Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och bragte hälsning segerglad Från Sions - ljusa stad t • •• — Men intet budskap — Blott smeker glödhet Och svalan, länd från Om intet ger besked. • • flyktig vind jungfrukind. fjärran led O, ägde själen vingars par, Den svingade i rymden snar Och flög i rosig morgonbrand Långt hän mot Österland! Anna Knutson. * Men trots båd ' guld och hermelin Har lilla munnen dyster min, • Och barmen häfves trånadssjuk Allt tender gyllenduk. Fast Som Fast Hon slottets härskarinna — ack, fången är hon med sin black. femton tärnor stå på tå, ensam är ändå. Fast farmor ordar dagen lång Om nyttan utaf pliktens tvång, Fast gamle patern läser klok Ur textad pärmebok — Dock föga visdom präntas in I detta ungdomsvarma sinn. På farmors kalt hon hört sig Moralebokens med. led. Hon sömmar blad och rosenblom Med blick så trött, så glädjetom, » Månn sanden i vårt timglas rörs? » Hon stundom undra hörs. Djupt under bildprydd griftesten, Dess hulda moder slumrar re ' n, Och fadren far kring fjärran Att strida för en graf. Det tyckes vara naturens oundvikliga g å n g släktleden i g e n o m. Tora. * En middag. E n lifsbild för Idun af Hälla. Öfverste sponenten vidare. » undrade lilla f r u n. » Å nej, det kan vara onödigt, » herrn. » Fröken Hult d å? Hall d å? » frågade frun. * Vår pristagaianna. Har därmed den svenska litteraturen fått ett nytt n a m n? Det är frågan. I allmänhet fäster man ej så stor vikt vid pristäflingar af detta slag. M e n g e n o m en stor — fast sällsynt — händelse har tidningen Iduns pristäflingar fått en större betydelse än andra sådana. Det var nämligen g e n o m Idun som Selma Lagerlöf upptäcktes o c h den svenska litteraturen plötsligt vann ett nytt o c h lysande namn. Aldrig glömmer jag den sensation, som uppstod i n o m litterära kretsar i Stockholm, då manuskriptet till » Ur Gösta Berlings saga » cirkulerade ur hand i hand bland de mest intresserade.
»I dag» är en slafdrifvare, men en duktig karl, som får något uträttadt, fast vi trälar hata honom och vrida oss undan hans tvång; men »i morgon» är en grannlåtsherre och odugling. Det är bäst att afsvära bekantskapen med honom. — Du nämde något om tomhet. Af allt som mött mig, är tomheten det värsta. Det är, som om solen inte kunde skina, och som om allt lif vore dödt. Det är som att strida med »Bøjgen» (i Per Gynt). Vet du ingenting nytt? Skrif till mig. Jag är så trött ibland, så dödstrött. Inte af arbete, utan af annat. »Bøjgen». Politik-artikeln 22 har gjort mig oberäknelig skada. Ty den har slagit mig på den venstra sidan, och det var der jag hade behöft vara starkast för att göra hvad jag vill. – Bagatell! – Man är alltid böjd att anse sig som en så vigtig person. Hvilka präktiga artiklar Brandes skrifvit den sista tiden! – Åh hvad jag lider under min egen vanmakt, hur jag spänner hvarje fiber för att få fram något sant och duktigt – och ändå! Men arbeta skall jag ända till det sista. Ty resignation är ett ord hvars betydelse min natur inte känner till. Den vet inte af annat än kamp eller förtviflan. Tam blir jag aldrig. Hela denna tiden har jag nästan icke träffat någon menniska. Jag undantager naturligtvis G:s. Gustaf har sitt arbetsrum utanför mitt, men arbetar inte för tillfället – kommer in och pratar hos mig allt emellanåt. Han kallar mig sitt onda samvete för min flits skull. Om aftnarne sitta vi på tre man hand i hans rum, och han läser högt för de båda qvinnorna. Det ligger en alldeles egendomlig stämning af hemtrefnad öfver dessa familjestunder härute på ön, der vi äro afskurna från hela verlden och der blåsten tjuter och rullar öfver de stora klippblocken och vida vattnen. Naturen är herrlig här. Jag ser det med ett par döda ögon. Den natten i Köpenhamn – den natten har satt märke i mig! (Sjelfmordsnatten – du vet? Jag har morfin nu.)23 Vi ha läst Mäster Olof; den sista, omarbetade upplagan.
