Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dito särskildt under Bruk skatteköpta Krono-nybyggen med frihets-år Militie-boställen Ecklesiastika Dito Dito Dito oskattlagda Skattlagda, obebyggda Torp, Utjordar, Urfjellar m. fl mantal, som ej under något hemmans ränta äro inbegripna, skatte Dito Dito Dito krono Dito Dito bebyggda. krono Oskattlagda Utjordar, Urfjellar m. fl. lägenheter etan mantal, som ej under något hemmans ränta inbegripas, skatte Dito Dito krono Soldat-torp Krono-torp med frihets-år Dito utan Dito Backstugor Bebyggda lägenheter, afsöndrade från hemman på viss tid Skattlagda Fisken och Fiske-lägenheter af särskilda slag, som under något hemmans ränta ej äro inbegripna, skatte Dito Dito krono Tull-mjölqvarnar med 1 par stenar, skattlagda Dito Dito oskattlagda, nyligen uppbyggda Dito med 2 pär dita dito Tull-sågqvarnar, finbladiga Dito med rätt till köptimmer från kronans skogar Husbehofs-mjölqvarnar, utan ränta . Dito Sågqvarnar Stampar (i qvarnarnes värde) Stångjerns-verk Amnes-hamrar Masugnar Jern-manufakturverk af särskilda slag Torp under Bruk, oskattlagda Glasbruk Krono-allmänningar kunna i anseende till ofullbordade afvitfringar icke till tunnlandtal uppgifvas Diverse personer, som ej höra till någon viss näring, sterbhus, testa mentén, gåfvor och fidei-kommisser Summa Norrbottens Lappmarker. Frälse-hemman Krono-Skattehemman Krono-hemman • Ecklesiastika boställen Backstugor Oskattlagda lägenheter eller renbetesland Husbehofs-qvarnar Arrende-fisken och öfriga lägenheter hvarför ränta betalas Odes-nybyggen, frälse Antal Lapp-byar och Skatta-Lappar Antal Ren-Lappar Antal Fiskare-Lappar Summa Och då härtill nu lägges för Norrbottens läns kustland belöpande . Efter Efter Bränvins 1 :a Art. 2:a Art Summa. bränningsafgut. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst.
I anledning af Rikets Ständers Revisorers mig meddelade anmärkning, rörande förvaltningen af Christianstads Skolas kassor under åren 1840 och 1841, får jag, såsom dessa kassors förvaltare under nämnde år, underdånigst afgifva följande förklaring: l:o Angående så kallade Byggnads-kassan: att, enligt Kongl. Maj:tsBref till Landshöfdingen i Christianstad den 25 Februari 1832, den i kassan då befintliga kontanta behållningen, 474 R:dr Banko, skulle användas till den då påbörjade nya skolbyggnaden, och som dessa 474 R:dr, ehuru till betalning förfallna, dock, i anseende till fördröjda liqvider och redogörelse af skolbyggnadens föreståndare, först i September 1841 uttogos, så blefvo de under tiden balanserade i Skolans räkenskaper, ehuru kassans verkliga behållning, vid bokslut den 1 Juli 1842, således i 1841 års räkning, endast utgjorde 255 R:dr 11 sk. 1 rst.; en tillgång i kassan, som för det i Skol-Direktionens Reglemente fastställda ändamålet, nemligen skolhusets och skolinventariernas underhåll, ingalunda torde kunna anses för stor. 2:o Rörande Skolans mindresamt Bibliotheks-kassa: att kontanta behållningen i den förra utgjorde, vid bokslut den i Juli 1842, således i 1841 års räkning, 340 R:dr 47 sk. samt i den sednare 321 R:dr 14 sk. 8 rst. Då Rikets Ständers Revisorer sammanslagit dessa kassors behållning i räkningen för år 1840, synes meningen vara, att dessa medel bordt i en summa utlånas.
