Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af enskilda göromål hindrad, att vidare fortfara i min befattning, såsom ledamot i Const.Utsk., nödgas jag densamma mig afsäga; anhållandes derjemte, att vid min Riksdagsmanna-rätt varda bibehållen. Efter härtill af R. o. Ad. lemnadt bifall, anmodade Hr Gr. o. Landtm. Hrr Elektorer, att utse en ledamot i Const.Utsk. efter Frih. Cederström, och en ledamot i Allm. Besv.Utsk., samt en ledamot i Riddarh Utsk. efter Gr. Mörner. Fortsattes pröfningen af Bevilln:sUtsk:s förslag till Bevil|n:sStadga. Då härvid först förekom §:n 37, anförde Hr Printzensköld, Carl: Redan vid flere föreg:de Riksdagar hafva motioner blifvit väckta om uteslutande af den nu föredragna 37:de, äfvensom den derpå följande 38:de §, eller bela den s. k. 3-dje Art. Denna art. har tillkommit under den tid, då man fästade sin upmärksamhet vid det bruk, som då egde rum, och hvilket man benämnde missbruk, nemi. att tillägga åtskilliga tjenstemän af lägre grad namn, heder och värdighet af andra erabetsmän, hvilka stodo högre än de förra. För att söka förhindra detta s. k. missbruk, belade man de fullmakter eller öppna bref, sorn i detta afseende utfärdades, med beskattning. Meningen härmed kunde vara ganska god, men jag tror, alt ändamålet helt och hållet förfelades, och jag anser derjemte, för min del, att det medel man begagnade, var orättvist. Afven vid denna Riksdag har motion blifvit väckt om borttagande af ifrågavar:de artikel, och motionären har, såsom mig 28 * 436 Den 30 Maj. synes, ganska nöjaktigt motiverat sin framställning. Jag tror fördenskull, att R. o. Ad. utöfvar en handling af rättvisa, om R. o. Ad. nu för sin del beslutar artikelns borttagande.
Papper: »kardus-, förhydnings-, gräll och makulatur, tobaksoch annat omslags-» 1 sk. införseltull »tryck-, limmadt och olimmadt, conceptoch tapet samt kartier eller kort» 1 sk. 6 r. » »imperial-, regal-, median-, olifant-, skrifoch alla andra slag hvitt, ej specificeradl» 3 sk. » »post-, alla slag» 4 sk. » »färgadt, prässadt, tryckt, figureradt, försilfradt och förgyldt 4 sk. » »press-» —, 2 r. införseltull per skålpund. Såsom Kongl. Majit föreslagit, anser utskottet att å »papperstapeter och bårder», med 40 sk tullvärde, nu gällande in^ förseltull 16 sk. bör nedsättas till 10 sk. skålpundet. Bevillnings Utskottets Utlåtande, N:o 13 47 Likaledes instämmer utskottet i Kongl. Majits förslag, att införseltullen å »paraplyer och parasoller af siden» nedsätles till I R:dr 24 sk. stycket. Men dä paraplyer och parasoller, andra slag, hvarå Kongl. Maj:l föreslagit nedsättning i införselafgiften från 4 R:dr till 36 sk., icke ega högre värde än 2 Ridr stycket, tillstyrker utskottet, att införseltullen derå må nedsättas till 25 procent af nämnde värde, eller 24 sk. stycket. Den för paraplyställningar eller delar af paraplyer af Kongl. Majit föreslagna hänvisning i noten till slöjdevaror, ej specificerade, anser utskottet höra antagas med utsträckning äfven till parasoll-ställningar eller delar deraf. I enlighet med Kongl. Majlis förslag, tillstyrker utskottet, att »skrifpennor äfven af stål eller annan metall» må åsättas samma införseltull, som andra slag skrifpennor, och att rubriken må erhålla följande lydelse, Pennor, skrif-, alla slag. Vid den för perlegryn i noten letnnade hänvisning till gryn, anser utskottet, i öfverensstämmelse med Kongl. Majlis förslag, orden: »af spannmål» höra tilläggas.
