Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utan att ingå i några detaljer af våra försvarsanstalter, är det dock en sanning, att det finnes några sund och passager, hvaraf somliga äro försedda med stängsellinier, men de andra icke. Detta är en brist, som nu icke kan afhjelpas, och, ehuru jag icke tror, att pansarbatterier kunna ersätta fast försvar, äro de dock i nödens stund af mycken vigt; det är i detta hänseende jag anser, att den begärda summan af en million bör ställas till K. M:s disposition. Det af K. M. äskade beloppet af 3,000,000 är alltför lågt tilltaget, men som R. St:r af grannlagenhet icke velat bevilja något större anslag än regeringen begärt, vore detta ett vackert tillfälle att fylla bristen på ett sätt, som icke vore sårande. Jag kan således icke annat än önska, att R. o. Ad. måtte bifalla motionärens förslag. Anslagssumman behöfver ju icke användas till ett enda pansarfartyg, utan till flera flytande batterier. Gr. af Ugglas, Ludvig: För min del anser jag StatsUtsk:t icke hafva kunnat lemna de begärda upplysningarne om undervattensminor, pansarskepp m. m. Det är ju ännu ej utrönt huru stor sprängkraft dessa minor ega, om de icke förstöras genom alt någon längre tid ligga i vattnet o. s. v. Då för öfrigt deras anskaffande ej skulle komma att kosta mera än 250,000 rdr, så kunna nog dessa medel tagas af det redan beviljade kreditivet, om K. M. finner dem motsvara det åsyftade ändamålet. Att nu yrka återremiss, vore således endast ett rätt hafveri, ty det skulle aldrig kunna blifva af någon nytta. Efter åhörandet af Hr Sjö-Ministerns förklaring vill jag icke heller tillstyrka bifall till Hr von Franckens motion, icke som skulle jag blifvit rubbad i min öfvertygelse om vår flottes dåliga skick, utan derför att jag strängt håller på den grundsatsen, att Ständerna icke böra lägga sig i de administrativa åtgärderna, som h. o. h. tillkomma regeringen. På dessa skäl anhåller jag således att R. o. Ad. måtte bifalla den föredragna punkten. Hr Cederschjöld:'
Del t ©filta ellet $Båt, attfeé enbaft en af Dem fåfotn ©fep» pate od; påföreé i jahan egenffap förenämnbe afgift. ©piaqxrattets*, XPårbebo^ od) Dpltfc 'tftäring&tDfare, fe krögare, ©panmåte^anblanbe, forn ide äro ^Borgare, taperaö, efter betaö rörelfe, lifa meb ©täberneé öfrige äpanblanbe. ©pratmakare, oberäfnab Sön på ©tat, taperaö meb affeenbe på beraö in» fomfl af information; Docf ej unber £X:Dt 2: — ©taber jenare eller Polisbetjente, fe ©taberneé ^Betjente, 7 §. ©pjungfrut fyoö ^ipper^anblare, •£)attftofferare, SBunbttnafare, ©fräbbare od) anbre äbanbtroeffare, lifa meb ©efdller. 1* £itmmt$0»f?tuftt>are, taperaö till SBeroillning efter gern procent af ben infomft De njuta. Itimmer» odj Sråbbanblanbe, fe djanbfanbe. Ottimer» odj ET7ur»(BefålIer, lifa meb <2Berf»©efäller. Ottimer» od) fcHurfrtrlar, fe Slrbetéfolf i ©täberne. Obafeplanterare od) piantage»egare, taperaé till afgift efter Devaé förb» lägenljeterö roärben. Oacteurer, fe krögare.
