Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han hade uti nöden En räddare oss varit. Han ju sagt, Han vill ej Hellas krossa. Ja, han älskar, Beundrar detta folk hvarför då icke? Ve! Ve! Persephone har fått min ed. Och hotar mig med grymma straff. Ve! Ve! Jag älskar dig, Philippos. Skall min kärlek Jag lyda eller dig som tog min ed? (Man hör ljudet af posternas vaktklockor från hellenernas läger.) Man manar mig att föra ut mitt dåd. Nåväl, mitt fosterland, tag mot mitt offer! släpper dolken, innan hon hinner fram, och stannar plötsligen.) (Hon springer fram för att döda Philippos, men PHILIPPOS (vaknar och springer upp). Hvar är jag ? Hvilken syn ! En oread Helt säkert eller månne skogens nymfer Dig glömt härute under månens sken, När de i festlig dans sig svingat kring I mjuka gräset? Skön du är; dock ej Du lånat har din skönhet utaf Kypris. Om ej mitt öga gäckar mig, så har Den kyska Pallas stigit ner ifrån Olympens jungfrubur. Men säg, hvem är du? 76 HERMIONE. En dödlig blott som du jag är, o konung. PHILIPPOS. Och hvilket land kan sig berömma af Att hafva dragit upp en sådan blomma? HERMIONE. Uti Athenai har min vagga stått. PHILIPPOS. Och i hvad ärende har hit du kommit På denna plats och denna sena timme ? HERMIONE. Du ser det blanka jernet, som i gräset Uppfångar månens strålar? PHILIPPOS. Åt mig? Det var ämnadt HERMIONE. Ja! PHILIPPOS. Så! Du är en hurtig flicka. Men säg, hvad har Philippos då dig gjort, Att du hans lif utsläcka ville? HERMIONE. Du Mig frågar slikt! Och re'n du lyftat har Ditt svärd att med ett hugg förgöra Hellas! PHILIPPOS. Fins det då icke män i Hellas qvar, Som uti ärlig strid det kunna skydda, Da sina döttrar ut det skickar att Med lönmord fläcka sina lena händer? 77 Hur kunde du till sådan neslig gerning Dig låna? Och hvi förde du ej ut
Manne säger jag, tletta icke är nyttigare för Rankeo och för •hvarje Medborgare i Staten, än Bankens större vinst i numerär, med en vacklande Credit at hela Sedelstocken, i den man Verket är omedelbarligen inblandadt uti Disconi-operationer? För Banco-Utskoitet matte det blifva lätt att uppgöra Bankens ställning om 5 år, om 10 år, om 15- o. s. vdå dess inkomster fixeras och de biträden 1 den lemnar, äro till vilkor och verkningar gifna. Om io $6 Den 20 Juni. öm man säger att denna farhåga för Bankens förlorande Credit genom Discont - rörelsen är inbillad, heidst den premiss jag nyttja!, rut Riksgälds - Contoiret är, likasom Banken, Rikets Ständers Verk, bägge lika säkra, samt att Riksgälds-Contoirét discoriterar med Bankens sedlar, synes ytterligare leda derhän, att följden i bägge fallen bör blifva enahanda; så ehuru denna invändning icke saknar grund, och skulle bestå utan att kunna vederläggas, derest min tanke hade varit att stanna vid denna halfmesure i förslag, att nemligen titan vidare sammanhang med Credit-väsendef, enkelt flytta, Bankens Discont-rörelse till Riksgälds Contoiret; blir förhållandet likväl helt skiljaktigt då man betraktar planen i det liela. Finance Regleringens föremål mäste Vara, uti första rummet att undanrödja, den närvarande förlägenheten; uti det andra att söka etablera sådana grunder, som för framtiden kunna afböja att följderne af de vådor för penninge ställningen som händelserna irnellanåt bereda, icke måtte falla med sådan tyngd på den generation, som tillika skall vidkännas de dermed åtföljande öfriga svårigheter, att den ej förmår dem Uthärda, utan i stället, förekommande den vanmakt i Näringarna sorn derifrån vore oskiljaktig, utställer deras afbördande på en längre liderymd, då i samma man de derigenom delas på ett större antal Personer, de äfven blifva lättare att bära, möjligare att utgöra.