(Fortsättning). C) Under innevarande riksdag beviljade utgifter. § 69. Rikets Ständer, som jemväl under denna riksdag beviljat åtskilliga, till de ständiga statsbehofven icke hänförligaj anslagssummor} hafva beslutat, att dessa, jemte alla andra nu beviljade anslag, hvilka ej blifvit till årligt utgående under riksstatens serskilda hufvudtitlar anvisade, äfvensom här nedan omförmälda låne-understöd, skola af Riksgälds-kontorets medel bestridas på de tider och i den ordning, som för hvarje serskild anslagsoch Jånesumma blifvit fastställda; börande i de fall, der någon viss tid för utbetalningen icke finnes bestämd, densamma verkställas på en gång eller i mån af skeende reqvisition. § 70. Utöfver det å riksstatens Usta hufvudtitel uppförda anslag för Hans Kongl. Höghet Kronprinsens hofhållning, hafva Rikets Ständer beviljat ett årligt belopp af sjuttiofem tusen riksdaler, att från och med början af det år, då H. K.
Stats-Utskottets förra förslag i Betänkandet N:o 63 upptager Tillökning .■ Professoren Retzius Expeditions-Secrcterarcn "Waldheim Protocolls-Scerctcrarcn Hegardt Adjunctcn Selander Hof-Intendenten Hjortsberg eller hans hustru, i fall hon öfvcrlcfvcr Landt-Staten i Stora Kopparbergs Län 400: 200: 400: 200: honom 600: 232,630 Fjcrdingsmännens löner, förslagsvis .. , . 6,000: 7,900 Summa B:o R:dr | 240,530 Utom Indelningar och Spanmål in natura enligt förra Betänkandet N:o 63. Sammandrag af förestående Tabeller. l:sta Httfvud-T 2:dra D:o 3:djc D:o 4:de D:o 5:te D:o 6: te D:o 7:de U:o 8:dc D:o 9:dc D:o 10:dc D:o Allmänna Indragnings-Staten S:r R:dr Tillkommer liulelta Räntor efter afdrag af Fjerdingsmanslöner, i rundt tal af 8,000 St. Ank. till Exp.-Utsk. J. 18 Juli kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af väckte motioner om upphörande af Tredskoböter för uragtlåten leverering till Stora Koppar bergs Bergslag af Ränteoch Mantals-kohlen. (I. A.). Uti en inom Bonde-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion har Riksdags-Fullmägtigen Eric Andersson från Stora Kopparbergs
291 principe gäller på andra ställen, bör den ock följas innom BancoCommissariatet. Jag tror ej att tre Stånds beslut gör tillfyllest att frånkänna Ridderskapet och Adeln en rättighet, som är enlig med Esprit’n af vår Representation och hvaraf den länge vant i besittning ; men jag tycker mig kunna förutse, att om Ridderskapet och Adeln, hänförde af en falsk libcralitets-känsla, skulle samtycka till förändringen, så skulle innan kort hända att aldrig mer någon Adelig blefve till BancoCommissarie befordrad. Herr Grefven och DandtMarskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln ansåg BancoUfskottets Betänkande böra, i anledning af de dervid nu gjorda anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Bifölls. Friherre Stael von Holstein: Ehuru detta ämne icke egentligen innefattar någon Pri? vilegii-fråga, är det likväl såsom ett emellan alla fyra RiksStånden ingånget Contract att anse, och kan således icke, enligt min öfvertygelse, emot ett Stånds bestridande, geJ norn de öfrige trenne Ståndens beslut afgöras. Herr Silfverstolpe, Gustaf Abraham: Utan att vilja förhindra den redan beslutade åter. remissen, får jag endast anmärka, att då förevarande fråga icke är af Privilegii-natur, måste den ock genom trenne Stånds beslut kunna afgöras. Herr Lagerbjelke , Jolian, anmärkte, aft de uti BancoUtskottet varande Ledamöter af Ridderskapet och Adeln ansett frågan ensamt tillhöra Ridderskapets och Adelns pröfning. H varemot Utskotteis Ledamöter af de andra Stånden väl hemställt , att de Irenne Ofrälse Siånden måtte uppskjuta frågans afgörande intilldess Ridderskapet och Adeln fattat sitt beslut, men tillika ansett frågans handläggning tillkomma icke enskildt Ridderskapet och Adeln , utan RiksStånden samlällt. Friherre Cederström; Sedan BancoUtskottets Betänkande redan blifvit återremitteradt, anser jag ali vidare öfverläggning i ämnet , för närvarande öfverflödig.