Inbjudningen till de öfriga Riks-Stånden, Lades Ull handlingarne. 2:o. Hemställanden, sidan 4, angående tidningar och tidskrifter, Biföllos. 5:o. Yttrandet, sidan 5, angående införsel-tullsatsen å ättika. Ståndet vidbicf sitt fattade beslut, i fråga örn tull å ättika, och 4:o. Öfriga delar af Utlåtandet N:o 27, Lades, med godkännande, Ull handlingarne. 542 Prot.-Utdrag den 18 Juli 1860. S. D. Föredrogs å nyo Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 28, i anledning af Riks-Slåndens skiljaktiga beslut, angående tullbevillningen. Härvid förekoumio: l:o Inbjudningar till Borgare-Ståndet, angående artiklarne Chlorkalk oell Ben. Ståndet vidblef sina fattade beslut. 2:o Inbjudningar till de öfriga Riks-Stånden. Lades till handlingarne. 5:o Utskottets hemställan, sidan 16, angående artikeln Socker. Godkändes. och 4:o De uppställda Voterings-proposilionerna. Gillades. S. D. Föredrogs å nyo Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 26, med förslag till vissa förändrade föreskrifter, angående Bankens Vexlings,- kassaoch depositions-rörelse. Härvid förekommo: Första, andra och tredje punkterna. Gillades. Fjerde punkten. Återremitterades, med föreläggande för Utskottet att jemväl yttrande afgifva öfver ett al Banko-fullmägtige uppgjordt förslag, angående uppköp af vexlar å Pounds Sterling. Femte punkten. Mom. 1, 2, 3 och 14 återremitterades, hvaremot de öfriga momenten i denna punkt biföllos. Sjette punkten. Bifölls, med undantag af mom. g. och h., hvilka återremitterades. Sjunde punkten. f Bifölls. Prot.-Utdrag den 18 Jvli 1860. 543 Åttonde punkten. Återremitterades. Nionde, tionde och elfte punkterna.
Jag måste dock söka besvara någon del af hvad jag lyckades deraf uppfatta. Till en början yttrade Hr Gr:n, att han tager sig fri från den förebråelsen att, oaktadt han yrkat afskaffande af prygel, dock icke hafva föreslagit något annat i stället, derföre att han öfverlemnat åt de rättslärde att uppgöra den saken. Härpå får jag svara, att K. M:t nyligen haft församlad en komité just af rättslärda personer, som öfverlagt om denna fråga, och resultatet deraf blef, att, huru gerna de än önskade borttaga prygelstraffet, så ansago de dock sådant för närv:de icke låta sig göra. Vidare har Gr:n åberopat, att man numera afskaffat en mängd olika straffärter, som förr här funnos stadgade, såsom qvalificerade dödsstraff, gatulopp, spö och ris, kyrkoplikt m. m. I stället för spö- och risstraffen har man nu satt vatten och bröd; men detta är en straffart, som ej kan användas till ersättning för extra-judieielt prygel, emedan den ej låter sig verkställas vid de allraflesta sådana tillfällen, då detta sednare nu ådömes. Sjelfva karalcteren af ett extra-judicielt straff består deri, att detsamma verkställes genast, utan ringaste uppskof; och om man nu VI B. 35 518 Den 29 Maj. skulle borttaga prygelstraffet, så återstode, t. ex. under marscher, ingen annan utväg, än att antingen döma karlen först sedan tåget är slutadt, eller också att genast skicka honom hem igen för att undergå bestraffningen. Båda dessa utvägar äro högst olämpliga, och detta torde vara så klart, att jag icke behöfver derför anföra något vidare bevis. Yidare är sagdt, att en aktad militär såsom ett substitut för de nu föreskrifna straffen föreslagit att utmärka bestraffningen genom särskilda tecken på kläderna, och att efter en viss mängd af förseelser karlen skulle nedflyttas i en särskild traffklass. Om detta sätt att gå tillväga är lämpligt, så ser jag alls icke, att K. Mits sednaste författning derför lägger något binder i vägen, utan snarare tvärtom.
Ej ege dock mötet i dessa mål någon beslutande rätt; utan håfve del allena alt deri till Konungen afgifva utlåtanden eller göra underdåniga fram ställningar. Ar fråga om antagande af ny Psalm-, Erangelneller Kyrkohandbok elter Katekes, böra de af mötets medlemmar, sorn till Preste-Ståndet höra, öfver frågan betänkande afgifva, innan utlåtande eller framställning beslutes. § 6. Vid beslut till utlåtande elter framställning ege hvarje mötets röstberättigade ledamot en röst. Askas omröstning, då skall den sluten anställas. Stockholm den 25 Januari 1858. På begäran af Herr Domprosten Bring antecknas, alt han ej deltagit i behandling af den återremiss, som förestående Utlåtande afser. Lag-Utskottets Betänkande N.-o 63. 5 X:H 63. Arik. till Exp.-Utsk. den 28 Jan. 18S8, kl. i e. m. Betänkande, i anledning aj väckte motioner, angående dels injbrandel af en allmän N olar lats-institution, dels inrättandet af ett Nolarials-embete vid Härads-rälten, dels ock stiftande af lag i afseende pä Notarii publici-befa t/ningen. Berörde motioner, hvilka, ehuru af olika omfattning, dock sinsemellan ega ett inre sammanhang, äro väckte hos Höglolliga Ridderskapel och Adeln af Herr Grefve Löwenhjelm, C. rt. samt Herr Palmcrantz, J. M. och hos Vällolliga Borgare-Ståndet af Herr Rinman. Den förstnämndes framställning är (ill sin syltning mest vidsträckt. Deri har nemligen uppmärksamheten fästats på angelägenheten deraf, till en Notariats-instilution varder i Riket införd.