Rotefrihetsafgift af oro terad men Ordinarie Rotering underkastad jord Båtsmans-vacans-afgift Krutoch salpeterförsäljnings-medel , Kontroll-stämpel-medel Båkoch lots-medel (Penningar (Spanmål (Tackjern. (Stångjern Ersättningar Observations-medel Extra medel och uppbörder Intresse-medel Säger Restantier Ordinarie inkomster och restantier tillsammans Sjötulls-medel Extraordinarie Inkomster, [Till Tull-verkets stat och öfrige omkomstnader 800,000; — 2,900,000: — Stats-verkets netto-inkomst af sjötulls-medel Salu-accis af städerne Post-medel |Till Postverkets stat och öfriga omkostnader 450,000: Statsverkets netto-inkomst af postmedel 125,000: —• — Charta sigillata-medel Bränvins-afgift S:r Extraordinarie inkomster Summa Påräknade Inkomster enligt 1845 års Riks-stat. 410.00 Tunnor å 6 R:dr 105,695 Tunnor å 6 R:dr 20.000 Tunnor å 6 R:dr 14,500 Tunnor å 6 R:dr 3,750 Specie R:dr å 128 sk 280 SW. Kongl. Proposition beräknar. å 130 R:dr . å 5£ R:dr . å 14 R:dr . 12,000 SM. 6,000 sW. 22,250 Tunnor å 6 R:dr 2,310 Tunnor å 6 R:dr till .Danska fyrings-medel, 10,000 Hamb. B:co, circa . jKonvoj-Kommissariatels bidrag Turkiska Beskickningens aflöning, ((nedan bland extra uppbörd upptagne 6,000 R:dr) R:d Extra uppbörd (inberäknadt hvad under titel Ersättningar förr ingått).
Uppläst hoS R>d. och Adeln den r Aug. Prell-Ständet den i - Borgar^-Ständet d-r » Bonde-Ständct den r Riksens högloflige Sränders Stats» Ut skotts Betänkande, angående nikgon förändring med Rönrans och provks?onens beräknande <! be 6><kn i tVeneral < Asst1?ance-Conroiret, hwilka m>t underpant af till införsel lsfgifne Utländske Rudimakerier meddelas. ^nder förebafwandet of de Calculer och öswerslig pa Riksgälds-Contoirets tillgängar och bobo' ke, enligt Stats-Utstettets förordnand-', bjifwit s fat - 2278 Den I Augusti. fattade, har Utssottet fatt anledning fasta sig ivid de förskott, hwarmed General-Avsistance-Contoiret, fäsom sond till Uiläningens bestridande, af Riksgälds, Contviret understödjes, enar under de senast framflutne arén, deste förskott blifwit ökade i sädant förhållande, akt Förlags-Summan, som wid 1808 ärs stut, endast utgjorde 190,000 R:dlr »Banco, r>u mera bestiger sig kill 225,000 R.dlr dito mynt, sä att skillnaden är ej mindre än 75,200 R:dlr. ^id anställd närmare undersökning om orsakcrne till en sadan utwidgad rörelse i General-Asflstance, Contviret, har Stats, Utssottet funnit, att Utlåningen mot pant af sa kallade Utländska Rudimaterier, för hwilka stags Län erlägges Fem procents ränta om äret samt i förhällande till Län-Summan, En half ock
