Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Di^erlstslm blott för nägra dagar bockrest och fin bortresa behörigen anmält, borde han aga mt återtaga sill rum i Urjkotter och den Ledamotsom emedlertid intoge hans ställe, anses wara blott för tillfället utsedd. Herr Lock förnvade icke desto mindre sitt påstående och ansäge bet wara emot Riksdags-Ordningen stridande, alt Herr Di^erlrjslm finge behälla sin plats i Utskotrer. Herr Grcfwen och Landtm arffalken frägade om Högloft. Ridderskapet och Adeln ansäge Herr IlAsrkrgsImb plats i Stars - Utskottet böra förklaras lediZ. Ropades Nej. Z;te Band' «:dra Asd. ss. 8io Den rv Zebruarii. Zerr Landtmarskalken förklarade sig wilja af Stats-Utftotteis Ordförande, Friherre ^lemin^, inhämta närmare underrättelse rörande omstanoighelerne af Herr I^Aerbjelms fränwaro ur Utftonek. Någon widare öfwerläggning upstod härefter hwarunder Friherre klsnnerkeim uplyste ftilnaderne emellan de z:ne siags Ledamöcerne, som wid delta tillfälle komme i fraga an utiväljas, nemligen, sädane som ftulle upfylla werkeligen ledige rum, sädane som skulle för tillfället supleera sränwarande Ledamöter och sädane som komne till formerande af en nämnd att förstärka Stais - Utskottet, samt ansäg hwad Herr Hxerlrjelm anginge honom snarast kunna räknas till deras antal som borde för tillfället supleeras. Men häremot stridde Herr Lock, som ifrän siik yrkande ej wille afstä, utan begärde att RiksdagsOrdningen mätte följas. Derefter uplästes 79 Z. af Niksdags-Ordningcn hwilkcn besanls stadga föreftrisler, de z:ne andra Ständen widkommande och i stulet endast innehälla, att för Ridderftapel och Adeln ftulle RiddarhusOrdningen gälia.
Säfserts socken 2 producerat 60000 centner af malmer från Grangärde. Floda dito 1 » 21000 » dito dito. Grangärdes dito 10 » 216000 » dito dito. Norrbärkes dito 12 - 245000 » dito » Grangärde, Norrbärke och Norberg. Söderbärkes dito 7 » 95000 » dito » Norbergs och hemgruf vor. Stora Tuna dito 3 « 74000 >> dito » Grangärde, Norrbärke och hemgrufvor. Gagnefs dito 1 28000 » dito » Grangärde, Norrbärke och Tuna. Mora dito 1 » 8000 » dito >- Bjursås, Säter och Gran gärde. Orsa dito 1 » 10000 » dito » Ahl, Säter och Gran gärde. Ohre dito 2 » 29000 » dito » Ahl, Bjursås och Säter. Rättviks dito 2 » 30000 » dito » d:o d:o d:o samt Svärdsjö. Svärdsjö dito 2 » 40000 » dito inom socknen. Säters dito 1 •> 16000 » dito d:o d:o samt fr. Norberg. Hedemora dito 3 » 42000 » dito från Säter och Norberg. Garpenbergs dito 1 » 25000 » dito » d:o d:o samt hemgrufvor. Folkärna dito 2 » 1 1000 s> dito » d:o d:o samt Garpenberg. By dito 4 >.
