Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På sätt ofvan antydt blifvit, måste det likväl hero på parter sjelfva att begagna sig af omförmälda förmån eller ej; och derföre bör, vid besvärs ingifvande, begäran derom uttryckligen framställas. Men i sådan händelse synes tiden, hvarinom kommunikation skal! vara verkställd och bevis derom inlemnadt, böra beräknas från den dag, då anslag å Lands-kansliet sker; lärande olägenheten af den genom förberörda åtgärder uppkommande tillökning i E. K. M:ts Befallningshafvandes göromål fa anses såsom högst obetydlig emot den, som genom ifrågaställda förmån undanrödjes för rättsökande, hvilka dock måste bestrida kostnaderne Expeditions-Ulskottets Färsing till und. Skrifvelse, N:o 69. 125 för de handlingar, sorn genom E. K. M:ts Befallningshafvandes försorg lill Hofrätten öfversändas. I enlighet med dessa åsigter, och utan att förbise hvarken det fall, att klagande part ej hos E. K. M:ts Befallningshafvande, oansedt skedt anslag, uttager öfversända besvär, ej heller nödvändigheten deraf att Hofrätten erhåller tillförlitlig kännedom derom och angående öfriga på målets fortsatta behandling inverkande omständigheter, äfvensom sättes i tillfälle att en sådan behandling företaga, hafva Rikets Ständer, för sin del, beslutat utfärdandet af följande författning: Då Hofrätt anser nödigt alt till förklaring utställa dit inkomna besvär öfver beslut, som blifvit meddeladt af domstol eller Konungens Befallningshafvande på Gottland, i mål af den beskaffenhet, att kommunikations-åtgärden, jemlikt lag och författningar, skall genom den klagandes försorg verkställas, bör Hofrätten, derest klaganden derom i besvären framställt begäran, öfversända besvärshandlingarna jemte Hofrättens kommunikations-resolulion till Konungens Befallningshafvande i nämnda län, som derom genast å Lands-kansliet utfärdar anslag med dag och åratal, då sådant sker, och derom gör anteckning å besvären.
Instructionens i4 §. ålägger honom, att jemte sin allmänna redogörelse inför Rikets Ständer, i hvilken han yttrar sig öfver Lagskipningens tillstånd, öfver bristerne i Lagarne och allmänna hushållningen, öfver medlen att dem afhjelpa, också årligen öfver dessa ämnen inför Allmänheten utlåta sig, 6a Den 25 Augusti e, nr. Af hel annan beskaffenhet är denna befattning, ån ett vanligt FiakalsEmbete. Vål må han vara dem ett skydd och ett biträde, som klaga Öfver nekad rättvisa, men hans hufvudsakliga kall år, att vara Constitutionens och Lagarnes Ombud. En Embetsman med detta kall, vill icke vara ställd i enahanda cathegorie med dem, hvilka efter vissa tjenste-år finna sig berättigade till pension. I samma ögonblick, som Embetet ur denna synpunkt betraktas, upphör det att vara nyttigt för Nationen, och båttre vore då, att låta det genast upphöra. Jag har förut yttrat, huru gerna jag skulle önska, att en pension tilldelades Friherre Mannerheim; och jag får underställa StatsUtskottet, huruvida det anser sig böra föreslå densamma till ett belopp af 1200, i5oo eller 2000 Riksdaler, allt efter den opinion, som Utskottet åger om Friherre Mannerheims förmögenhets-tillstånd. Vi åro ännu ej hår tillräckligt Öppenhjertige, för att hår kunna ventilera en fråga af denna beskaffenhet, och grannlagenheten har sina fordringar efter bruket. Jag hoppas likväl att Riddersknpet och Adeln beviljar remiss af den i åmnet väckta motionen. Herr Hjerta, Gujtaf: Jag vill visserligen icke söka att neka den begärda remissen, och det derföre, att jag lika med Herr von Hohenhausen tror, att, oaktadt det någon gång håndt, att en dylik begäran blifvit inom RiksSländen afslagen, ett sådant afslag likväl år alldeles stri. dande mot andan af Grundligen.