Vid angifvande på dessa förhållanden tror Utskottet sig, utan behof af närmare utredning angående deh möjligen minsta skyddstull, hvarmed inhemska bornullsspånads-industrien skulle bestå, kunna med visshet antaga, att denna skyddstull ingalunda öfverstiger den af motionärerna till 4 sk. föreslagna; och då det icke kan bestridas, att den både såsom fabriksnäring och husslöjd inom landet vidt utsträckta, jemförelsevis lika vigtiga, om icke vigtigare, tillverkningen af bomullsväfnader har rätt till det afseende och den för näringens naturliga utveckling angelägnaste uppmuntran,. att råvaran, bomullsgarnet, i möjligaste mån från öfverdrifven tullafgift befrias, anser Utskottet sig fullt befogadt tillstyrka, att införselstullen å ofärgadt, bomullsgarn må nedsättas till 4 sk. skålpundet. För färgadi bomullsgarn samt kamel-, kamulls-, kardullsoch streichgarn, har Utskottet, som ansett sig böra bibehålla nu stadgade införselsafgifter å ull och icke funnit skäl vara för handen att understödja Herr Hjertås i ofvannämnde motion gjorda framställning om ullgarnstullens bestämmande öfverhufvud till 4 sk. utöfver den tull, som för motsvarande slag af ull blefve fastställd, trott sig böra tillstyrka vidblifvande af taxans nuvarande redaktion och tullsatser, ulan annan förändring, än att vid rubrikerna »färgad!» må, såsom Herr Rosenblad föreslagit, tilläggas orden eller tryckt. Å linnegarn bestämmer gällande taxa 24 sk. tull för det ofärgade och 3(» sk. för det färgade. Herr Rosenblad har föreslagit 12 sk. å det förra och 18 sk. å det sednare. Herr Muréns förslag upplager i förra fallet 8 sk. och i det sednare 12 sk. Af Herr Hjerta är tullsatsen å det ofärgade föreslagen till endast 6 sk., allt skålpundet.
M. skall åt män af yrket, åt en ny skolrevision öfverlemna att yttra sig öfver frågan? Om denna revision då skulle utlåta sig i motsats emot R. St:s åsigt, tror man, att K. M. likväl skall följa denna åsigt? Och om också comite'en skulle yttra sig i enlighet med R. St:s önskan, så vore den i allt fall för tidigt uttalad. Af dessa skäl afstyrker jag för min del, att R. St. böra till K. M. framställa en så löslig och omogen opinionsyttring, hvarom i betänk, är fråga. Frih. Hamilton, Hugo: Innan jag tager mig friheten att söka upptaga de anmärkna-, som äro gjorda emot Utsk:s betänk, i det vigtiga ämne, som nu utgör föremål för öfverläggningen på detta rum, anhåller jag att fä hemställa, huruvida det beslutade föredraguingssättet, att nemi. detta betänk, skall punktvis föredragas, icke lämpligen kunde modifieras sålunda, alt betänk, väl discuteras punktvis, men att med fattandet af beslutet uppskjutes till dess att samtlige punkterne blifvit genomdiscuterade; ty jag tror, att ehuru visserligen uppstäldt i afdelningar, detta betänk, dock icke kan sägas vara uppstäldt i frånskilda, af hvarandra oberoende punkter, om hvilka man kan fatta särskilda beslut. Jag får således vördsamt anhålla, att då denna punkt blifvit slutdiscuterad, H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, täcktes inhemta H. Ståndets tanka om icke discussionen kan få fortgå äfven öfver de öfrige punkterne och beslutet först fattas vid slutet af hela discussionen. Hvad sjelfva betänk, beträffar och de mer eller mindre stränga anmärkn:r, som deremot blifvit gjorde, så var det visserligen icke för Ekon.Utskis ledamöter oväntadt, alt detta betänk, skulle blifva föremål för en icke lindrig strid inom RiksStm.
Vtdr. d. 28 Mars 1840. ställda senare alternativet eller att nu ifrågavarande detalj måtte uppdragas åt Riksgälds-Contoiret, helst jag inhemtat, att befattningens anförtroende åt en för Contoiret fremmande person, ofta medfört obehag och omvägar, som icke egt rum, så framt en Riksgälds-Contoirets tjensteman fått detta uppdrag. Jag förnyar min anhållan om Proposition å det senare alternativet.” N:o 40. Grefve Fr ö lich j David: ”Då målet förevar i Utskottet, saknade Utskottets ledamöter, äfvensom jag, all upplysning om någon slags olägenhet, som skulle uppkommit deraf, att en serskild person haft uppdraget alt mellan Riksdagarne utlemna de genom prenumeration erforderliga exemplaren af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoil. Det var då blott fråga om, huruvida man skulle anse för tillräcklig den föreskrift, som vid 1828 års Riksdag var lemnad att tjena till efterrättelse för Expeditions-Utskottet under denna eller följande Riksdagar, eller om Expeditions-Utskottet, oansedt denna föreskrift, skulle ånyo besvära Ständerne med en förfrågan i ämnet. Då nu den upplysning blifvit lemnad, att en olägenhet egt rum genom det hittills iagttagna förhållandet, hvilket likväl varit stricte öfverensstämmande med hvad Ständerna föreskrifvit, så har jag så mycket mindre någonting emot, att saken blir återremitterad, sorn det af reservationen synes, att jag varit solus in voto 0111 framställningen. Delta har jag ansett mig böra upplysa, äfvensom att den sista Talarens tanka äfven måtte hafva varit, att memorialet borde till Expeditions-Utskottet återremitteras, men icke att detta Stånd skulle antaga en del af hvad Utskottet alternativt föreslagit, emedan sådant icke låter sig göra, då saken första gången föredrages i Ståndet.” N:o 41.