S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln vänligen inbjuda Högvördiga PresteStåndet att förena sig i det beslut, som Ridderskapet och Adeln, vid behandling af Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JVä 2, angående vilkoren för bränviostilIverkoing, fattat att, med afslag å Utskottets sednaste hemställan i afseende å § 48 i Förordnings-förslaget, godkänna det 4:de mom. i samma § med uteslutande af orden: »utom tillsyn vid malteller jästberedning.» S. D. Vid föredragning af Hedervärda Bonde-Ståndets Protokolls-utdrag JYs 272, för den 6:te dennes, innefattande dels de beslut, som bemälda Riks-Stånd fattat i afseende å Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärs-och Eko nomi Utskottets Betänkande, JV2 2, angående vilkoren för bränvinstillverkning, dels inbjudning till de öfriga Riks-Slånden att samma beslut biträda, vidblef Ridderskapet och Adeln hvad Ståndet förut i ämnet beslutat och lades Protokolls-utdraget till handlingarne. Frän Håg v. Pr esle-Ståndet. S I). Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Betänkande, JVJ 89, i fråge om anskaffande af medel till jernvegsbyggnaden Härvid förekommo: Punkterna l och 2. Bifollos. Preste-Ståndet, som återremitterade de under lit:is a), b), c) och d) förekommande beräkningar, beslöt lör sin del, i öfverensstämmelse med hvad Utskottet Prot.-Uldrag den 13 Maj 1863. 359 föreslagit, att sedan från sammanräknade beloppet af de anslagsoch låne-summor, som vid denna riksdag varda beviljade, dels för utförande af Statens jernvägsbyggnader, dels för understödjande af enskilda järnvägsanläggningar, afdragits befintliga och härtill päräkneliga tillgångar, återstoden bör genom lån anskaffas. Återremitterades. Bifölls. S. D
BondeStandet har, genom ProtocollsUtdrag af den 5 i denna månad, till Utskottet remitterat ett Memorial af RiksdagsFullmägdgen från Bohus Län Anders Berndtsson, hvilken, å Innevånarnes uti Orousts Härader af Götheborgs och Bohus Lån vägnar, hemställer, att dem måtte tillåtas årligen hålla e» Frimarknad å Strandplatsen Svanesund, belägen i Ostra Häradet; Och anföres såsom skäl härföi-e, att Orousts Härader egenteligen utgöras af en större och (lare små Öar, på olika afstånd ifrån fasta landet; Att dessa Öar äro belägne omkring G mil från Götheborg och 4 »ni! från Uddevalla, de enda ställen, der afsättning af deras producter skall vara att påräkna: samt sluteligen att, då maa ej alltid kan förese de oftast oöfvervinnerliga hinder, hvilka möta de på Öar boende* såsom stormar, vattenflöden, isgång m, m., Utan att räkna den tidsspillan, hvarigenom hemsysslor försummas, resor till aflägsna orter för varors afsättning och andras återköpande, tycktes det, enligt Riksdagsmans »ens tanka, vara förenligt med billighet Besv, och Ekon. Utsk. Betänhanden. 75 och den näringsfrihet, hvarje Svensk under* såte bor åtnjuta, att ofvannämnde önskan bifalles, hälst i en tid, dä penningen tyc» hes nästan försvunnen och Landtmannen så godt som nödsakad utbyta sin vara emot en annan för honom oumbärlig; hvilket mycket kunde för nämnde Härader lättas, i händelse den nu väckte Motionen vunne bifall. Utskottet, som medgifver, att Oroustä
Och genom att eftersträfva skönheten, på samma gång som hon tillgodoser nyttan, tillfredsställer kvinnan icke blott ett berättigat kraf i sin egen natur: hon öfvar äfven ett djupt inflytande på medlemmarna i det hem, där hon är själen. Barnens sinnen uppfostras och förfinas genom de vackra intrycken; de vuxna erfara en ro och en glädje, som alltid gör dem älskvärdare, ofta ädlare, och kvinnan själf blir lyckligare genom den skapandets glädje, som utöfningen af en konst städse medför. Ett stort framsteg i smak har hos oss ägt rum på de sista tjugo åren. Den rörelse, som fru Sofi Adlersparre började genom att på svenska meddela Jakob Falbes Konsten i hemmet samt genom att grundlägga Handarbetets vänner, har gripit allt mer omkring sig. Och genom den nyssnämda föreningen, genom Selma Giöbel, genom Tora och Jakob Kulle samt genom den tekniska skolan i Stockholm har äfven landsorten blifvit starkt påvärkad af den nya smakriktningen. Man begår numera sällan forna tiders oerhörda smaklösheter, såsom att låta oss hvila mot eller trampa på hästar, lejon och fåglar, broderade på kuddar och pallar; att vandra omkring med turkhufvuden på våra tofflor eller klifva i herdestycken på våra golfmattor. Vi slippa nu se blomtaflor på nattsäckar, landskap på eldskärmar, ruiner på skrifbordsmattor eller någon af Thorvaldsens basreliefer sydd i pärlor på kappan till en hörnhylla! Man gör ej tofflor till urhållare, ej dockor till penntorkare! Med andra ord; man lär sig att icke bruka som prydnader sådana ting, hvilka icke hafva det allra minsta med det ifrågavarande ändamålet att göra, ja, som ofta göra det sålunda prydda föremålet obekvämt att bruka. Man har också börjat inse att stickade och virkade saker sällan äro vackra, framför allt att det är afskyvärdt att ge våra rum likhet med torkvindar genom att fylla dem med döda hvita fläckar i form af öfverdrag, borddukar och antimakassar, hvilka, då de äro virkade, dessutom fastna i allt och därigenom bli dubbelt afskyvärda.
