Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När man nu härtill lägger att alla de större eller mindre förelag, hvarmed Slaten intill denna dag sig befattat, icke kunnat verkställas för mindre än ett jeml fördubblande af den summa, som pä alla möjliga vetenskapliga grunder blifvit föreslagen; så kan häraf dragas den slutföljd, atl, innan de af Utskottet nu föreslagne Stålens stambanor komma till stånd, nationen måste fördjupa sig i eu utländsk statsskuld af omkring 200,000,000 R:dr, hvilken kommer alt under eu längre tidrymd draga utur landet omkring 10 a 12,000,000 R:dr årligen. Manne icke Sverige härigenom kommer att sakna den lätthet hvarmed det hittills kunnat röra sig på vcrldsmarknnden, såsom kändt, utan någon statsskuld? Motsatsen häraf skulle kunna göra det ganska svårt för eli i öfrigt så fattigt land som Sverige all i nödens stund få något lån på någorlunda billiga vilkor. När man uppgör en sak bör man ieke alldeles förbise händelser, som i en framtid kunna uppkomma. Jag föreställer mig, alt. Sverige blefve under liden insnärjt i ett ovänladt krig innan det föreslagna jern vägs (Öre lage t hunnit någon fullbordan - Bil. till Stats-Utskottats Utlåtande N:o 62. 81 dan, då mati jemte denna frivilligt ingångna statsskuld kunde tvingas att sätta sig i en lika stor, 0111 icke större, stals-skuld och |)å hvad ogynsamma vilkor som helst. Del lärer intet kunna bestridas alt dessa räntor, de må blifva iner eller mindre, måste ovägerligen hvarje är inbetalas och i samma mån minska nationalförmögenheten. Eli annat (erhållande vöre, 0111 hur, likasom i England, statsskulden kunde få göras inom
Ridderskapet Och Adeln bifallet, och hvad särskildt angar Bränvinsbränningen i städerna , beslöt Ridderskapet och Adeln att hos Kongl. Majit skulle till Dess särskildta - VI Den i Augusti. 49 skildta Nådiga afseende anmälas, huruledes i frågan om sjelfva Brännings rättigheten för städerna 2 Stånd stannat emot 2, iså måtto att det Högvördiga PrestStåndet och det Vällofl. BorgareStåndet densamma medgifvit, då deremot det Hedervärda BondeStåndet och Ridderskapet och Adeln icke ansett sig kunna i ett slikt medgifvande instämma; men att, i händelse Hans Maj:t skulle i Nåder finna tjenligt en sådan rättighet städerna förunna, Ridderskapet och Adeln godkänt de af BevillningsUtskottet, uti ofvanberörde dess Betänkande , i afseende häruppå föreslagna afgifter. Ut supra. S. D. Instämde Höglofl. Ridderskapet och Adeln uti det Vällofl. BorgareStåndets inbjudning , medelst ProtocollsUtdrag af den 27 Juli , att förklara den synnerliga erkänsla, hvartill Ståndet kände sig förbundet, emot Herrar Revisorer öfver Stats-, Bancooch Riksgälds-Verken, för deras noggranna och uppmärksamma granskning, hvarigenom blifvit föranledt inrättandet af den RiksBok öfver Rikets inkomster och utgifter m. m. hvilken man nu med säkerhet bör hoppas att se fullbordad, och hvilken ofelbart, vid Statsverket och deröfver blifvande Revisioner, skall medföra en ordning och ledning som hittills varit saknad. Ut supra. S. D. Instämde Höglofl. Ridderskap^ och Adeln i Välloil. BorgareStåndets, genom ProtocollsUtdrag af den 29 Juli, meddeldta beslut, att den Allmänna , så kallade, Pensions, BeJiidd. 0. Ali.
