Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tillträde till bränneri må derföre ej förvägras deni, eller den ledamot, de bland sig utse att öfver bränneriet tillsyn hafva. § 62. De i § 60 morn. 1 omförmälde allmänna åklagare och tillsyningsman ega anställa undersökning af förbrytelser mot denna författning, äfvensom alt verkställa beslag. § 63. Den, som förrättar undersökning, bör, för att tillgodonjuta det skydd, honom dervid lagligen tillkommer, vid förrättningen på sig synbart bära påbjudet tjensteteeken, elier, innan förrättningen företages, fullmagt eller förordnande uppvisa. I orten boende eller känd Kronoeller Stadsbetjent vare likväl frikallad från skyldigheten att sin behörighet sålunda styrka. § 64. Undersökning må alla tider på dygnet anställas i bränneri, kök, bryggoch bagarstuga, så ock i annat rum eller byggnad, som kan begagnas för bränvinslillverkning eller distillering. Då vid undersökning någon förbrytelse ej upptäckes, vare för undersökningens anställande Förrättningsmannen icke underkastad ansvar, såvida ej undersökningen blifvit företagen emellan klockan 9 om aftonen och klockan 5 om morgonen. I sådant fall gånge som i § 54 sagdt är. § 65. Har vid undersökning någon felaktighet ej funnits, vare Undersöluiingsförrättare pligtig alt genast tillställa tillverkaren etl af tillstädesvarande vittnen bestyrkt intyg om tidens längd, under hvilken tillverkaren varit af undersökningen hindrad att bränvin tillverka. Detta betyg berättigar tillverkaren alt bos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ålerlyfta 11 gång den afgift, som mot samma tid svarar. § 66. Expedilions-Utskottets Förslag till underd. Beslag skall göras i två vittnens närvaro. Innehafvare af hvad i beslag tages, eller, i hans frånvaro, hans ombud på stället eller någon af hans husfolk, skall om beslaget förut tillsägas. § 67. Då beslag sker hos den, som är berättigad att tillverka bränvin och sig dertill behörigen anmält, må hvarken panna utbrytas, ej heller någon del af tillverkningsredskap honom fråntagas, eller han från tillverkningens fortsättande hindras, innan förste domstol i målet dömt redskapen förbruten.
Att så kan ske vet jag allt för väl, men det är just det som jag vill undvika; ty väckes en sådan motion, eger Utsk:t rätt att förkasta densamma, men i detta fall beror det på R. o. Ad. att antaga eiler förkasta densamma. Hr Munck af Rosenschjöld har sagt att det aldrig inträffat att Konungen begagnat sin rätt att uplösa den lagtima och sammankalla en urtima riksdag, samt att Svenska representationen är så sammansatt att det är af ingen vigt om Konungen eger denna rättighet. Om så är förhållandet, hvarföre motsätter sig Hr Munck * af Rosenschjöld denna sak. Jag kan således icke afstå från mitt förra yrkande, utan anhåller om propos. på mitt förslag. Gr. Mörner: I strategiska iwsigter vill jag visserligen icke mäta mig med Hr Brakel och jag hoppas att R. o. Ad. och hela Sverige måtte kunna känna sig lugnadt genom den förklaring, som han afgifvit. Vi hafva likväl sett att till och med vid jultiden ångbåtar kommit in till Stockholm och om dessa hittills endast medfört tyger, eller dylikt fredligt gods, så kunna de dock en aDnan gång innehafva kanoner. Man har anmärkt att till förklaring af Utsk:ts förslag borde, göras ett särskildt amendement, och som äfven kunde hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Jag lemnar derhän, huruvida ett sådant förfarande är grundlagsenligt, att vid samma riksdag besluta och godkänna tvenne med hvarandra icke förenliga försiager under förutsättning att båda skola kunna vid en påföljande riksdag samtidigt antagas. Enligt mitt förmenande kan 132 Don II Angna ti f. m. icke en föreslagen förändring åter genom ett annat förändringsförslag rättas; detta är en utväg som icke later sig användas. Hr Munck af Rosenschjöld: Jag ber blott få nämna att orsaken, hvarföre jag motsatt mig förslaget om tillerkännande af rätt för Konungen att uplösa riksdagen, är den att jag anser samma rättighet vara af föga värde, och att jag fruktar att en sådan ändring i förslaget skulle möjligen vålla hela förslagets fall. För öfrigt vill jag, i anledn. af Gr.