Jag tager mig friheten att till R. o. Ad:s behjertande uppläsa följande ur Hr Henschens reservation: »Orimligheten af förbudet att hålla sammankomster för andaktsöfningar under vissa tider, t. ex. »då allmän gudstjenst i församlingen förrättas», är för en hvar klar, när man blott besinnar, dels att en sammankomst den tiden, då allmän gudstjenst i församlingen hålles, Den 22 Juli. 575 icke straffas, såvida sammankomstens ändamål är, t. ex. kortspel, dans eller annat nöje, tidningsläsning eller dylikt tillåtet tidsfördrif, dels ock att icke någon kan tvingas att bevista »allmän gudstjenst i församlingen.» Att, detta oaktadt, särskild sammankomst för andaktsöfning, »då allmän gudstjenst i församlingen förrättas», ej »utan särskildt tillstånd» får hållas, — är icke blott en inskränkning i medborgares allmänna rättighet att sammankomma för ändamål, som skada hvarken staten eller enskilde, utan ock stridande mot det kristliga syftemålet med särskilda helgedagars inrättande. Om en sammankomst för andaktsöfning, då allmän gudstjenst i församlingen börjas, antingen upplöses, så att de sammankomne spatsera ut för att njuta af naturens skönhet, eller förändras så, att de, som sammankommit för att läsa Guds ord, börja läsa politiska tidningar i stället för bibel och psalmbok, så kunna de naturligtvis icke straffas; men hvarken Guds rike eller Svenska s. k. statskyrkan vinna på en sådan förändring. Att man, under det allmän gudstjenst i församlingen hålles, får sysselsätta sig med hvad litteratur och hvilka sånger som helst, de må vara af den slipprigaste eller skandalösaste beskaffenhet, men icke med bibel eller andliga sånger, är revolterande för en hvar, särdeles för den, som värderar inrättningen af sönoch helgedagar. Att sammankomstens loflighet skall bero på ett kyrkoråds beslut, är äfven i hög grad vådligt för den allmänna medborgerliga rättigheten att sammankomma.» Mera torde icke behöfva anföras för upphäfvande af detta förbud, och jag fortfar i mitt yrkande om återremiss. Frih. Gederström:
S51aj:té Råbtga 33c|lut, lå* tit ben berigenom fajljlållbc ^orbringen, febait ^arnf)US»©irectionen mebgif* mit, att bmarje Rtfébaler ©ilfmer»©pecie ficf, efter beråfning af 128 ©fil» lingar S3anco, liqoibetas, till ©irectionen utbetala bet bår fcaramanföre tit* (atte belopp af R:br 9,590. 31. l. föanco. Sin» SlngåenDe Dlikégd(bé»Contoret$ BkuIDee ocf> ICtllgåugau, få upplpfeé för^ållanDet IjdrmeD utaf bilagDe tableau Sitt. C, uti Ijroilfen tableau ©kub
Ständers bifall till hvad af Casper Wijkman å nyo i detta afseende föreslaget blifvit, att innehafvare ‘af Kronohemman icke annorlunda, än efter förulgånget Skatteköp, uppå ofvan uppgifna villkor, må dispositionsrätt öfver växande Ekar sig tillvinna Utskotten, hvilka, genom hvad i det föregående är yttradt, hufvudsakligen instämt i de af Herr hjerta, Gustaf, uti i:ta, aldra, 3Jdje och /j:de momenten af dess alternativt framlagda förslag, utvecklade asigter i fråga om de lämpligaste och minst kostsamma utvägar för Ekeplanterings-hagars anläggande, i händelse en sådan anstalt nu varder för framtiden beslutad, samt derjemte afgifvit serskildt Utlåtande, N:o 29, i anledning af Herr Hjertås Motion om Skogshushållningen i allmänhet, hafva, till bemötande af de inkast, som mot nyttan af Ekeplanteringar för Statens räkning, framställde blifvit, skolat vördsamt tillägga: att då Staten, genom fri öfverlåtelse till jordegaren af växande Ekar, nu och för framtiden, afsäger sig den betydligaste och der* 30 Statssamt Allm. Besv.o. Oec.- Vtsk-Utl.N.o*34 jemte säkra tillgång af Ekevirke för Flottans behof, som Staten nu eger, en skyldig om* tanka för Iiikets sjelfbestånd och möjligaste minsta beroende af Utlänningen under kommande tidehvarf otvifvelaktigt påkallar, att detta vigtiga behofs framgena fyllande icke öfverlemnas åt slumpen allena; att Utskotten icke kunna dela Herr Hjertås yttrade förmodan , att Eketräder, Tvåhundrade ar härefter, möjligen kan vara för Flottans behof oanvändbart, sorn följd af nya uppfinningar eller upptäckte surrogat.