Å ena sidan skilja de Konunga-Magten frän omdömets möjliga orättvisa, och gifva å( den stora idéen af Monarkisk Styrelse en mera isolerad tillvarelse, nödvändig för Majestätets anseende och helgd. Å den andra gifva de hvarje Medborgare den öfvertygelse, att alla Undersåtare af en och samma Regent iiro underkastade Grundlagarnes kraf och tillämpning; ait allas förbindelfer till dessa Grundlagar äro lika heliga och lika fästade genom frivilligt aflagde furpligtelser, och att således alla af dem böra njuta lika skydd. Jag har alltid föreställt mig, att Konunga* Magtens anseende och kraft skall fördubblas, när en Lagstiftande Församling med lugn utöfvar dessa grundsatser; att agtning och förtroende för verkställande Magtens Verkställare skall stadfästas och utmärkas; att Nationen äfven genom sådana dyrbara, fastän ömtåliga rättigheters utöfning, skall finna sin sällhet och Regentens ära, vara oskil jagtiga, och att ett Folk, som, slutit till Thronen och Lagarne, med stadga och allvar emot dem uppfyller sina skyldigheter och utöfvar sina rättigheter, alltid kommer att bära det förtjenta och afundsvärda namn bland Europas Nationer, att vara sjelfständigt. Efter denna inledning, går jag nu till sjelfva reglementariska delen af våra Plröfvooch Ansvars-Lagars utöfvande. April. högsta lön för medborgerliga dygder! Och matte den tidpunct nu vara inne, då Konungens Rådgifvare, uti Nationens uppmärksamhet, hnna en ny styrka för deras ansvarsfulla kall j och må det blifva en erkänd sanning: Att det Folk, som alfvarsam! följer Rådgitvares förhållande vid Rådslagen, värderar mäst af allt sin Konung! Åtskillige yttrade härtill deras bifall. Friherre Åkerhjelm, Gustaf, anförde skriftligen :
Men dä förlusten af Intcknings. förmon äfwen kan träffa dem, hwilka med Gäldenären icke colluderat och nämde befarande dcstutom icke kan gälla i de C-oneourster som efter dödsfall genom urarfwagörelse uppkomma, hafwa Riksens Ständer, dä tillika är ostridigt, att Gäldenär genom en tidigare eller senare ansökning om Cestion icke bör kunna Borgenärs rätt förwerka, i detta förestagne stadgande ej trott sig kunna ingä. - Till det Fjerde stadgandet, hwilktt Riksens Ständer bifallit sä lydande: "Att dä ä fast Egendom Jntekning blifwit sökt, men Domaren ej öfwer den skedde Jntekningens beständ sig ut. lätit, det dä stall Concours. Domaren tillböra att frägan om Jntekningens beständ upptaga och pröfwa," hafwa Riksens Ständer beflutit att foga följande tillägg: "Att Gäldenären som i alla fall bör an. staffa Grawations-bewis frän Intcknings. Do. maren, hwars stadighet det alltid warit och är, Den 11 October. 87 Lr, att stikå bewis, när sädant östas, emot lö. sen meddela, äfwen ma äl-aga bos honom an. mäla, att Cestion blifwit sökt^ samt bewis der, o-m för Intcknings. Domaren förete. Och hafwa Riksens Ständer till detta til. lägg ansett sig wara befogade, enär JntekmnqS. Domaren synts böra hafwa kännedom om hwad i afseende pä Jutekningen förefallit; bwicket ålit Riksens Ständer Eders Masits Näd'gste prosnina och fastställelse i underdänighet fä under-, ställa. Riksens Ständer framhärda, m. m>. VpxllA «ck x»älc1nä !>o; rllr 5r?n6en rien ir Ociok.
