d:o 6 knapps Mousquetaires » 2; samt alla slag, såväl eleganta som enklare, Glacé- och Gants de Suédes från 2 till 20 knappar. ^ 5 S | E n Drottninggatan |f 5 S 20-årig, bild., anspråkslös flicka frågar, om hon kan få följa med ett äldre, bild. frunt. till en badort som sällsk. Jernvägsresan betalas. Svar torde ställas till » 1890, 20 år », Iduns byrå. [1872] Rekommenderar sin tillverk, ning af varaktt ga, praktiska v. billiga gardiner och persienner af papper. OBS. Ombud för Liljeholmens Persiennefabrik (Engelskt patent). Läkareråd. Viola. 1) Med bad kan ocli bör Ni fortsätta; dock böTa dessa ej vara för varma (ej öfver 36°) och duschen ej gärna kallare än 28°. 2) Vi ha svårt att af beskrifningen bilda oss något omdöme om detta. Försök emellertid ingnidningen af en salva af 1 del icktyol på 4 delar lanolin. Hcrmona.
Jag tror derför, att man i förevarande fall bör stadna vid samma belopp, som Utsk:t föreslagit för enkan efter frami. Statsrådet Fåhraeus, hvilken under en lång följd af år egnat en förtjenstfull verksamhet åt fäderneslandet; och vidblifver jag således mitt förut framställda yrkande. Hr von Koch, Nils Samuel: Efter hvad här redan blifvit anfördt för bifall till Utsk:ts förslag, skulle jag kanske ej hafva begärt ordet, såvida icke en talare lagt Richert till last, att han ej velat mottaga det högsta förtroende, K. M:t eger att gifva någon undersåte. Af samma anledning hade man kunnat tillägga, att han vägrade emottaga det högsta förtroende R. St:r hafva att erbjuda. Jag tror mig väl med säkerhet veta, att han varit erbjuden blifva Just.-Statsminister. Detta kan dock icke för alla vara så otvifvelaktigt, som att han var kallad redan år 1823 till Just.-Ombudsman. På sätt en föregående talare upplyst, vägrade han emedlertid att emottaga dessa poster, icke derför, att han ville undandraga fäderneslandet sin 152 Den 8 Maj. tjenst, utan derför att han ansåg sig mera kunna gagna sitt fädernesland genom fortsatt arbete på vårt lagverk, än genom en verksamhet, som var honom mera främmande. De platser Richert vägrade mottaga kunde blifva och blefvo temligen lätt fyllda. Men om han år 1823 eller t. o. m. 1844 upphört med arbetet å lagverket, hade förlusten varit oersättlig. Jag tror således ej, att man med skäl kan räkna honom till last, att han undandragit fäderneslandet sin tjenst. Hvar och en, som känt honom, vet väl, att han icke var den, som undandrog sitt arbete och sina råd hvarken det allmänna eller den enskilte, som anlitade honom, äfven om det var en politisk motståndare. Man har sagt, att enkans ekonomiska ställning skulle vara sådan, att hon ej behöfde ifrågavarande understöd. Jag får bekänna, att jag ej trott, att denna fråga skulle blifva behandlad som en blott penningfråga.
»Han vet visst inte af det», tillade hon förklarande, »för han spatserar längs bordet i riktiga tankar, och allt som han kommer till midten, vipps är handen i toppen på pyramiden.» Jag rådde henne att öppna dörrarna till herrns rum, der de flesta manliga gästerne då i ro politiserade, och hvarifrån Almqvist företog sina ströftåg, sträckande dem stundom intill andra sidan af salen, der hans beundrarinnor med all uppmärksamhet mottogo honom ... »Nu komma här några», mumlade Thomson, som sålunda hastigt förde mig tillbaka. – »Frun är ju så god och minns 75 kronor efter 32 sidor arket ... Kom ihåg hvilket oerhördt kostsamt förlag ... Jaså, det är bara Mellin och Arwidsson ... Och Göranson – Nå, det är då lätt att taga sig ut med dem ...» – »Tyst», sade jag, »de der herrarne ha andra efter sig», och nu kom Crusenstolpe, stor och imponerande, men alltid färdig att slå upp ett af sina metalliska skratt. När Crusenstolpe träffades borta, syntes han alltid hemmastadd, men hemma hos sig sjelf, om han blott hade en société af fyra personer, förekom han vanligen som den mest främmande. Och ehuru han aldrig under några omständigheter glömde sin siratliga artighet, låg dock öfver hela hans personlighet ett uttryck, som han äfven förlänade åt sin omgifning – nemligen en fullkomligt ceremoniel, något sval atmosfer. Just som Arwidsson orienterat sig genom att torka imman af glasögonen, och till mig stält den vanliga frågan om jag ej saknade honom i sin för detta egenskap ... han kallade mig alltid »min du» sedan han läst En nyckfull qvinna – kom Mellin med förklaring att han trodde sig ha funnit lämplig titel. Och derpå ljöd i dörren Blanches glada röst: »Det ser trefligt ut, det här! Vi skola ha oss en glad afton.» »Thomson skall bestå oss en sådan sammankomst hvarannan vecka», inföll min man, som jemte Arwidsson var tillsatt att se efter att allting tydligen och reelt kom till uppgörelse innan vi skildes.