Prot, 1840 och 1841. 3 Sami, i AJd, 32 Haft. 1 2 Bevillnings-Ulskollets Memorial, N\o 41. dag uppgifva de allmänna grunderna för den blifvande bcvillningens fördelning, och då, jemlikt 60 § Regeringsformen, tull-afgifterne räknas lill bevillningar, samt beloppet af berörde afgifler i väsendtlig nion berodde deraf, huruvida åtskillige varu-artiklar voro med ineller utförsels-förbud belagde, ansåg Utskottet, i öfverensstämmelse jemväl med hvad vid flere föregående Riksdagar egt rum, det vara Utskottets både rättighet och pligt att ensamt pröfva och lill Rikets Ständer hemställa frågan, om förbud borde för några varor tillämpas eller ej; för vidblifvande af hvilken åsigt Utskottet trodde sig ega desto större skäl, som pröfningen, i hvad nion en vara kunde böra åsättas högre eller lägre tull-åfgift, innefattade ett ämne af alldeles lika mycken ekonomisk natur, som den, huruvida varu-artikeln borde med förbud beläggas, utan att det kunde ifrågasättas, att ju Bevillliings-Utskotlet egde att, ensamt och oberoende af Ekonomi-Utskottet, föreslå dessa serskilda tull-afgifter;"” och som, på sätt nyssnämndt är, 3:ne Stånd godkänt denna Utskottets åsigt, samt Ridderskapet och Adeln, utan att deröfver meddela serskildt yttrande, likväl till afgörande företagit det af Bevillnings-Utskottet ensamt uppgjorda Tull-Taxeförslag och de deri förekommande frågor om förbuds upphörande eller framgena tillämpning, torde den uttalade principen få anses vara af samtlige Stånden gillad och antagen; i följd hvaraf Utskottets yttrande, så väl i denna Usla, som i de efterföljande 5 punkterna, i afseende å hvilka senare Riks-Stånden förfarit på enahanda sätt, som med den förra, lärer böra få belraglas såsom Rikets Ständers beslut.
3 Det torde emellertid vara förtjent af stor uppmärksamhet, att just den utmärkte man, som med allt skäl betraktas såsom den egentlige fadren för de af den nyare tiden så allmänt hyllade statsekonomiska läror, som sammanfattas under namn af det industriela systemet, och hvilken ostridigt den stora förtjensten tillkommer att klarare och bestämdare än hans föregångare hafva ådagalagt den fria konkurrensens välgörande inverkningar på samhällenas statsekonomiska utveckling, att nemligen Adam, Smilh (född 1723, död 1790) sjelf just i fråga om penningeräntan bestrider den fria konkurrensens ändamålsenlighet, och förklarar en lagligen fastställd, något, men ej mycket högre än det vanliga torgpriset på mot otvifvelaktig säkerhet utlånade penningar bestämd, räntefot vara för cirkulationen och företagsamheten den mest ändamålsenliga, emedan ej en förståndig man, utan endast vågsamma spekulanter, projektmakare och slösare, kunde vara villig att betala mer än en del af det han med sannolikhet anser sig kunna beräkna såsom afkastning af det upplånade kapitalet (Tilis rate, nemligen the legal rate, ought always to be somewhat above the lowest märket price, which is commonlv paid for the use of money by those, who can give the most undoubted security. If the legal rate of interest in Great Britain, for example — den var sedan Drottning Annas tid bestämd tili 5 procent — was fixed so higb as eight or ten percent, the greater part of the money,. which was to be lent, would be lent to prodigaIs and projectors, who alone would be willing to give tilis bigh interest. Sober people, who will give for the use of money no more thån a part of what they are likelv to make by the use of it, would not venture into the competition. Book 2 cb. 4); och desse af Adam Smith anförde och äfven i andra hans skrifter vidhällne grundsatser hafva ännu i dag bland tidehvarfvets utmärktaste statsekonomer och statsmän mån»a och väldiea försvarare. O O Från England har emellertid föredömet till den konventionela räntans frihet i nyaste tider utgått.
