Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det kan dock icke bestridas att det beror på honom sjelf att bestämma de timmar dagligen, då lian vill emottaga dem, som påkalla hans em betsåtgärd, och att hans göromål för öfrigt, under begagnande af nödiga skrifvare biträden, som honom bestås, icke så fullt upptaga en mans liela verksamhet, att han icke kunnat, om icke alla dagar, dock de flesta, i Lagberedningens vigtiga arbeten deltaga, lika med Justitie-kansleren, hvars embetsgöromål äro åtminstone lika trägna som Justitie-ombudsmanncns. Den sednares tätare, fastän icke dageliga, besök hos Lagberedningen skulle satt honom i närmare kännedom af och beröring med arbetets gång samt uti inträngande i de åsigter och tillgörande, som hos öfrige ledamöterne gjort sig gällande, hvarigenom ock tillfälle för honom lemnats, att med dem utbyta meningar, hvilket med hans theoretiska kunskaper bordt på lagstiftningen fördelaktigt inverka, i samma mån som han derigenom skulle gifvit ökadt anseende åt det embetsnit man mäste tillerkänna honom.” Af Herr Ek, sorn biträdde Herr Weidenhielms reservation. Af Herr JVetlerberg: ”Enligt 100 §. Regeringsformen, har Rikets Stän ders Justitie-ombudsman åliggande att utreda lagskipningens tillstånd i Riket. Fråga har nu uppstått, om ur denna skyldighet kan härledas rättighet för honom att klandra högsta domstolens beslut, utan väckt åtal emot de ledamöter, som i beslutet deltagit. Svaret härpå måste sökas i grundlagarne, med hvilka den för Justitie-ombudsmannen utfärdade instruktion jemväl öfverensstämmer. Vid sådan undersökning linner man: l:o af 21 och 23 §§.
Du får ej fråge ti n hund... tu schkall pare lyde. B Ä C K . Ja, jag sk all l yda. A L F . I tenne nach t sch allt sextio Schvenske borgere lefvende prennes på Käpplingeholmen f er teres opproriskhet mot tin schtränge, men nådige herre, König Alprecht. B Ä C K . Hvad säger ni ? A L F . Vill du lefve med oss eller tö med tem? B Ä C K . Jag vill lefva och tjena mina nådiga herrar. A L F . Tu schall förschvere all gemenskab med Munkedejan Königin Marg arethe och hennes folk, tu schkall tjene oss med l if und plod... Schvär! B Ä C K . Jag svär! A L F . Und nu bist tu en af våre und har fire års aflat fer alle tine store, store und förschräcklige synder ... tett plod tu krefver fer oss ... sch all icke k omme öfver tig. Sch tå opp ... vi vilje tricke tig till ( fattar den stora kannan, de an dra fatta små bägare). Så vilje vi dricka Rawel Bark ares skål Och hafva broder Håk ansson i minne. Rawel Barkare dricker Rasmus Harpare till, Det bäs ta han kan och gitter: Rawel Barkare, Rasmu s Harpare, Stefan Skinnare, Jockum Bryggare, Jost Nålmakare, Jon Hattmak are, Bengtsson Böttare och Truls Sylare, Jöran Mål are, Nils Tu nnbindare, Clas Skomakare, Lasse Bakare, Tage Dans are, Jerken Krögare, (Mel .: N:o 297 Nordi ska Folkvisor.) 38 Håkan Gnidare, Jan K alkbasare, Petter Skräddare, Lasse Svarfvare, Nisse Snickare; Vi drickom Bjerg a by, Så dansa vi alla på klamparne nu. Trallalala, Trallal ala, Trallalala! (De klinga). A L F . Fö r in fångarne! B Ä C K (för sig). Jag dör af ångest.
