Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riket, tg74> — rörande Stats-Utffottets ytterligare utlätandc angäende indragning af Presierffapets wederlags spanncmäl, 1374. — rörande Allmänna Bcswärsoch Oeconomie - Utskottets ProtocollZ Utdrag, angäende Dykeri-inrättningen, IZ75- med äterremist ä Stats-Utffottets Memorial rörande Förslag till «n Instrnction för Commistarierne i Riksgälds-Con - Regifter. 129 toiret, IZ75- " med äterremist ä Bewillnings-Utffottets Betänkande, rörande fördelningen, uppbörden och redogörelsen gf Charte - Sigillate afgiften, 1Z76. rörande Stats-Utffottets Betänkande, angäende Kungsgärdarne samt dest förklaring öfwer derwid gjorde anmärkningar, 1529. Ullars: — om Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utffoktets utlakande angäende ändring i flyttnings-tidcn för tjenstehjon, az. — om en Medaille öfwer den lyckligt utförda Regements - förändringen, LZ. angäende Stats-Utffottets yttrande om lönetillökning för Ofwcr-Commistariernc wid General Assistance-Conto-ret Ile/äei-lcU och LönberK Ni. ff. 2;. om uppdrag ät Expeditions-Utffottet att författa Constitutorial för Riksens Ständers Zustitie-OmbudSman och dest Suppleant, 60. om Stats-Utffottets Finance-Plan och Banco-Utffottets utlätandc deröfwer re., 6t. — angäende Stats-Utffottets Meyrorial rörande det genom Kongl. Maj:ts Nädiga Proposition begarda underhäll för den äterstaende delen af Finsta Armeen, 160. — rörande en af Borgare - Ständet yrkad ändring i Bewillnings-Utffottets
Tidens längd bör trygga oss att grundliga bepröfning si Utskotten icke bör kunna ute - tkh i 2 December f. ni-. blifvit, således utan att önska ämnets Åttarremitterande, skulle jag tro att hvad Herr Gref ve Cronhjelm (uti hvars yttrande jag förenar mig) åsyftar med yrkad återremiss, vöre redan vunnit om någon närvarande Ledamot af sammansätta Utskotten behagade upplysa i hvad mohn Riketa Ständers underdåniga adress till Konungen detaljerar ämnet och skulle jag sedermera anhålla att blott till ptotöcollet få förvara den enskilta tanka, som äfven tf Utskotten éynes gillad, det gröfre klädestillverkningar i Sverige böra6åsom inalles de mäst naturenlige gynnäs* och att denna näringsgren för sädane Landskap der Landtbruk och Spana måls producerande är st natureö hindrade, må* som lätt ske kan, införas; åberopande; för öfrigt hvad jag förut i detta ämne rörando de finare fårens osäkra uppfödande inom vårt climat* haft äran anföra. till Pleni-Protocollet för deri |2 Dö* cember. I anledning af Sammansätta Eköäömioch StatsUtskotten3 afgifrie betänkanded, öfve* den eftermiddagen. N;o i. Herr Von Schincket, Johan Fredril: Is Den U De t ernber t. m. af Hans Maj:t Konungen gjorde proportion till fördelning och försäljning af Kroooparkerna och AHmänningarne i Riket torde tillåtas mig att upptaga Ridderskapets och Adeln* tid med några reflexioner i detta ämne, stödjande sig till en del pä erfarenhet saint för öfrigt på de yttranden, som förra gången föranledde denna frågas återremitterande och de utlåtanden, sorn utgjordt pluralitetens tanka i EconomiUtskottet. Svenska Skogsmarkerne på det viset de hittills varit förvsltade kunna indelas i 3:ne klasser, nemligen: 1:0. De som af innehafvarena kunna fritt disponeras.