JM 22, i anledning af framställda förslag angående förändradt sätt för doms eller utslags utgifvande i Rådstufvurätt och hos Öfverståthållare-embetets kansli. Bifölls ; och JM 23, i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter i afseende på sättet för kommunikation af besvär, som blifvit till Hofrätt ingifna. Återremitterades. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: .AJ 32, i anledning af väckta motioner i fråga om ersättning *åt boställshafvare för bekostande af grunddikning eller af större odlingar å boställsjorden; JM 53, i anledning af väckta motioner rörande befrielse för lärjungar vid rikets högre elementarläroverk äfvensom för elever i folkskolelärare-seminarier från deltagande i beväringsmöte; M 54, i anledning af väckt motion i fråga om fördelningen emellan socknar inom samma pastorat af återvunnen helgonskyld; och JM 55, i anledning af väckt motion om upphörande af penningeinsamlingar vid bröllop och barndop. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D.
Ständers förmåga och vilja att afhjelpa den brist i hofhållningsanslaget, hvilken vid den tiden möjligen kunde förefinnas. I min motion har jag yttrat, det jag icke vill inlåta mig uti några gissningar i afseende å de motiver, som må hafva ledt vårt Stats-Råd vid afgifvande af förslag till den K. Proposms uppställning, samt att jag icke heller vill i det hänseendet uttala några misstankar, emedan dessa ofta missleda. Jag, å min sida, kan ej neka att det förefallit mig oväntadt, att den aktade talaren ej i afseende å mig iakttagit omnämnda af mig följda, för faringssätt, desto hellre, som för mitt förfarande ej behölt sökas någon annan förklaringsgrund, än den af mig uppgifne, att jag ansett min gjorda framställning vara af rättvisa och billighet påkallad. På den grunden har jag stödt mig; och på densamma hoppas jag ock, att det må tillåtas mig qvarstå. Samme talare har vidare anfört, att i afseende på den äskade tillfälliga tillökningen i hofhållnings-anslaget för 4 år icke något tillskott från Norige blifvit begärdt; och såsom skäl dertill uppgifvit åtskilliga anledningar. Jag vill icke nu ingå uti någon undersökning om giltigheten af de särskilda omständigheter, han sålunda omförmäit härtill hafva varit vållande; men anser mig kunna såsom en säker förhoppning uttala den öfvertygelse, att Stats-Utsk:t icke lärer underlåta att taga äfven denna del af frågan i noga öfvervägande och dervid bedöma, hvad som kan vara lämpligt, rättvist och billigt. Slutligen har, såsom en anledning till åtgärden att föreslå en tillökning endast i form af extra anslag, blifvit anfördt, att Stats-Utsk:t redan enhälligt tillstyrkt, att åtskilliga af K. M. för bestämda ändamål begärda tillökningar måtte beviljas endast för 3 år. Jag får härvid fästa uppmärksamheten på den betydliga skillnad, hvilken, enligt min tanka, förefinnes mellan Stats-Utsk:ts afgifna förslag och den K. Proposms innehåll.
Mits och Kronans egendom N:ris 1 och 2 i qvarteret Glasbruket å Kungsholmen på vissa år åt Serafimer-Ordens-lasarettet mot årligt arrende upplåtna plats må ulan afgift åt samma lasarett för alltid ölverlåtas, än äfven, i sammanhang härmed, åt Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet anslagit en summa, motsvarande den ärrende-afgift, som nu af lasarettet till Institutet erlägges, eller Två Hundra Riksdaler, alt utaf Riksgälds-kontoret af dess om händer hafvande medel utbetalas, till dess Rikets Ständer framdeles kunna besluta om denna summas uppförande på Institutets stat; anhållande Rikets Ständer i underdånighet, att stadfästelse å sålunda inedgifvet upplåtande åt lasarettet af berörda plats måtte af E. K. M:t i Nåder meddelas. Rikets Ständer framhärda etc. ilats finge af lasarettet inlösas eller ät detsamma pä femtio är emot hyra ölverlåtas, Elais hnge at lasarettet inlösas eiler at detsamma pa iemno ar emot nvra oiveriatas, ade öfver denna ansökning infordrade underdåniga Utlåtanden afgifvits af sä väl Pro - Stockholm den 9 September 1854. Expedilions-Ulskottets Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o 422. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 6 Sept. 1834. Preste-Ståndet den G Borgare-Ståndet den 6 Bonde-Ståndet den 9 Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, angående jordafsöndring från Eskilstuna Kungs-/,adugård till utvidgande af Eskilstuna, Klosters och Fors’s församlingars begrafningsplats. (Stats-Utsk:s Ulhde N:o 247.) S. A. K.