Prat. IX Band. lista Afd, 6. 83 Bern ■) Octobrr f, m. gångsbilrädet för det skrifsätt, sorn han nyttjat, I sä beskaffade frågor, som dessa, är det af vigt att göra sanningsenliga citationer. Ridderskapet och Adeln täcktes påminna sig innehållet af x §, 1 Momentet TryckfrihetsLagen, der det heter, ”att alla förut gällande Laga stadganden och Fö-i ”reskrifter i afseende på Tryckfriheten eller Bok”handeln vare härmed upphäfvne.” ao §. uti Instructionen för Riksens Ständers Justitieombudsman lyder sålunda t ”Anmärker JustitiasOmbudsmannen, att nå”gon Författning icke efterlefves, utan fallit i ”glömska och finner tillika det vara utan nytta, ”att den skulle i kraft och verksamhet återstäl”las, må han, om det beror af Kongl. Majit att ”en sådan Författning upphäfva, göra derom underdånig hemställan, (således icke anhållan, på ”sätt Utskotten tilistyrkt) eller i annat fall för”hållandet för Riksens Ständer anmäla. På enahanda sätt förfar JustiticeO.mhudsmannen vid ”sådane Lagar och Författningar, hvilka han fin* ”ner ej stå i förening med nu antagne Rege™ ”ringsLagar.” Det hade således långt för detta ålegat JustitiseOmbudsmannen, att hos Kongl. Majit göra underdånig hemställan, att ifrågavarande Författning rnåtte upphäfvas. Då Justitieombudsman^ nen likväl underlåtit detta, åligger en sådan skyldighet Principalerne sjelfve, dock ej i form af anhållan, utan blott såsom en anmälanj och derom utbeder jag mig, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes framställa proposition. T)fh 3 Octoher e, ml Herr von Hartmansdorff: Min mening var att ifrågaställde Författning redan är upphäfveri de facto, änskönt hon ännu icke blifvit det dé jure.
Herr Bruks,Patron Carl Fredrik Flachs Memorial, angående ett skyndsamt afgörande af fråga» om Branwinsbränningens inställande, Ut luxrs. Lx protocollo, ^ 6. 81lverftol^s Utdrag af protocollet, hältet i Höga», prest-Gtändet, wid Urtima Riksdagen i Orebro den 27 April 18>2. S. Tilt Constitutions, och Lag-Utstotten. Riksens Ständers Justitie-Ombudsmans Ebbets-berättelse. Till Den 27 April. I6z Till Stats-Utskottet. Riksens Ständers för deltagande i öfwerRevisionen af Krigs-räkenffaperne utsedde Deputerades Berättelse, rörande Krigs, redogörelsen och Revisions, werket. Ur tuxrg. kx krotocollo» U. ^lm^uift. Utdrag af protocollet, hältet i HZgw. prest. Ständet, wid Urtima Riksdagen i (örebro den 27 April 18*2. S. DUpplästes och godkändes Jnstructionen och Cds-Formulairet för Ledamöterne i Banco,Utskottet, sädane detze Atter wid sista Riksdag blifwit till innehåll och lydelse antagne. Ur fuxra. kx krorocollo, ch u. ^lm^uikk. Utdrag af protocollet,chället r <6-5gw. Prest. Gtändet, wid Urtima Riksdagen i Orebro den 27 April 1812. S. D^ill följe af Walloch Borgare-StandetS inbjudande, igenom nu uppläst Protocolls, Utdrag af den rz innewarande April, bestor Prest-Stander, att lika med Walloch Borgare-Scandet anmoda Allmänna Beswärsoch Ekonomie-Utskottet, A ofördröieligen afgifwa Utlåtande öfwer den hos samma Stand wäckta sraga om inställelse af Bräm lvinsdränningen. Ur luxra. Lx krotocollo, U. ^lm^uikt. * * Ut - 164 Den 27 April.