Hvad sjelfva motionen angår, är min önskan endast, att någon åtgärd må vidtagas till det ondas afhjelpande; och om Frihma Palmsjernas och Ehrenborghs förslag kunna leda till mera öfvereus stäm - Den 4 Juli. stämmelse med livad de öfriga Stånden iakttaga, må de gerna för mig göras gällande. Men då ej dessa Stånd laga exempel frän oss, vet jag icke, hvarföre vi skola taga exempel från dem. Frih. Boye: Då jag icke är utskrs-ledamot, och förebråelsen således ej kunde träffa mig sjelf, men jag, för att understödja min åsigt, behöfde åberopa ett förhållande, som jag kände, anhåller jag nu att, i anledn, af hvad sednare blifvit yttradt, få förklara, det jag anser mig skyldig mig sjelf att icke antaga den tanka, att någon public spirit ej linnes här. Såsom bevis för motsatsen kan jag ingalunda antaga det förhållande, att R. o. Adis ledamöter undandraga sig taxerings-committeerna. Föremålen för public spirit äro belt andra, nemi. fäderneslandets stora interessen och icke en så obetydlig och så obehaglig förrättning som den att beskatta andra. Gr. Spens, Carl Gust.: Jag bar icke kunnat fatta Hr Roos’s yttrande annorlunda, än såsom en ny motion, som bör blifva hvilande på bordet, på det man må betänka sig, om den skall remitteras till Ridd.- eller till Bevilln.- Utsk. Säkert är, att den icke bör remitteras i sammanhang med denna fråga. Jag erkänner, att jag i början var benägen att lemna ett odeladt bifall till Utsk:s betänk., och att jag ang:de 79 §. Riksd.Ordn. hyser samma tanka, som Utsk. yttrat. Nu hafva likväl flera inskränkningar i förslagets primitiva skick blifvit gjorda, såsom att ledamöter skulle utses vid förekommande ledigheter för att under den lediges frånvaro inträda i Utsk. Med denna inskränkning bestrider jag icke återremiss; men om Frih. Ehrenborghs förslag, att i Ridd.Ordn. bör stadgas, att man i detta fall kommer att ställa sig 79 §.
Hvad åter angar de genom Svågerskap å sidorne beslägtade personer, emellan hvil. ka, enligt hvad Kongl, Förordningen den 10 April i Q 10, med ändring uti 5 §. af 2 Cap. GiftermålsBalken föreskrifver, Giftermål ej eller får ingås, utan att Konungen gifver ther lofjtillj så enar förhållandet emellan den ena Makan och den andras Syskon, lemnar rum för ett mera förtroligt umgänge, och en ovillkorlig tillåtelse till ägtenskap i detta Svågerlag * således icke kan stå tillsamman med den nödiga omsorgen för sedlighetens bevarande; har Utskottet funnit betänkeligt tillstyrka motionen, om det för dispence i sådane fall stadgade yilkor af Konungens tillåtelse. 108 Lagutskottets BaXnktindett. Detta varder dock, tillika med en Ledamots särskilda tacka, till Riksens Höglofl. Ständers vidare profning vördsammeligen öfverlemnadt. Stockholm den 14. Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft, Ständers Lagutskott den 14 April 1523. S, D. Föredrogs RiksdagsFulImägtigen Anders Larssons, från Elfsborgs Län, till Lagutskottet remiiterade Memorial, om rättighet för Syskonebarn, samt med^ hvarannan pä sidan i Svågerlag varande personer, att ingå ågtenskap, utan att behöfva söka Konungens tillstånd j dervid Utskottets Ledamöter förenade sig om det Utlåtande, som innefattas uti Betänkandet N:o 31; hvaremot Herr Häradshöfdingen Ribbing yttrade: ”Jag kan icke dela den öfvertygelse, att giftermål emellan Syskonebarn bör till alla delar anses lika som ett annat ägtenskap, och lika obehindradt och fritt kunna ingås.’’ Det förtroligare umgänge, som emellan syskons barn eger rum, såsom en följd af det förhållande, hvaruti Föräldrarne stå till hvarannan, har behof af det stadgande: ”att utan Konungen gifver ther lof till» må Syskonebarn ej taga hvarannan till ägta.”