Sålunda försåldt bränvin får icke köparen tillmätas i mindre käril än helankare och icke af köparen hemtas i mindre belopp än 30 kannor hvarje gång afhemtning sker;» hvarförutan Hr von Koch hade begärt, att särskilda propos:r skulle framställas å den nu gällande §:n, med den deri af honom föreslagna förändring, och å det af honom tillika föreslagna tillägget, eller den sednare delen af nyss omförmäldte förslag; och finge Hr Gr. o. Landtm, i ani. häraf hemställa, att Utsk:ls förslag först skulle göras till föremål för R. o. Ad:s beslut, med Ståndet förbehållen rätt att sedermera särskildt pröfva det af Hr von Koch föreslagna tillägget. Ropades ja. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, att Hr von Köchs m. fl:s motioner måtte afslås och §:n bibehållas vid dess nuv:de lydelse, hvartill svarades flere ja jemte ett eller annat nej, och Sedermera propos. derå att §:n sk tille antagas med den förändring, att silTran 15 utbjttes emot siffran 30, då svaren utföllo med flere nej jemte ett eller annat ja; hvarefter propos. på bifall till Utskits hem - Den 4 Juli f. m. 307 ställan förnyades samt besvarades med många ja jemte ett eller annat nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Häruppå framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på antagande af det utaf Hr von Koch föreslaga tillägget, hvartill svarades flere nej jemte ett eller annat ja, och sedermera propos. på afslag å samina tillägg, då svaren uttollo med många ja jemte ett eller annat nej; och förklaradas ja nu hafva varit öfvervägande. § 2. Utsk:ts hemslällanden biföllos. § 3. Utsk:ts hemställan. Frih. af Ugglas:
Presle-Ståndet den 8 Borgare-Ståndet den 12 Bondc-Slåndet den 12 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående anslag till uppbyggande uj ett Kapell inom Ofver-Torneå socken, m. m. (Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 147.) S. A. K. Sedan invånarne uti 22 till Olver-Torneå, Pajala och Ofver-Calix socknar hörande byar, belägna uti den trakt, der dessa socknar gränsade intill hvarandra, bos E. K. M:l i underdånighet anhållit, att, med afseende derå, att de, boende på ett afstånd af 5 till 8 mil från nämnde socknars kyrkor och i saknad af farbar väg, svårligen kunde å annan årstid, än då slädföre inträffade, besöka kyrkorna eller träffa sitt presterskap, samt endast uti de 2:ne förstnämnde socknarne funnos prester, som vore kunnige i Finska språket, det enda sökanderne förstodo, hvaraf följde, att de af sökanderne, som hörde till Ofver-Calix pastorat, saknade all undervisning af eget presterskap, E. K. M:t måtte, 118 Expedilions-Utskottels Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 73. för afhjelpande af de mångfaldiga olägenheter, som a( dessa förhållanden härflöte, i Nåder tillåta att en Kapell-kvrka finge uti den i medelpunkten af omförmälda trakt belägna Korpilombola by uppbyggas och en särskild predikant för ifrågavarande byar anställas, äfvensom att, i anseende lill sökandernes oförmåga alt af egna tillgångar bestrida kostnaderna, E. Ii. M:l läcktes hos Rikets
Bevillningens belopp har val, i anseende till Rikets behof, blifvit i sednare ti. der märkligen ökadt, men i samma mont hafva också LandtRentmästarne, under ökadt ansvar, fått fördubblade göromål, utan att den å större belopp dem till godo komne procent kan anses vara dem tilldelad i sam. ina förhållande, som värdet af nödvändighets» varor upps tigit 5 och det torde icke vara utan ändamål att föranstalta, det Tjenstemän, till hvilkas befattning och ansvar Statens nästan betydligaste Intrad hörer, blifva, med en efter tiderna ökad aflöning, satte utur frestelse att, med tillgrepp af dessa medel, göra sig Skadeslösa för hvad de nödvändigt behöfva för sin bergning, men dem af det Allmänna förnekas. Af sådana anledningar vågar jag till Rikets Höglofl. Ständers öfverläggning lemna, om icke LandtRentmästarne måtte, ifrån och med detta års början, af Riksgälds-Contoirets medel få sig till godo beräkna den förlorade halfva procent, eller lika med hvad för Den 1G Maj. ®43 Höglofl. StatsContoiret dem bestås, och att i sådant afseende detta mitt Memorial måtte till StatsUtskottet och den öfver RiksgäldsVerket tillsatta Fördelning remitteras. Denna nii tillstyrkta och af billighet och rättvisa påkallade förhöjning utgör för hela Riket icke mera än 5000 R.“dr på alla Rikets LandtRentmästare, lördelade t nion åf hvarje Läns Bevillnings-sununa, eli r högst (l|) ett och ett halft runstycke för hvar Och en mantalsskrifven person i det hela, Remitterades till StatsUtskottet. Härjemte blef det Herr König tillåtet ätt communicera sina bägge Memorial med de öfriga Riks-Stånden. Upplästes och lades på Bordet ett Betänkande från StatsUtskottet, af den 12 Maj, i anledning af Handelshusets i Stockholm J. C. Muller &