E t t lyckligt äpropos eller ett passande citat gör god v e r k a n; likaså må det attiska saltet anbefallas som en angenäm krydda. Cayenne åter faller ej mången i smaken. Liksom andra talanger h a r äfven denna, som nu varit före, sin teknik. H i t hör rö- stens modullering. » Det var icke så mycket, hvad hon sade, utan tonen. » är ett uttryck, som är välbekant för alla. E n behaglig talröst är ett stort företräde, men har naturen IDUN 196 ej begäfVat oss därmed, kunna vi likväl göra r ä t t mycket för att skola den röst vi fått, så a t t vi t. ex. akta oss för falsetten, undvika härda tonfall m. m. d. Af allra högsta vikt är det, att man benitar sig om att tala ett vårdadt språk, hvartill hör, att man uttrycker sig i riktiga satser, skyr simpla talesätt och tager sig väl till vara för vrängda ord från främmande språk. Däremot bör man ej draga sig för att upptaga en och annan prcvincialism, som understundom kan gifva både färg och karaktär ät framställningen. Öfver hufvud taget är det godt att behärska så stort ordförråd som möjligt. Må slutligen en hvar vinnlägga sig om ett korrekt uttal af vårt vackra modersmål, öfver hvilket vi kunna hysa b e - rättigad stolthet. Det är i sanning att beklaga, att det så ofta talas på ett vårdslöst sätt. Dem, som inse värdet af den färdighet, vi velat påpeka, och gärna skulle vilja äga den, men hafva » naturen emot sig », erinra vi till sist om den vise greken, hvilken hade att öfvervinna de otroligaste svårigheter, men lyckades blifva forntidens störste vältalare. Ett utmärkt tillfälle att lära känna Iduns Modetidning, Skandinaviens största och elegantaste, modernaste och billigaste modetidning, erbjuder sig just nu. Af vårkvartalets nummer — april, maj och juni — återstår nämligen en liten restupplaga, som realiseras till Iduns prenumeranter för det billiga priset af endast 50 Öre för hela koarialet.
Summa, förhöjda tjenstårsberäknare 637. 2:0 Enkla ärsberäknare. Sedan man, efter Tabellverket för år i83o, från summan af Prester i Sverige afdragit de dubbla ärsberäknare, hvilka äro i verklig presterlig tjenst och som bär ofvan under 1:0 redan äro intagna, så återstår practiske Religions-lärare i församlingarne med enkla år, inalles 3o3o. 3:o Kyrkoherde-sysslor i Riket. Efter den beräkning sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oe - Allm. Bcsv. och Oecon. Ulsk. Betänkande ZV.o g3. 21 conomie-Utskotten i sitt Betänkande N:o 35 vid sista Riksdagen upp gjort, äro: Praebendo-Pastorat 70 Begå la dito 396 Vexelvis regala oell palronela x7 Vexelvis regala och consistoriel . Summa 122.5, men, enligt Berggrens Riksmatrikel, uppgå de till 1239, nemligen af första classen 223, af andra 623 samt af tredje 384 Pastorat. * Häraf är uppenbart, att ofvannämnde i församlingarne tjenande Prestman äro allt för hardt förnärmade i befordringsväg, äfvensom att de vid Läroverken tjenstgörande, enligt gällande befordringslagar, ega qvar så stora förmoner framför Presterskapet, när den dubbla tjenstårsberäkningen upphört, så alt de böra och kunna vänta den befordran de förtjena. Den rätta befordringsgrunden för dem bvilar på högre lärdom, hvaråt lagarne lemnat all uppmärksamhet och afsatt alla bättre sysslor. Det tyckes verkligen som 333 Lärare vid dé lärda Undervisningsverken skulle kunna vara belåtna med uteslutande rätten till Prsebende-Pastoraten, med företrädesrätten till 222 Pastorat af usta classen samt extra petilionsrätten till alla regala gäll.