S. D. Justerades och godkändes de Grund* lagsändrings Förslag, hvilka, enligt uppgift från Constitutions-Utskottet uti dess den 2f sisth Martii aflåtne samt den 1 dennes eftermiddag gen på bordet lagde Memorial, från sista Riksdag hvilande, meri nu mera pröfvade och afgjorde, blifvit af samtelige Riks-Stånden gillade oell antagne; och skulle Expeditions-Utskottet an* modas, att, i afseende å Kongl. Maj:ts Nådiga Sanction å berörde Förslag till ändring i Grundlagarne uppsätta underdånig Skrifvelse till KonglMajit. Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo och gillades föl* jande från nedannämnde Utskott inkomne samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkanden: Ifrån Stats-Utskottet: 1:0 Af den 5 sistledne AJartii, angående Flyinge och Dahlby Kungsgårds, och Stuteri* Inrättnings-Stat. Dm 4 April. 275 2;b Af samma dag. i anledning af Riksdags-Fullmägtigens Nils Månssons frän Malmohus Län Memorial, angående de till Flyinge och t>ahlby Kungsgårdar utgjorde Dagsverks skyj. digbeters upphörande, utan motsvaiande ersattnmg. 3:0 Af samma dag, angående föreslagen äfiösnings Stat med mera för UJncsdahls Kongl. Lustslott. 4:0 Af deh 11 sistledne Martii, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss ä Stats Bok* hållarens i Carskrona, Hof. K a morerare n Carl* Suhds ansökning , om utbekommande af Mantalsskrifning * Provision. 5:0 Af samma dag, i anledning äf KongL Maj.-ts Nådiga Remiss, om utbetalning af Begrafningshjelp efter Secreteraren vid Kongl. Ingeheur-Corpsen E. M. Morin. Ifrån BancöUtskvitet: i-.O Af deh 33 sistledne
Ständet ingifwit samt till Allmänna BeswäkSoch OecononiieUtffottet remitterat Memorial, har RiksdagsFullmäktigen för Marstrand, Herr Directeuren Rosenberg, jemte framställan af den betydliga winst, som Sillfisket förut ärligen inhragte, och af de känbare förluster, som de sist förflutne ären tillskyndutS hela Riket och i synnerhet Bohuslänske Skärgärden, sedan Sillfängsten wid desi kuster nästan helt och bällit upphört, föreslagit, att en Summa af Femtio tusende Bihang, lll. B. N:o 3, 4. RlkS, 18 Den 11 Oetober. Riksdaler mä af Stats, medlen anwändas till försöks anställande med Sillfiske pä djupet, hwaraf med sannolikhet god framgäng kunde förwän. tas, samt tillika yrkat nödwändigheten deraf, att sädane försök med all skyndsamhet företagas, sä framt man wille förekomma, att Skärgärds. Fiskare och andre personer, som under en längre tids erfarenhet förwärfwat fig fullständig kännedonr af allt som rörer Sillens fängande och anS, icke mätte afflytta ifrän orten och lägga fig pä andre näringsgrenar. Som Allmänna Veswärsoch OeeonomieUtskottet funnit nödigt alt, till öfwerläggning om detta ärende, med Stats-Utskottet samman, träda, sä hafwa Utskotten gemensamt tagit detsamma i öfwerwägande, och fä härmed till Riksens Högloft. Ständer med utlätaride derutinnan inkomma. Under ett billigt erkännande af det patrio, tiska nit, som ledt Herr Directeuren Rosenberg att nu wäcka denna fräga, hafwa Utskotten med utmärkt nöje till granskning upptagit deh förslag. Utskotten hafwa mer anledning deraf ansett icke öfwerflödigt, att först fästa Riksens Högloft. Ständers närmare uppmärksamhet pä de wigtiga fördelar, som Fäderneslandet före detta en längre tid af Sillfisket ägt, och de i samma förhällande stora förluster, som detta Fiskes upphörande förorsakat.