Är det rådligc, att utom de vanliga inkomsterna låta ett Verk, som endast bör befatta sig med Rikets gäld, i en bast få 18 millioner att disponera, hvilket är den fonds sorn i finance-planen påräknas? En sådan anstalt, en sådan hopblandning, auctoriserad, skall om några år gifva anledning till de största oredor, den förfärligaste villervalla i Rikets penningeverk och för evigt ruinera Bankens credit. För Banken , som ej har någon befattning med liquiden af Rikets skuld, kan någon farhåga i detta afseende ej äga rum. Endast möjligheten , att ett sådant tillgrepp kan ske i ^RiksgäldsContoiret, är tillräckligt, för att försvaga , och kanske helt och hållet förstöra både RiksgäldsContoirets och Bankens credit. Snarare skulle jag försona mig med en del af de föreslagna lånen, om någon annan Corporation dermed hade befattning. RiksgäldsContoiret bör icke auctoriseras upptaga andra lån, än de som äro nödvändiga för bibehållandet af dess Credit, för att med Svenska |fersträckningar inlösa Rikets utländska skulder. Detta bör blifva Den 7 Juli. e. m. RiksgäldsContoirets non plus ultra. — För öfrigt åberopar jag mig Herr C. ArOseni£ Memorial,hvad de föreslagna lånen angar, och får endast om de permanenta annuiteterna tillägga, att denna skimrande men bedrägliga plan går ut på att förmindska ett närvarande ondt genom fortplantning på kommande slägter. Hvar ålder bör fäkta i egna strider, betala egen skuld, öfvervinna egna svårigheter, och ett så motbjudande medel bör icke tillgripas annarps än i yttersta nöden. Det förtjenst uppmärksamhet, att respectiva StatsUtskottet varit så sysselsatt med att förskaffa Riksgälds-Contoiret 18 millioner, att ingen tid varit öfrig, för att utstaka sättet, huru Jordbruk och Näringar skola erhålla understöd, annorlunda än att detta framdeles skulle verkställas. Detta har jag likväl trott vara de ämnen, som mest påkalla Riksens Ständers uppmärksamhet och hjelp. Då fråga är om ett helt Rikes räddning, torde nya experimenter ej böra försökas.
Detta förslag upplöser sig i 2'ne frågor. Stadga 1111 gällande constitutionella Ordningar ett sådan: uteslutande? Ar ett sådant uteslutande enligt med de fordringar 3 andan af vår Statsförfattning kr clfv er? Hvad första frågan beträffar3 bär man som premiss medgifva att en bokstaf g efterlefnad af Grundiagarnes föreskrifter är af yt-: lersta vigt, utan någon rättighet till analogisering eller förklaring, ty eljest skulle en olika uttydning kunna giiva motsatte resultater åt våra vigtigaste constitutionella stadgande, hvaraf vi i förflutne RiksMötens Historia må hända ej sakna exempel pä vådan. Denna bokstafliga efterlefnad anbefalles också i Regeringsformens 83 §. RiksdagsOrdningens 4r §, lemnar namn le Herrar säte och stämma inom sina Stånd, då de eljest dertill^ berättigade äro, dock, sorti Den 24 Januarii. n Olden Falla, ”/ Utskott eller val till Utskotts Ledamöter nid de ej deltagaEnligt 28 §. Riksdagsordningen skola Utskotts Ledamöter, utom af BondeStåndft, ovillkorligen väljas genom Electorer. Således känner Riksdagsordningen skillnad emellan val till Electorer, och till Utskotts Ledamöter. Riddarhusordningens 21 §. föreskrifver, huru de förra inom vårt Stånd böra väljas, nemligen, att samtlige Ridder skåpets och Adelns närvarande hela antal välja Bän kmän och dessa sedermera Electorer. Alltså långt från att de Constitutionella ordn>ngarne förbjuda oftanämnde Ledamöter att deltaga i valen till Bänkman och att dertill kunna väljas, stadga de det förra uttryckligen Afgörandet af den andra frågan, eller örn desse Ledamöters uteslutande är enligt med de fordringar, andan af vår Statsförfattning krafve?, beror på den möjliga nyttan eller faran af deras deltagande i våra val. Fara kan endast uppkomma genom det personliga eller moraliska inflytande, dessa Ledamöter kunna utöfva. Det förra, det enda, deras uteslutande från allt val förekommer, kan aldrig vara vådligt, då deras antal utgör en så ringa del af Höglofl. Ridderskapets och Adelns.