Till förekommande af desse olägenheter för jordägaren har Herr von Engeström föreslagit: att Contracter emellan Jordägare och Brukare borde anses af lika egenskap med löpande skuldebref, och följaktligen brukaren med sin person blifva ansvarig för all den brist, som uppstår uti Ariendets eller afradens fulla gäldande: att ett vite af visse Procent utaf Arrende-Summans belopp måtte utsättas lör hvarje Dag som jordbrukaren underlåter att Arrendet erlägga: att betalningen af ett i varor bestämdt Arrende, då det uti sadane icke utgifves, borde utgå efter det å desse varor i Orten varande gängse pris: att Jordägaren skall å ArrendeSumman njuta Laga ränta från den dag, den bort gäldas, och, vid skeende utsökning af Arrendet 5 68 Lagoch Besvärs-Ulskottens Betänkan/len, efter afgifvande rakning få sirie kostnader dervid ärsatte : att, då Lagsökning för obetalt Arrende hos Executorn anstäiles, qvarstad för beloppet deraf a Brukarens egendom genast bör beviljas och denne vid talans förlust föreläggas att öfver ansökningen sig förklara: att, om någon sådan invändning mot det fordrade af_ brukaren icke göres, att deraf blefve en ound vikelig följd det samma fordran måtte anses tvi stig, utmätning derföre borde utan alt uppskof hos brukaren för sig gå emot ställande borgen af jordägaren ; och att, örn Executoren funné nödigt, det vittnen borde höras, samma förhör måtte i närvaro af tvenne Gode Män, af hvilka, hvardera af Parterne ägde att välja en, inför Presten i Församlingen anställas sist inom åttonde dagen efter det Executorens beslut derom blifvit för Presten uppvist, saint att Protocollet Öfver vittnesförhöret skulle genom sökandens försorg till Executorn aflemnas.
VI, torde här särskildt böra framhallas följande: Förbundets fonder hafva uppkommit dels slilunda att, i öfverensstammelse med stadgarne, inträdesafgifter och ständiga ledamöters afgifter kapitaliserats, dels genom tillkomsten af fru S. Whitlocks stipendie-donation. Dessa fonders sammanlagda belopp utgjorde vid slutet af 1888 kronor 12,087 mot kronor 11,382 vid föregående årsslrifte, alltså en fortfarande förkofran. Gåfvor hafva influtit till belopp af 24 kronor genom diverse öfverbetalningar. Bil. I. Fredrika-Bremer-Förbundets ombud A r 1888: Andersson, Hedda, f. Freudenthal, fru, Kristinehamn. Bolin, Maria, fru, Avesta. de Mar&amp; Augusta, fru, Falun. Edström, Maria, fru, Sundsvall. Forsell, Josefina, fröken, Söderhamn. Grape, Augusta, fru, Umeå. Göransson, Sophie, fröken, Landskrona. Hellman, IS. H., apotekare, Arvika. Holmgren, Ann-Margret, fru, Upsala. Keijser, bTalla, fru, Strengniis. Kolthoff, Majketi, fröken, Segmon. Bug~lberg, Louise, fru, Jönköping. Lundström, Hulda, fru, Filipstad. Löwen, Henriet te, fröken, Nyköping. Munthe, Maria, fröken, Ystad. Nymann, Augusta, fröken, Göteborg. Pihl, Aurore, fröken, Norrköping. Richter, Jenny, fröken, Karlshamn. Rundgren, Charlotte, fru, Karlstad. Ryding, Karin, fru, Venersborg. Sjöcrona, Helena, fröken, Helsingborg. Sylvan, Ida, fru, Kristianstad. Tornberg, Ebba, fröken, Lund. Unger, Hedvig, fru, Nora. Wideheck, Anna, fru, Strengnas. Filialen i Malmö. Under &amp; r 1888 hafva anmält sig 32 arbetsgifvare och 53 arbetssökande, deraf 10 arbetsgifvare och 7 arbetssökande atertagit sin anmälan. 20 arbetssökande hafva erhhllit platser, deribland 6 genom förmedling af byrån i Stocltholm. 2 arbetsgifvare qvarsta till följande &amp; r.