En annan utväg att befria StatsRädets ledamöter från en del af de lidsspillande göromål, sorn nu. åligga dem, vore att, på sätt Hr Stjerngranat föreslagit, hvarje Depart:s-Chef väl skulle vara skyldig föredraga sina egna besvärsmål, men icke pligtig, utan blott berättigad att öfvervara dylika till andra Departements föredragning hörande ärender. Men, invänder man, i sådan händelse, blifver icke StatsRådet fulltaligt, emedan der endast finnas 3 konsultativa ledamöter. Om någon af dem får förfall, så varder ej StatsRådet fullsuttet, ty grundlagen fordrar, att minst 3 ledamöter skola, utom den föredragande, tillstädes vara. Mig synes derföre bäst, såsom jag tyckte Hr Stjerngranat äfven yttrade, att de konsultativa StatsRådens antal ökades till 5 eller 6, hvarigenom man finge tillgång å suppleanter för Depart:sCheferne, i händelse dem beviljades någon väl behöflig ledighet. Kan någonting vara oriktigare än närvar:de förhållande, hvarunder en Depart:s-Chef måste, år ut och år in, släpa i sitt tunga kall, utan att åtnjuta någon ledighet? Chefen för Justiliae-Departementet har ingen ledighet till resor åt landsorterna för att efterse, huru lagskipningen handhafves och fångvården skötes, m. m. Chefen för Landlförsvaret kan icke fara till aflägsnare Regementens möten eller till fästningarne för att granska deras tillstånd. Chefen Den 12 Juli f. ra. 205 för Sjöförsvaret är i samma författning hvad Flottans aflägsnare stationer beträffar. Chefen för Civil-Depart:t har ej tillfälle att inspektera nya vägar, broar, hamneller kanal-anläggningar, mekaniska verkstäder, näringsskolor, stuterier eller annat dylikt. Chefen för Ecklesiastik-Depart:t kan hvarken besöka Universiteten, Elementar-läroverken, eller aflägsnare sjukvårdsanstaller. Så är det äfven med Finance-Chefen för de inrättningar, som under honom lyda. Det synes till och med nyttigt, att
Den som vill att det ej mindre för Flottans särskilda korpser, än äfven för de till årseller sommar-tjenst uppfordrade båtsmän belöpande natura-portions värde, lämpadt efter dessa korpsers nummerstyrka, skall sammanföras i en anslagssumma, som under benämning: »Gemenskapens vid Flottans korpser naturaunderhåll», upptages under 5:te hufvud-titelns afdelning för »Diverse anslag», röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer nämnda natura-portionsvärde att sammanföras i en anslags-summa, hvilken såsom förslags-anslag under omförmälda benämning och titel-afdelning upptages. Då denna omröstning utfallit med 56 Ja och 63 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i enlighet med Nej-propositionens innehåll. Fyr ationde sjette voteringen (42:dra punkten.) Den som vill att en summa af 9,000 R:dr R:mt för hvardera af åren 1858, 1859 och 1860 ställes till Kongl. Maj:ts disposition att användas till löneförbättring för Konstruktions-korpsens personal, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej;' Vinner Nej,- hafva Rikets Ständer för hvartdera af nästkommande tre år anvisat en summa af 11,465 R:dr sagde mynt, att, ställd till Kongl. Majtts disposition, för nämnde ändamål användas. Enär omröstningen gifvit ett resultat af 47 Ja och 72 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionen. Fyr ationde sjunde Slats-Utskollcls Memorial N:o 172. 17 Fyrationdesjunde voteringen (44:de punkten.)