Ständer har för öfrigt förekommit huruledes etet ifrågavarande Byggnads-Eånebiträdet är beviljadt med villkor , att detsamma icke får af K.anal-Bolaget disponeras för det löpande året förr än Revisionen för det nästförutgångna intygat Kanal-Byggnadens fortsättning med fulldrift efter den stadgade planen. Och, enär Kanal-Bolaget nu mera, sedan dess Diskont upphört, icke kan derifrån understödjas med förskott, som likväl alltid blifva oumgängligen nödvändiga derest Kanal-arbetet med behörig drift skall kunna underhållas, hafva Riksens Ständer, med afseende hära, beviljat, att Banko Styrelsen må i afräkning å Byggnads - Rån-biträdet för det löpande året låta förskottsvis utbetala högst En tredjedel af Ars-anslaget eller Ett Hundra Tusende Riksdaler oaktadt Revisionen för nästförutgångna året ännu icke blifvit förrättad ; BankoStyrelsen likväl alltid obetaget att, om anledning skulle förefinnas, låta serskildt undersöka förhållandet me.d Kanal-arbetet innan någon reqvirerad Eörskotts-Sumina utbetalas Hvarförutan , i betragtande att Byggnads-planen för innevarande år redan är fastställd samt arbetet derefter satt i gång, Riksens Ständer äfven medgifvit, att den här of - 544 Underdåniga Skrifvelser. van Bolaget beviljade Anticipations-rätt irå för år 1819 få begagnas under arbetstiden år 1818?» i hvilket fall år 1819 endast Två flundra Tusende Ridr af Byggnads-biträdet erhålles efter förrättad Revision; Men för år 1820 och följande åren får Anticipalions-rätten först efter årens ingång begagnas. Hvad Riksens Ständer sålunda beslutit, hafva de bort, till svar å Eder Kongl, Majus Nådi» ga Proposition, i underdånighet anmäla. Riksens Ständer framhärda SCc. N
När från Lehållne tillgången vid 1829 års början 096,616: 4- ri» afdrages behållne tillgången vid i83oårs slut 387,536: 29. 11., visar sig en minskning i MagasinsFondens tillgångar till ziffran af 209,079: 23.— Eldigt Rikets Ständers, vid senaste Riksdag fattade, af Kongl. Maj:t i Nåder gillade, Beslut, blef Allmänna MagazinsFonden från och med år i83o stäld på slutelig utredning, i följd hvaraf Inrättningens dittils hafde befattning med emottagandet af StatsVerkets Sädeslntrader samt Värfvade Arméens och Flottans jemte öfrige Corpsers och Staters förseende med deras årliga underhåll af Spannemål och Bröd in natura vid samma tid upphörde äfvensom de Aflöningar, Expectancelöner och Pensioner, hvilka från MagazinsFonden utgått, blefvo från början af nyssnämnde år öfverflyttade på Allmänna IndragningsStaten, så att derefter inga andre afgifter drabbat Fonden, än de, som ägde rum för utlefvereringen af Fondens SpannemålsLager samt underhåll och reparationer å Fondens Fastigheter och Inventariepersedlar, intill dess det ena och andra hunnit försäljas eller till Statsverket öfverlåtas. Fondens behållningar i Spannemål utgjorde vid September månads slut innevarande år icke mera, än Råg 192 T:r 4 kpr.