Direktionen beviljades, hvaremot afslagna låneansökningar icke blifva i Kontorets böcker inregistrerade. O Advokat-Fiskalen Billbergh företedde nu Sjuttioen särskilda, med Ola Månssons namn undertecknade, liqvider om lika många vid Rikets Ständers Lånekontor i Malmö beviljade lån, upprättade efter enahanda tryckta formulär, som det hvilket begagnats till de här ofvan intagna räkningarna med Wigren och Gumme Persson; och anhöll Advokat-Fiskalen det Ola Månsson måtte tillfrågas, huruvida han erkände riktigheten af dessa liqvider, enligt hvilka han å låntagarnes vägnar uti Lånekontoret fått emottaga och qvitterat der omförmälda lån, efter afdrag af förskottsränta och provision, samt om Ola Månsson jemväl till Lånekontoret inlemnat handlingarna rörande dessa lån, äfvensom huruvida Ola Månsson närvarit i Direktionen de dagar, då länen beviljades.
Konsten var der aktad högt — kanske allt för högt — och med konstnären bedrefvo folken étt afguderi, som kunde tq sig rent af löjligt ibland — men detta måste ju stärka modet och kraften och öka tillförsigten hos en hvar konstnär, som med allvar grep sig an och som trodde på sin kraft.E) er visste en hvar att hans arbete skulle blifva för-stådt, der kunde man våga sig fram med något nytt, och intet var så djerft att man ej der. kunde ställa fram det till granskning. Der kommo också fram konstalster af de mest skilda slag och med användande af de mest olika tekniska förfaringssätt. Der var mycket barockt och omöjligt eller öfverdrifvet, men alltid våxte det fram något godt ur äfven de mest ensidiga försök. Der hade man ständigt konstverk att se. och bilda sin åsigt om, der eggades man för hvarje dag som gick af goda arbeten och af dåliga — ej öfver-vägajide af det senare slaget — * och äfvén utan att man sjelf tänkte derpå, så rycktes man med i den.nära nog feberaktiga arbetsifvern. Ty der ute lärde man sig att arbeta. Der var det ej som hemma, att man hyste djup högaktning för sig sjelf, om man målat fem timmar om dagen, uppehåll och akademiska qvarter inberäknade.4 Och der lade man sig ej till ostörd hvila på sina lagrar, så snart man lyckats vinna några dylika, utan de gamle, ansedde, medaljerade och verldsbe-römde konstnärerna stodo vid sina stafflier dagen i ända, arbetande på att hålla uppe sitt vunna rykte i täflan med alla yngre krafter, som oupphörligt sträfvade att göra dem platsen stridig, den plats de intagit såsom tidehvarfvets främste inom den bildande konstens verld. Konstnärens tid är ju ej delad mellan arbete och nöje, utan arbetet är ju hans bästa nöje, och när det slutar upp att vara det, då är. han ej heller konstnär längre. Men att arbeta med lif« * och fröjd der ute, der konsten är stor och kan våga sig i dust med verkligt stora uppgifter, det är något helt annat än att bo hemma i Sverige under de förhållanden, som för ögonblicket äro rådande der, och måla småtaflor för konstföreningarna.
Beloppet bar med rätta minskat summan af det öfverskott, hvilket blifvit till Rikgälds-Contoret öfverlemnadt, men Revisorerne anse sådane förluster, som ifrågavarande, böra i räkenskaperne uppföras såsom afkortning å Stats-Verkets inkomster af spanmål. Utgiften för Cours-differance år 1835 består deruti, att de ibland Stats-Verkets Inkomster upptagne Danska Fyringsmedlen till någon del ingått efter 1271 sk. Cours och sålunda lemnat en ringare inkomst än som varit påräknad. Ostridigt är väl att detta belopp bort minska den summa, hvilken af öfverskotten levererats till Riksgälds-Contoret, men Revisorerne anse dock berörde minskning böra bokföras såsom en brist uppå Inkomst-titeln eller ock såsom Afkortning. Ersättning för bristande Proste-Tunna i Westra Fernebo Contr-act bar, i följe af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 24 November 1832, skolat utgå och afföras på Kronans behållne tionde-spanmåls-medel; men som alla å Tionden derstädes befintlige tillgångar varit till andra ändamål disponerade, bar beloppet måst afföras uppå Öfverskotten af StatsVerkets Inkomster. Revisorerne anse likväl att, så vida tillgång dertill icke kan i vanlig ordning af behållne Tionde-spanmålen beredas, beloppet bör för kommande år å Stat uppföras, att utgå under 10:de Hufvud-Titeln, innefattande Anslagen till Clerecieoch Läro-verken. Myntare-lön för Koppar-skiljemynt är en kostnad, som uppkommit vid den för Stats-Verkets behof verkställde utmyntning af dess koppar. Samma kostnad bar jemväl tillförene uppförts såsom anordnad å Öfverskotten af Stats-Verkets Inkomster, hvaremot den vinst, som genom utmyntningen efter ett högre värde uti myntet än det uti sjelfva kopparen uppstått, kommit Stats-Verket tillgodo under titel: ”Extra medel och Uppbörd.”