St. ålade nationen för alt kunna utgöra de kostnader kriget fordrade. Jag vill icke supponera att det af fiankolllsk. här framställda förslaget kan komma alt vinna bifall. En värd talare har likväl yttrat att efter de underrättelser, han erhållit, tre stånd skulle hafva bifallit betänk, och att således inga småsedlar vidare skulle komma i omlopp. Följden deraf skulle blifva att banken finge kasta bort en hop tusentals ndr för alt låta slå silfverskiljemynt till ersättande af småsedlarne, ty den summa som nu finnes i sådant mynt skulle icke förslå på långt när. Man bör icke heller förgäta, om småsedlarne icke funnes, hvad det skulle komma att kosta staten att skicka ned skiljemynt i silfver till samtliga ränterierna i landsorterna för att besörja utgifterna på hvarje ställe. Dessa måste naturligtvis skickas i fastager, hvilket kommer att medföra betydliga kostnader, då deremot de här beskedliga småsedlarne gå på posten utan allt. slags besvär. Man får icke heller förbise möjligheten af att Sverige kan fa ett krig, att Sverige kan bli tvunget att sammandraga hela sin armée på långt afstånd ifrån hufvudstaden. Då behöfves skiljemynt till betydligt belopp för manskapets aflöning och huru vill den värde talaren att man skall transportera allt detta skiljemynt till landsorterna. Det går mycket väl an i sådana länder, som Frankrike och Tyskland, der man kan genom vexlar skaffa sig mynt af alla slag. Der går det an, ja, Gud bevars! och äfven på främmande botten kan man hjelpa sig på del sältet, men inom sitt eget land der man måste skaffa aflöning för dagen under hela månaders tid, der skulle det blifva oupphörliga transporter af silfver emellan banken och arméen och huru mycket skulle väl folket blifva belåtet med att fä endast silfvermynt i st. f. sedlar. Räcker icke skiljemyntet till för deras aflöning, huru skola de då skilja sig från marketäntarne ? Skola de' gifva 2 ndr i sedlar i st. f. 8 skillingar b:co och sedan äta på räkning; men om då vid en hastig rörelse marketäntaren icke kunde medfölja, huru ginge det då.
Sundhets-Collegium, enl. underdånigt förslag af d. 21 Oktober 1853 hvarifrån afgår minskning af de 2:ne yngsta ftledicinal-Rådens löner, med hvaremot återstoden ökas med Ordf:dens löneförhöjning till 4,000 R:dr Till en Profession i Pathologiska Anatomien Till en Adjunktur i Chirurgien vid Carolinska Institutet Löneförhöjning åt Provinciat-LUkarne, enl. Hr Cederschiölds motion Nionde Hufvudtileln. Ät häfdatecknaren Strinnholm Till Provincial-dialekternas efterforskning och antecknande Pu Riksgälds-kontorets Stat Löneförhöjning åt Just. Den 31 December e. m. 377 Dessa motioner begärdes på bordet. Gr. von Rosen, Adolf Eugene, upläsle 2:ne motioner af följande lydelse: 1:0. Till R. H. St:r får jag härmedelst vördsamligen framställa ett förslag, som hos pluraliteten sannolikt väcker öfverraskning, men hvilket jag räknar mig för en ära att vara den. förste, som inom Svenska representationen framlägger. Jag föreslår, all ett årligt anslag af 20,000 II:dr b:ko mätte af R. St:r beviljas för inrättande af ett homeopalhiskt sjukhus med klinik uti hufvudstaden. Denna motion har uti vetenskapens och mensklighetens stora intresse en mäktig bevekelsegrund. För mängden gäller kanske likväl detta mindre än gamla fördomar och rotfästade dogmer. Men den äger äfven ett annat motiv, som talar direktare till de flestas omdöme — det är besparingens. Om man beräknar den skatt, sorn Svenska folket erlägger till i landet varande apothekare för årligen förbrukade medicinalier, så upgår den säkert till mera än 2 milhr R:dr, hvaraf en del utgår till främmande länder för derifrån införskrifna droguer. Det är kändt, alt i homeopathien användes allenast enkla medel och dessa i så små doser, att, med homeopathisk behandling af sjukdomarne i landet, kostnaden för läkemedel skulle nedgå till mindre än tiondedelen af nyssnämnde summa.