Så var det i Paris, i Köbenhavn. gång insändes, utredande följande fråga: Det blir säkert äfven förhållandet i Chicago. Hur skall ett ensamt svenskt fruntimmer » En dollar är ej mer än en krona! » är praktiskt och billigast möjligt ordna det slagord, hvarmed man söker skrämma en resa till den stundande Chicago-utställninfrån en resa till specielt Chicago. Det talet gen, omfattande med viste / sen på platsen en är nonsens. Må vara, att man alltid vid en kortare vistelse i ett land med högre mynttid af sex veckor? enhet än ens eget får en viss känning af Under den utsatta tiden anlände fjorton att det mynt, man är van att röra sig med, täflande skrifter, bland hvilka, efter grund» krympt ihop », men så långt går det dock ligt och oväldigt öfvervägande, den med ej, att en dollar icke skulle motsvara mer än signaturen » T r a v e l e r » försedda ansågs en krona. Vi skola således hvarken låta afskräcka oss bäst hafva löst uppgiften och alltså tilldeaf det ena eller det andra talet. lades priset. V i d den bifogade namnseMeddelande. ett pris af hundra kronor delns brytande befanns denna uppsats vara författad af StOCkJiolm, herr Gustaf hvilken å vår byrå äger att lyfta prisbeloppet. Ännu en af de täflande skrifterna, bä- rande författarmärket na », har tjänster, ett synts hvilka vi offentligt » En oss äga svensk kvinaf sevärda härmedels erkännande, förvelat gifva o m de ock ej kunnat ernå det utfästa priset. V i begynna här nedan införandet af G. Min nådiga, Ni har således beslutat att ge er af, och Ni börjar rusta Er till färden. Mitt första råd är då: Tag med Er så litet packning som möjligt! Ni sparar då mycket besvär och många utgifter. K o m särskildt ihåg, att endast brukade kläder äro tullfria i Amerika, och att en en gång profvad dräkt ej räknas för brukad. Om Ni därför har med Er en elegant » paradklädning », som ser alldeles ny ut, så kan det hända, att tulltjänstemannen affordra Er till och med en edlig försäkran, att Ni brukat densamma åtminstone en gång.
Häruti instämde Frih. Cederström, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att Utsk:s mern. komme att hvila till föredragning i vanlig ordning. Föredrogs Const.Utsk:s d. 1 dennes f. m. på bordet lagda 446 Den 5 Mars. mern. N:o 2S, nied förslag ang:de ändring i Riksd.Ordms 14 §, med afseende å representationsrältigheten för Fallin bergslag. Någon aninärkn. niof della förslag blef icke framställd, hvadan H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att detsamma enligt 56 § Keg.F., komme att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Föredrogs Const.Utskis d. 1 dennes f. m. på bordet lagda mern. N:o 29, med förslag till uteslutande ur 1 1 § Riksd.Ordn. af stadgandet angide ofrälse valförrättare vid riksdagsmannaval för RondeSt. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Då den fråga, som afhandlas i detta Const.Utsk:s mern. vore en tillökning i R. o. Ad:s rättigheter, och komme att inverka på de val, som BondeSt. skall förrätta lill utseende af sina riksdagsmän, hemställer jag huruvida icke R. o. Ad. skulle finna för godt att uppskjuta med afgörandet af detta mål intill dess BondeSt. fattat sitt beslut i ämnet. Gr. Spens, Jacob Melcher: I den händelse att den af Coust.Utsk. nu föreslagna förändring skulle innefatta en tillökning i R. o. Ad-.s rättigheter, så vore jag verkligen en ibland dem, som närmast skulle kunna draga frukten af en sådan tillökning. Jag tillhör nemi. deras antal, hvilka genom det nuvar. stadgandet i grundlagen äro uteslutne från utöfningen af en min iunehafvande tjenst eljest tillhörande rättighet. Hvad denna rättighet äler vidkommer, kan jag icke anse densamma vara af så fasligt mycken vigt, att derpå stort afseende kan fästas, hvarken af mig, eller af dem, som med mig befinna sig i enahanda predicament.