Då de spridda författningarne framdeles till en hel strafflag sammanföras, blir lagstiftarens omsorg att söka tillvägabringa den enhet i principer, som nu, i följd af det begagnade sättet att delvis ändra Kriminal-lagen, kommer att i åtskilliga hänseenden tills vidare saknas. §§ 9 och 10. I afseende på uppsåtliga misshandlingar borde, efter Högste Domstolens åsigt, den hufvudsakligen bestämmande straffgrunden sökas i det objektiva af gerningarne, och straffbestämmelserne kunna således ordnas utan annan olikhet, än den, som må föranledas af skiljaktigheten deruti, antingen att misshandeln blifvit för - Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition JY$ 39. 29 öfvad efter öfverläggning med berådt mod, eller att den skett af hastigt mod. Huruvida gerningsmannen åsyftat mindre skada, än den, som inträffade, bör icke komma under betraktande annorlunda, än vid straffmätningen inom den latitud, som utstakas för hvartdera fallet af misshandel med berådt mod eller af hastigt mod. Det synes vara giltig anledning, att äfven vid svärare misshandel, som af hastigt mod föröfvas, medgifva nedsättning af straffet elter enahanda grund, som i 3 och 3 §§ blifvit bestämd i fråga om dråp. Högste Domstolen föreslog derföre, att 9 och 10 §§ i förslaget utbytas emot 26 och 27 §§ i 17 Kap af Lag-beredningens förslag, dock så, att straffarbete utsättes i tal af år, svarande emot den upptagna fängelsegrader, och att hänvisningarne till andra §§ lämpas efter närvarande förslag. Jusliti'e-råden Iggeström och Södergren tilläde, att näst elter dessa §§ torde 71 §, som bestämmer hvad med svår kroppsskada förstås, hafva sin rätta plats; och borde den derföre hit uppflyttas. I sådan ordning förekommer ock i Lag-beredningens förslag, den motsvarande 28 §. § H Denna § ansågs af Högste Domstolen böra, om anmärkningen vid §§ 9 och 10 godkännes, ställas i närmare likhet med Lag-beredningens förslag i 17 Kap. 29 § Straff-balken och erhålla följande lydelse:
Den omständigheten, att vid Hudiksvalls skola under flera år en extra lärare för undervisningen på den klassiska linien blifvit af örtens innevånaro aflönad, synes dessutom tillräckligt ådagalägga det verkliga behofvet af denna skolas utvidgning till högre läroverk, och Utskottet Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. 21 har således icke tvekat att tillstyrka bifall till de af enskilde motionärer i sådant hänseende gjorda framställningar. Men då vid de endast på reallinien fullständiga läroverken endast två lektorer, utom rektor, äro anställde, erfordras, derest undervisningen vid ifrågavarande skola äfven på den klassiska linien skall kunna på ett ändamålsenligt sätt ordnas, ytterligare två lektorer, hvarförutan dels rektorslönen bör med 500 R:dr förhöjas, dels i anslagen för lärare i gymnastik samt musik och sång jemte teckning en tillökning af 400 R:dr är, enligt gällande grunder för desse lärares arfvoden, behöflig. med de härofvan uttalade åsigter, hemställer alltså Utskottet, a) att Rikets Ständer bevilja det af Kongl. Maj:t till löner för nya lektorsoch adjunktsbefattningar vid de redan befintliga läroverken samt till arfvoden åt extra lärare äskade belopp, 75,000 R:dr; b) att för Hudiksvalls skolas utvidgning till ett fullständigt högre elementarläroverk måtte beviljas 4,900 R:dr årligen; c) att de väckta förslagen om utvidgning af läroverken i Helsingborg, Westervik, Carlshamn och Ystad måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. föranlåtes Utskottet, med hänseende till hvad ofvan blifvit anti) det måtte Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att de nya lärarebefattningar vid elementarläroverken, för hvilka anslag vid innevarande riksdag blifva auvisade, må tillsättas endast i den mån fullt kompetente personer derför finnas att tillgå. 31:o. Utaf Statsråds-protokollet inhemtas, hurusom Direktionen för Stockholms stads undervisningsverk i underdånighet gjort framställning om inrättande af ott nytt femklassigt läroverk i hufvudstaden, till stöd för hvilken framställning
885 i behandlingssättet, göromålen förrättas, bereda ningsvis, på divisioner, dels derföre att åren-; derna äro kände, genom motioner, och kunna ej förbigås, dels derföre, att de sedermera ej allenast förekomma till pröfning i Utskott plenum utan äfven öfverlämnäs till Riksens Stän^ ders egen pröfning och afgörande, men, i ComtitutionsUtskottet, är förhållandet deremot helt annorlunda; der äro icke ärenderne kände, hvaröfver omdöme kan, men icke oundvikeli-, gen måste meddelas, hvaraf . blifver en följd; att om någon, så kallad arbetsfördelning derstädes, icke kunde eller ville se, hvad ansmärkningsvärdt vore, blef blott efter denna divisions godtfinnande, anmärkningsanledningar förbigångne, utan att de öfrige tvåtredjedelar af Utskottet derom ägde den minsta kännedom och Nationens representanter måste, vid Utskotts-afdelningens godtfinnliga åtgärder; låta bero. Det har äfven förekommit mig anmärkningsvärdt, att Utskottet såsom skäl för för dess öfverklaga^ behandlingssätt, åberopat samma praxis vid föregående Riksdagar, hvaremot, jag tror mig med bättre skäl till ändringsvinnande kunna framställa Riksdagsordningens tydeliga föreskrifter, i 29 och 36$.$., emot hvilka, denna praxis ej bör gälla, som tillämpad i detta hemlighetsfulla Utskott aldrig tillförene varit allmänt känd, mindre godkänd.