Tillstånd att på högst trenne veckors tid från Riksdagen afresa, må LandtMarskalken bevilja fyra eller fem af Bänkmännen, eller af Electorerne i den ordning de sig dertill anmäla. §. 22 bifölls. §. 23. 1 Momentet bifölls. 2 Momentet skulle erhålla följande lydelse: Ledighet ända till tre veckor må LandtMarskalken kunna bevilja högst en tredjedel i sender af Ridderskapels och Adelns Ledamöter i samma Utskott, i den ordning de sig derom anmäla. 3 Momentet bifölls. Den 17 Augusti e. m. §. 34 skulle lyda sålunda: Bänkinan, Elector eller Utskotts-Lednmot må, utan laga förfall eller erhållen ledighet, icke uteblifva från Bänkmännens, Electorernes eller Utskotts sammanträde, vid den påföljd, som i OrdningsStadgan serskilt finnes föreskrifven. Sker det ändock tre på hvarandra följande sammankomster, vare han sin Riksdagsmanna-rätt för den Riksdagen förlustig. Lag samma vare, om Bänkman, Elector eller Utskotts-Ledamot, utan styrkt laga förfall, tvenne veckor utöfver erhållen ledighetuteblifver. Börandes sådant af Bänkmännens, Electorernes, eller Utskotts-Ordförande genast hos Ridderskapet och Adeln tillkännagifvas. §. 25 bifölls. §. 26 bifölls med den förändring, att i stället för orden: "Anslag till Electors sammanträden skola skeJ’ borde införas följande: Anslag till Bänkmäns och Electorers sammanträden skola ske. Under N:o 27 skulle en ny § införas af följande innehåll: Dör LandtMarskalk, företrädes hans ställe af den främste närvarande Ledamoten , intill dess Kongl. Majit en annan LandtMarskalk förordnat. §. 27 i Utskottets förslag skulle erhålla N:o 28, och lyda sålunda: Under hvar - a3o Den 17 Augusti e. m. je Riksdag skall ett fullständigt Diarium öfver alla i Ståndet förekommande ärender föras, och i RiddarhusCanzliet vara att tillgå.
Rörande nödvändigheten af krönta Kohlskrindor, och angående Kohlmätare; samt om föreslagne medel till förekommande af åtskillige förmente missbruk vid Prestval. Från Wällojl. Borgare-Ståndet: Af Banco-Utskottets Memorial ej mindre om Ansvarighets-Lag för de blifvande Directionerne vid Vestra och Södra Låne-Contoiren, än ock örn åtgärd till betryggande af 34o Den 31 December t. rn. Bankens och Enskildes säkerhet, i afseende på nämnde Låne-Contoirs Assignationer. Expeditions-Utskottet: Herr J. Haganders motion, angående åtgärder, att sprida en allmännare kännedom om de vid Riksdagarne förekommande ärenden och fattade beslut. 2:0 Återremisser af nedannämnde Utskotts Utlåtanden, nemligen: StatsLagsamt Allmänna Besvärsoch O economie-Ut skottens: Om grunderne för Militife-Boställens och annan Kronojords utarrendering. Bevillnings-Utskottets : Med förslag till en ny Författning angående Bränvins-bränningen, och de derföre bestämde afgifterj och i frågan om Drawback. Banco-Utskottets: Om Revision öfver Banco-Discont-Verket för år 1822, och några föreslagne Stadganden för framtiden. Lag-Utskottets : Öfver 5 §. i 4 Art. af den vid nuvarande Riksdag föreslagne Bevillnings-författning om skydd för Taxeringsman. Expeditions-Utskottets : Med förslag till underdånig skrifvelse, angående Lånerätt i Riksens Ständers Bank för Den 31 December «. nu 341 Allmänna Brandförsäkrings-Verket; och med förslag till underdånig skrifvelse, rörande meddelande af Arbetsplaner, m. m. i afseende på Allmänna Byggnaders uppförande. 3:o Bifall till följande Utskotts Memorial och Utlåtanden, nemligen: Constitutions-Utskottets: I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proa position, om upphäfvande af io3 §. Regeringsformen och 64 §.