rade hink, s o m Lena emellanåt placerade därute, Kristin var jag illa f ö r m i g met dagarne! hade vid lörropade hon — kväll. » j a g gifte mig, var j a g u n g o c h oerfaren samt orstäda skura den på — öppen. » ena den hvarsin vecka samt in » var delade. fru » Jag hon mycket hellre går p å k r o g e n, än h a n stannar h e m m a en endaste att förstuhvilken meningarna voro aflevererade rum. kakelspis. Och IDUN 1897 Lena b e g ä r d e af d e n m e r a e r f a r n a Kristin ett g o d t råd, hur h o n bäst skulle laga mans tycker allt de ackurat det här » i som om främmande kan jag trifvas det skulle k o s t a p å att tala voro åter — började Kristin, ordning — jag » men talade människa. I den en vildt dag som begripa, hur jag då allt det m o c k jag hade rum det är en och som är kunde omkring hålla d e m i ordning. om ögonen Men voro förvända på ibland. » Fru Mattson snöt förklädessnibb, sin lilla flicka som hon var van i att en göra, m e n tänkte m e d d e t s a m m a på, att det visst inte hörde till god sig att hädanefter ordning, och begagna Kristin fortsatte: utanför skulle staden föresatte näsduk. har j a g ångrat de » Nå, det O c h aldrig dagsverkena. » resultatet. svarade Men — han, trött dörren och när innanför så Kristin » han och sade fint jag, när förebråelser, min — kom där slog h a n sig ner p å en stol o c h liksom var, gjorde matmor gjorde mig h a n t o g s i g f ö r m e d att g r å t a. ning vi kan en väl tänka att d e t v a r Kvällsvarden hade jag samt prydligt ätit den tillsammans, » Nå, sen fram och sedan så k n ä p p t e ihop händerna och sade: Gud och dig m e d, sade i också i ordframdukad, anmodan så kom han signe på våren föddes aldrig han maten och i nog och får jag sänder. hem.
Jag vet dessutom icke, hvartill nå - Den 17 Juli e. ra. 427 got maximum eljest skulle tjena, och jag föreställer mig, att inom länen öfverenskomma beslut om förhöjning icke skulle kunna verkställas emot någon, som icke särskildt dertill samtyckt. Jag tillstyrker altså afslag å Utskts utlåt, i denna del. Men som det föreslagna maximum af 5 sk. icke lär allestädes vara tillräckligt, föreslår jag dess förhöjning till 6 sk., helst väl inga andra län komma att begagna sig af denna rätt, än de, som deraf äro i verkligt behof. Gr. Posse, Arv.: Hr Cederschjölds anmärkning är fullkomligt riktig. Äfven min uppmärksamhet hade fästats å olämpligheten af det föreslagna stadgandet; och jag tror, att det vore bäst att afslå det sednare betänk, samt bifalla det första, hvilket redan hos 2:ne Stånd vunnit en sådan åtgärd; hvadan, i händelse vi nu beslöte att öka maximiafgiften till 6 sk., sådant endast genom förstärkta StatsUtsk. kunde göras gällande. Jag tror dessutom, att 5 sk. skall linnas tillräckligt, och begär altså propos. till bifall å i:sta betank. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Jag får fästa uppmärksamheten derå, att den ifråga var. afgiften, beräknad efter ett sådant maximum, som det af Utsk. föreslagna, i åtskilliga län funnits otillräcklig, och att man der nödgats låta patienter begagna egna kläder &c., som, särdeles i fråga om smittosamma sjukdomar, är ganska vådligt. Då nu Ständerna beslutat, att mantalspenningarna icke skola utgå förrän 2:ne år sédnare, uppkommer deraf en minskning, så att jag anser det omöjligt, alt medlen komma att räcka till, utan förhöjning af maximibeloppet. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PROTOKOLL, HÅLLNA HOS H ÖGLOFL1GE wmmmMm osin VID IKrtima Utha) agen i ^tacKljolm Årkn 1844 och 1845. Nionde MMöflet.