Jag hade nu egentligen ej kommit dit såg hon för hvar dag som gick allt minför att studera ögonfärg och familjedrag, dre uthvilad ut. Motsägelser kunna j u vara en krydda på men tillfällena till det sistnämnda studiet blefvo så talrika, att jag ej kunde undgå samtalet, ja, ibland fordras de rent af för att sätta det i gång, men att få dem öfver idka det. Redan följande dag kom jag på det klara sig i störtfloder är af särdeles utmattande med, att döttrarna för länge sedan öfververkan på äldre damer med försvagad kroppsflyglat modren, på samma gång hon tycktes konstitution. Jag iakttog det i dessa dagar. Denna dams därvaro tycktes vara just helt ha tagit lofven af sin make. Ja, de voro sådana äkta, verkliga små hvad denna familj var i behof af. Det är Motvallar, som någonsin gjort en stammoder j u så där, då man länge måst undvara nå- heder eller kommit en moders hjärta att got, som hör till ens lifsvillkor; uppenbarar fröjdas öfver att hennes släkts anlag fortdet sig sedan i ens närhet, är man minlefva! Den äldsta i synnerhet — åh, man sann klok nog att draga fördel af detsamma. kunde grant se, hur hon plågades af hvarje Så var det med denna familj gent emot yttrande, framställdt i påstående form. Hon deras åldriga gäst. formligen vred sig under pinan. Första dagen af mitt besök yttrade sig Första dagen under min därvaro var det denna dam likt hvarje annan belefvad, sirdock knappast af mer än detta symptom, lig och mindre bemedlad dam, som är på besök i hus, där hon vill göra sig angenäm, som jag kunde sluta till hvad hon led. Andra dagen var jag ej längre ett hinmen efter ett par dagar hade alla de oppoder för fullgörandet af hennes plikt att sitioner hennes yttranden väckt ändrat hennes taktik; hon ställde nu sitt tal i fråganmotsäga anförvanter. de form. Utan tvifvel mycket klokt,. men Tredje dagen stötte vi ihop. Det gällde en bekant tilldragelse i en af fullkomligt lönlöst. 1 våra större skalders lif. Jag tror mig vara tämligen hemma i de där sakerna och framkastade satsen blott i förbigående som ett oomtvistligt faktum.
Augusti under Nto 173 afgifne, samt den g dennes efterrniddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkande angående befrielse för Rådman och ICämnärer att deltaga uti ansvaret för försummelse, att till ÖfverBomarqn insända Rådstuguoch KämnärsRätters Dom» Röcker och Protocoller na. m. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades på grund af dervid gjorde anmärkningar, Pag*- samt Allmänna Besvärsoch Oeconom ieUtskottens den 29 sistlidne Augusti under Nio ?74 afS'fr*e> samt den 9 dennes eftermiddagen på bordet lagdp, Utlåtande i anledning af yrkadt utvidgande af de så kallade Privilegia Exclusiya. Ut Supra. S. D. Föredrogos å nyo och gillades Pagsamt Allmänna Besvärs och Oeoonorniei XJtskoltens den 29 sjstlidne Augusti afgifne, samt den 9 dennes eftermiddagen på bordet Egde Uflåtanden: > Ntq 176. Angående yrkad t åläggande för Landtmätare, att Vid vite inom viss tid fullgöra de dem uppdragne enskiftes förrättningar. Den ig September e. m~- 267 N:o 177* I anledning af vackt fråga om lämpelige medel till ett allmännare spridande af Rikets Grundlagar och andre Författningar. Ut Supra. S. D. Vid förpyad föredragning *if Statspch BancoUtskottens den 13 sistledne Augusti under N:o 418 afgifne, samt den 20 derpåföljde eftermiddagen på borde Iagde, Betänkande, i anledning af Tiongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse angående ett låne-biträde till fullbordande af nya Bibliotheksbyggnaden vid Upsala Uni: yersitgi; blef samina Betänkande af Ridderskajiet och .Adeln afslaget. pj Supra.