7&lt;RÅN MARSEILLES 2500-ÅRSJUBILEUM, som L i dessa dagar med stora festligheter firats, meddelar Idun i sitt dagsnummer en bild, visande de gammalgrekiska fartygens ankomst till Marseilles hamn, hvilket moment i festligheterna var hämtadt ur Marseilles fornhistoria och framställde ankomsten och mottagandet af en grekisk prins, Protis, som anlände till Marseille för att gifta sig med den sköna Gyptis, dotter till den åldrige konung Naun. F KRITIK I OTID. O m du ej tycker om den enas näsa eller den andras haka, så låt bli att säga det. Finner du något att anmärka mot andras uppträdande, så tänk på ditt eget. Det är ingalunda gifvet, att alla människor skola vara dig till lags, lägg det på minnet. Tag världen sådan den är, för så vidt du ej mäktar omskapa den. K o m ihåg, att genom att du oupphörligt märker fel hos andra, kritiserar den enas uppträdande, den andras dräkt och den tredjes ord, gör du ditt hem till det outhärdligaste ställe under solen. GAMMELHERRARNES KOMMERS. BREF TILL IDUN FRÅN TORA KJELLBERG. ' \ T U E HERREN, » försäkrade mig trovärdigt den galonerade portiern, då jag på morgonen hos • * • ' honom förfrågade mig, om damer ägde tillträde till galleriet under aftonens » Alter-Herrenkommers&gt; i Frankfurt am Mains Zoologischer Garten, — &gt;nur Herren! » Något snopen drog jag mig tillbaka. Hade öfverhufvud taget så gärna varit med om en äkta tysk kommers. Och denna hade ju till på köpet ett särskildt intresse. Seniorerna bland de inaktiva kårstudenterna, med statsämbeten och värdigheter oftast öfverhopade män, som stiftat en förening till främjande af det tyska kårstudentskapets intressen, arrangera nämligen tid efter annan, s. k. » Kommerse Alter Herren », under hvilka de gemytligt fraternisera med de yngre kårbröderna, som för tillfället äro deras gäster. Talrikast besökt är naturligtvis Berlinerkommersen — sist af öfver 1,000 studenter — men äfven den i Frankfurt åtnjuter anmärkningsvärd popularitet.
Då denna fråga nu för första gången inom detta RiksSt. till afgörande förekommit, lärer en återremiss vara det enda medlet att kunna vinna de ändringar uti Utsk:ns förslag, som den siste värde talaren åsyftat och hvilka jag, lika med honom, önskar. Ifrågavar. obligationer, hvilka utgöra den hufvudsakligaste delen af Bankens grundfond, äro under deras nu var. form nästan fullkomligt oanvändbara för Banken, enär desamma icke skulle, utan synnerliga svårigheter och högst betydlig rabatt, kunna öfverlåtas på 3:dje man. Enligt obligationernas nuvar. lydelse skola 2 proc. årligen afbetalas å hvarje obligations capitalbelopp. I fall Banken skulle för silfverfondens förstärkande behöfva försälja eller pantsätta dessa obligationer å utländsk ort, måste således deras blifvande innehafvare, för erhållandet af de förskrifna capitaloch räntebetalningarna, årligen sända dem till Riksg.cont., hvarest desamma vid hvarje afbetalning skola företes. Encjast denna omgång och dermed förenadt äfventyr torde vara tillräckliga för att betaga förbindelserna all begärlighet och ådagalägga nödvändigheten af deras omskrifning, såvida de skola erhålla den användbarhet för Banken, som med dem var afsedd och hvilken icke i ringaste mån kommer att öka eller försvåra Riksg.cont:s betalningsskyldighet. Enär det nu afgifna utlåt. af Statsoch BancoUtsk:n grundar sig på endast a:ne rösters pluralitet vid en inom Utsk:n anställd votering, hoppas jag, att, i händelse den af mig nu begärda återremiss beviljas, ett förändradt yttrande rör:de detta ämne skall till RiksSttn af Utsk:n, vid återremissens besvarande , meddelas. Gr. Frölich: Jag uppstår ånyo endast för att anmärka ett tryckfel i Utsk:ns betänk. I punkten c af det förslag, som reservationen upptager, står, att räntecoupons för tio i sender skulle meddelas såsom följaktiga obligationerna, och det är tydligt, att ordet år här genom tryckfel blifvit utelemnadt, så att meningen är, att räntecoupons skulle meddelas för tio år i sender.