Utlåtande, t anledning af vackt motion om he/rielse för Rolehållarne vid Kavalleriet i Jemtland från skyldigheten så väl att bidraga lill Sadelmunderingens anskaffande och underhåll, som all underhålla Ryttar ehästarne under marcherne mellan mötesoch mönstringsställena samt sqvadronernas samlingsplatser. Denna motion är inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt af Nils Larsson från Jemtlands län, hvilken till en början erinrat, hurusom med anledning af Kongl. Maj:ts den 28 Oktober '1856 till Rikets då församlade Ständer aflåtna nådiga Proposition, angående upphörande af det från Rotehållarne eller Soldaterna vid indelta infanteriet dittills utgående bidrag till soldatbeklädnadens anskaffande och underhåll, motionären då väckt förslag det Rikets Ständer måtte äfven för Rotehållarne vid Jemtlands Hästoch Fältjägare-korpser medgifva enahanda lindring i rotenngsbördan, som Kongl. Majit i nåder föreslagit för Rotehållarne vid öfriga indelta Regementer och Korpser, eller befrielse från skyldigheten att bidraga till beklädnadens och sadelmundermgens underhåll.
För sådant ändamål, äfvensom för beredande af någon nedsättning i införselstullen å bomolja, såsom ett behöfligt material vid ylleväfnadsfabrikationen, hemställes, att densamma, utan skillnad om införseln verkställes på fat eller flaskor, buteljer eller krukor, må antagas till 1 sk. 8 r:st skålpundet; och synes vidare, med hänsigt til! vigten, som för alla slag feta oljor utgör omkring SV? skålpund per kanna, i förhållande till nuvarande värden, införselsafgifterna kunna bestämmas för hampolja till 8 r:st, samt för linoch rof-, samt andra ej specificerade slag, derifrån dock torde böra undantagas till apotheksvaror hänförliga slag, och lydelsen derefter jemkas, till 1 sk. 8 r:st; i följd hvaraf, och då sistnämnda tullafgift är lika med den för bomolja föreslagna, rubrikerne lära kunna inskränkas till hamp-, andra till apoteksvaror ej hänförliga, eller eljest ej specificerade slag; samt flygtiga, eller essencer, ej specificerade. Ost, som nu på 5 r:dr tullvärde drager 2 r:dr tull lispundet eller 40 procent, men hvaraf de allmännast importerade slagen, oförtullade, stå i ojemförligt lägre Papparbeten, alla slag. Papper. Papperstapeter och border. Kongl. Majits Nåd. Skrifvelse, N-:o 40. 49 lägre pris, lärer, enär varans medelvärde icke kan antagas högre än till 4 r:dr och införselsafgiften icke får öfverstiga 25 procent, ej böra åsättas sådan afgift till högre belopp än 1 r:dr, hvilket ändock utgör nära 100 procent mera än hvad vid införsel i Norrige erlägges.
Dess tillförordnade Regering: CARL. G. A Sparre. J. F. Fåhraeus. C. v. Hohenhausen, P. Brändström. liih. lill R. St. Maj:ts Nåd. Proposition, jr° 37. Utdrag af Protokollet öfver Civil-Ärender hållet inför den under Hans Maj:t Konungens frånvaro i Nåder tillförordnade Regering å Stockholms Slott den 27 Februari 1851. Närvarande: Hans Kongl. Höghet Kronprinsen. H. E. Justitie-Stats-Ministern Herr Grefve Sparre. Stats-Råden Fåhreeus och von Hohenhausen. Expeditions-Chefen Brändström föredrog i underdånighet, enligt erhållet förordnande, Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 26 innevarande månad, deruti, jemte anmälan att mångfaldiga ärenden, hvaribland flere af hufvudsaklig vigt, ännu återstode att vid nu pågående Riksdag handlägga, Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t äskat, att Riksdagen måtte fortfara ytterligare en månad, räknad från och med den 1 instundande,Mars; Och fann Kongl. Regeringen, i öfverensstämmelse med hyad Kongl. Maj:t i förevarande afseende behagat, under den 3 innevarande månad, i Nåder tillåta, godt förklara, att Riksdagen må med den sålunda äskade tiden af en månad förlängas; hvarom svar till Rikets Ständer uti skrifvelse, sådan den i afskrift finnes vid protokollet bilagd, komme att på vanligt sätt expedieras. Ex protocollo C. J. Oscar Alströmer. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOII. Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 58. Ånk. lill Eip.-Ulsk. den 15 Mars 1851, kl. 1 t. m. lionel.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1859. mödandet alt ändamålsenligt ordna undervisningen varit förenadt med den största svårighet samt icke heller kunnat till fullo lyckas i anseende till det antydda missförhållandet emellan lärarekrafter och lärjungarnes antal, har Dom-kapitlet i Linköping hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att, för motverkande af skolans återfall i dess förra aftvnande tillstånd, en tillökning i lärarnes antal med åtminstone en Kollega måtte i nåder heviljas. Med anledning häraf, och då det, — så vida ej de fullständiga läroverken skola allt för mycket öfverhopas i de lägre klasserna, och lärjungarnes antal der städes vexa till en höjd, som håde för utrymmet och ordningens upprätthållande blir menlig, — är angeläget, att behofvet af undervisning i de lägre klasserna någorlunda tillfredställes å de orter, der det med någon kraft framträdt, tillstyrker jag i underdånighet, det behagade Eders Kongl. Majit föreslå Rikets Ständer Söderköpings skolas utvidgande till ett Ireldassigt läroverk, samt att följaktligen å dess stat måtte uppföras: Förhöjning i Rektorns aflöning från 2,000 R:dr till 2,500 R:dr med . 500: — samt aflöning för ytterligare en Kollega 1,000: — R:mt R:dr 1,500: — 15:o. S}tAäSlre eif ll°s Eders Kongl. Majit har Dom-kapitlet i Göteborg gjort förnyad under inentar-iärodånig framställning om behofvet af ett särskildt elementar-läroverk med en Rektor verk i Carl ^ mjnst två Kolleger för Carl Johans, invid Göteborgs stad belägna och Örgrvte Johansfbrsam° ° ° ° J ling. pastorat tillhörande, församling.
Första IIuf v ndAf delningen. Ekonomiska Frågor. 1 Art. i t Art. 2 §. Dessa Ivänne punkter biföllos. t Art. 3 och 4 Herr Ribbing, Arvid: Så vidt jag fattat, angår denna punkt ett af de öfrige RiksStånden, i olikhet med Ridderskapet och Adeln, fattadt beslut. Jag skulle derföre tro, att man kunde åt dem, som beslutat saken, äfven öfverlemna alt bestämma redactionen, samt att Ridderskapet och Adeln, förblifvande vid sitt förra beslut, kunde förbigå denna punkt. Herr Tham, Wollrath: Då i alla Ekonomiska frågor tre Stånds sammanstämmande mening utgör Rikets Ständers beslut, har det ej varit tillständigt för Utskotten att här i sjelfva saken föreslå annat, än hvad de tre Ofrälse Stånden öfverensstämmande beslutat. Hvad åter redactionen beträffar, så tillhör det icke destomindre alla RiksStånden att deröfver utlåta sig, och då Utskotten här endast åsyftat att gifva saken ett icke öfverflödigt förtydligande, hemställer jag, att den föreslagne redactionen måtte bifallas. Hvarefter, uppå af Herr Grefven och Ordföranden framställd proposition, hvad Den ii December e. m. Utskotten tillstyrkt, af Ridderskapet och Adeln bifölls. 1 Art. 4 Ssenare Momentet. Ansågs icke erfordra någon åtgärd. 1 Art. 5 §. Herr Tham: Jag har endast begärt ordet för att lemna upplysning, hvarom den ifrågavarande §:n handlar. Den nu gällande BränvinsbränningsFörordningens 5 §. innehåller ett stadgande, som gafs vid 1823 års Riksdag om förhållandet med större pannor, än classfördelningen medgaf. De blefvo tillåtna, men endast intill denna Riksdag; och då Utskottens tillstyrkan, att större pannor, än classfördelningen medgifver, ej hädanefter få begagnas, blifvit bifallen, lärer det följa af sig sjelf, att 5 §. förfaller, och bör utgå.