B ), hvilken utvisar, att berörda fond äfven under revisions-året förblifvit oförändrad och uppgått till 3,343,206 R:dr 20 sk. 2 rist Biko, eller i Riksmynt 5,014,809 Ridr 45 öre, dels öfver ordinarie statsreglerings-fonden, stats-verkets inkomster, extra statsreglerings-fonden samt Riksgälds-kontorets fond (Bil. Litt. C. D. E. och F.), hvarförutan Revisorerne få meddela följande redogörelse för förhållandet med vissa speciella delar af statsregleringen, nemligen: Restantier: Tionde och hammarskatts-jern 10,158: 26. Yakans-afgifter af nyroterad jord 189: 32. Extra medel och uppbörder 14,149: 10. Salu-accis af städerna 227: 50. å 4:de hufvudtiteln, Indelta Arméens vapenöfningari 326,104: 75. Skrifmaterialier och expenser, ved ra. m. för Landtförsvars departementets Kansli-expedition 1,010: 80. 428,889: 1. å öite hufvudtiteln, Båtsmännens beklädnad 1,327: 71. Gemenskapens vid Flottans korpser natura-underhåll 11,434: 69. Skrifmaterialier och expenser, ved m. ra. för Sjöförsvarsdepartementets Kausli-expedition 390: 48. 13,152: 88. å 6:te hufvudtiteln, Jordförluster genom kanaloch väg-anläggningar 2,637: 62. å 7ide hufvudtiteln, Transportkostnad för stats-verkets bergseffekter 1,315; 31. Skrifmaterialier och expenser, ved m. m 5,865: 69. 7,764: 31. å 8:de hufvudtiteln, Särskilda förslags-anslag för Kleresiet: Till Konsis'.orii-notarierne » Pastor i Forssmark
Just. Omb.ns Entb.-Rer. J. 4 Nov. 1828. af vederbörande Laudshöfdingar göras de Rustande, så väl om en årlig afgifts erläggande för Bevärings, Remtygs, Karloch Häst-munderings-,persedlar samt hästbeslag vid Indelta Ca vallerie.Regementerne, samt för Bevärings, Remtygs och Munderings-persedlar vid de lill Infanterie förändrade Ca vallerie Regementerne, som äfven om Beklädnads* och Bevärings-Directioners inrättande till d essa medels förvaltning; för öfrigt fann Kongl. Majrt icke skäl att till Rikets Ständers underdåniga hemställan om en edsvuren Häst-Läkares tillkallande för att, vid sig yppande frågor om hästarnes tjensbarhet vid Indelta Cavalleriet, afgifva betyg, Jemna Nådigt bifall, enar det ensamt tillhör General-Mönsterherren att sådana frågor bedömma. i825 den 6 December, sedan KrigsCollegium inberättat Resultatet af de gjorde framställningarne till Rusthållaren, befallte Kongl. Maj:t att målet skulle hvila intill nästa Riksdag, för alt tlå å nyo föredragas. 45. — af den 17 December, angående utarbetande af ett förslag till förändring i utgörande af Rustningsbesväret under krigstid. Bil. t. R ■ St. Just. Omhmi Emb.-Ber. d. \ Nov. 1828. 35 1824 ilen 3 Febr. föredr., och remitterades till Krigs-Coliegium, 1826 den 2 Maji å nyo föredr., och skulle Nådigt svar i ämnet Rikets Ständer vid nästinstundande Riksdag meddelas. 46. — af den 17 December, i anledning af väckt fråga om förräntande af Salpeter-fonden. 1824 den iG Mars föredr., och biföll Kongl. Maj:t, att så stor del af Salpeterfondens behållning, som under de första åren icke för de löpande utgifternas bestridande erfordrats, finge emot sex procents
Rid lerskapet och Acieln framställt, i afseende på sammansättningen a£ Stadernas TaxeringsComméteer, förekomma de omständigheter, att i Städerne, i synnerhet af ett mera vidsträckt omfång , ett större antal bor* geliga Ledamöter synes vara oumgängeligt, för att inhämta upplysning om deras tillstånd och vilkor, hvilka utgöra de fläste innevåuare, och att, om än någon oriktighet genom deras öfvervigt vid omröstning skulle vid Taxeringen förelöpa, dtm lätteligen kan afhjelpas vid ProfningsCommitteen, deri Ämbetsmän och Ståndspersoner deltaga till hälften, och hafva en Ämbetsman till Ordförande; Hvarföre, o*.h enär ingen olägenhet af den hittills vedertagne beräkning af Ledamöters antal vetterligen ägt rum, det torde vara lämpligast att äfven hädanefter låta dervid förblifva. Jemväl har en värd Ledamot af samma Höglofl. Stand i blandade