r,ooo: — samt lill bebyggande af prestboställena i båda.kapellförsam• lingarna, så väl Bogen som Lekvattnet, jemväl för en gång 5,6oo: — mor skyldighet för dessa församlingar alt berörde bostäl Isåbyggnader i all framtid underhålla. 7 ilvad Departemenls-Chefen i omförmälda afseende i underdånighet hemställt, täcktes Kongl. Majit, jemlikt äfven Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkande, i nåder bifalla. 8:0 Ilos Eders Kongl. Majit hafva åtskilliga hemmansegare å ön Rummaren i Stockholms Län underdånigst anhållit, att, som dem ålåge att både i Nämdö och Djurhamns kapellförsamlingar ej allenast deltaga i byggnad och underhåll af kyrka och komministersboställe, utan ock att aflöna komminister, klockare oell öfrig kyrkobetjening, hvilken dubbla börda sökanderne, såsom obemedlade lotsar, ej längre förmådde uthärda, Eders Kongl. Majit fördenskull matte i nåder tillåta, att ön Remmaren finge i ecklesiastikt hänseende skiljas från Nämdö kapell, tillhörande Öster-Haninge pastorat i Strengnäs Stift, och i stället förenas med den, Rummaren vida närmare belägna, Djurhamns kapellförsamling af Wermdö pastorat i Upsala Stift och Stockholms Län.
Såsom exempel på dylikt missbruk har motionären anfört, att från Malungs, Nås, Jerna, Äppelbo och Elfdals socknar i Dalarne samt från Markaryds, Traheryds och Hamneda socknar af Sunnerbo härad i Småland hundradetals män, qvinnor och barn i alla riktningar genomströfvade riket, försedde med mångfaildiga slag af kramvaror, oftast utan att ega till afyttring det ringaste af hemortens husflit och slöjd, samt på dessa vandringar förnötte ej blott månader, utan år, innan återkomsten till hemmet inträffade. Ovana och afsmak för arbete och böjelse för tiggeri, bedrägerier och sedeslöshet blefvo följderne häraf för kringvandrarne sjelfve och inympades sedermera efter återkomsten på hemmavarande sockneboar. Med anledning häraf och då berörde förhållande af motionären ansåges icke kunnat blifva möjligt på annat sätt, än att vederbörande myndigheter, vid utfärdande af pass, arbetsoch prestbevis, ej behörigen tillsett hvad, som bordt iaktagas, yrkade motionären, att Ständerne skulle uti den förut föreslagna skrifvelsen till Kongl. Maj:t underdånigst anhålla, det Han täcktes låta genom sine Befallningshafvande nogare, än som sker, tillse, att pass för idkande af gårdfari-handel ej må utfärdas för allmogen för försäljning åf andra varor, än ortens produkter, med undantag dock för sådane personer, som erhållit försäljningsrätt från vissa privilegierade orter, t. ex. Eskilstuna fristad, men i afseende på hvilka en noggrannare uppsigt borde hafvas, så alt de ej medföra annat, än hvartill de äro berättigade, samt slutligen att strängare tillsyn, än hittills, må af vederbörande ulöfvas Allmänna Besvärsoch Ehonomi-Utsliotlets Utlåtande, N:o .95. 3 derå, att ifrågavarande försäljningsrätt icke begagnas af andra, än dem, som sådan rätt innehafva och dertill erhållit förpassning.