De skal, som för förslaget blifvit anförde, äro hufvudsakligen följande: att det ej sällan skall inträffa, att fastighets - innehafvare äro urstindsatte att med handlingar styrka deras eganderätt , att det vöre obilligt, att en egare af fastighet, som, i brist af förre egarens åtkomst-handlin. gar, ej kunde erhålla lagfart, skulle, intill dess 20-årig häfd hans fång åkommit, vara betagen förmonerne af egande-rätten , såsom att kunna fastigheten inteckna m. m, samt att, då Lagen godkänner tvänne vittnens intyg i fråga om en persons lif, samma intyg äfven borde lemnäs vitsord i fråga om hans egendom. Jag går att granska dessa skäl. Tvärtemot hvad Utskottet yttrat är jag öfvertygad, att det högst sällan skall inträffa, att en säljare eller fastighets-öfverlåtare är urståndsatt att meri handlingar styrka sin egande-rätt , sa vida han lagligen åtkommit denna rätt. Lagen uppräknar uti 1 Cap. 1 §. Jorda Balken de fern laga fången af fastighet, nemligen; Arf, Skifte, Köp , Gafva och Pant. Vidare stadgas i 2 $. af nyssberörde Capitel, att Köp , Skifte och Gafva skola skriftligen ske med tvänne vittnen och lagföljas å den ort, der hvartdera är beläget, I afseende på arf bjuder 9 Cap. 1 §. Ärfdahalken, att, när döds - Ji.L lill L/agUt skattas Betänkande N.094. 25 fall ti n.ar, skall alltsammans i boet, sa fast som löst, upptecknas i arfvingarnes närvaro, och 4 §. samma Capitel, att Bouppteckningen skall till Domaren inom viss tid ingifvas, hvarjemte serskildt är förordnadt om Bouppteckningarnes förvarande i Domstolarnes Archiv , äfvensom 12 Cap. 2 §. nämnde Balk stadgar, att 3rfskifien skola ske på lika sätt, som om egendomens uppteckning sagdt ar. Beträffande
Den, som år 1852 eller 1855 till bränvins tillverkning begagnat enkel redskap, af större pannerymd, än enligt 8 § är tillåten, vare berättigad, att med enkel redskap af högst 27 kannors pannerymd, utan, eller högst 20 kannors, med mäskvärmare, år 1855 i Mindre bränneri tillverka bränvin; dock må ej den, hvars redskap under ettdera af de förstnämnda åren icke uppgått till 27 kannors rymd, utan, eller 20 kannors, med mäskvärmare, med större eller annorlunda beskaffad redskap, än han då begagnat, år 1855 tillverkningen utöfva. § ioo. För bränvins tillverkning i Mindre bränneri utgår under året 1855 afgiflen efter redskapens afverkningsförmåga, sålunda beräknad, att det under ett dygn tillverkade bränvin anses uppgå till tre fjcrdedelar af pannerymden, då redskap utan mäskvärmare, och till lika belopp med pannerymden, då redskap med mäskvärmare begagnas, på sätt efterföljande tarif utvisar: Tarif å af giften, beräknad för dygn. Pannerymd, som återRedskap utan mäskvärmare. Redskap med mäskvärmare. står, sedan 2 kannors kokrum afdragits. Banko. R:gs. Banko. R:gs. Kannor. R:dr. sk. r. R:dr. sk. r. R:dr. sk. r. J\f 1 lill Särsk. Ulsk. Bet. JW 8. beräknas ej, då det icke uppgår till half kanna. 4 20 Formulär till Mätningsoch stämplingsbevis å bränvinslillverknings-redskapen JVs I Ämnet, hvaraf redskapen är förfärdigad. 1 Mynningens diameter. Bottnens diameter, j | bottnen till mynningen. Il Höjd från midteln af Luckor och öppningar på hatten. Tillverkarens namn och hemvist. Reparerad. Tillverkad. & © cn ST: Sia a c 3 o* c 3 o1 s 3 år år , Enkel i {med (asti >pannan med löst)bröst