L't«tt-/^e/'/<et^ ö/c/^uA t/// /?u/'//-§^o/o/'ncr / 6r/- -uen Htoe^//o?//r§ ^/ott c/e/r / /''e^///c/// /F^/o. Dä i8Iancl cle u^^^ikteiL LIereeiesaint 8IcoI-8tatei'N38 anslag oell löns-inlconl8lei', ilvillca vicl 8l8la lliIc8clgA till lliliet8 8lan<lei'S 8tat8-Dt8lcott, xenoni l^äcliA 8Ici'ikvei86 sk clen 2^ Debiuaci i835, stlemnacles, salcnacler kullstän^i'^ u^pl^8nin^ om anslag, Lai n-8lcoIoi na i liiicet innellakva, sä Ilar Xon^I. Naj:t anliekallt Xaminai-LolleZiunl oell 8tat8-Lontoi'6t att tiäil vederböra» cle inkoiclia oell unclei^äniAst insancla ujljlAikt ä alla krän 8t»tLVerlcet utAäencle IliclcaA till Lacn-8lcoIoi na.
Med åberopande af dessa skäl hafva Utskotten tillika icke kunnat lemna obemäldt, att man, genom antagandet af Herr Stjernsvärds ifrågavarande förslag ocb genom indelningsverkets upphäfvande, hufvudsakligen endast skulle utbyta en del af roteringsbördan mot en ökad personlig tjeustepligt, och dymedelst förändra krigstjensten äfven under fredstid från ett frivilligt åtagande till en ovilkorlig skyldighet; att, om det äfven kunde antagas, att rustoch rotehållare skulle genom det föreslagna organisationssättet’ vinna någon lindring, så öfvervägas dock fördelarne af en sådan lindring flerfaldigt af den förökade tunga, som fullgörandet af den personliga tjenstepligten, enligt Herr Stjernsvärds förslag, skulle för hela landet medföra, utöfver den, som är en följd af beväringens nuvarande organisation; att värdet af de dagsverken, som komme att i sådant hänseende, för tjenstgör in gens bestridande, årligen användas, utgör, uppskattadt i penningar, ett större belopp, än som man vid första påseendet torde föreställa sig, och kan, äfven efter den lägsta beräkning, antagas uppgå till flera hundra tusen riksdaler om året, samt att dessutom det förhållande icke torde böra alldeles lemnäs utan uppmärksamhet, att, vid förvärfvandet af ett > hemman, de detsamma åliggande onera tagas i beräkning för bestämmandet af dess värde, och att således nuvarande rustoch rotehållare icke kunna, vid jemförelse med andra hemmansegare, anses ega någon laglig rätt att få på andra medborgare hvälfva bördan af de utskylder, eller den afgäld, som Staten för närvarande äger att af rustoch rotehållare uppbära, hvilket dock kan antagas i viss mån skulle blifva en följd af den föreslagna förändringen. Utskotten, som, med stöd af hvad sålunda blifvit anfördt, icke kunna godkänna de grunder, hvarå den föreslagna organisationen blifvit byggd, och som derföre icke ansett sig böra här vidare, än som skett, ingå i pröfning om nyttan eller fördelen af de serskilda i delta förslag införda bestämmelser, få alltså vördsamt tillstyrka, Slatisamt Allm. Bus».- och fikon.-Ulsk.