Dykeriväsendet rörande mål borde, från och med i83o års början, genom Handelsoch Finance-Expeditionen i underdånighet föredragas. 1 'J.O Af den 3o November 1829, angående beviljandet af serskildt anslag till Försvars-verkets islåndsättande. 1830 den i3 Februarii Iöredragen; och öfverlemnade Kongl. Maj:t åt en serskild Comité' att utarbeta Förslag lill fördelning af ifrågavarande anslag, samt att uppgöra plan för de anskaffningar och arbeten, som borde med detsamma årligen åstadkommas. Det af samina Comité uppgjorde underdåniga förslag i ämnet har Kongl. Maj:t under den 17 September samma år hufvudsakligen i Nåder gillat. l8 i O Af den 3o November 1829, angående tågande truppers inqvartering och proviantering under fredstid. Sedan Krigs-Collegium deröfver afgifvil utlåtande, hafva handlingarne i målet, under den 12 Mars i83r, blifvit öfverlemnade till Comiterade för utarbetandet al förslag till ny Tåg-ordning, för att med yttrande deröfver till Kongl. Majrt i underdånighet inkomma. 6 Bil-till R. St, Just, Omhhuihm. Emb. Ber, åen i5 Fehr, 1834.
S[>rengl|>orteus förslag, sorn innehöll, ”alt Svenska representationens fördelning på fyra ruin borde upphöra; n.en att representationen borde bildas på Iva, genom val, slåndseller classvis, utsedda kamrar.” Genom detta, af j)111 ra I i toten antagna beslut, var Ståndets sjclfskrifna representationsrätt visserligen afstådd, men icke annorlunda, än i förening med det derifrån oskiljaktiga villkoret, att valen skulle verkr ställas ståndseller classvis. Enl. både moralisk och juridisk rätt kunde således icke villkoret borttagas, utan att uppoffringen derigenom också förföll; och då, i sådant fall, Frih. Sprengtporten! förslag vore de facto icke mera detsamma, inträdde också dermed det förbehåll, sorn i anleda, af förstnämnda propos, var i prot. nedlagdt. Presteoch FiorgareSttns beslut hade antagit samma villkor, hvilket alltså innehade egenskap af 5:ne Stånds sammanstämmande beslut. Likväl och i trots af den helgd, som Reg.Fins 114 § ger åt RiksSttns privilegier, har Utsk. bemödat sig att göra Adelns uppoffring gällande äfven för det fall, att villkoret derifrån skiljdes. Det är sannt, att privilegiifrågan var til» lika grundlagsfråga; och jag tillåter mig derföre ingalunda att i behandlingssättets användande se någon plan alt, efter erhållet bifall till de i min tanke grundlagsvidriga votertspropostna till förstärkt Const.Utsk, gifva åt bifallet en tydning, såsom hade Ståndet di rigenom afslutt ifrån villkoret; men i conseqvens med den protest emot berörde bifall, sorn för min räkning är intagen i prot. för den jo sistl. Mars, anser jag min pligt vora att göra Ståndet uppmärksamt på angelägenheten alt, genom det beslut, som nu skall fattas, borttaga allt tillfälle till en så beskaffad tydning.
Ständer förvänta att i delta ämne i helt vid instundande Riksdag emottaga Kongl. Maj:(s Nådiga Proposition; äfvensom Ståndet godkände Utskottens tillstyrkanden, pag. ad, af Utlåtandet N:o 160; och inbjödos Med-Stånden vänligen att instämma i dessa af Ståndet, i anledning af Utlåtandet N:o i6o, fattade beslut; hvarjemte Ståndet, vidkommande den i Utlåtandet N:o 204 upptagna anmärkning, a!t en del landskap, såsom Dalarne, Gestrikland, Helsingland, rn. fl., skola vara lagligen berättigade att undslippa all ytterligare rot<- ring, m. in., godkände Utskottens Utlåtande N;o 204, i hvad det angår berörde anmärkning, men i öfriga delar lades sistnämnde Utlåtande lill handlingarne. Från Hedervärda Ronde - Ståndet. S. D. Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens följande på bordet hvilande Betänkanlen blefvo nu åter föredragna: N:o 204, i anledning af återremiss af Utlåtandet N:o 160. Bifölls. N;o 2o5, i anledning af återremiss af Utlåtandet N:o 161 j angående den tillökade ordinarie Båtsmans-roteringen inom en del Län. Bifölls. N:o 206, i anledning af väckt motion om den nya ordinarie 10- teringens återgående till extra rotering. Bifölls. S. D. Föredrogs åter och bifölls Expedilions-Utskottets Memorial N:o 52, angående vissa iagltagelser vid upprättande af förslag till Rikels Ständers underdåniga skrifvelse!', rörande Extra Stats-Begleringen. Från II ö g 1 0 f 1 i g a Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besväroch Ekonomi-Utskottets den 8 och 9 dennes på bordet lagde Utlåtande N:o, iC5‘ Bih. till B. St.