Friherre Silfverskjöld ^ Carl: Friherre Anekarswärd j^rkar, att Artilleriet ej skall Ökas i större förhållande, än upplösningen af Konungens Regemente medgifver; detta är dock alldeles otillräckligt. Herr Friherren har ej utvecklat möjligheten, att organisera Artilleriet, och jag är således i denna del ej i stånd att vederlägga honom. Jag fruktar likväl, alt en organisation under sådana förhållanden snarare skulle blifva en desorganisation. Friherre Anekarswärd: Jag har ej ännu lyckats att göra mig begriplig, och deraf Den 7 October e. in. a53 liar säkerligen missförstånd uppkommit hos mine motståndare. Jag har, så mycket möjligt varit, sökt undvika alt ingå i någon pröfning af detaljerna, hvilka ej ligga inom Ständernas omdömesförmåga. Friherre af Nordins senaste anförande måste jag möta med det svar, att min mening ej varit att inskränka Personalens löner. Jag har ej nämnt någon afkortning af de 27,000 R:dr B:co som erfordras. Jag har blott velat genom en totalsummas anslående slippa att ingå i Specialiteter. Mitt förslag innehåller endast en nedprutning af några 100 tunnor spannemål, som skulle verka på anslaget till liästarne. Att afpruta på Konungens Proposition, är dessutom ej något ovanligt. Här är endast fråga om sättet, antingen vi skola ingå i detalj-undersökningar, eller tvista om totalsumman. I stället för att på ena hållet öka med 27,000 R:dr B:co, och lemna 2800 tunnor spannemål för Artilleriets hästar på ett annat håll, önskade jag, att man helt och hållet öfverlemnade behållningen af Konungens Regemente till Kongl. Maj:t, hvarefter man må organisera bäst man vill, och använda anslaget antingen till löner, eller till hästar. Vi tvista således, om någon minskning kan ske; ty någon oreda af att öfverlemna behållningen från Konungens Regemente till ArtilleriStaten kan ej uppkomma. Friherre af Nordin:
Riksdags-Ordningen, benämningen: ”Justitice-Canceller” skall bibehållas, röste Ja, ”Den det ej vill, röste Nej. "Vinner Nej, kommer samma benämning att utbytas emot Chefen för Åklagar e-Magten Stockholm den 2 Jan. 1835. N:o 72, Ankom till Exp.-UtsL (fen 9 Ja»’... Memorial, med f öreslagna tillägg vid i3 och ij §§. Riksdagsordningen, i afseende pä Universitetens representation. Det i nästlidne Riksdags Constitutions-Utskotls Memorial N:o 5a, under den t® November 1182q, framställda, men under påstående Riksdags, Constitutions-Ut skottets Memorial N;o 72. 3 genom ett Stånds Nej undertryckta förslag til redactions-ändringar i 13:de och i^rde §§. Riksdags-Ordningen, med afseende å Universitetens representation, har nu varande Constitutions-Utskott trott förtjena att, till ny grundlagsenlig behandling, återupplifvas. Detta förslag åsyftade väsendtligen bestämmandet af Universitetsrepresentanternes valsätt, personal och aflöning. Utskottet antog härvid de grundsatser, att valrättigheten icke borde inskränkas inom den fåtaliga classen af valbara, men icke heller utsträckas till samtlige Äcademiska Lärarne, — att representations-rätten skulle förbindas med skyldigheten att utöfva den genom minst en Fullmägtig från hvartdera Universitetet, och ändtligen att denne måtte, med serskildt undantag från hvad om valda Riksdagsmäns aflöning är i allmänhet stadgadt, njuta reseoch underhålls-kostnads-ersättning af Universitetens Cassör, ej af sina, ofta mindre bemedlade, under ädla och trägna mödor sträfvande Commitenter. Biträdande, till alla delar, ofvanberörde yttrade åsigter, får Constitut. ions-Utskoltet, för den i Grundlagen anvisade åtgärd, vördsamligen öfverlemna nedanstående förslag till ändring och tillägg i Riksdags-Ordningen. ,3 §.