Borgare-Ståndet är bifallet, skola liqvideras till fulla belop-J pet endast med Riksgälds-Contoirets Obligationer på 5 år och med f;de!s årlig afbetalning; och det andra, hvaruti Höglofl. Ridderskapet och Adeln saint Hedervärda Bonde-Ståndet med hvarannan instämt, att skulderne skola liqvideras till hälften med Contant och till den andra hälften med Riksgälds - Contoirets Obligationer, förfallne till. betalning efter 2?- års förlopp; ehuru Höglofl. Ridderskapet och Adeln och Hedervärda Bonde-Ståndet, i anseende till 2:ne med hufvud-frågan gemenskap egande omständigheter, liro sins emePan skr!jaktige, i så måtto, alt, enligt Höglofl. Ridderskapets och Adelns Beslut, skulle desse till liqvid förekommande Skulder liqvideras tili deras fulla belopp, men, enligt Hedervärda Bonde-Ståndets Beslut, med 5 procents rabatt; äfvensom, enligt Höglofl. Ridderskapets och Adelns Beslut, Obligationerne på 25 år, skulle komma att inlösas på 5 Terminer under loppet af 2g år med En Femtedel hvar 6:te månad, hvaremot,j enligt HedeH värda Bonde-Ståndets Beslut, Obligationerne skulle komma att ställas på 2* års betalningstid, och följaktligen på en gång inlösas. Höglofl. Ridderskapets och Adelns samt Hedervärda Bonde-Ståndets Beslut hafva således,' i anseende till sjelfva hufvudsaken, ett gemensamt syftemål, det nemligen: att ifrågavarande Discont-Skulder till ena hälften genast med Contant betalas; vid hvilket förhållande, och enär på andra sidan, Högvördige Präste-Ståndet 5l84&
Att vara vexelryttare, och söka derigenom hålla Cursen vid någon viss punkt, tror jag icke vara Bankens sak. Att uppfylla sina förbindelser bör vara hans första föremål, och emedlertid låta de Handlande sköta sig sjelfve. Jag tror icke heller, att det är på Bankens V. Den 6 April f. m. silfverköp, som deras uppmärksamhet för det närvarande riktas, utan på Ständernes beslut om realisationen; så framt de handlande anse sig med någon säkerhet kunna speculera på dylika händelser. Måhända är det då i väntan på beslutet härom, som cursen hålles stilla. Hade man använt mera skyndsamhet för realisationsfrågans afgörande, så hade BancoUtskottet varit qvitt de förebråelser det nu fått uppbära. Den sammansatta FinanceBeredningens förslag i denna väg har redan en månad legat på Utskottens bord. Det är då icke underligt, om BancoUtskottet dagligen väntat att komma till dess slutliga afgörande. Så länge realisationen icke är beslutad , skola efter min tanka alla andra medel att lätta och stadga penningerörelsen vara förgäfves. Att så är, synes mig just bevisas deraf, att en hvar kommer med sitt olika förslag till palliativer. Intet synes mig, under detta obestämda tillstånd, hafva varit naturligare, än att låta det gamla BankoReglementets stadganden förblifva orubbade, intill dess realisationsfrågan vore afgjord; och detta är just hvad BancoUtskoltet tillstyrkt. Men ehuru det således icke ansett mera silfver böra emedlertid uppköpas mot förskott, än hvad som återstår oan vändt för 2:ne påföljande år, har det likväl lemnat invexlingen af silfver mot 128 sk. sedlar obegränsad. Det synes mig Den 6 April f. m. ao5 följagteligen Lafva gjort nog, för att hindra coursens förbättring. Vöre man opartisk, så borde* man göra lika mycket för att hindra dess försämring, men detta har man ej gjort, förr än realisationen är beslutad. Intill dess är det förtidigt, att kasta förebråelser bit eller dit. Bättre torde det vara att emedlertid bibehålla sinnena lugna för det afgörande ögonblicket.