Med anledning deraf, får Utskottet vördsamt upplysa, att Kongl. Maj:t, genom Nådigt Circulaire den 16 December 1836, förklarat: ”att utländska Skådespelare, Lindansare, Taskspelare, Konstridare, de som förevisa utländska djur 111. fl. dylika personer, icke få af vederbörande Landshöfdingar eiler Auc - Allm. Besv. och Ekon. Utsk. Betänkande , IV.-o 13. 3 toriteter i deni Nådigt anförtrodde Län tillåtas att gifva representationer, såvida de icke dertill kunna förete Kongl. Maj:ts serskilda Nådiga tillstånd eller ock uttrycklig tillåtelse, antingen alt till sådane representationers gifvande i Riket inkomma, eller att hos vederbörande Auctoriteter på hvarje ställe få sig derom anmäla,” och då Kongl. Maj:t sålunda redan fästat Dess Nådiga uppmärksamhet vid de icke utan skäl öfverklagade olägenheter af ifrågavarande personers kringstrykande i Riket, anser Utskottet sig endast böra vördsamt föreslå, alt Rikets Ständer bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att tillståndsbref för utländske Skådespelare, Lindansare, Taskspelare, Konstridare, de som visa utländska djur, med flere dylika personer, att i Riket inkomma och representationer gifva, måtte med yttersta sparsamhet utfärdas; hvilket dock till Rikets Högloft. Ständers närmare pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 6 April 1840. Ank. till Exp. Etsk. den 14 April, kl. 4 e' ni. Betänkande3 i anledning af väckt motion3 om minskning i Soldatmålet. Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och derifrån till detta Utskott remitteradt memorial, har Hans Hansson från Götheborgs och Bobus
Betänkande i anledning af y7~kadt förbud för Tjenste dr äng ar i Halland och andra Orter, att utvandra från Länen, i ändamål att söka arbete. Ifrån Vällofl. BorgareStåndet hafva tvänne Memorialer i detta ämne blifvit remitterade: l:mo af Herr H. Faurell, deruti öfverklagas, att i Halland från längre tider tillbaka ett bruk skall inrotat sig hos den tjenande FolkClasscn af Allmogen, att i September månad företaga utvandring till andra Landsorter, för att söka arbete, hvarifrån de ej återkomma förrän vårmånaderna, under hvilken tid den Halländske Jordbrukaren är i mistning af de hos honom skattskrifna och lagstaefda tjenstedrängar, hvilket Herr Fa lirell anser vara ej mindre stridande mot TjenstehjonsStadgan, än ock bidragande till Hallands mindre frugtbara tillstånd; af hvilka, med flere anförda skäl, yrkas, att ett förbud emot nämnde utvandring måtte utfärdas. 2:o Memorial af Herr J. Lindberg Petterson, innehållande en framställning af de skadliga följder, som uppstå genom den alltför vidsträckta tillåtelsen för Allmogen i Elfsborgs Län, att få utvandra till nästan alla Orter i Riket för att söka sig arbete, hvilket den så mycket mindre skall sakna inom Länet, Besv. och Ekon. Utsk. Belänkanäen. 71 sorn flere arbetare fran Fryksdalen och Dahlarne der skola begagnas till åtskilliga Landtmanna göromål} i anledning hvaraf yrkas, att, utom Allmogen från Dablarne och Fryksdalen, hvar och en annan Landsorts innevånare, så vål Saltpeter-sjndare, som alla andra hvilka söka arbete, ej måtte erhålla pass, som tillåter en vidsträcktare utvandring i detta afseende, än inom det Län, der de äro boende.
Decorationer. Trenne Riks-Stånd hafva antagit Utskottets förslag, att införsel-tullen å Decorationer må fastställas till 5o R:dr af iooR:drs värde; men som Ridderskapet och Adeln bestämt densamma till 33g procent af värdet, så lärer, om detta beslut vidhålles, votering få ega rum enligt följande proposition : 13:o. Den, som gillar Utskottets förslag, alt Decorationer beläggas med en införsel-tull af 5o R:dr för ioo R:drs värde, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, skaäl införsel-tullen å Decorationer utsättas till 33g procent af värdet. Bevillnings-Utskottets Memorial N.-o 49- Dref. Ulskoltets förslag, att utförsel-tullen å Dref skulle bestämmas lill i R:dr per SkU, är godkändt af 3:ne Riks-Stånd; men då Bonde-Ståndet nedsatt denna tull till 24 sk. SkU., så, i fall detta beslut ej ändras, kommer votering att anställas öfver följande proposition : 14:o. Den, sorn bifaller Utskottets förslag, att utförsel-tullen å Dref bestämmes till 1 R:dr per SkU., voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, skall utförsel-tullen å Dref blifva 24 sk. per SkU. Drefmat.