Men enligt vissa initialer från början af 1672, J. P. A. & M. S. (Johansson, privatus artis et martis studiosus), har han ej ens året till ända förestått sin skrifvarebefattning, utan återgått till sitt förra osäkra privatlif, ja, önskat sig ut i krig. Hvad har då händt? Har han så snart tröttnat vid sin syssla, och hur har han blifvit af med den? Nu blifva bröllopsoch begrafningsrimmen allt tätare, slarfvigare och likgiltigare; man ser att han af nöden drifvits att skrifva dem »i högsta hast» och för dagligt bröd. Vi stå vid den period, som enligt det allmänna föreställningssättet anger Lucidors förnedring. I sanning hårda äro de omdömen, som samtid och efterverld fält om hans lif. »Han skall hafva uppehållit sig nästan blott på källare och jungfruhus.» Gezelius säger, att han varit utan annan beställning än att skrifva vers, lefva i hunger och dö i elände. Lidén yttrar, att han skref nästan allt på Anakreons sed inter pocula, och att sådana ex tempore framkastade verser genast lemnades utan den minsta beröring af författarens granskning eller polering till pressen. Sondén talar om hans våldsamma, vilda, af inga regler bundna lif, kommer att tänka på Stjernhjelm i anseende till bådas antika seder att vara nöjda med litet och sig sjelfva nog; men dock hvilken skilnad, utbrister han: »han är den senare olik till den grad, att man med begagnande af Platos bekanta uttryck om Diogenes25 med all rätt kan kalla honom den rasande Stjernhjelm». Wieselgren påstår, att af den med goda qvaliteter försedde ynglingen uppstod en förfallen student, som i Stockholm födde sig såsom griftpoet och gratulant vid bröllop och dylikt, samt att han står som ett ypperligt bevis på går-an-teorins värde. Till och med den milde Atterbom skrifver »poet, vagabund, mördad på en källare» och erkänner att han egentligen ämnade affärda honom helt kort.
Den 8 juni begärde han ordet för första gången; det var för att understödja Mirabeaus uppfordran, att trupperna, hvilka hotade både nationalförsamlingen och Paris, skulle aflägsnas. I spetsen för en stor del af adeln förenade han sig med tredje ståndet, kleresiets flertal med Talleyrand i spetsen gjorde detsamma, och så kom nationalförsamlingen till stånd, oaktadt hofvet dervid gjorde sura miner. Den 11 juli föredrog Lafayette sin berömda, efter nordamerikansk förebild gifna » förklaring af de mänskliga och medborgerliga rättigheterna », hvarigenom den nya författningen skulle få sin på erkända rättsprinciper hvilancle grundval. Liksom han funnit republiken möjlig att förverkliga i Nordamerika, så fann han en konstitutionel författning efter de af Montesquieu uppstälda grunderna bäst passande för Frankrike. I enlighet med den öfvertygelsen gick hela hans följande handlingssätt. Den 14 juli försiggick Bastiljens stormning. Följande morgon gjorde konungen sitt besök i nationalförsamlingen, hvilket då var hans » gång till Canossa ». I spetsen för en deputation från församlingen begaf sig Lafayette till Paris. Trdts den vunna segern fruktade man der ännu ett angrepp från truppernas sida. Derför öfverlade man i Hôtel de ville om valet af en duglig befälhafvare för det nyinrättade nationalgardet. En af de närvarande sträckte då sin handmot La&amp;yettes byst, hvilkeu staden Paris 1784 erhållit till skänks af staten Virginia. Vinken följdes, och Lafayette utsågs enhälligt till nationalgardets beiaJhafvare. Kort aerpå anlände han i spetsen for nationalförsamlingens deputation och mottog nu under de närvarandes lyckönskningar sin utnämning. Han drog sin värja och aflade på henne en ed » att egna sitt lif åt bevarandet af den dyrbara frihet, hvars försvar blifvit honom anförtrodt. » Det var ej en lätt sak att bringa nödig sammanhållning och ingjuta ordningens anda i denna nyskapade stads-milis, men Lafayette gjorde hvad möjligt var och mer än man kunnat vänta; han hade i spetsen for nordamerikansk milis haft en god förskola.