H. Ex. Hr Gr. o. Land tm. hemställde, om R. o. Ad. behagade afslå andra punkten af Ctsk:s mern. samt besluta, att register öfver RiksStms prolocoll för innevarande riksdag höra liksom förut på det allmännas bekostnad upprättas. Ropades ja, hvarefter Hr von Hartmansdorff yttrade: Jag sträckte icke min begäran längre än till R. o. Ad:s protocoll, emedan Utsk. har åtskilt hvarje Stånd för sig. I Hr Gr. o. Landlm:s propos. ingick, såsom jag tyckte, alla Ståndens protocoll; i sådant fall begär jag rättelse deruti. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att det verkligen förhöll sig, såsom Hr von Hartmansdorff yttrat, att den af H. Ex. gjorda propos. afselt samtlige RiksStms prolocoll; men alt dä denna propos. blifvit besvarad med ja, någon ny propos. i ämnet ej kunde meddelas. Frih. Cederström, Jacob: I händelse propos. hade blif vit ställd enskildt på R. o. Ad:s prolocoll, så skulle jag funnit mig nödsakad att afslå densamma, emedan jag icke anser, att ett Ständ kan enskildt disponera öfver statens medel till register öfver sina prolocoll; men deremot har Ståndet fullkomlig rätt att besluta registers upprättande öfver samtlige RiksStms protocoll, och sådan var också Hr Gr. o. Landtm:s propos., hvilken blifvit af Ståndet bifallen. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då ifrågavar. propos. blifvit med ja besvarad och votering icke var begärd, R. o. Ad. torde finna, alt dervid borde bero. Ropades ja. Föredrogos och biföllos StalsUlskis d. 12 dennes f. m. på bordet lagde mern.: N:o 264, i anledn. af erhållen ålerremiss å utlåt.
Hennes broder Ture PeIieniies tid m t o g slal~tiia~niiet (lerssoii; spelade en viss roll iiiidei: Erik SIV: s regering och tick puöt ' va deiiiie ii yckfulle konungs biide nkcl och oiikcl. Anl i e i i född ~iiiliriiig J 010 iiigick Blargareta Pedersclotter l 5.3 S &amp; kteii skal) iii ed A .. ~er! Xlt; son (Baj@), riksr Ad och liöfvitsintim i Jönkijping, (hr lian dog 15.54. Han egde bland andra gHrdai1 Dj iirsholin och Ekeiias. Enligt ett af lioiioin skrifvet or11 i w M a ~: ~ r e t Grips a bol&lt; \) i afskrift bevaradt bref, var Iiam. en r&amp;ttskpffeiis och reclbai nian, som varmt intresseracle sig för siim son ers iipl~foatrain. l " ii Margweta oc ' li lieil. Axel. Ilade tillsanimans Atta bann. dii,i.i.blaml sex söii.er. Dessa komino tidigt fi: h lieininet, s&amp;som setleiz tleii ticleii val:. ' iiimtt till h? : ilhn 1 det ii&amp;iniida, bi: efht star visserligen o. # af söiieriia det iii. skrifilet, nieii enligt all saiinol.ikliet var det dtillclt till sonen % ' &gt;eder, vid brefvets författande p&amp; sin I.iö; jd tolf gr. Han hade skickats lit till Daiiinark ocli. 17ar clar äaliiiu kvar 1.354. Han blef.