Han var väl då närmare femtio år, en liten fin och allvarlig man; man kunde icke se något allvarligare. Han brukade trippa af och an i herrarnas rum med ena handen innanför rockslaget och den andra på ryggen och med en inåtvänd min af sjuklig humorist; i själfva verket var han också en obotlig hypokonder. Då och då kastade han in ett ord i samtalet, vare sig det rörde politik, befordringar eller oanständiga historier. Han var alltid på höjd med hvad som sades, oaktadt han tycktes gå för sig själf i sina egna tankar; men han drack nästan ingenting, icke heller rökte han. Men det kunde också hända någon enstaka gång, att han var vid ett annat slags lynne. Han ville då vara rolighetsminister. Vi barn hade en gång på en julbjudning roat oss tappert i vårt särskilda rum, där vi fingo leka lekar och föra väsen så mycket vi ville. Registratorn, som den kvällen mer än vanligt beklagade sig öfver sin envisa hufvudvärk, hade tagit sin tillflykt från herrarnas rum in till oss; där satt han tyst och stilla i en vrå med hufvudet i handen och betraktade oss och våra lekar. Han liknade då en sjuklig och gammalklok liten gosse med gråsprängdt hår och skägg – han bar skägg à la Napoleon III – som icke fann sig riktigt hemmastadd hvarken bland barnen eller bland de vuxna. Då vi slutligen blefvo utkallade till supén, fingo vi det infallet att tåga ut i gåsmarsch. I en lång rad kommo vi alltså utmarscherande i matsalen, röda och varma; jag gick i têten, emedan jag var längst. Då vi kommo ut, möttes vi af en ohejdad munterhet. Jag vände mig om, emedan jag misstänkte att vår gåsmarsch icke gärna i och för sig kunde göra en så stormande lycka. Jag glömmer aldrig hvad jag då såg. Efter oss kom som afslutning på gåsmarschen den lille registratorn hoppande kråka. Ja, han hoppade verkligen kråka mycket bra; glasögonen guppade upp och ned på hans stora böjda näsa, som var alldeles för stor för en så liten man. Vid första anblicken ryste jag till; jag förstod icke hur någon kunde skratta, och det oaktadt skrattade jag själf med.
Rmt blifvit till Direktionen öfverlemnadt. lör bildande af en efter gifvarinnans namn kallad fond, hvaraf räntan, fördelad i 2:ne lika delar, bör utbetalas årligen till 2:ne medellösa adliga fruntimmer, ogifta eller enkor, så långede lefva. Sammanlagda beloppet af de medel, som sålunda för närvarande stå under Riddarhus-Direktionens förvaltning utgör, enligt 1858 års bokslut, 1,385,230 Rdr 8 öre Rmt, och har således under åren 1856—1858 ökats med 259,866 Rdr; häruti likväl icke inberäknadt kapitalvärdet utaf en framlidne Öfversten Ambrosius Berghmans fond tillhörig, emot ett årligt arrende af 171 tunnor råg utarrenderad egendom i Wermlands län, jemte frälseräntan af 4 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 7. ett helt hemman i Calmar liin, hvilken, etter markegångspris i penningar förvandlade, afkastning af Direktionen disponeras till stipendier och pensioner. Vid anställd granskning af räkenskaperna öfver ofvanuppräknade kassor och fonder, har Utskottet, efter i några omständigheter af Riddarhus-Kamereraren meddelade upplysningar, icke funnit anledning till någon anmärkning, hvarföre Utskottet med tillfredsställelse vitsordar den utmärkta noggrannhet och ordning, hvarmed samma räkenskaper blifvit förda. Beträffande i öfrigt samma kassors och fonders förvaltning, har Utskottet, efter derom tagen kännedom, och sedan några af Utskottet gjorda mindre väsendtliga erinringar vid Protokollen föranledt rättelser, funnit skäl till det förklarande, att Direktionen omsorgsfullt iakttagit de i dess instruktion samt särskildt gällande reglementen, donationsbref och testaments-förordnanden meddeldta föreskrifter. Uti förevarande g anmäler