Ja, mine Herrar, man kan ej nog ofta upprepa det; om vt vilja fortfara att vara Svenskar, så böra vi ej längre vara obekymrade om Provincernas tillstånd. Det år ej nog att Hufvudstaden är rik; den i Landsorterna tilltagande förlägenhet och fattigdom måste äfven alhjelpas. Tålamod och resignation äro visserligen i sinom tid dygder, som förtjena att värdas; men de utgöra nu en alltför ringa tröst för hemmavarande medbroder , lör alla dem som förföljas af olyckor och creditorér. Vi äro icke här för att dölja hvad som icke längre hör Den 10 Februarii eller kan döljas. Såsom Svenska folkets Representanter äro vi skyldige tolka Svenska Näringsidkarens förlägenhet. För allt hvad vi emot öfvertygelse förtiga, blifva vi ansvarige inför väre medbroder, inför efterverldens domstol och inför den strängaste domaren, vårt eget samvete. Vi äre skyldige att efter yttersta förmåga verka hvad godt och nyttigt är för ett kärt fosterland. Jag tvekar således icke att göra Ridderskapet och Adeln uppmärksamme på den tilltagande nöden i provincerna , hvars af~ hjelpande icke utan våda kan lemnäs åt framtiden.
Illustrerad priskurant sändes, NyttI » Choclait&gt; (Chocolat au l a i t). då enkelt porto bifogas. Högsta närande födoämne i fast form. Postadress: Hygienisk, absolut bakteriefri. För barn och svaga personer. Liten volum, starkt näringsJ. L I N D H O L M:, ämne. För sportmän, militärer etc. Fran ÖsterVåla. M. Drottningens hofleverantörer, chokladfabrik i LauCibils sanne. Begär ' Choclait till ätning » (finnes äfven till kokning) i bättre Speceriaffärer, världsberömda flytande Konditorier samt hos Herrar P e r c y V. Luck &amp; C o. Chocolat å la noisette Gianduja, Five O ' clock, Langu rekommenderas till alla husmödrar. de chats, » Le Petit Suisse *, Grissini, Napo Soppa å la » Cibils ». litains, Nougat, Chocolat fondant, Cacao i Sopprötter kokas väl i den kvantitet vatbleckburkar etc. etc. ten, som anses behöflig, afsilas eller passeI parti hos J o h n Å b e r g, 23 Smålandsras genom durkslag. Därefter tillsättes » Cigat. Rikst. 12 49. bils », hvarvid beaktas, att soppan är lagom stark, när den är lagom salt. Får uppkoka!!! Agenter sökas! och serveras. Således ingen tillsats af enbart salt eller krydda, i " minut hos delikaför försäljning af Elektriska bälten. Prof, nettopriser och cirkulär sändas gratis och tessoch specerihandlare. En gros hos I. franko. Adr. Idun StoekHolm. Qernandts Fredagen den 12 augusti 1892. N:r 34 (244) Prenumerationspris pr år: Idtm m e d Modetidning och kolorerade planscher kr I d u n m. pl. • Idun ensam .. » 8: — 6: 50 4: — Byrå: Klara v. Kyrkogata (Aftonbladets nya Redaktör 7, 2 tr, hus.)