N:o Ank. till Exp.-Utsk. d. 14 01<t. 1854, kl. 1 e. m. Utlåtande, t anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående pension å Allmänna Indragnings-staten för t. f. Chefen vid Sfcogs-instilutet, Hof-jägmästarén m. m. Isr. Ad. af Ström. (U. A.) 1 anledning deraf, att t. f. Chefen och Direktören vid Kongl. Skogs-institutet, Herr Hof-jägmästaren och Kommendören af Kongl. Wasa-Orden Israel Adolf af Ström, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att vid nu mera uppnådd Slals-Utskoltels Ullålandc, N:o tSH. 7 76 års lefnadsålder och efter 60 års oafbruten tjenstgöring undfå Nådigt afsked från nämnde befattning, samt derjemte till Kongl. Maj:ts Nådiga behjertande hemställt, huruvida lian kunde anses hafva gjort sig förtjent att härvid varda med pension för sina återstående lefnadsdagar hugnad, har Kongl. Maj:t uti en den 13 nästlidne September till Rikets Ständer allåten Nådig Proposition (N:o 102), med åberopande af de mångfaldiga förtjcnster och det synnerligen utmärkta nit, hvarmed af Ström under sin långvariga tjenstcmannabana så väl genom sina embetsåtgärder, som sina skrifter rörande skogshushållningen, verkat till fäderneslandets gagn och bästa, behagat föreslå, att Rikets Ständer måtte förklara Hof-jägmästaren af Ström berättigad att, under de för civile embetsoch tjenstemän i allmänhet stadgade vilkor, varda, vid afskeds erhållande från omförmälda befattning, uppförd å Rikets Allmänna Indragnings-stat till en pension af 800 R:dr B:ko årligen, motsvarande det arfvode, han för samma befattning från Skogs-planteringskassan nu åtnjuter.
Ridderskapet och Adeln, till hvars dyrbara och upplysta ompröfvande j*g nu i ödmjukhet öfverlemnar bedömtnandet af mina yttranden, och hvilket Stånd tillika med öfriga MedStänder jag så mycket mindre väntar lära göra någon motion om den oinskränkta Nederlagsfrihetens indragande, som, utom de skäl jag i korthet frambragt’ för dess bibehållande, densamma är tryggad af 3:ne särskildta Kongl. Förordningar, och i synnerhet stadfästad genom den AllianceTractat, som den 3 Mars är 1813 afslöts emellan Sverige och Den 29 Mare. England, och uti hvilken Hans Majestät Konungen förbinder sig att uti 20 år tillåta Engelska undersåtare oinskränkt Nederlagsrättig. het af alla slags varor uti Götheborg, Carlshamn och Stralsund. Begärdes på bordet. Herr Lagerheim9 Lars Magnus, uppläste följande: Säkert skulle jag ej haft dristighet att i detta rum offentligt yttra mina tankar, om ej vigten af ämnet mägtigt påkallade glömska af egen svaghet och iklädande af den styrka och kraft, som sanningen inför upplysta män alltid skall gifva åt sin tolkare. För mer än ett sekel sedan stadgades af Konung Ca rl den Xlte, i rättvisligen afmätt förhållande till hvar och ens tjenstbefattning, de lönvilkor, sorn då voro tillräckliga för hvar och en Tjenstemans behof och ställning i Samhället. Denna nyttiga och en stor Konung värdiga inrättning har, genom förändrade tider och förändradt myntvärde, ej blott förfelat sitt ändamål, utan äfven i vissa fall urartat till en verklig orätrv:sa. På intet ställe är denna ojemnhet märkbarare, än i Arméen, der Tjenstemän vid de Indelte Regementerna med en lindrigare tjenstgöring, sorn ej blott lemnar tillfälle, utan fördrar som sysselsättning att genom eget landtbruk och andra lofiiga me - 254 Ben 59 Mars. del än mer förbättra sina vilkor, äfven före» na vida större lön af Staten, än deras vanlottade kamrater af lika grad vid de värfvade*