S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets i gårdagens’ plenum på bordet lagda Utlåtande Prot.-Utdrag den 19 Augusti 1851. 515 Nio 826, i anledning af väckt fråga om föreskrifter i afseende på framtida underhållet af sådane kanaler, hamnbyggnader, vattenaftappningar och andra dylika arbeten, som med bidrag af statsmedel blifvit utförde. Från HögePreste-Ständet. S. D. Föredrogos och biföllos Exp ed i tions-U t s kottet s följande Memorialer: N:o 10, angående medels anvisande till gratifikation åt extra biträden vid Utskottets Kansli; och N:o 11, angående förhöjdt arfvode åt föreståndaren för Tryckeri-afdelningen af Utskottets Kansli. S. D. Föredrogs Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 31, till Rikets Ständer, med voterings-propositioner, i anledning af Riks-ståndens olika beslut rörande Memorialet N:o 19, med förslag till ändring i 1 mom. 14 § Riksdags-ordningen, angående representations-rättigheten för Stockholm. De uti detta Memorial föreslagna voterings-propositioner godkändes. S. D. Föredrogs Stats-Utskottets Memorial N:o 336, med förslag till sammanjemkning eller voterings-propositioner, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, angående bildandet af en fond till understöd för afskedade Folkskolelärare. De föreslagna voterings-propositionerna godkändes. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 28, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående ifrågasatte förändrade tullbestämmelser för raffinera-dt socker och socker-sirap. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 133, i anledning af Riks-ståndens olika beslut angående Utskottets Utlåtande N:o 131, i fråga om förändring af mått, mål och vigt samt mynt. 5 id det upplysta förhållande, att Höglofl.
I förevarande sak yttrade Herr Justitieombudsmannen, att då svaran(lernes anförande i afseende å ersättningsfrågan, såsom stridigt emot de uti hvarje anmärkningspunkt fulleligen utredda omständigheter och beroende på en oriktig tydning af åberopade sednare mom. af Ansvarighetslagens 5 §, icke syntes förringa de skäl, Herr Justitieombudsmannen, till styrko för sitt påstående, uppgifvit, Herr Justitieombudsmannen äfven ansåg tillräckligt att i allo förnya hvad han härutinnan tillförne andragit, hvarmed han å sin sida slutade aktionen i denna sak. Hvad sedermera anginge saken Lit. F._, förklarade Herr Justitieombudsmannen, att sedan H. E. Herr Grefve Löwenhielm afgifvit det af Herr Justitieombudsmannen äskade utlåtandet i afseende å Hans Excellenses deltagande uti l:sta anmärkningspunkten, samt för öfrigt hvarken uti denna punkt eller uti de efterföljande 2:dra och 3:dje punkterna några ytterligare erinringar å svarande sidan i dag förekommit, hade Herr Justitieombudsmannen nu mera ej heller anledning att i denna sak yttra annat, än att, under åberopande af sina förra anföranden, öfverlemna densamma till RiksRättens pröfning. Slutligen och beträffande saken Lit. G._, hemställde Herr justitieombudsmannen likaledes till RiksRättens ompröfvande hvad i denna sak anmärkt och påstådt blifvit. Härefter yttrade Herr Justitieombudsmannen med egna ord: Inför Höga RiksRätten äro numera slutligen utförda de åtal, som, till följd af Rikets Höglofl. Ständers KonstitutionsUtskotts vid sistlidna Riksdag fattade beslut, mig, å Embetes vägnar, ålegat anställa emot åtskilliga f. d. och ännu varande Ledamöter af Hans Maj:t Konungens StatsRåd. Parterne hafva i hvarje sak egt tillfälle att andraga hvad de, hvar å sin sida, ansett nödigt, dervid man i allmänhet å ömse sidor synts bemöda sig att begränsa sina andraganden inom sjelfva ämnena för rättegången eller de omtvistade frågorna, jemte undersökning om deras verkliga beskaffenhet.