Den, som i bref, aktstycken och tidningar studerar år 1792:s historia, fattas, när han kommer till mars, af en beklämning, endast jämförlig med den, som understundom skildras i sägner och äfventyr, när ett plötsligt trollslag förintar högtidsglädjen i ett sagoslott. Allt tycks ett ögonblick på en gång sig likt och dock förändradt. Springvattnen fortsätta en stund att spela, musikanterna söka ännu taga upp de gamla, glada visorna, men efter hand tystnar allt: festen är oryggeligen förbi. Med skäl rådde det sålunda redan före skottet en dof stämning af dysterhet på maskeraden den 16 mars, på den svenska rococons sista fest. Assessorskan Gjörwell, den gamle bibliotekariens eljes så gladlynta fru, som i sällskap med sin son besökte redouten, kände icke igen sitt folk. Man fick »inga masquer en train», och det rådde en »silence morne» öfverallt på operahuset, som redan gömde så många minnen af högtid och yr glädje. Men denna »silence morne» räckte sedan öfver Sverige icke blott i dagar och veckor, men i år. Detta mord var i själfva verket ett revolutionsdatum: dagen borde egentligen benämnas den 16 Ventôse. Ty genom denna dag krossades, hvad vi kunna kalla Sveriges l’ancien régime. Svenska rococon var död, storhetstidens sista strimma af aftonrodnad borta, och vårt adertonhundratals grå och borgerliga arbetsmorgon bröt in. Ty liksom konungen själf, utan att kanske märka det, genom sina sista regeringsårs anslutning till det tredje ståndet och genom den framgång detta därigenom vann i klasstriden befrämjade just de revolutionsidéer, som han så djupt afskydde, gick äfven den sammansvurna adeln halft omedvetet det tredje ståndets ärenden. Så förvirrade voro förhållandena, att det var högadeln, som i Sverige ifrigast och företrädesvis omfattade 1789 års idéer – det var dess kavaljerer, som på assembléerna införde ça ira som melodien på modet, och dess damer, som kolporterade ut jakobinernas skrifter i sina kjortelsäckar.
N:o 63, i anledning af Pehr Jönssons ifrån Skåne motion, att detHelgonskylds-korn, som i Skåne blifvit disponeradt till städernas Skolor, måtte få till Folk-skolorna användas. N:o 65, i anledning af väckt fråga om statens skyldighet att bekosta fattigvården för de å Krono-AUmänningarne bosatta personer. N:o 66, i anledning af väckt fråga om ersättning till innehafvarne af sådana i rotering qvarstående hemman, som ifrån Cappelans-till Skolmästareboställen blifvit eller blifva förvandlade; och N:o 67, i anledning af väckt fråga om beviljande af åtskilliga förmoner för köpingen Lysekihl. S. U. Efter ånyo skedd föredragning af Statssamt Allmänna Besvärs och - Prot. TJtdr. cl. 5 Dec. 184.0. 865 och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 64, i anledning af väckt fråga om Stats-bidrag till en i Götheborg inrättad Eleroentar-skola för unga Sjömän, blef samma Utlåtande återremitteradt. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos åter Stats-Utskottets följande Memorial: N:o 390, med förslag till voterings-proposition, i anledning af Rikets Ständers skiljagtiga beslut, i fråga om mötes-passevolancens upphörande. Ståndet godkände voterings-propositionen om bifall, att, på sätt Utskottet föreslagit, ordet ”Soldaternes” bör utbjtas emot ordet ”manskapets.” N:o 391, med förslag till voterings-proposition, i anledning ef skiljagtige beslut öfver Utlåtandena N:is 257 och 367. Yoterings-propositionerue biföllos. S. D. Föredrogos åter Stats-Utskottets låtanden: N:o 375, nied förslag till sammanjemkning och votering, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut öfver Utlåtandena N:is 170 & 126.