Det ondas upphof synes mig temligen tydligt och klart. Då penningemäklaren, handlanden och fabrikören, för bedrifvandet af sin rörelse, är hjelpt och väl hjelpt med penningar på korta tider och för deras behof således är väl sörjdt genom de fria bankerne, äro dessa deremot till intet gagn — ja, de äro, såsom det nu är ställdt — en ruin för jordbrukaren. Han är icke betjent med dessa korta papper, enär han har minst ett års omsättningstid och dessa banker äro honom sålunda till intet gagn, de tvertom utsuga honom; men de hafva dessutom en ännu mera störande inverkan på jordbrukaren. Sedan räntan nu är Motioner i Bonde-Ståndet 1865. 185 fri, men bunden för inteckningar, har deraf blifvit en gifven följd, att alla kapitaler dragas från jordbrukaren och insättas i bankerna, och det är, såsom vi alla veta, nära nog omöjligt att få belånad en inteckning. Man talar om frihet och om välsignelsen deraf och man talar sannt; men man binder händerna på jordbrukaren. Man binder räntan för honom; man tillsluter hypotheksföreningarne, de enda inrättningar, som för honom åro gagnande, och man tillskapar en hypoteksbank och binder händerna på denna. Är detta frihet? Ja, frihet för privatbanksintresset att skörda och ockra på jordbrukarens bekostnad.
Jag får derföre föreslå att, hvad 4:de mom. beträffar, SparBankerne sättas i samma kategori sorn andra kreditiv-tagare och få betala 5 proc. Gr. Lagerbjelke: Jag är till alla delar af samma tanke som den siste värde talaren. Det vore visserligen önskvärdt, om man kunde åt Fullmäktige öfverlemna att vid alla tillfällen bestämma räntan, men man kan det icke i afseende på den allmänna Diskonten. Denna lånerörelsegren är oriktig i och för sig sjelf och deraf följer andra oriktigheter. Som bekant är så medgifves i allmänna Diskonten omsättning under år, och denna lånerörelse begagnas hufvudsakligen af en hop personer, hvilka orri aflfärsverlden hafva föga kännedom. Det är derföre gifvet att om räntan skulle fluktuera äfven på den allmänna Diskonten, så måste, på samma gång som räntan ändras för de nya lånen, räntan äfven ändras vid alla omsättningar af gamla lån. Men flertalet af de personer, som hafva lån i allmänna Diskonten, äro obekanta med affärsverlden, och om Fullmäktige utfärda en kungörelse att räntan är förändrad till det och det beloppet från den och den dagen, så förblir större delen af låntagarne i okunnighet derom. Följden häraf blir ovilkorligen den att då omsättning skall göras, så komma de att misstaga sig på den ränta som skall erläggas. Man kan visserligen säga: dessa personer få skylla sig sjelfva, de kunna läsa annonsen i tidningarne. Men denna lånerörelsegren begagnas af personer öfver hela landet, hvilka kanske aldrig se en tidning, och således skulle de komma att blifva utsatta för jemförelsevis med deras tillgångar stora förluster. Denna lånerörelse är i och för sig sjelf oriktig, derföre nödgas man att, så länge den qvarstår, icke gå fullt bankmessigt tillväga. Det enda man har att göra är att, som Utsk. gjort, så småningom minska de fonder, som till denna lånerörelsegren äro anslagna. Jag vågar derföre, med afseende på allmänna Diskonten, vördsamt anhålla om bifall till hvad Utsk. före - Den 11 Juli e. m. 263 siagit.
Regeringen upptogs till verklig pröfning, såsom i slikt ändamål till Kigk Majit hänskjuten, hvadan Kongl. Regeringen, med gillande till alla delar af BergsCollegii yttrade tanka, gaf Collegierna det - Conslilulions-Utskotlets Memorial N.-o 4$, 3 ta tillkänna, för vederbörandes förständigande och underdåniga efterrättelse, 3:o Att, sedan Friherren och flere Rustande under Kongl. Lif-Regementets flussarCorps i underdånighet klagat öfVer den år 18a3 med samma Corps hållna Generalmönstring, och synnerligust deröfver, att Sahlar och Pistoler, hvilka af Styrelsen ansågos ännu en längre tid kunna till freds-tjenstgöring begagnas, sådant oaktadt casserades, under förutsatt behof af bättre vapen för händelsen af krig, och Krigs-Collegium i underdånigt utlåtande föreslagit, att de Pistoler och Sablar, som till full brukbarhet kunde, utan Rusthållarnes alltför dryga kostnad, iståndsältas, måtto varda reparerade, men de öfriga utbytas mot nya, Kongl. Maj:t likväl icke fann skäl till ändring i Dess fattade beslut, hvarigenom ifrågavarande mönstrings-förrättning, innan någon klagan deröfver kunnat inkomma, blifvit i Nåder gillad, och sådant, fastän korrt förut de Rustande under Kongl. Lif-Grenadiér-Regementet, uppå förd klagan öfver brukbara persedlars eassation, beviljats förmonen af ny undersökning. Beträffande första anmärknings-anlednings-punkten, får Constitutions-Utskottet vövdsamligen åberopa sitt, under den 2<j 4 Constitutions-Utskotlets Memorial N.-o z/5". dennes, N:o 44> afgift) a utlåtande öfver, Casper JVijkmans från Bonde-Ståndet remitterade anmärkningsanledning, rörande alldeles enahanda ämne.