År 1 s 14- FranWefteräsMagazin utborgadt 54 13 Summa Utaf ofvanftående utlåningar är under loppet af åren 1813 och 1814 återbetaldt Vid 1814 års flut uteftod iLinet: Af 1813 års utlån. Mått. Mått. R:d. Öftergötlands Län. Från Norrköpings Magazin Från Linköpings dito Summa Ar 18 r 4 • Fran Norrköpings Mflg3zifl Från Linköpings dito Från Wadftena dito Summa Summa Summarum Utaf ofvanftående utlåningar är under loppet af år 1813 och 1814 återbetaldt Vid 1S14 års flut uteftod i Länet: Södermanlands Län. Från Nyköpings Magazin . EISb borgs Län. Efter en frän Lands-Contoiret afgifven Räkning är till Lä. net förUdt och utborgadt Af ofvanftående utlåning är å terbetaldt . ■ • • • R. fk. rft .1 ! Ha ira. Mätt. Vigt. 1j. ti Värde. Vigt. R. fk. rft Torrt Bröd. Vigt. Värde. L. tt R. fk, rft .1 i. I Äl —IÖ| | Summa Varde. Råg. Korn. Bia ndkorn. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862.
Det kunde kanske icke vara oriktigt, att i detta afseende vara förtänkt. En värd talare Herr Crusenstolpe har anfört åtskilliga skäl, som styrka den anmärkning jag framställde i afseende på aflöningen af Yicarier, och han har fästat uppmärksamheten derpå att, i fall man vili bibehålla stadgandet, man bör vara noggrannare i redactionen. Derpå har blifvit svaradt, att hvar Embetsman har sin högre Authoritet, men om man då eftersinnar, hvem som är Öfverauthoritet för de Embetsman, som Herr Crusenstolpe nämnt, fin27 H. 16 242 Den 9 Junii f. m. r ner man, att det är Kolningen, och han skulle såsom sådan i detta fall blifva besvärad af förekommande boutreduingsomsorgcr. Friherre Ehrenborgh framställer vidare, luiru som Vissa löntagare inom PresteStåndet voro så väl lönte, att en Vicarie kunde vara väl belåten med mindre än hälften af lönen, och att Creditorernc kunde hafva någon rättvis grund, att begära mera än hälften. Jag frågar, hvad rättvis grund fordringsägare kunna hafva att göra anspråk på de löner, som staten gifver sina tjenare? Äro de ej fastställde för tjenstens förrättande, och icke för att betala tjenstemannens skulder. Gjorde någon concours i och för de utgifter han hade för sin tjenst, då Liefve det en rättvis grund, att staten skulle betala skulderne; men om man betraktar saken efter verkliga förhållandet, ser jag ej, att de hafva rätt, som yrka, att tjenstemän skola behålla sina löner, då de ej få göra tjenst. Jag styrkes så mycket mera i denna mening, och tror den bevisas, derigenom, att jag vågar fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet deruppå, att då man ej vill tillerkänna den tjenstförrättande halfva lönen, vill man likväl undandraga borgenärerne den ringaste del af den lön eller, som nian kallat den, fortsättning af lönen, hvilken utgår såsom pension. Är det väl skäl att blott afse det personliga?
Departementschefen i underdånighet, att, till undvikande af missförstånd och på det att all osäkerhet i afseende på tillämpningen af Rikets Ständers om dessa anslag redan fattade och vidare i sammanhang med nu förestående statsreglering meddelande beslut måtte varda undanröjd, Kongl. Majit måtte täckas, för vidtagande af i detta hänseende nödige åtgärder, uti aflåtande nådig skrifvelse lemna Rikets Ständers Stats - Kongl. Maj:ts Nådiga Propositionj N.-o ;4- 9 Stats-utskott del af hvad sålunda i ämnet förekommit, samt att emedlertid ofvanberörde af stats-kontoret upprättade förnyade förslag tili statsverkets allmänna utgiftsstat för innevarande år matte i nåder gillas på det sätt, att någon utbetalning af förenämnde anslagssummor ej skulle ega rum förr, än derom vidare blefve i nåder förordnadt. Hvad Deparlements-chefen sålunda i underdånighet yttrat och tillstyrkt och deruti Stats-rådels öfrige ledamöter jemväl instämde, fann Kongl. Maj:t godt i nåder gilla och bifalla; och skulle, i öfverensstämmelse härmed, nådig skrifvelse till Rikets Ständers Stats-utskott afla tas. Ex protocollo Carl von Schantz.