framställningar gjort särskildta anmärkningar, att en förteckning öfver Fastigheter och derå vid Taxeringsoch PröfningsCommittéer åsatte värden borde till hvaije Socken försändas, att en förnyad föreskrift eller Formulaire för Debetsedlarne under särskildte Rubriker måtte utfärdas, så att ,hvar och en u ar» besvär kan pröfva i hvad moa missräkning i Debiteringen ägt rum, att skyldigheten till inställelse vid UppbördsSiamman, då man icke kan betala, är löjlig, skadlig och ofta föranledande till hinder för Jo dbrukaren i dess arbete, att förbindelsen att infinna sig vid BevillningsUtsk.
Med åberopande af dertill erhållet uppdrag, liar riksdags-fullmäktigen 0- laus Eriksson från Götheborgs och Bohus län, genom derom hos Bondeståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, anhållit, att ett räntefritt lån å 3,000 r:dr måtte af Rikets Ständer beviljas Skredsviks församling och till utgående från Riksgälds-kontoret anvisas, emot förbindelse för församlingen att, efter 5 års förlopp, återbetala samma lån, medelst erläggandet till detta verk af 500 r:dr årligen under en tid af 6 år. Enligt de handlingar motionären -till Utskottet aflemnat, skulle den sålunda begärda låne-summan erfordras för den kyrkobyggnad, som nämnde församling under innevarande år måste företaga. Med hänsigt till denna kyrkobyggnad, för hvilken kostnaden, enligt det deröfver uppgjorda förslag, komme att uppgå till 12,315 r:dr IG sk. banko, hade Skredsviks sockens hemmansegare, sedan slutet af 1830-talet, åtagit sig en särskild årlig afgift; men oaktadt sagde afgift, hvilken först bestämdes till 4 r:dr utaf hvart och ett af de inom socknen befintliga 44 J mantal, sedermera ökats till 8 r:dr och numera utginge med 16 r:dr, allt riksgäld för hvarje helt hemman, skulle kyrkobyggnads-kassans tillgång för närvarande endast utgöra 4,933 r:dr 24 sk» 7 r:st, sagde mynt.
Den 28 Januari. 243 Föredrogs ånyo Allra. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 21 och 24 dennes på bordet Iagde Betänk. N:o 43, i ani. af väckt motion (N:o 424), ang:de meddelande af föreskrifter i afseende på sättet för postdiligensers förskaffande. Hr von Möller, Peter: Det åsyftade ändamålet med inrättande af postdiligenser var att göra ett försök med skjutsnings-besvärets ordnande. Jag anser dock detta ändamål icke vunnet. General-Poststyrelsens åtgärder i berörde hänseende hafva varit, att den velat medgifva och sökt uppmuntra alt diligensbefordringen ställdes på entreprenand. På några ställen har detta lyckats, men icke inom den provins, der jag bor. Orsaken hvarföre entreprenad icke kunnat der åstadkommas har varit den, att man icke ansett det vara en entreprenad, då på förhand ett visst maximi-tillskott af General-Poststyrelsen dervid blifvit bestämdt. Hvad som för öfrigt föranledt motionärens framställning har varit att General-Poststyrelsen äfven fastställt hastigheten till likhet med den för snällposterna bestämda. Klagomål hafva häröfver inkommit från södra Sverige, hvilka haft till påföljd K. M:s Nåd. Bref den 31 Januari 1862, hvarigenom Poststyrelsen förständigats att, då för diligens-befordringen anlitades gästgifveri-, hålleller reserv-skjuts, skulle, i afseende på utgörandet af densamma, tillämpas de för befordran af resande i allmänhet gällande författningar, samt postverket följaktligen icke ega att för postdiligenserna påkalla hastigare befordran än en mil på 1^ timma, men deremot de skjutsande också icke uppbära annan ersättning än vanlig skjutslega. Detta har styrelsen icke iakttagit, och jag har derpå bevis i min hand. I den tidtabell, som i afseende på postbefordring från Göteborg till Helsingborg blifvit utfärdad, är nemligen förhållandet sålunda, att då man der frånräknar den tid, som åtgår på postkontoren, blir hastigheten för hvarje mil 1 t. 20 min., i stället för 1 t. 30 min., deruti inbegripen föroch afspänningstiden.