Missgerningsbalken, efter dess lydelse i Kongl. Förordningen den 3o Maj i835, hvaraf Domstolen följaktligen fick veta, att Crusenstolpe borde straffas till lifvet, eller med fängelse från två till tio år, alldeles icke hvilkendera straffarten eller graden, som skulle användas, utan tillhörde deremot valet af straffbestämmelsen inom det anvisade lagbudet ensamt Domstolen, som dervid ägde att ställa sig till efterrättelse den i berörde laghud jemväl gifna föreskrift, att straffet skulle mätas efter brottet och omständigheterna dervid: alt tvärtemot den af Förklaranderne uppställda argumentation det således finge tagas för afgjordt, att icke någon öfvergång finnes från Juryns premiss, att den anklagade brutit emot åberopade lagbudet, till Domstolens slut, att straffet skulle vara tre års fängelse, icke mer och icke mindre, utan måste serskild grund finnas, som bestämt Dom - R. St. Just. Ombudsm. Entb.-Ber. den 14 Jan. 1840.
Slåndel don 2t Bonde-Ståndel den 21 Rikets Ständers underdavi ga Skrifvelse, angående allmänna vilkor och stadganden i afseende på de under denna riksdag beviljade statsbidrag fur väganläggnir.gar och viigforbättringar, brooch hamnbyggnader samt vaitenkommunikationer. m. m. (Stals-Ulskottets Mein. N:o 142.) S. A. K. I sammanhang med do af Rikets Stander vid innevarande riksdag fattado beslut angående beviljande af statsbidrag för vågars anläggning och förbättring, brooch hamnbyggnader, samt kanaler äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappningslöretag, hafva Rikets Ständer ansett nedan intagne allmänna bestämmelser och stadganden böra iakttagas i afseende på nämnde medels lyftning och användande, äfvensom beträffande deras återbetalning, der sådan bör egit rum. Rikets Ständer hafva härvid hufvudsakligen bibehållit de vid sistförfluten riksdag antagna och tili 140 g at Riksgälds-koutorefs reglemente införda stadganden. Dock hafva Rikets Ständer funnit följande förändringar i detta afseendo vara af nuva rande förhållanden påkallade. Uti mom. 5:o hafva Rikets Ständer ansett lämpligt intaga ett stadgande derom, att i afseende på sådana arbeten, som afse kommunikationsanstalter af större betydenhet, vederbörande direktion skall vara förbunden att, der E. K. Majit finner för godt sådant föreskrifva, under byggnadsåren inom bestämd tid årligen till Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader afgifva berättelse om arbetets fortgång under det nåstföregångna året samt att sedan arbetet blifvit fullbordadt, enligt af nämnda Styrelse uppgjorda formulär, afgifva berättelse angående trafiken och hvad dermed eger gemenskap. Bih. till B. St. Skrifvelse, J\:o 476. Beträffande dels do uti mom. 6:0 samt under litt. b) mom. 8:0 af de nu gällande föreskri fl orna intagna stadganden, att för fullgörande af ingånget arbetskontrakt oell lvftade statsmedels återbäring, ifall mot kontraktet brytes, bör ställas såilan säkerhet, som al E. K.