Om min mening blifvit upfattad så, som skulle jag hafva tillstyrkt remiss, så får jag blott nämna, att jag önskat att mina anmärkn.r måtte få åtfölja motionen till Riddarh.Utsk., i fall densamma skulle komma att dit remitteras, men får nu förklara, att jag förenar mig med Hr von Hartmansdorff. Hr Björnstjerna: På grund af 41 § Riddarh.Ordn., der det står: ”Väckes fråga in pleno om ändring uti denna Riddarh.- Ordn., bör en sådan alltid remitteras till Riddarh.Utsk” hoppas jag att det mätte taga slut med denna discussion och att min motion icke måtte kunna vägras remiss. IIr von Hartmansdorff: Riddarh.Ordn. bar naturligtvis förutsatt, att de förslag, som göras och som alltid skola remitteras till Riddarh.Utsk., äro sådana, som med våra Grundlagar öfverensstämma. Om nu förhållandet med Hr Björnstjernas motion är annorlunda, så lärer väl också behandlingssättet deraf böra blifva olika. Jag tror således för min del, att de åberopade ordalagen icke hindra Ståndet att utan remiss lägga motionen till handlingarne. Om R. o. Ad. har kunnat, såsom många ledamöter här lära påminna sig, under föreg:de Riksdagar vägra remiss på allmänna frågor, som varit af den beskaffenhet, att Ståndet ansett dem olämpliga att till Utsk. hänvisas, så måtte vi väl kunna göra likaledes med ett förslag, som rörer Ståndet allena. Hr Cederschiöld: Jag är visserligen hufvudsakligen förekommen af Hr von Hartmansdorff, men anser likväl nödigt, att till hans yttrande göra ett tillägg. Hr von Hartmansdorff har nemi. fästat upmärksamheten derpå, att föreskriften, att förslag till ändring uti Riddarh.Ordn. skola remitteras till Riddarh.Utsk., icke kan hafva afseende på några andra förslager, än dem, som stå i öfverensstämmelse med Grundlagarne, emedan andra frågor icke få till Utskott remitteras.
(Det bokförda värdet häraf är upptaget inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1840 och 1841 års riksdag.) Det oersatta förlagskapitalet till bedrifvande af lånerörelsen vid f. d. Det vid 1S28-— 1830 års riksdag beviljade och sednast efter 1845 års missväxt, med hela sitt innestående belopp, lyftade kreditiv för spanmälsundsättningar under missväxtår 1,000,000: (Fördt inom linien, enligt d:o d:o, och afskrifvet uti 1851 års räkenskaper. Det ännu oersatta beloppet af de medel, som lyftats utaf det vid 1834och 1835 års , riksdag anvisade s. k. mindre kreditiv, 532,892: 34. 5. 532,892: 34. 5. (Fördt inom linien, , enligt Rikets Ständers beslut vid 1840 och 1841 års riksdag. ) Dito af det, såsom kreditiv, beviljade o ch un der åren 1833 och 1835 utanordnade anslag för en vat/ tenledning till Carlskrona 79,233: 44. 5. 79,233: 44. 5. Barthelemys för - valtning, under förbehåll af den framtida godtgörelse, sorn, genom koloniens ökade afkastning eller afträdande till någon främmande makt, kan erhållas, — 35,139:11.6. 46,747:23.1. Summa 1,718,747:47.8. 730,356.11.3. Summa Hulr 7,305,424: 18. 6. 9,176,363: 12. Då shnldernas orth tillyånyarnes belopp vid hvartdera årets slut sins emellan jemföra,t, visar sig, att Riksgälds-kontorets bokförda tillgångar öfversteyo skulderna: vid slutet af år 1850 med Hulr 1,526,533: 43.