Pannan får ega hvad form som helst. Halten med fastsittande ångrör, hvaraf sex tum närmast hatten ingå i uppmätningen, i sammanhang med densamma, får icke, utan med vilkor, som i 16 § 2 mom. säges, innehålla mer än två tredjedelar af pannans rymd. Afkylnings-redskap får bestå af pipor, aslang eller kylare, hvilka mä vara af hvilken vanlig form som helst.a Med mäskvärmare förstås en sådan inrättning vid hränvins-brännings-redskap, i hvilken mäsken, genom den från pannan utgående ångan, förberedande uppvärmes, så att, då den derefter slås eller tappas i hränvins-pannan, uppkokningen och således averkningen sker fortare än eljest. Mäskvärmare vare tillåten af hvad form eller ämne som helst, men får ej innehålla mer än en femtedel utöfver pannans rymd, ej heller så inrättas, alt den åstadkommer någon rektifikation, med mindre sådan inrättning uppgifves såsom rektifikations—apparat. Med rcktifikalions—apparat förslås den del af hränvins-brännings-redskap, hvarigenom en större eller mindre del af produktens vattenhalt afskiljes under sjelfva bränvinsbränningen, så att afrinningen utkommer starkare eller mera sprilhallig, än då en sådan inrättning icke begagnas. Rektifikations-apparat må bestå i klarkula, tallriksapparat, eller hvilken annan inrättning som helst, utgöra serskild redskap, eller inneslutas i någon del af bränvins-brännings-redskapen. § 12 Genom begagnande af förenämnde 3:ne redskaps-delar, enskildt eller sammansatte, uppkomma följand 4 klasser: Första Klassen: Enkel redskap. Redskap i denna klass får ej innehålla, ej heller till den fogas, någon mrätt ning, som afser eller kan tjena , hvarken såsom mäskvärmare lill mäskens förberedande uppvärmning, eller såsom rektifikations-apparat, till klarning eller så kallad rektifikation, utan måste afrinningen, för att blifva bränvin, omkokas i samma panna. 7 Andra Klassen: Består af enkel redskap med mäskvärmare. Tredje Klassen: Består af enkel redskap med rektifikations-apparat.
Framför barnen placeras runda träskifvor m e d lerklumpar på. Efter ett litet inledande resonemang om sparfvarne ute på gatan jämte hänvisning till en plansch, där en dylik liten fågel sitter uppflugen på en hästspilta, ställer lärarinnan midt på bordet en sparf, modellerad i lera. Nu gäller det att efterbilda modellen eller, med andra ord, taga sitt första lilla tuppfjät på konstens bana. Under afsjungandet af sången » Baka, baka bulla » trilla barnen sin lerklump, tills den blifvit aflångt trind, hvarefter de forma hufvudet, näbben och stjärten samt fastgöra trästicksbenen. » Ä r hufvudet bra? » — » Ä r min näbb riktig? » — » Ä r stjärten lagom klufven? » — - » Snälla tant, hjälp mig med ena benet! » ljuder det från alla håll och kanter. Och tant ömsom gillar och ogillar samt ger här och där en liten obetydlig handräckning, men oftast blott en fingervisning, ty själf gjorda skola barnens arbeten vara — det är öfver - enskommet. Snart står en hel svärm sparfvar på bordet. Somliga kroppar minna visserligen mera o m hvalrossar än o m fåglar, somliga näbbar kröka sig å la roffågelsnäbb, och somliga ben peka uppåt i stället för nedåt; men man har i alla fall gjort sitt bästa, och det är vackert så. Sedan får man löfte om att en annan gång få rita, färglägga och på kartong brodera sparfvar, höra en saga och lära en visa om sparfven samt ställa till sparfkalas ute på Karlavägen. På så sätt utväljer man i Kindergarten för hvarje månad ett för denna och årstiden karaktäristiskt föremål, kring hvilket undervisningen hufvudsakligen rör sig, som betraktas i sammanhang med en mängd andra föremål och som framställes i bild, i berättelse, i visa och i lek. » Månadsföremålet » för december är naturligtvis granen med hela sin svit af tindrande julfröjder.