S?aj:t imber fattima bag förorbnat, att be båba boutfagor inom ©atmar tätt, forn förut utgjorts, bett etta af ?lspelanbs, SunatänS oct) ©efroebeS tjäraber od) bett anbra af .fjattb* börbS, ©tranba od) Sorra Störe Ijäraber, fiola förbelaS i tre juris* biftioner fåtunba, att bett etta fontnter att utgöras af ©efroebcS od) tDiinalänS, beit anbra af Sföpetanbö ocp eSpanbbörbS ocpbctt trcbje af ©tranba od) Skorra Störe tjäraber; i fammanljatig fjroartneb, titt be* rebattbe af någortuuba liffjet i be färffilba bomfjafroaubertteS infomfter, btifroit föreffrifroet, att bet åt bomljafroaiiben i 2(SpelanbS, ©efroebeS od) £tinalänS IjäraberS bontfaga förut attftagna inom för |ltt amil be tja* rab belägna bofiäfle lj maiitat Öjlerarp flätt för fraintiben titt falla bomfjafroattben i 5lSpelattbS od) .fjanbbörbS tjäraber, men att beremot boinfjafroauöett i ©efroebeS od) SunalättS tjäraber eger att uppbära ben åt botttarett i befa od) StSpelanbS tjäraber (jittiltS attftagna årtiga tott. Snottt SCephnanlaitbS tätt, ber rebatt roib år 1851 ffebb reglering af länets öfira bontfaga blifroit förorbttabt, att g)tter
Finnes inom RiksSt:n ett så stort antal personer, som vilja slå omkull våra näringar, eller är icke måhända verkliga orsaken snarare den, att tullsystemet emellan Riksdagarne har blifvit lemnadt alldeles handlöst till näst sammankommande Ständer? Det vore orätt att för detta förhållande anklaga Regeringen och General-Tull-Styrelsen allena, emedan det är min öfvertygelse att näringsidkarne sjelfve försummat den utväg de haft öppen, att genom petitioner andraga sina önskningar, enär de icke sökt förbereda saken bättre, än nu blifvit gjordt, genom att hos Regeringen framställa sina önskningar i afseende på den ena eller andra serskildta artikeln, eller ock att få ett nytt system infördt i st. f. ett annat. Verkliga förhållandet är, att om vi se tillbaka under en tid af 30 år, så skola vi icke finna någon enda fullständig undersökning om hvad som vore tjenligt att lägga till grund för ett beslut i tull-lagstiftningen vid våra Riksdagar, som likväl äro sammansatte af så heterogena elementer. Vid 1839 års Riksdag tillsattes visserligen en kommission, som bestod af ganska utmärkte män, hvilka dock icke så noga kunde känna till alla näringar ehuru de ibland sig räknade en och annan kramhandlare ifrån Stockholm, en och annan fabriksidkare från Norrköping o. s. v.; men om jag jemför de undersökningar, som då egde rum, med dem, som för att bestämma tullen å 2 å 3 artiklar i England och Frankrike företagits, så finnér jag huru ofullständiga uplysningar äfven vid denna, hittills fullständigaste undersökning, blifvit R. St:r lemnade. Med afseende på de beslut R. St:r i detta afseende fattat, finner jag att de varit så stahla, att jag tror näringsidkarne kunna med fullt förtroende för framtiden lita på alt icke R. St:r blifva så serdeles subversiva i detta hänseende. Jag anhåller att blott för ett ögonblick få uppehålla det Högh Ståndet med att framställa min mening derom, att i händelse nu föreslagna grundlagsförändring infördes, sådant skulle möta många svårigheter genom den retning i allmänna tänkesättet, Som derigenom skulle åstadkommas.