Jag för min del anser förslaget ganska nyttigt, särdeles inom en representation, som består af 4 kamrar, der man i den ena icke vet hvad som passerar i den andra, förrän man genom särskilda prot.-utdr. eller relerater i tidningarna derom underrättas. Om, såsom motionen åsyftade, de förslag, som i någotdera Ståndet väckas under motionstiden, blefve i tid kända i de öfrige Stånden, skulle dels en mängd öfverflödiga motioner uteblifva, då man såge att en framställning af samma syfte, som man sjelf ämnade väcka, redan blifvit inom ett annat Stånd gjord, dels skulle i sådant fall Utsk:sBetänk:na kunna betydligt förkortas, då man deri endast behöfde åberopa motionerna. Afven blefve derigenom de särskilda förslagen mera allmänt kända för dem, på hvilkas slutliga afgörande de bero. Jag anser således, att förslaget bör bifallas, äfven om det skulle medföra ökad kostnad, hvilket alldeles icke är någon afgjord sak, ty mycken tryckning, som n,U 364 Den 17 December. sker, kunde då undvikas. Om detta förslag antoges, skulle man dessutom liittare kunna vinna bifall till ett annat förslag, som här blifvit framstäldt, nemi. att R. o. Adis protir ej skulle ordagrannt tryckas, såsom nu är fallet. Jag kan på dessa skäl ej annat än förena mig med dem, som yrkat bifall till förslaget. Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz: Få samma grunder, som blifvit anförda af de båda sista talarena, får jag i likhet med dem förklara, det jag anser förslaget godt och nyttigt, samt derå tillstyrka bifall. Jag vill blott tillägga ännu ett skäl, som ej blifvit anfördt, nemi. att derigenom åstadkommes en inskränkning i den makt, som vissa Utsk. numera tyckas hafva tillvällat sig, att undanskjuta väckta motioner genom att ej i tid företaga dem till behandling. Hr Nordenfelt, Enar: Ehuru detta ämne redan blifvit sedt från flera olika sidor, återstår dock en, på hvilken upmärksamheten hittills icke blifvit fästad. Man har nemi. sagt, att kostnaden skulle blifva ganska obetydlig, om förslaget antoges.
I anledning af dessa framställningar blefvo underhandlingar med Kongl. Danska Regeringen inledda; men då bemälde Regering, efter ett nyss slutadt kostsamt krig, icke kunde underkasta sig uppoffringen af en på traktater grundad vigtig rättighet, och Slats-Utskotlets Utlåtande !S:o 48. 3 dessutom de uti Öslersjö-handeln mest intresserade främmande stater icke a oro böjda alt kraftigt medverka till dessa underhandlingars framgång, medförde desamma intet annat resultat, än den parliela lindring till förmån för Svenska kustfarten, som omförmäles i Kommers-kollegii ofvan åberopade Kungörelse af den 16 Juni 1852. Under det sålunda tidpunkten för en önskvärd lösning af frågan om Öresundstullens anskaffande syntes vara aflägsen, inträffade oförmodadt att de Nord-Amerikanska Förenta Staternas ilegering uppsade den emellan bemälde Stater och Danmark bestående Handelsoch Sjöf arts-trakta t, under tillkännagifvande, att från den lid dä, i följd af uppsägelsen, traktaten skulle upphöra att vara gällande, eller från den 14 April 1856, Förenta Staternas fartyg icke komine att vidare erlägga Oresunds-tull. Sedan underhandlingar i anledning häraf egt rum emellan bemälde Stater och Danmark, fann Kongl. Danska Regeringen sig böra inbjuda Regeringarne uti alla de länder, hvilkas fartyg deltogo i handeln på Östersjön, att sända fullmäktige till en konferens, som borde hällas i Köpenhamn, i ändamål att reglera Öresundska tullfrågan, hvarvid bemälde Regering framställde, såsom tjenligaste medlet till tullens afskaffande, det förslag, att genom dess kapitalisering bereda Danmark billig ersättning. Kongl. Majit uppdrog i anledning häraf under den 19 Oktober 1855 åt Sin Minister vid Kongl. Danska hofvet alt deltaga i de för ändamålet afsedda underhandlin • • • O garne, samt dervid såsom fullmäktig bevaka Sveriges rätt och fördel. Dessa underhandlingar öppnades i Januari 1856. Under fortgången deraf inskränkte Kongl.
Frågan är om den anklagelse, Erik Grane riktar mot Upsala — eller småstadsuniversitetslifvet — är sann, anklagelsen: att den bildning, som der meddelas, icke afser det stora pulserande samtidslifvet, icke eggar forskningslusten, icke stärker arbetskraften för sannt menskliga mål, icke tillvaratager det friska ungdomsmodet — utan söker att i trånga banor leda forskningen, att dämpa den egna undersökningsifvern, att uppamma till auktoritetstro, slentrian och servilism; att ungdomssta-den således snarare motverkar än uppmuntrar de specifikt ungdomliga krafterna; att lärdomsstaden icke längre ger kunskap för denna, utan för en svunnen tid, en tid, som intet visste om det djupaste af det, som rör sig i vår, och hvilket ungdomen för liksom afsides läsa sig till ur andra lands literatur, men icke höra något om af sina lärare. Och orsaken finnes icke ensamt i vårt lands beskaffenhet, som ett litet och undangömdt, dit de stora tidsströmningarna komma långsamt, eller i våra universitets olycka att ligga i småstäder. Nej, orsaken är framför allt: att skola som universitet i vårt land icke haft läijungarnes verkliga behof och sanningens hänsynslösa förkunnelse som sina väsentliga bestämningar, utan att de satt formen, auktoriteterna, traditionerna öfver lifvets och forskningens frihet. Erik Granes författare har — antagligen af det skäl att skolan nyligen fått sin tecknare i Alexander Kielland (» Gift ») — gått flyktigt förbi skolan. Men han är ej okunnig om sammanhanget. — Hos den mera begåfvade, mera tänkande ungdomen, hvilken uppfostras under ett sådant, den hemliga förnekelsens system — det må nu kalla sig huru positivt och troende som helst — alstras just derigenom den pessimism, den lifsleda, den håglöshet, som man sedan förebrår denna samma ungdom!