Till fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad , fortsättande af fästnings-byggnads-arbetena vid Carlskrona 240,150: — „ fortsättande af befästningarne å Rindö vid Waxholm 150,000: — 3:o. För bekladnadsbehof. Till förhöjning i beklädnads-passevolansen vid: Svea och Andra Lifgardes-regementena, Lifgardet till häst, Hussar-regementet Konung Carl XV:s och Sappör-kompagniet 35,113: 78. Svea och Götha Artilleri-regementena . 15,187: 91. Vendes Artilleri-regemente 4,335: 32. Indelta Armeens utredning; såsom fyll nadsanslag 4.963: 83. Tillsammans 59,600: 84. som utföres för 3 år med underhållande af beväringsmanskapets beklädnad, i anledning af förlängd exercislid, 189,000 Anslag. K: dr 4:0 Expeditions-Ulskotlels Förslag till underd. Till aflöning åt don ökade arbetspersonal, som erfordras fiir det militära Kartverkets skyndsamma utförande, 3,200 R:dr årligen 9,600: — , fortsättande af korpsens arbeten samt till Kartgra veringen, 50,000 R:dr årligen 150,000: — 5:o. För Arméens pensionering-. För fortsatt, tillämpning af den vid 1856—1838 arens riksdag godkända, af Kongl. Maj:t den 9 Februari 1858 fastställda förhöjda pensions-stateri för Arméens befäl och tjenstemän, ett kreditiv att, i mån af behof, användas till betäckande af den skillnad, sorn för Arméens Pensionskassa kan under åren 1861 med 1863 uppstå genom den nya pensioneringens tillämpning: 100,000 R:dr årligen, eller fiir 3 år ... Till upprätthållande af Arméens Pensionskassas egen pensionering, ett kreditiv af 85,500
En krönt qvinna håller med högra handen ett ymnighetshorn och stöder den venstra på en öppen kista, fylld med penningar. Till höger synes en pelare med Riksståndens tecken och en deremot lutad sköld, med Sveriges tre kronor. I afskärningen: «Holmiœ d. XXVII Maji M.D.C.C.LXXVII.« Knappt voro dessa uppträden slutade i Stockholm, då skådeplatsen förflyttades till Petersburg. Gustaf III hedrade nu kejsarinnan Catharina II med sitt besök, liksom, 61 år sednare, hennes sonson, Nicolaus I, Sveriges hufvudstad. De veckor, det svenska lejonet tillbragte i Muskoviternes örnnäste, delades mellan nöjen och statsvärf. Den mäktiga czarinnan uppböd sin förmågas alla utvägar, för att blända, roa och intaga sin höge gäst: de präktigaste lustbarheter omvexlade med det utsöktaste hvardagslif. Gustafs blod brann af lefnadsfröjd; men högre klappade dock hans svenska hjerta, när något ilbud från hans hemland öfverförde hugneliga tidningar om ärans och frihetens urgamla fosterbygd. Hvilken ljuf och betydelsefull och följdrik öfverraskning här var honom beskärd! Han öppnar en dag omslaget kring brefbundten från kongl. huset. Han igenkänner enkedrottningens stil och prinsessans, hertigens och hertiginnans af Södermanland, till och med prins Fredrik Adolfs, hvars bref från kurfurstens i Bäjern hufvudstad åtföljde kabinettets post till konungen; men ingen enda utanskrift röjde drottningens hand, intet enda sigill bar hennes vapen. Konungens blick mulnade. Vi påstå icke, att det var ömhetens förtrytelse, som krusade hans öfverläpp; nej, det var den hos Gustaf långt mäktigare lidelsen: egenkärlekens. Det var en uraktlåtenhet mot hans värdighet, som kung, mot hans rättighet som gemål, mot etiketten, belefvenheten, bruket och det yttre skenet; det var, med ett ord, i afseende på Gustaf III, hvad synd emot den Helige Ande är emot Herren Zebaoth, enligt de skriftlärdes förmenande: en synd, som aldrig förlåtes.