Detta antal är nu af Stads-Nämnden bestämdt att tills vidare utgöra för *) för Kungsholms församling 55 Ladugårdslands d:o 130 Adolf Fredriks d:o 90 eller tillsammans 1,156, Storkyrko församlingen 190 » Clara d:o 170 » Jakobs och Johannis d:o 200: » Maria d:o 158 » Catharina d:o 163 som med nära 200 öfverstiger det förut varande högsta antalet fattighjon. Den i Öfver-Ståthållare-Embetets senaste femårsberättelse omförmälda fråga om Fattighusens centralisering har fortfarande utgjort föremål för Stads-Nämndens uppmärksamhet och omsorger, men hittills icke vunnit vidare utveckling, än att, uppå Stads-Nämndens förslag, Storkyrko och Clara församlingar öfverenskommit om vissa vilkor för intagning å Sabbatsbergs fattighus af fattighjon från Clara församling, hvars nuvarande fattighusegendom deremot skulle komma att försäljas. I afseende å den för /. d. Militärers vårdande tillvägabragta särskilda Försörjnings-Inrättning, anser Öfver-Ståthållare-Embetet sig böra i underdånighet meddela, att denna Inrättnings personal vid 1860 års början utgjorde 137, hvarefter under året intogos 32 och afgingo 29 hjon, så att deras antal vid årets slut var 140. Inrättningens utgiftssumma för samma år uppgick till 12,743 R:dr 48 öre, deraf, med beräkning af dagkostnaden för hvarje hjon till 39 öre, ett belopp af 7,301 R:dr 92 öre belöpte på sådane Stockholms kommun tillhörande hjon, för hvilkas fattigvård ersättning bör af Kronan utgå. Genom enskildes sammanskott och gåfvor har till Militär-försörjningshjonens understödjande med skodon m. m. en särskild fond blifvit bildad, hvilken, sedan Eders Kongl. Maj:t, jemlikt Nådigt Bref den 12 Juli 1860, täckts dertill anvisa 500 R:dr från Konungens Hospital, vid berörde års slut uppgick till 2,800 R:dr.
Det är mig okärt, att jag ej kan biträda den tanke, hvilken blifvit understödd ai de flesta talare, som här yttrat sig. Jag liar erfarenhet af flera sådana särskilda fattigförsörjningar inom församlingarna, hvilka finnas på många stallen inom den ort, der jag bor. Stora gods, som genom ett nytt brukningssätt erhållit en mängd personer, som kunna komma fattigförsörjningen till last, hafva nemi. bildat egna fattiginrättningen', så att de dragit försorg om sina och den öfriga församlingen om sina fattiga. Jag finner visserligen, lika med Gr. Anckarsvärd, en lucka i det af -BondeSt. framställda förslaget, då det ej deruti upptagit alt en sådan enskild inrättning bör befria från skyldigheten att deltaga i allmänna fattigförsörjningen inom församlingen; och jag skulle tro, att i en tid, då bruk anläggas der en mä.Ujgd personer blifva antagna, som sedan dels genom olycks - Den 13 Mars c, m händelser oell dels genom andra tillfälligheter blifva otjenliga lill arbete, så skulle det vara en stor fördel för församlingarna, om dessa, vare sig jordegendomar, brukseller fabriksinriittningar, bade sina egna fattigvårdsanstalten afskiljda ifrån församlingens. Jag tror ej att detta skulle lägga något hinder i vägen för fattigvårdsstyrelsen, att med samma uppmärksamhet följa dessa som socknens allmänna fattiginrättning, och att således dessa enskilda fattigförsörjningar likasåväl som fattigvårdsinrättningen inom socknen måste underkasta sig lagens föreskrifter. Flera sådana inrättningar finnas inom Malmöhus län. Jag har sjelf, såsom indelningshafvare af ett boställe, bott inom en sådan församling. Godset utgjorde der en stor del af församlingen , och den mängd af fattiga, som funnos vid godset, underhöllos af godsets egen fattiginrättning, afskiljd ifrån den mindre delen af församlingen. Sådant var förhållandet t. ex. vid Höganäs stenkolsgrufva, der personalen uppgår till omkring 1000 personer. Om alla de fattige, som vid grufvan blifva oduglige till arbete, dels genom släpsamt arbete och dels genom olyckshändelsen, skulle falla församlingen till last, så skulle den knappast kunna underhålla dem.