Jag utber mig blott få förklara, att då jag sednast hade ordet, var det i följd af ett yttrande, som jag afgaf innan Ståndet beslöt alt dela motionen. För närvar, och då en talare önskat att discussionen måtte upphöra, skall jag afsäga mig rättigheten att yttra mig och blott åberopa hvad den siste värde talaren anfört rör:de grundlagens lydelse, till svar på en föreg:de talares framställda förfrågan. Hr von Hartmansdorff: Sedan R. o. Ad. beslutat inbjuda de öfriga Stånden att i hänseende till alla de varuartiklar, för hvilka vare sig införselseller utförselsförbud blifvit utsatt, införa lullafgifter för den händelse att K. M. skulle borttaga förbuden; så har R. o. Ad. undanröjt hvad som är beskattningsfråga. Om dessa tullafgifters storlek kan och skall röstas i förstärkt StatsUtsk., i händelse Stånden stanna i olika beslut. I frågan åter om förbuden skola äga rum eller icke, kan, på sätt flere talare redan yttrat, ingen omröstning i förstärkt Utsk. äga rum. Om 3 eller 4 Stånd instämt i samma önskan, så afgifves hon; hafva 2 stannat emot 2, så förfaller all önskan, och det förblifver vid hvad förut stadgadt varit. Likaså om blott ett Stånd önskar någon förändring. Förbudens bibehållande beror af Konungen, sorn kan upphäfva dem när Han så för godt finner. Att Ståndet erkänt sådant, bevises bäst derigenom, att det icke blott sjelft bestämt tullafgifter för den händelse att förbuden möjligen kunde upphöra, utan äfven inbjudit de öfriga Stånden alt göra likaså. Som föi buden kunna upphäfvas äfven emellan riksdagarna, så mäste de bero af Konungen allena, såsom allt hvad till den ekonomiska lagstiftningen hörer. Jag har, med afseende på den af Hr Prytz väckta motionen, för mig sjelf upprättat en liten statistik öfver de särskildta Ståndens beslut. Jag skulle lin, att han är tillförlitlig, ehuru det icke är så läll att från jemförelsen af spridda prot.utdr. få reda derpå.
R:dr samt dessutom på Andra Hufvnd-Tittelns besparingar 300 R:dr, eller tillsammans 500 R:dr, Landshöfdingen Wanberg 1,600 Rdr, General-Majoren af Klercker .1000 R:dr och Stats-Secereteraren Kåkeritz 1,076 R:dr 17 sk.; och sålunda har, med ett enda undantag, eller hvad Vice Presidenten Fahnehjelms Enka angar, i sjelfva verket hår intråffat, hvad Revisorerne ansett öfverensstämma med Indragnings-Statens ändamål, nemligen: dess successiva förminskning, ehuru ej på en gång, vid Männens död, allt hvad desse uppburit, men dock den storste delen deraf; och återstoden upphör vid Enkornas afgång. Uti dispositionen ofver Utgifts-Tittlarnes besparing emellan Riksdagarne, finnes icke något specielt undantag för Indragnings-Staten, och på denna Stat inflyttas personer till åtnjutande af sine löner eller andre förmåner efter stadgade grunder, hvartill beloppet måste emellan Riksdagarne utgå af Tittelns besparingar. Nya Pensionairers uppförande på. denne Stat, som förut icke uppburit lön eller förmåner på ständige Staten, motstrider, utan tvifvel, naturen af dess inrättning; men också bevisar den tillämpning, som blifvit gjord och hvarvid erinran skett, att desse dispositioner icke varit Revisorers Berättelse. 37 för Indragnings-Staten alldeles främmande, enar nemligen någon andel i Mannens Pension skäligen lärer kunna anses förbehållen Enka och Barn. Sådane dispositioner hafva förut äfven någon gång skett, nemligen: år 1815 till Landshöfdingen Georgus Enka, 333 R:dr 16 sk., Öfver-Amiralens m. m. Grefve Lagerbjelhes, 416 R:dr 32 sk.; samt år 1816 till Landshöfdindingen Schoultz’s Enka, 500 R:dr. Nästan alla synes utvisa Eders, Kongl.