N:o 235, angående restitution till Regements-skrifvaren J. C. Kant, af oriktigt debiterad löne-bevillning vid Uplands regemente; bifölls. N:o 236, angående restitution till Regements-skrifvaren P. G. Hanngren, af oriktigt debiterad och derefter erlagd Iönebevillning vid Dal-regementet; bifölls. N:o 237, i fråga om verkställigheten af beviljade restitutioner utaf Riksgälds-kontorets medel; bifölls. Prot-Utdrag den 23 Juli 1851. 411 N:o 238, angående arfvode för utdelningen och redovisningen af de för Riks-ståndens och Utskottens räkning uppköpta skrifmaterialier m. 11. effekter, bifölls. N:o 239, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga remiss å Kammar-kollegii berättelse, angående kungsgårdars och öfriga kronolägenheters i riket förvaltning; lades till handlingarne. N:o 240, i anledning af Kongl. Majrts nådiga remiss å Kammar-kollegii berättelser, angående Sala silfververks ränle-ersättningsfond, för redogörelsetiden från och med den 1 November 1846 till samma dag 1849; bifölls. N:o 241, i anledning af väckta motioner, angående nedsättning uti afgiften till Wad stena Krigsmanshussamt Amiralitets-krigsmans-kassorne vid köp af rusthåll eller båtsmansrotehemman; bifölls. N:o 243, i anledning af väckt motion, i fråga om bestämmande af rusthålls-afgiften, när rusthåll försäljas tillsammans med annan egendom; bifölls. N:o 244, i anledning af väckt motion, i afseende å kontrollen öfver vården af det stämplade papperet m. m.; bifölls. N:o 245, i anledning af väckt motion, angående förändring dels i 1827 års resereglemente dels i de å riks-statens åtskilliga hufvudtitlar uppförde anslag till reseoch trak taments-penningar; bifölls.
De under Tionden innefattade persedlar äro af tillräckligt antal för att förorsaka ganska stora olägenheter både för den skatlskyldige, vid enskild beräkning, och vid afgiftens debitering, bokföring samt behandling i Jordeböcker och Stater, helst hvarje persedelskatt, som ej in natura erfordras, måste ställas i beroende af Markegångssättningsåtgärden, hvilkens användande, om äfven de mest ofördelaktiga verkningarne deraf i någon mån förmildras genom bruk af medeltalet utaf flere års markegångsvärden, likväl, både i anseende till omöjligheten att framkalla det med sättningen åsyftade ändamålet eller rättvisa prisbestämmelser, och i anseende lill ganska dryga dermed förenade omkostnader och tidsuppoffringar både för Staten och enskilde, i möjligaste måtto borde undvikas, till dess den slutligen, såsom öfverflödig, kunde helt och hållet afskaffas. Då för öfrigt för mig är tydligt, att samma fördelar, som Comiterade funnit vinnas genom ordinarie räntans förvandling i penningar, äfven skola, hvad Tionden angår, framkallas genom dess reduktion på enahanda sätt, och jag dessutom icke kan förena mig i pluralitetens förslag om ersättning till vissa inrättningar efter markegångspriser för nu åtnjutande Tiondeanslag, måste jag, med anförande af dessa grunder, reservera mig mot hvad pluraliteten sålunda, angående TiondeSpanmålens beräkning, ansett sig böra i underdånighet föreslå. 3:o Vid förslaget om ersättning i Spanmäl, som löses efter medelpris, till serskilda Verli och Inrättningar, i stället för nu åtnjutande Indelningar. Mot pluralitetens förslag, att till en del bestämma de för Indelningarne meddelande ersättningsanslag i Spanmål, som efter medelpris liqvideras, måste jag mig 211 reservera.