Utom förenämnda Undervisningsanstalter äro vidare att omnämna: a) Technologislca Institutet. Enligt Eders Kongl. Majits den 8 Maj 1846 för Institutet utfärdade förnyade stadgar, är Institutet numera dels en Undervisningsanstalt för sådana unga män, som egna sig åt något industrielt yrke, för hvars rätta utöfning naturkännedom och isynnerhet kemiskt och mekaniskt teclmiska kunskaper äro behöfliga, dels en anstalt för upplysningars meddelande åt Embetsverk och enskilde uti ämnen, som röra slöjderna. I anseende till en ifrågasatt förening af Institutet med Fahlu Bergs-Skola, blef dock verkställigheten af denna reorganisation uppskjuten till 1848 års början. Under de 5 år, som denna Berättelse omfattar, har derföre InstiLutets verksamhet varit grundad hufvudsakligen på 1826 års stadgar. Undervisning af 7 Lärare, livilka i aflöning uppburit 7,300 Ridr, har år 1847 blifvit lemnad åt 44 Lärjungar, af hvilka en del i Stipendii-understÖd erhållit 484 Ridr 45 sk. 9 rist. Institutets kapitalbehållning samma år utgjorde 3,891 Ridr 27 sk. 7 rist.; dess inkomster tillsammans 14,620 Ridr och utgifter 12,639 Ridr 15 sk. 1 rist. b) Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet. Sedan sista berättelsen afgafs har lokalen för Institutets samlingar blifvit ytterligare tillökad med 3 salar och alla desse samlingar jemte Bibliotheket förökade genom inköp och medelst 41 gåfvor af Eders Kong!.
Och på det du, min son, ej må anklaga anförarne för tröghet, ifall försöket misslyckas, så sätt dig sjelf i spetsen för endera troppen. Sannolikt hafva flyktingarne tagit vägen åt Indien. Du vet att endast två vägar leda dit, och att vårt land dessutom endast har några få pass. De hafva blott åtta, högst tio timmars försprång – det är således ganska sannolikt att försöket lyckas. Men kom ihåg, att min makt icke sträcker sig utom dalen. Tänd af ett nytt lif, ilade jag ut, för att påskynda ryttarne. – Glöm framför allt icke – hviskade min far, under det jag svingade mig på hästen, – att fånga Jussuf! Förra gången slapp han med en simpel fotbastonad: denna gång kommer han endast undan med ett hufvud kortare. – Han mumlade ännu åtskilligt, men vi sprängde hurtigt ut på gatan och af till södra stadsporten. Der delade vi oss i tvenne troppar: den ena tog vägen höger om, och den andra venster om floden. Men när jag såg landsvägen öfverallt hvimla af tallösa resande, så föll den svårigheten mig in, huru jag sjelf, och ännu mer huru anförarn för den andra afdelningen, skulle igenkänna mina rymmare, då jag ej visste på hvad sätt de voro klädda, i europeisk eller indisk, i persisk eller kaschmirisk drägt, ej heller på hvad sätt de färdades. Till häst – var det sannolikaste, helst som jag i huset på ön funnit tvenne qvarlemnade palankiner, i hvilka de förmodligen dit ankommit. Mitt högsta bemödande var nu, att hastigt framkomma till bergpasset: ty under vägen fann jag intet spår af dem jag sökte. Icke långt derifrån upphann jag den karavan, med hvilken min underhandlare samma morgon afrest; jag gaf hästen sporrarna, i hopp att af Jussuf utpressa några underrättelser om mina rymmares flykt, eller i fall jag fann honom oskyldig, låta honom, oaktadt min fars föreställningar, rädda sig med flykten.
8zr Ledamot hoS Höglosi. Ridderstapek och Adeln blifwit yrkadr. Deremot har Urffolket icke kunnat undgå fästa upmärkfamhet wid den gjorda anmärkningen om lika lönewilkor för de reducerade Efcadron-Chefer, fom Compagnie. Cheferne wid det indragne f. d. Swensta Gardes-Regementet blifwit tillagde. Det ar en kand sak, att Officerare wid Lifgardet till Hast altid fatt widkannas en wida drygare Accords-Summa, än som wid andre Regementet: manligen erläggas. Bade billighet och ränwisa fordra således, att dera bör göras afseende wid bestämmandet af de lönewilkor, fom de reducerade bör ät, nju-a. Af sädan anledning har Utskottet således trott sig böra förestå, att de Officerare och Under.O ficerare wid Lifgardet kill Häst, som genom den nu förestagne iudragningen i detta Regementes siyrka, blifwa reducerade och pä allmänna IndragningsSlaten upförde, mätte dera sä ämjuta enahanda lönewilkor, som de förut under sin tjenstgöring ä Regementets Stat innehaft, dock att de reducerade Efea» brons Cheferne, i anseende till de dryga Accorder de erlagt och sedan de genom reduction nu äfwe» förlorat fine Compagnie-revenuer mätte till ersättning derföre fä a njuta enahanda förmäuer, som i 1806 ärs Stal i enahanda ändamål blifwit tillagde Compagnie-Cheferne wid de öfrige Gardes-Regementerne.
Orsaken hvarföre stadganden, hvilka synas mig så stridande som dessa mot grundsatsen tor all god Lagstiftning, jemnlikhet inför Lagen, är förmodligen,.att den anvisning, Kongl. Maj:t vid utfärdandet af KammarRättens instruetion velat gifva besvärande parter, att nemligen erhålla förklaring öfver för fattningar ne genom den Expedition, hvarifrån de utgått, icke blifvit af Styrelsen sjelf iakttagen, i hänseende till denna Instruetion; ty då hon är utfärdad genom KammarExpeditionen, hafva deremot hägge de Konungabref, af den 16 October 1816 och den 20 October 1824, hvilka deri göra ändring, utgått från FinanceExpeditionen; och det måste på sådant sätt vara mera än svårt att bibehålla författningarne i öfverensstämmelse med hvarannan. Om Remiss till Lagoch EkonomiUtskotten anhålles ödmjukligen. Lades på bordet. Herr von Hartmansdorff, August, uppläste följande: Den i5 December e. m. Då Staten å det allmännas vägnar krafvel’ af Medborgaren ökade bidrag i alla hänseenden, under det att en stigande odling mångfaldigar hehofven inom hvarje enskildt hus, så bör Riksdagsmannen och en hvar, hvilkens pligt det är att tillse, att det hela må bära sig* eftersinna medlen dertill. Ingen inkomst kan ernås, utan i sista hand från näringarne, och ingen näringsdrift gifva något öfverskott, utan lönande afsättning. Att bereda den, är uppgiften att lösa för Statens, ej mindre än för den enskildes hushållning. Få sättet huru den löses, bero bådas trefnad och välstånd. Låtom oss tillse, huru dermed förhåller sig inom vårt Fädernesland. Så länge Sverige hehöfde köpa säd utifrån, kunde det inhemska åkerbruket icke sakna lönande afsättning. Då brödfödan var den förnämsta af alla förnödenheter, så måste jordbruket vara den i längden säkraste, om ej för hvarje ögonblick fördelaktigaste näringen.