Å nyo Den i Augusti. 33 Å nyo föredrogs Välloflige Borgareståndets den 17 sistlidne Julii aflåtne, och den 24 i samma månad f. m. på bordet lagde, ProtocolIsUtdrag, af innehåll, att, vid pröfning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens under N:o 40 afgifne Utlåtande, i anledning af gjorda Anmärkningar vid Utskottens under N:o 16 förut meddeldte Betänkande rörande väckt fråga, att alla hus och gårdar i Städerne skulle ovilkorligen vara underkastade Brandförsäkring, BorgareStåndet bifallit sistnämnde Betänkande, tillika med ej mindre det tillägg, som i Utlåtandet N:o 4° innefattas, än äfven det ytterligare tillägg, att i den underdåniga skrifvelse, hvilken i berörde Utlåtande blifvit föreslagen, måtte intagas, att hvarje Stads fleste husägares tanka borde anses utgöra beslut, huruvida samma Stad ville uti ett nytt Allmänt Brandstodsbolag för Städerne ingå, uti hvilket BorgareStåndets beslut de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne att deltaga. Herr Tham, Wolrath: Det beslut BorgareStåndet fattat, och hvaruti Ståndet inbjudit Ridderskapet och Adeln att sig förena, anser jag kränka äganderätten. Jag finner det ej vara rättvist, att pluraliteten skulle kunna tvinga minoriteten, att på ett visst ställe brandförsäkra sina egendomar. Det kunde föranleda till våldsamma forän36 H. 3 34 Den i Augusti. dringar för de redan varande Bolagen i Götheborg och Skåne. Jag tillstyrker alltså, att Riclderskapet och Adeln måtte förblifva vid sitt i delta ämne redan fattade beslut och afslå inbjudningen. Herr Hjerta, Gustaf, förenade sig med Herr Tham. Grefve von Rosen, Axel:
- silkespappersremsor, som fånga hvarandra m e d. D e n jublande karnevalsglädjen, hvar var d e n? Eller har resebeskrifvarne narrats? Tänk, o m de narrats! Köket h a r stengolf och var nu på vårkanten s o m en iskällare. Utm ä r k t! MARK OROLIGHETERNA I BRUXELLES. — KAPTEN DREYFUS 6 — kossorna här riktiga konserter p å klockor, o c h en djurvän kan m e d riktig fröjd sola sig i deras evigt lycksaliga ö g o n. uppburna minsann. D ä r äro d e inte Herrskapet amie LOUISE P. från äro som som FORE » AFFÄRENS » BÖRJAN och redaktörens et h u m b l e BRANCHE så DE servante PIERRE. S. P. S. P. S. S. VÅRA ILLUSTRATIONER. ri F. DTJFVA fE n af hufvudstadens mest käny * ' de borgare, apotekaren Carl F r e d i i k Dufva, afled den 7 dennes i en ålder af nära 77 år. D e n aflidne hade g e n o m sin hjälpsamhet o c h sitt hjärtevinnande väsen förvärfvat en ovanligt stor vänkrets, o c h de flesta af våra läsarinnor hafva n o g på ett eller annat sätt stiftat bekantskap m e d C.F. Dufvas välkända parfymeriaffär, Drottninggatan 41, Stockholm, hvars grundläggare o c h innehafvare d e n aflidne var. Den olycklige &gt;fången på Djäfvulsön » har ändtligen återk o m m i t till Frankrike för att, sedan kassationsdomstolen s o m bekant beslutit revision af processen, ställas inför en ny krigsrätt. Densamma har denna gång förlagts till R e n n e s. M a n b o r d e af dess domslut ej vänta annat än ett fullständigt frikännande o c h rehabilitation af den olycklige.