Emedan vattenglas efter intorkning qvarlemnar en i vatten olöslig återstod af silikat, har det erhållit en stor användning till indränkning af telegrafstolpar, takspån, teaterkulisser och tyger m. m. för att skydda dem mot förruttnelse och förbränning. Vid eldsvåda brinna nämligen sådana föremal ej med ' låga, utan glöda blott. Vidare användes vattenglas såsom uetmedel vid färgerier, såsom fixérmedel vid porslinsmålning och frescomålning, till kitt för glas och porslin, till tvåloch såpberedning samt till flere slag af cement. Glaspulver kan hvar och en bereda sig genom att pulverisera glas i en vanlig mortel samt sikta det. Nitmar. Lägg en nypa mannagryn i en ren linnelapp, vik ihop den och gnugga grynen väl ij lappen. Är lappen ej gul efter gnuggningen, så äro grynen hvarken färgade eller giftiga. Agneta. En husmor på landet bör, om hon är frisk och stark, stiga upp senast kl. 6 om sommaren samt kl. 7 om vintern. Sysslorna företagas i den ordning de kräfva, t. ex. först en rond i köket för att se, om allt der är i sin rätta ordning, sedan uppsyn öfver rummens städning, så kaffebordets iordningsställande. Derefter får hon ej förglömma att närvara i barnkammaren (om barn finnas) och sjelf noga tillse och deltaga i barnens tvättning och klädsel samt sedan läsa morgonbön med barnen eller allt folket tillsamman. Vidare aflösa dagens göromål hvarandra, men försumma ej att vara med öfverallt, först och sist i din barnkammare: barnen äro din största skatt. Maria. På Bikupan i Stockholm emottagas spetsar och allt slags vackert handarbete till försäljning. Maria. Breflåda. Hanna R. Eder uppsats skall snarast inflyta. Matmor pd landet. Som of van. Skånsk bondflicka. 2:dra qvartalet för 1888 finnes att få mot insändande medels postanvisning af 1 kr. till Iduns redaktion. Maggie. Törhända med någon ändring. Ni tillstädjer väl oss emellertid en veckas betänketid? Red. O samhet, helst som biträde åt en äldre dam eller som värdinna i ungkarlshem.
Sedan nemligen, genom ofvanberörde Kongl. Circulair, de i Krigs-Artiklarne utsatte straff af gatulopp och spö blifvit, del sednare dock med vissa undantag, utbytte emot prygel, och detta straff alltså numera utgör en hufvudsaklig beståndsdel af straffen för brott emot Krigslagarne, synes detsamma ej kunna alldeles borttagas, utan en sådan jomskapning af nämnde Lagar i deras helhet, som nu icke är ifrågasatt, och hvarigenom stadgades andra straff, som vöro afpassade efter hvarje brotts olika art, och som alltid voro verkställbara, hvilket sednare icke är fallet med de föreslagne fängeselslrafferr, då de icke under alla förhållanden, såsom under marcher eller då indelda Arméen vistas hemma på roten, lämpligen kunna användas. Då dertill kommer att, till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, en omarbetning af Krigslagarne för närvarande förehafves, och det icke bör betviflas, att jo frågan om prygelstraffets afskaffande, och införandet af andra, mera ändamålsenliga, straff dervid tages i noggrannt öfvervägande, samt minskning i prygelstraffets begagnande dessutom redan är beredd, dels genom de i nämnde Circulair meddelade bestämda föreskrifter, att fängelsestraff bör å - Lag samtAllm. Bcsv,- och Ekon -Utskottens Betänkande, iV.o i3. i5 do rw,s för mi idre förseelser af manskapet, derest icke tillfälle saknas att sådant Straff verkställa, dels ock derigenom, att, jemlikt Kongl. M.aj:ts Nådiga föreskrift i Gneu air-bref till samllige Regeraents-Cheferne, noggranna uppgiller, om och for livilka förseelser prygelstraff inom de serskilde Regem cd t ena ega ruin, till Kongl. Maj:t höra ingifvas; så anse Utskotten sig icke böra tillstyrka, att prygelstraff inom den indelta och värfvade Armeen för närvarande helt och hållet af skaffas.