M:t skulle hafva inkommit med Propos. till R. St:r eventualitetsvis eller för den händelse att K. M:t sanktionerade berörde grundlagsändring. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, alt derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan i förevarande punkt, dels ock att R. o. Ad., med afslag å samma hemställan, skulle bevilja ett årligt anslag af 600 rdr rmt åt riksarkivet, till inköp af för detsamma behöfliga böcker och tidskrifter, att utgå från början af det år, då riksarkivets rätt till allt, som tryckes inom riket, upphört; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvarvid svarades många nej, blandade med ja. samt sedermera propos. på afslag derå och beviljande af det ofvanomförmälda anslaget, då svaren utföllo med många ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Gr. Mörner begärde votering. Uppsattes och justerades följande voteringspropos.: »Den som bifaller Stats-Utsk:ts hemställan i 4:de punkten af Utlåtit N:o 66, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, alslår R. o. Ad. denna hemställan och beviljar ett årligt anslag af 600 rdr rmt åt riksarkivet till inköp af för detsamma behöfliga böcker och tidskrifter, att utgå från början af det år, då riksarkivets rätt till allt, som tryckes inom riket, upphört.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 24. Nej — 40. Utsk:ts hemställanden biföllos. 1 lite punkten. Gr. Mörner, Garl Göran: Jag får anhålla om upplys ning af Stats-Utsk:ts ledamöter, hvarföre den prostetunna, hvarom fråga är i det nu föredragna mom:t, uppförts till 9 kubikfot 552 Den 26 April f. m. 5 kannor och icke beräknats efter samma mål, som andra tunnor eller till 6 kubikfot 3 kannor.
-Irsta A fdel ningen. Allmänna stadganden. § 4. Uti »köpoch ladestäderna», är hvar och en, sorn' har borgerskap, och på landet hvar och en brukare af särskildt. skattelagd jord, berättigad, under de medelst denna lag stadgade vilkor, att från den 44 Okt. till den 4 4 April bränna eller tillverka bränvin, liksom äfven att omdestillera sådant, sorn förut är tillverkadt. Härifrån undantagas emellertid Amtmän, Domare och Prester, samt politiots embetsman och betjente, så vidt icke någon af dem redan kunde vara i besittning af någon bränvinsapparat och lagligen begagnat densamma, då han i sådant' fall, så länge han fortfar att vara ägare eller brukare af den egendom, på hvilken apparaten varit begagnad, bibehåller samma rättighet till bränvinsbränning, som om han icke beklädde något embete eller tjenst. Intet bränvinsbränneri får begagnas till bränvinstillvcrkning, med mindre uti detsamma befinnes en afbränningsapparat, hvars panna eller pannor, tillika med samtliga rörledningar och kaviteter, som tjena till emottagande af det till afbränning påfyllda materialet, oller till att upptaga, bortleda eller förädla de utaf detsamma utvecklade ångorna, följaktligen icke blott ånglednings och ifyllningsrören, utan äfven lankrum, bäcken 6. s. v. der sådana finnas, rymma intill den högsta punkten, hvartill det i pannan fyllda fluidum och de ((eraf utvecklade ångorna kunna stiga, utan att öfvergå i den till ångans kondensering bestämda imkylaren, minst .450 potter, hvaraf minst 200 komma i pannan, eller, derest flera pannor än en begagnas, minst 400 potter i hvardera af desamma. Till omdestillering af redan tillverkadt bränvin är det tillåtet att begagna en mindre apparat, än i föregående § är stadgadt, dock att pannan, eller, der flera pannor begagnas, hvar och en af dessa, icke får vara under 400 potter till öfversta randen.