52 § i kost och lön Dito ät en Dräng —. Talg til Ljus Lampolja — __ Ho Zamnap Wed 3 ro Riksdal. 853: 16 st. 600: 3oo: 200: 200: 96: 75: 10: 4oo: Arti - Den 24 Augusti. 1201 Artisters, Handtwerkaresoch Slöjdeidkaresunderwisningar ät Barnen, dä hwart och et nödwändigt bör lära et Handtwerk eller nägon närande Slöjd Böcker, Skrifmaterialier, Jnventioner, Machiner, Jnstrumenter, samt underhäll af Inventarier, jemte andra oförsedde nödwändiga utgifter Hyra, Arliga Utgifter Rdl. Bco 6214: 16 si. Hwad som kostar andra Inrättningar med Lön och Stat för Inspektion och Bokföring, stall ej betunga denna Inrättning, ty Öfwerläraren bestyr derom, och inöfwar^sina Lärjungar i de oeconomista detaillerna. Öfwer inseendet wid Inrättningen har Kongl. Maxt redan anbefallt Cantzlers-Gillet. Och utom det, at för hwart är, antingen i Tidningarne eller ocksä i et särskildt trycki Blad, en redogörelse stall blifwa införd, stola Böckerne öfwer Inrättningens Inkomster och Utgifter, altid hällas Allmänheten, i Institutet tilhanda; och stall desiutom hwart Tredje är, och wid hwarje Riksdag, en publique Examen med El^verne blifwa hällen, pä det at menniska männen pä sädant sätt stall komma i full säkerhet, om et samwetsgrannt och oafkortadt bruk af de Medel, som han ägnade ät sina olyckliga likar. Efter någon korrt öfwerläggning huruwida detta Dictamen borde remitteras lil Stats Utskottet eller til Allmänna-Beswärs och Oeconomi Utffotlet, blef detsanlma til det sednare Utskottet hänwist^ Herr ULlik, Ueonbarcl hade in giswit til Protocollet följande, som uplästes:
7. visar undsättnings-fonden en tillgång i siffran af Det bör väl förmodas, att de till undsättningar efter 1845 och 1846 årens missväxter försträckta summor, såsom utgifna emot större eller mindre menigheters ge mensamma ansvarsförbindelser, böra på sådan grund blifva, om ock måhända småningom, återbetalda, helst den förfallna första tredjedelen af dessa försträckningar, i allmänhet å bestämd tid, behörigen influtit; men beträffande de äldre undsättningslåncn, hvilka äro från 10 till 16 år gamla, och, särdeles inom Vesterbottens och Norrbottens län, innestå hos mycket torftiga gäldenärer, anser Kongl. Majit återbetalningen deraf vara mindre säkert att påräkna. Dock har Kongl. Majit velat såsom någorlunda sannolikt antaga, att af undsättnings-fondens sammanräknade tillgångar minst 650,000 r:dr komma att återgäldas. Då Rikets Ständer, under sednast hällne 2:ne riksmöten, öfverlåtit lill Kongl. Maj:ts disposition för undsättningsbehof, hvad af försträckningarna från 1830 års kreditivfond kunde åter inflyta, äfvensom tullmedlen för inkommande spanmål, förväntar Kongl. Maj:t, att enahanda dispositionsrätt för framtiden fortfarande medgifves. Denna tillgång blef dock ej tillräcklig till spanmåls uppköpande för det bär ofvan föreslagna reserv-lager, och lemnar än mindre något öfverskott för inträffande behof vid sådana tillfällen, då undsättning erfordras antingen i mer aflägsna orter eller så skyndsamt, att spanmål från reserv-lagret ej hinner tillhandahållas, eller ock då undsättning Bih. till R. St. Proposition, N:o 22. med spanmål in natura af andra särskilda orsaker kunde anses mindre lämplig, än med penningar. På det statens mellankomst till behöfvandes undsättning i missväxtår måtte kunna grundas på en säker tillgång af både spanmål och penningar och i alla hänseenden blifva ändamålsenlig, och på det Kongl.