Drottning, för att af henne vidare förökas, och efter Drottningens död ända till år 1794 vid Drottningholm förvarades; än äfven att omförmälda mynt och medaljer icke tillhörde planen för Bankens mynt-kabinett, hvilken endast afsägc Svenska mynt och medaljer, samt af utländska blott de nyaste gångbara mynten, som för jemförelse borde vara att tillgå vid förekommande frågor om förändring af Rikets mynt; men att Kongl, mvnt-kabinettet, som borde innehålla mynt och medaljer från Bih. lill K 31. Prat. 1853 $ 1854. 6 Sami 1 Afd. tl Iliif'. 2 Banko-Utskottets Memorial, N:o 33. atla länder och tider, genom den omnämnda stölden tillskyndats en förlust, hvilken i vetenskapligt afseende vore högst beklaglig och numera icke kunde genom nya inköp ersättas, äfven om de för ökandet af statens samlingar anslagna medel dertill lemnade tillgång. Enligt hvad Utskottet inhemtat, har ofvanomförmälda tillgrepp löranlcdt en noggrann undersökning åren 1791 och 1793 af dertill utsedde inventcringsniän, hvilkas protokoller upptaga de bristande guldmynten, med hänvisning till den katalog, som framlidne kansli-rådet Berch öfver samlingen upprättat; oell är det med ledning af dessa protokoller, sorn riks-antiqvarien Hildebrand bland de 517 st. utländska mynt och medaljer, präglade under 14:de, 16:de, 17:de och början af 18:de århundradet, hvilka, enligt Rikets Ständers beslut vid 1840 års riksdag, från Bankens general-kassa åhördes till förökande af Bankens mynt-kabinett, funnit 501 st. till typer, årtal, m. m. fullkomligt öfverensstämmande med de i nämnde katalog beskrifna, vid undersökningen saknade.
Ridderskapet och Adeln förmält, att man med sorgfällighet borde undvika alt Banko-JJIskottets Betänkande N:o 37. 11 rubba Bankens grundfonder eller borttaga några dess inkomstkällor; att såsom en grundfond, hvilken icke behöfde vara rörlig, men innefattade full säkerhet under alla föränderliga förhållanden, måste företrädesvis anses de sex och en half millioner riksdaler banko, som Banken för närvarande egde utestående emot inteckning i fastigheter inom halfva taxeringsvärdet och på hvilka fordringar Banken uppbure en årlig inkomst af omkring 2(10,000 R:dr; att några verkliga skäl, hvarföre Banken skulle upphöra med denna snart sekelgamla lånerörelse och afhända sig sin enda realsäkerhet, enligt motionärens tanke icke förelunnes; alt, om Hypotheks-föreningarne skulle i stället till Banken lemna obligationer, löpande förmodligen med lägre ränta, Romme sådant att för Banken medföra säker förlust; att Banken dessutom redan innehade dylika obligationer till så betydligt belopp, att det kunde vara mindre rådligt att ytterligare öka detsamma; samt att, hvad beträffade allmänhetens fördel, denna, särdeles om någon förhöjning skedde i det för panternas belåning nu bestämda värde och i den medgifna högsta lånesumman, tvifvelsutan vore vida större vid låns upptagande i Riksbanken än hos Hypotheks-föreningarne; på grund hvaraf motionären föreslagit: att fastighets-lånerörelsen må fortfarande bedrilvas af Riksbanken utan andra förändringar än dels att 1855 års taxeringsvärde å panterne tages till grund för lånesummans bestämmande i stället för det af år 1846 och dels att beloppet af hvad i dylika lån finge utgifvas till en låntagare lörhöjes från 6,000 R:dr till 12,000 R:dr banko eller 18,000 R:dr Riksmynt. Förslag om landtfastighets-lånens öfvertagande af Hypotheks-föreningarne emot dessa beviljad kreditivrätt å Banken väcktes äfven vid sednaste riksdag, men blef i enlighet med Banko-Utskottets hemställan i betänkandet N:o 34 (sidd. 27 och 28) af Rikets Ständer ogilladt.