Låne - rättighet uti Manufactur - Disconten för SkeppsVarfsÄgare uppå oförsålde Skepp. 4'o Af Herr Kjellanders Memorial, angående förlängning af Redovisnings tiden för nästinstundande Kronouppbörd. 5:0 Af Herr Kjellanders Memorial , angående ändring uti nu gällande Föreskrifter om Mag:straternes skyldighet att förvara en nyckel till LandtRänteriernes CassaKistor. 6:0 Af Herr Cederborgs hemställan, omtryckning, på Statens bekostnad, af de ifrån åtskilliga Embetsverk infordrade Betänkanden rörande Luxeoch ÖfverflödsLagar, äfvensom de Förslag, hvdka till Kongl. Majit i underdånighet inkommit angående en ny Handels - Den 5 Januarii. ordning och Förordningar om Handtverkerier ne, Gerningsmäns antagande nl. tillika med de i Ståndet, i anledning af denna Motion, gjorda Anmärkningar. Till Banco Utskottet; Af Herr Linströms Memorial, innehållande förslag att Riksens Ständers Banque hädanefter endast måtte komma att utgifva större Sedlar yå vissa Valeurer, Till Lagutskottet: Af Herr Ullbergs Memorial om ändring uti Författningarnes stadganden, rörande belöningar för upptäckt af efterapare, förfalskare och ut* prånglare af Bancooch RiksgäldsSedlar, Af Herr Fredins Memorial, angående ändring Uti Lagens stadgande om domfört antal Leda* möter uti Rådstugaoch KämnärsRätter. Af den 2 Januarii: Om bifall till StatgUtskottetS Memorial angående tryckningen af Landshöfdingarnes Embets-berättelser om Årsvexten. A} den 2 Januarii: Om åter-remiss af BancoUt* skottets Memorial, rörande Herrar BancoFuJlmägtiges åtgärder i anledning af Malmö Dis. contVerks yppade obestånd och de öfrige Di* sconternas iråkade overksamhet, Af den 2 Januarii: Om åter-remiss till Allmänna Besvärs - och OcconomieUtskottet af dess Be* 134 Den 5 ymmar ii. tänkande rörande BränvinsBränningen och dermed gemenskap ägande Ämnen.
Jag skulle likväl tro, att det icke är deri juridiska sidan, som här bör upptagas, emedan det icke varit fråga om, hvad jag icke heller tror att sterbhusdelägarne salt i fråga, nemi. att de icke skulle vara skyldige att betala dessa medel, utan är det blott i afseende pä de ömmande omständigheterna, som bemälde sterbhusdelägare hafva tagit sin tillilykt till R. St., och är det äfven af denna orsak, som jag tagit mig friheten att yrka återreroiss. Hr von Hartmansdorff har åter yttrat, att ehuru flerfalldiga exempel bevisa, all afskrifningar i dylika mål flera gånger förut ägt rum, så torde man icke ytterligare träda på samma bana, ulan någon gång göra slut derpå. Jag gillar fullkomligt denna åsigt, men jag tycker likväl alt det är något lrårdt för en fattig familj att vara det första exemplet. Jag anhåller att R. o. Ad. ville bifalla återremiss af detta betänkande. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Till hvad Hr von Hartmansdorff anfört har jag för min del intet att tillägga , utom att jag lill alla delar instämmer i de åsigter, bemälde talare i detta fall yttrat. Hvad angår de ifrågavar. prrejudicaterna, som man här åberopat, så är det visserligen möjligt, men jag påminner mig likväl icke, att R. St. hafva beviljat eftergift i fråga om att fullgöra en borgensförbindelse, när tillgångar funnits hos den, som iklädt sig densamma, och jag tror således, att de piaejudicater man velat åberopa i sjelfva verket tillhört en annan cathegori. Att eftergifva sådana fordringar tror jag skulle vara alt göra oss förtjenla af förebråelsen för en alltför stor oförsigtighet, jag vågar säga, måhända obetänksamhet i afseende på sådana ärendens behandling. Jag tillstyrker således bifall till Utsk:s betänkande. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius!