Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Afven genom grunddikning, som efter hand mer och mer vidtages, förbättras åkern och till vinnande af högre afkastning förbättras jemväl någon ängsmark genom vattning och öfversilning. Dessa åtgärder förberedas och ledas af en för länet anställd och af Hushålls-Sällskapets medel aflönad Agronom, hvars trägna sysselsättning, under all den tid af året som marken är bär, bevittnar den håg, som för jordbrukets förkofran lifvar dess idkare i denna landsort. De understöd, som för omkring 20 år sedan tillgodokommo flere delar af länet för då bestämde vattenaftappningsföretag, väckte hos allmogen denna håg till förut obrukbara jordvidders bearbetande och mera än de lån, som nu lemnäs med långvariga och invecklade återbetalningsbestämmelser, skulle fortsatta anslag till de vattenaftappningar, för hvilka kostnaderne öfverstiga allmogens förmåga, befrämja tillgodogörandet af de betydliga, af vatten fördränkta, odlingsmarker, som ännu inom länet vänta på erforderlig bearbetning för att lemna rika skördar, förnämligast af foder, och upphöra att föranleda frostskador på grödan å tillgränsande åkerfält. Från äldre tider ökas inom länet gödseltillg äng arne genom en ändamålsenlig och vårdad tillblandning af dyjord, skogsvrak och strö, och behandlingen af gödseln torde i allmänhet här äga företräde för gödselns vård i flere andra orter af riket, förnämligast på slättbyggderne, men ökade och förbättrade gödseltillgångar kunde visserligen, utöfver hvad nu är förhållandet, beredas, isynnerhet genom en bättre och starkare utfodring samt genom ett mera ändamålsenligt tillgodogörande af den flytande spillningen, än som nu äger rum, der det icke alldeles försummas. Kongl. Förordningen den 21 December 1857, om vård af husdjur till förekommande af skada å andras ägor, har visserligen på flere ställen, isynnerhet der större ägor sammanligga, utan dermed sammanhängande skogsmark, föranledt förut varande stängselns borttagande eller anbringandet af mera skogbesparande hägnader, men i allmänhet antager allmogen sällan och sent till efterföljd hvad som afviker från förfädernes seder och bruk. 6 Stora Kopparbergs län. Lantbruksskolor. Dagsverkspriser. Skogshushållning.
Nu gällande Bevillningsförordning föreskrifver i 35 § 4 morn., att den bevillning, som utgöres af de i l:a, 2:a och 3:e mom. upptagne Enskilda Banker, Aktiebolag, Associationer m. m., skall påföras och uppbäras i den ort, der afkaslningen och vinsten utdelas, samt derefter i vanlig ordning redovisas; men alt, hvad beträffar Stockholm, denna bevillning skall insättas direkte i Riksgäldskontoret, hvarest beräkningens riktighet granskas. Med föranledande af detta stadgande har inom 1’reste-ständet Herr Komminister Beckman uti väckt motion anfört, all, ehuru hvarje beskattning borde träffa alla lika, utan hänseende till den ort, hvarest rörelsen bedrifves och alkastningen uppbäres, likasom all påföring; så vidt ske kan, undergå någorlunda lika granskning, den fördel likväl vore genom stadgandet i slutet af ofvanberörde inom. pålagligen beredd alla de ifrågavarande inrätiningarne i Stockholms stad, alt desse på sådant sätt icke allenast undginge alla af bevillningen beroende utgifter till kommunen och således njöte en lindring, som icke komme ii frige i Riket befintliga associationer lill godo, ulan jemväl, enär Riksgäldskontoret räkenskaper icke tillhörde Kongl. Kammar-rättens granskning, vunne belrielse ifrån sådan granskning, hvilken det åligger detta Embetsverks revision alt verkställa af all Rikets öfriga allmänna bevillning; och har på grund af detta förhållande och dä dertill komme alt försök blifvit gjordt att, med föranledande af ifrågavarande stadgande, bereda äfven andra i Stockholm varande bolag samma förmån, motionären föreslagit, alt meiberörde särskilda stadgande om bevillningsmediens levererande direkte i Riksgäldskontoret måtte utgå.
IV måtte ur författningen uteslutas. § 59 (19) l afseende på tillverkningsafgiftens belopp är föreslaget, i Kongl. Jlajrts Proposition: att nämnde afgift bestämmes alt utgå med 75 öre för hvarje tillverkad kanna, bränvinet beräknadt till den styrka, som uti 4 § af nu gällande förordning omförmäles; af Anders Trulsson från Blekinge län, att till ver kn i ngsafgiften bibehålles vid 60 öre pr kanna; af Pehr Pehrsson oell Georg Nyqvist från Wermlands län, att ifrågavarande afgift nedsättes till 25 öre; af Johannes Andersson från Elfsborgs län, att tillverkningsafgiften vid mindre brännerier nedsättes till 40 öre för hvarje kanna ; af vice Talmannen Ola Svensson från Malmöhus län, Anders August Andersson och J. P. Andersson från Ostergötlands län, att t ill ver kningsafgilten nedsättes till 50 öre för hvarje kanna; samt af Johannes Andersson från Östergötlands län, att tillverkningsafgiften icke bestämmes så högt, att den föranleder lurendrejeri; varande i sammanhang härmed af flere ledamöter så väl bland Ridderskapet och Adeln sorn Bonde-Ståndet vrkadt, att drawback eller restitution af tillverkningsafgiften måtte beviljas för allt bränvin, som exporteras, sedan styrkt blifvit, att detsamma blifvit på utländsk ort såldt. Till grund för den af Kongl. Moj:t föreslagna förhöjning af tillverkningsafgiften har blifvit anfördt, att minskningen i hränvinskonsumtionen numera icke fortginge i samma grad, som under tiden näst efter det tillverkningen underkastades en högre beskattning, utan att tvertom rusdryckens omåttliga bruk, åtminstone i städerna, vore. i märkbart tilltagande samt alt af sådan anledning den på lagstiftningen beroende åtgärd lill missbrukets förhindrande — bränvinets fördyrande medelst ökad beskattning — icke borde uraktlåtas eller fördröjas. Å andra sidan hafva de, sorn yrkat nedsättning af tillverkningsafgiften, andra git, alt genom den förhöjda beskattningen lurendrejeri af utländskt, i synnerhet Danskt, bränvin i betydlig mån tilltagit samt all den höga skatten innebure en Sammansatta Bcvilln.-, Lagsamt Allm.
Vid skedd föredragning godkändes Stats-Utskottets Utlåtande Nio 91, angående hegardt låneunderstöd till Akademiska Föreningen vid Lunds Universitet. S. D. Vid skedd föredragning af Bevillnings-Utskottets Betänkande Nio 11, angående den s. k. kurhus-afgiften, gillade StåndetjUtskottets förslag i lista momentet, lät bero vid hvad Utskottet hemställt i 2:dra momentet, samt afslog Utskottets tillstyrkan i 3:dje momentet; hvaremot samma Utskotts Betänkanden Nio 12, angående stämpling af spelkort och afgiften derför, samt Nio 13, angående Städernas salu-accis godkändes. S. D Föredrogos och biföllos Lag-Utskottets Betänkanden Nio 27, i anledning af väckt motion om upphäfvande af de stadganden, som förbjuda Kronans Uppbördsman och Landtmätare, att föra annans talan inför rätta; och Nio 28, i anledning af väckt motion om förändring af hvad i lag stadgas, angående Domarens rätt till vadepenningar och till andel i vissa böter. Den 17 Maj. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets den 15 och 24 sisth April på bordet lagda Betänkande N:o 26, i anledning af väckte motioner om en fullständig revision eller förklaring af 15 kap. Ärfda-Balken, i anseende till deri, för vissa fall, nu saknade bestämmelser, eller om utfärdande af en särskild författning j ämnet. S. D.
41 mare pröfning om hvad som kan anses böra ske för beredande af lättnad i de enskilde jordegarnes kostnader för laga skifte. På grund af hvad sålunda blifvit anlördt får Utskottet, som dessutom i saknad af nödig utredning, icke kunnat ens approximativt beräkna beloppet al den säkerligen högst betydliga statsutgift, som af bifall till motionärens förslag skulle föranledas, tillstyrka, att Riksdagsfullmägtigen C. J.-Svenséns ifrågavarande framställning måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Undervisningsanstalter för jordbr lik oell landtmannanäringar. 17:o. För uppförande vid Ultuna Landtbruks-institut af en stallbyggnad af gråsten har Kongl. Majit äskat ett belopp af 18,000 R:dr att under år 1864 utgå; och då Landtbruks-Akademiens Förvaltnings-komité redan vid sistlidne riksdag vitsordat behofvet af denna byggnad, under förmälan, att det nu vid Institutet befintliga stall icke vore i sådant skick att det kunde anses motsvara dermed afsedda ändamål, får Utskottet, som vid den öfver ifrågavarande nybyggnad upprättade planritning jemte kostnadsförslag ej haft något att erinra, alltså tillstyrka, att Rikets Ständer måtte för omförmälda ändamål anvisa en summa af 18,000 R:dr, att under år 1864, enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, från Riksgälds-kontoret utgå. 18:o. Till Riks-Ståndens pröfning har Kongl. Majit öfverlemnat, huruvida tillgång jemväl kunde beredas till bekostande af en utaf Ultuna Landtbruks-instituts Styrelse föreslagen, till boningshus med lärosalar, laboratorier, rum för elever, m. m. afsedd större byggnad, hvarom Kongl. Majit till Rikets sist församlade Ständer gjort nådig framställning.
Det finnas Svenska Tjenstemän å utländska orter, till 54 Den 9 April f. m. ex. Consuler, hvilka, såsom Handlande och bosatta, varit nödgade att aflägga trooch liuldhets-ed till Öfverheten å elen ort, der de bo; men deras egenskap af Svenska undersåtare har icke derföre upphört, och en sådan person, som är Svensk Adelsman, bör väl icke för detta förhållande anses sina rättigheter förlustig, när han fortfar att vara Konungens Tjensteman och Skatlskrifven i Sverige. Herr Lefren: Jag vill blott tillkännagifva min enskildta öfvertygelse, att Grefve Posse haft rätt; och lian har fullkomligt uttalat min tanka. Jag anser ingen böra vinna inträde på Svenska Riddarhuset eller i allmänhet inom Vår Representation, som icke är med TrohetsEd förbunden Vår Regering och Vår Statsförfattning. Hans Excellence Herr Grefve LöwenhjelmCarl Axel: Hr Printzenskjöld har deremot fullkomligt uttalat min mening. Såsom exempel får jag nämna, att Hans Excellence Grefve von Essen genom arf agde egendom i Pommern, men Ridderskapet och Adelil fann icke skäl, att derföre utesluta honom från deltagande i Representationen härstädes. En Svensk Adelsman kan dessutom genom giftermål erhålla besittningar i andra Länder, och i anledning deraf nödsakas att förbinda sig till lydnad åt främmande Öfverhet. Genom en sådan Den 9 April f. m. 55 tillfällighet bör han dock icke, enär han här i Riket qvarblifver, beröfvas sina constitutionella rättigheter härstädes, dem han dymedelst icke kan anses hafva förverkat. Herr von Troil, Emil: Jag har begärt ordet, för att gifva tillkänna det min öfvertygelse instämmer med den Grefve Posse yttrat, och den har ej blifvit rubbad hvarken af den sista Talaren eller af Herr Printzenskjölds yttrande, att det vore för strängt utesluta en person från Representationen, för det han stod i främmande tjenst, eller aflagt trooch huldhets-ed mot främmande Regering.
Då Krigs-kollegii upphandlingspris å svafvel åren 1854, 1855 och 1856 utgjort i medeltal 22 R:dr 16 sk. Banko per skeppund stapelstadsvigt, samt Kommitterade beräknat hvarje skeppund endast till 18 R:dr och bruksegarens förlust på svafvel-leveransen till 8 R:dr 16 sk. å hvarje skeppund, eller för 156} skeppund till 1,302 R:dr 12 sk., hvilken dock rätteligen beräknad utgjorde 1,302 R:dr 4 sk., motsvarande å 5 procent ett kapital af 26,041 R:dr 32 sk., ansågo Kollegierna sig böra, med nu anmärkta rättelse detta Kommitterades förslag biträda, hvarigenom Stats-Utskottets Utlåtande N:o 202. 15 oell enligt Kollegiernas åsigt allt tillbörligt, afseende blifvit fästadt å de omständigheter angående konjunkturen för svafvelhandelu, bruksegaren anfört. 6:0. Kronans tionde. Enär priset å 1 skeppund svafvel i den af Konnnitterade uppgjorda beräkning vore upptaget till 21 R:dr 3 sk. 2,4 r:st., utan några sådana afdrag, som vid beräkning af svafvel-leveransens värde godtgjorts bruksegaren, men någon förlust vid den föreslagna förändringen i skattskyldigheten icke för bruksegaren uppkomme, derest berörde afdrag, såsom ske bordt, äfven vid tiondens beräknande iakttagits, ansågo Kollegierna någon ersättning för denna förändring, på sätt Koinmittcrade föreslagit, icke kunna ifrågakomma, utan det i sådant afseende utförda kapital, 1,398 R:dr 41 sk, 10 r:st. Banko, böra från liqviden uteslutas. 7:o. Allmänning arne. Till fullgörande af Kongl.
Det kan väl af ingen nekas, att Fordrings-ägart.e i en massa äga rättighet, om de det åstunda, att för sin räkning drifva den Rörelse , hvarpå Gäldenären agde privilegium , under alla de af f rivilegie-tiden återstående åren. Man säger, att för detta år 1818, då allmän misscredit finnes, ingen Discontvinst skall blifva; det kan vara möjligt, att den icke blir stor, men om Proclama bhfver, och på denna Fordringsägarne besluta , att hafva anstånd med sig sjelfva , och med allt tålamod till egen vinst drifva Disct nfrörelsen , hvem kan ej inse, att Opinionen om några år skall blifva nära lika Den 17 Martil, f. m. 95 fördelaktig, som den var för Disconterna; Tre procentsFonden och således Discontvinsten , nära lika stor i de nu varande Fordringsägarnas hand, sedan de till Bolag cqnstituerat sig, som den någonsin hittills varit? Att till detta steg, att ge sig sjelfva anstånd, och för sin räkning drifva Discontrörelsen , Fordringsägarne skulle äga mod och lägenhet, tror jag väl ej; men detta är hos mig, som hos Utskottens Ledamöter, Tro, och gäller hvarken i Lageller billighetsfrågor. Alternativet är: gör Proclama ; hör Fordringssamt Actieägarne; köp deras Disconträtt och deras öfriga rättigheter för så godt pris som kan fås; eller ock, om Proclamans alla följder befaras: bjud Fordringsägarne sådana vilkor, att man, utan suspension af Lagarne , kan anse sig säker för allt klander af ens åtgärd. Eller ännu ett tredje t låtom oss icke bry oss om alltsammans. Mea andra steg än dessa tre gifvas ej , utan en Outplåniig vanheder för Riksens Ständer. Jag begagnar vidare detta tillfälle, för att förena mig med de värde Ledamöter innom Utskotten , sorn reserverat sig emot Stadgandet, att den på Sedlarne upplupna Räntan , ej ens till den så kallade Cessionsdagen den 1 October, bör beräknas.
Prostar ne Forssell, Schram, Berlin och Holmberg samt H:rr fVcer/i, C. F., IF edberg A• och Cassel, P. Af Ihrr HörnsteinC. C. och Nordvall, A. F., samt Riksdags-fullmäktige Matts Pehrsson från Stockholms, Muns Månsson Irån Kalmar, Lars Rasmusson från Götheborgs och Robus’, David Andersson från Hallands, Lars Magnus Knutsson från Östergöthlands, Elof Andersson från Wermlands och Gabriel Andersson från Elfsborgs län. Ant. till Exp.-Utsk. den 16 Nov. 1834, kl. % e. m. Utlåtande j i anledning af väckt motion om inköp för Statens räkning af en staty i marmor, tillhörig Majoren Schätzercrantz’ sterbhus. (U A) Ridderskapet och Adeln har till Stats-Utskottets behandling remitterat en af Friherre Bennetj Carl Stephan} hos nämnde Riks-Slånd, under åberopande af 56 § Riksdags-ordningen, väckt motion, deruti är arifördt, att Majoren och Riddaren Adolf Schir zercranlz, som nyligen allidit, genom testamentarisk disposition skänkt Slaten, för att uti Riks-museum uppställas, en dyrbar samling af konst-alster och fornlemningar, bestående af juveler, guldoch silfver-pjeser, möbler, taflor, glas, porslin, vapen m. m., till ett antal af omkring 550 slycken, hvilka alla, i penningevärde uppskallade till minst 12,000 R:dr Banko, Schul zercranlz under sin lefnad sjelf famlat och ordnat; och då motionären tillika erfarit, att den väsendtligaste delen af den aflidnes öfriga, bans arfvingar tillfallande, qvarlåtenskap utgjordes af en utaf framlidne Staty-bildhuggaren Byström i marmor utförd staty, föreställande en badande qvinna, och eli tillfälle nu erbjöde sig, hvilket framdeles icke torde återkomma, att genom köp tillegna Staten äfven delta konst-alster och sålunda ådagalägga fäderneslandets erkänsla och aktning lör Majoren
Rikets lagstiftning ålåge alt gifva den allmänna anordningen, bestämma vägarnes gradering ocb ersättningen för hvarje grad, samt anslå en måttlig summa till understöd för de Län, hvilka möjligen vore eller blefve betungade öfver sin förmåga. Länen sjelfva åter kunde, såsom redan sker med Curhusmedlen, pröfva behofvet och besluta afgiftens belopp. Tillsynen öfver vägarne fortfore oförändrad , debitering ocb uppbörd förrättades af vanliga tjenstemän i vanlig ordning, liqviden skedde vid krono-räntornes erläggande, genom afkortning. De Län, hvilka icke mägtade hjelpa sig sjelfva, finge hos Kongl. Maj:t i underdånighet söka understöd utur den afsatta fonden. Jordbrukets börda vore i allmänhet lättad, månget hemman tillskyndades en hittills saknad förtjenst, hindren för rörelsens ocb industriens framgång undanröjdes, och beskattningen blefve i denna del jemnad efter fordringarna af lättvisa och billighet. 4;o Af Herr Langenberg : a') Alt alla egentligen resande, som färdas med gäslgifveriskjuls, målte åläggas betala en väg-gärd af i å 4 sk.
Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad framslälde Hr Gr. o. Landtm., att i afseende på 5:te §. blifvit gjorde följande yrkanden: af Hr von Hartmansdorff, alt densamma måtte få följande lydelse: ”Den mindsta tillverkning på dygn i större bränneri, ”för hvilken anmälan får ske, vare 125 k:r 6-gradigt bränvin, i ”medeltal räknadt för söcknedagarne under den lid, för hvilken an”mälan skett,” hvarjemte Hr von Hartmansdorff yrkat, att serskilda propos:r mätte framställas i afseende på bestämmandet af minimum och i fråga om uteslutande af det föreslagna stadgandet om maximum för tillverkningen; och i fråga om nedsättande af nämnde minimum till 125 k:r hade Frih. Raab, samt i fråga om borttagande af maximum hade Gr. Mörner, Hr von Kraemer och Frih. Adlercreutz förenat sig med Hr von Hartmansdorff; Hr von Koch hade föreslagit, att ifrågavande § måtte blifva sålydande: ”den minsta tillverkning ”på dygn i större bränneri, för hvilken anmälan bör ske, vare: ” Vidare bade i afseende på bränvinsqvantitetens beräkning Gr. Posse yrkat, att den måtte bestämmas efter sju-gradigt i st. f. sex-gradigt bränvin. Härvid anmälde sig och yttrade Frih Raab: Jag ber att få fästa upraärksamheten derpå att jag instämt med Hr von Koch, med den skillnaden i den af honom föreslagna redaktionen att uttrycket ”med vattenånga” skulle utgå. Hr von Koch: Jag skall medgifva den modifikation, som Frih. Raab gjort i mitt förslag, för att icke föranleda alltför många propos:r ehuru jag tror, att Gr. Posse också varit af samma mening som jag. Gr. Posse, Knut Axel: Jag anhåller att få afstå ifrån min framställning om 7-gradigt bränvin, emedan jag icke hört någon, som derutinnan med mig instämt.
Bidrag af manufaktur-medlen, enligt Kongl, brefven den 9 November 1836 och 30 Januari 1857, Hyresmedel Ordinarie räntor 2,800: 87. Utgifter: Aflöning till Ullkontorets tjenstemän och betjening . Omkostnader för ullmagasins-huset Balans till år 1862: Skuld: Till Rikets Ständers Riksgälds-kontor för af kreditivet år 1861 begagnade medel: Kapital 77,460: —- Obetald ränta vid 1861 års slut 2,052: 4. Agrell. Utdrag af IS (i i års hufvudbok för Manufaktur», Tull - Debet. Behållningar och fordringar vid årets början: af Manufaktur-medlen 1,866: 10. » Tulloch Konfiskations-medlen 3,127: 34. In ko mster: Tulloch Konfiskations-medel 393: 21. Eskilstuna Fristads-medel 150: — Anslag till reseunderstöd åt fabriksoch handtverks arbetare 3,000: — Summa R:dr 48,256 75 Stockholm af Kongl. Kommerse-kollegii och Konfisleations• samt Eskilstuna Et ist t t tis in etiel m. m. Credit. Riksmynt. Leyonmarck. Utdrag af räkningen öfver uppburna medel till godtgörande bestridt för hemför skaffande Riksmynt Debet. Balans från år 1860: Enligt 1860 års räkning utgjorde behållningen vid samma års slut 5,029 38 Inkomst: Af Kongl. Stats-kontoret anordnade medel, hvilka blifvit genom Kongl, brefvet den 30 Januari 1830 anvisade till ersättande af de utgifter, som Svenske och Norske Konsuler bestridt för Svenskt sjöfolk 2,700 — Summa R:dr 7,729 38 Stockholm af Kongl. Kommerse-kollegii af lie utgifter, Svenske och Norske Konsuler a utrikes orter af Svenskt sjöfolk år 1S61. Credit.
Har, längtande att dottren se, Agamemnon drott Hit flickan bringa låtit? Andre yttra sig: Åt Artemis ungjungfrun visst inviga de, Åt Aulis' drottning;, hvem skall henne föra fram? Välan, så börja du med offerkorgarna, Bekransen hufvut, och du, Menelaos, drott, Brudqvädet ordna, och i salarna derhos Vid lotospipans toner skalle föttrens dån; Ty denne dag vardt för prinsessan lyckosam. AGAMEMNON. Rätt bra och väl! men gå du in emellertid; Det öfriga, om ödet vill, sig reder nog. Ve mig! hvad skall jag, arme, säga? börja hvar? I hvilka fjettrar af nödvändighet vi snärjts! Emellam kom en gudamakt, som visare Än alla mina tankeverk dock vida är. Hur har ej ringa härkomst egna fördelar! För sådant folk att gråta passar ganska väl, Och yttra hvad som helst. För den välbördige Är detta oförd. Folkets högste höfvitsmän, Jag stolt mig känner, och är folkets slaf likväl. Förty jag blygs, att lemna tårarna sitt lopp; Att icke gråta, likaleds jag, arme, blygs, Som råkat ut för aldrastörsta olyckslott. Låt se alltså, hvad vill jag säga min gemål? Hur helsa, och med hvilket öga blicka an? Hon skapat mitt förderf, som kom okallad hit I förtid, uti olycksstund, hon kanske följt Sin dotter, för att gifta henne bort, och ge Det käraste, der hon mig finner ondskefull. Men ack, den arma jungfrun jungfrun, nå? Som mörkrets drott så synes det snart äkta skall, Hur jag beklagar! hon mig så anropa tör: O, fader, mig du dräpa vill? slikt giftermål Du sjelf må fira, och enhvar; som är din vän. Orestes, stående bredvid, skall skrika till Förståndigt, hvad han ej förstår; än är han barn. O ve, hur mig förderfvat denne Helenas Tjuf, sonen utaf Priamos, Paris, som detta gjort. KHOREN. Ock jag beklagar; qvinnan ifrån annor land
M %tte vi ännu länge få behålla henne i spetsen för rart strafvai~de! r G,. af Geijerstani hade afslutat den sista af sina annonserade föreläsningar i Helsingfors, rörande Strindbergs författarskap och ' deii modema literatureii. Nar talaren tystnat, framtradde g5 estraden en af %hörarinnorna, professorskan Asp, och inlade en kraftig gensaga mot hr G: s verldsåskadning, icke derför, att den hade mycket för n %gon annan an hon0111 sjelf att betyda, utan eniedan man i gamla Sverige kunde komma 11 % den tanken, att man i Finland icke erkände förnuftet och viljan såsom ledande principer för sina handlingar. För det andra och i främsta rummet fördönide fru A. hr G: s utfall mot qvinnornas sedlighetsstrafvande och tillbakavisade de uttryck hvarmed föredragaren betecknat dessa s %som skanilösa och skenheliga. Talarinnan erinrade afven om, att dessa sedlighetsfordringar fr %n qvinnornas sida besvarats fraii männens hi11 med yiigliilgaföreiiiiigar, hvilkas löften gingo hand i hand med de förras syften, och till sist framhöll hoii det hopp, att den protest hon har uttalat skulle gillas af niånga bland både närvarande och icke iiarvarande qvinnor. Följande dagar insändes i tidningarna af ansedda qvinnor och man en mängd protester niot hr G: s lifsåskådning saiiit vederläggningar af hans påstilenden. Utdrag af dessa märkliga uttalanden, bland hvilka CCterfiiinas namn och signaturer sådana soii1 Viktor Heikel, A-i-a, Aarne 111. fl. jämte hr G: s förkiaringar, skola samtidigt med detta häfte blifva i tryck tillgängliga 3 Fredrika-Breiiler-Förb~i11dets byrå. Ocksa ett valmöte. g$ ?m och hvarför qvinnan bör begagna sin kommunala rösträtt, var en fraga, som diskuterades p % ett talrikt besökt möte, hvilket den 14 mars saminankallats af föreningen för gift clvinnas eganderatt i Stockholm.