Derföre stall ä Bondehemman, i Mangården wara Sruswa, med Förstuga och Kammar, sä inrättade, att ben senare delar med Försiufwan husttS bredd, samt jemwäl Framkommare ä dr Orter, ber säbane brukas och Äbo det ästu darDer Gärden större är , mä Landt' bo ock äga indel att bygga Gästestufwa under samma Taklag; bock räknas pä ärliga Byggnadsffvldigheten ett fädum större hus icke ti!! mera än hw d för Stufwa och Kammar här nedanföre uksätkeS; äkwen som, derest uti Kammaren och Gächstufwan eldstäder inrättas deste stola bestä hä'st as kak lugnar, som Landtbo efter råd och lägenhet uppsätter af Tackjern, Kakel eller Tegel, med Nvr, Ckjutspjell af jern, hälst g>utne, och Jernluckor. Hwardagsstufwan förfts med köksspis och Bakugn, »väggfast Säng, Bord, Bänkar, lamt Käril, och MjölkhyllaZ Boningsrummen stola wara nödige Fenster, mindst r och en sjerdedels aln höga jamt i och en hals aln breda; Golf och Tak, def sednare upp agt pä Bftlkar med behörig Trvtzbotten, Dörrar med Läs och Nycklar. Dörrar och Fenster stola innanföre med foder fö> ses och BonmZSrummen panelas under Takel och wid Golfwet, pä manligt sätt; börandes af Fmsterkarmarne understycket wara sä bredt, att Let räcker z jkum utom wäggen och är pä öfra Den sy Januarlt. 1129 sidan sä assneddadt, att det, säsom ' watkenlist, bewarar sä wäl wäggen jom Bredfordringen ne, dansör Fenst-et ifrän röta, i hwiiket afseende äf, wen pä undra sidan af samma list bör wara en urplöjd rand.
Sålunda belöper sig den Portugisiska till ' r:dr b:eo 470,666: 32. Ingen torde dessutom kunna jäfva min försäkran, att de förenade Rikenas ställning, så väl i politiskt som eommercielt afseende, lill främmande makter erfordra, jemförelsevis med ofvannämnda stater, ett åtminstone lika talrikt antal representanter af ministers rang vid andra hof. Likväl äro desse färre, och att deras löner likaledes äro mindre skönjes lätt af nyssnämnda bilaga. För öfrigt anhåller jag blott, alt det H. Utsk., om, som jag vågar hoppas, återremiss af denna del af dess betänk. beviljas, måtte fästa sin uppmärksamhet på vådan att indraga åtskilliga af våra ministrar och ersätta dem genom charge^ d’affaires. Besparingen är obestridlig, ehuru de rappellerade embetsmännen skulle komma att pensioneras; men att denna förändring i alla andra afseenden är skadlig, vågar jag påstå, emedan den skulle strida emot ett antaget och häfdvunnet bruk, att stater af andra rangen vid större hof representeras af ministrar, ett bruk, grundadt på ömsesidig grannlagenhet och de resp. staternas gemensamma och sanna fördel, samt emedan, såsom en naturlig följd deraf, de förenade Bakenäs vänskapliga förhållanden med främmande makter skulle komma att lida. Allas erfarenhet skall vitsorda sanningen af detta mitt påstående. Ingen är mera än den Holländska till den Belgiska till . 372,300 342,000 6 IL Den a Maj c, m. jag öfvertygad, att ali möjlig sparsamhet bör iakttagas: men för att bevara sin rang och sitt anseende, nödgas ofta en svagare och fattigare stat i vissa fall, så väl vanliga som oförutsedda, göra lika uppoffringar som en mäktigare och rikare.