Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S» D, Föredrogs å nyo och bifölls BevillItings - Utskottets den 5 dennes, under K:o 5, afgifne och den 15 derpåföljde på bordet lagda Memorial, om aterlemnande af en inom Bonde-Ståndet vackt Motion, angående Förbud mot införsel af Utländska yppighets-varor m. m. S. D. Föredrogos å nyo och bi föllos följande Allmänna Besvärsoch Oeconornie - Utskottets den 2, 3 och 7 dennes afgifne1 samt den i5 derpåföljde på bordet lagda Betänkanden: N:o 7, 5 anledning af vackt fråga om rättighet för Nämndemän till skjuts och trattamente för alla lörättningar i tjenste!). N:o 13, i anledning af väckt Motion, om olägenheterna för Linkopings Stad deraf, att I.ifGrenadier-Hrgemente) rias Musiqtte* Cotpser bo i Staden och ej på rotatne. N:o iq, i anledning af väckt Motion om Uppffäfvande eller nedsättning af vitet för försummad anskaffning af Karl till recrftteringatv troi, Vtdr. 4. %i §ati iSä9, S* D. Remitterades tili Stats - Utskottet: r.o Herr' Nordenfalk*, fohan, anförande, innefattande svar å Friherre Anckar* svärds, Carl Hinric, yttrande, i anledning af Herr 2hams, Wollrath, den 32 sistlidne December till Stats-Utskottet remitterade Memorial, innefattande anmärkningar vid Kongl. Mapts Nådiga Proposition, angående Stats-Verkets tillstånd och behof. Sto Herr Nordenfalks, fohan, anförande, ! anledning af Herr Silfverstolpes, David , den 29 sistlidne December f. in. till StatsUtskottet remitterade Motion , att Statsverket måtte garantera Boställs-innehafvare deras möjliga förluster vid bortarrenderandet af deras Boställen.
Enligt denna min uppfattning bör en bildad person äfven hafva en någorlunda klar kännedom om de föremål och förhållanden, som kunna mola honom i lifvet. Så, för all begagna ett nyss an förd t exempel, skulle det för honom vara af vida större vigt att känna hvad luft och vatten är, än hvilka mandater, som fört Alexander Magnus till odödligheten. Äfven eli annat svar å ofvannämnde fråga brukar lemnäs, särdeles af den s. k. gamla skolan. Med undervisning, säger den, äsyltas en harmonisk utbildning af alla själens egenskaper. Jag skulle vilja tillägga äfven kroppens. Men huru sker sådant? Huru är ett sä önskvärdi mål möjligt att praktiskt vinna? Härpå svarar samma skola med orubbad säkerhet, alt det sker genom studiet af de klassiska språken och deras litteratur. Men bevisen härför blir den oss skyldig. Jag åtminstone har icke kunnat finna att af dem bevisats någon fördel, som icke lika väl kan vinnas genom andra studier. Vill man äter höra eli annat, väl mindre grannt och klingande svar å frågan, må man vända sig till en förståndig läder, som har en son att uppfostra. Han skall troligen svara, att han sänder sin son lill skolan, på det denne må blifva en bra och duglig karl. Detta svar, sä enkelt och så trivialt, torde dock innebära en praktisk sanning. Om man föreställer sig lifvet under bilden af en resa, bör man icke vid dess början förskaffa sig de egenskaper, som kunna bereda lättnad och fördel under fäiden? Ämnar man företaga en resa. rustar man sig olika för en färd öfver Alperna, olika för en vandring genom urskogarne, och olika för en resa öfver verldshalvet. Men nu är resan genom lifvet gemensam för oss alla; och huru olika än vår ställning må vara, är det hufvudsakliga dock lika. Jag skulle vilja säga alt uppfostran är en beredelse till lifvet. För att väl genomgå detta, erfordras alt man känner de föremål, som derunder mötas. En sådan kunskap är af nöden, dels för att undanrödja de hinder, som lägga sig i vägen, och dels för att draga nytta af de fördelaktiga omständigheter, som erbjuda sig.
C) Kanaler och andra vattenkommunikationer. 10:o) för segelleds öppnande från Hattefura till Stora Lee, Etthundra tusen R:dr såsom anslag och Trehundrafemtio tusen R:dr såsom lån, hvilka begge belopp ännu återstå at det statsbidrag, som vid sistförflutna riksdag för berörda arbetsföretag beviljades; egande vederbörande bolag att, efter ingången af nästkommande Juli månad, lyfta halfva återstående anslagsbeloppet, eller Femtio tusen R:dr, samt att under år 1867 utbekomma återstoden af anslaget, Femtio tusen R:dr, äfvensom hela återstående lånet, Trehundrafemtio tusen R:dr; med skyldighet för bolaget att ej mindre å de nu till lyftning medgifna lånemedlen, än jemväl å det lånebelopp af 450,000 R:dr, som förut uppburits, från och med 1868 års början erlägga ränta enligt de grunder och med de bestämmelser i öfrigt, som vid detta statsbidrags beviljande blifvit af Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag stadgade; lT.o) för åstadkommande, medelst kanal och slussar, af en förening mellan sjöarne Vestra och Östra Silen, ett statsbidrag af Sextiotre tusen niobundrafemtio R:dr, deraf 12,750 R:dr såsom anslag och 51,200 R:dr såsom lån, hvaraf till utgående under år 1867 af anslagssumman Sju tusen R:dr och af lånet Tjuguåtta tusen R:dr, eller tillsammans Tretiofem tusen R:dr; 12:o) för utsträckning af Kinda båtled från sjön Rangen till Linköpings hamn, i ytterligare afräkning å det statsbidrag, som för detta arbetsföretag vid sistlidna riksdag beviljades, af anslaget Sextio tusen R:dr och af lånebidraget likaledes Sextio tusen R:dr, eller tillhopa Ettbundratjugu tusen R:dr att under år 1867 af vederbörande bolag utbekommas, under de vilkor, som i afseende på detta statsbidrags åtnjutande blifvit af Rikets Ständer vid sistlidna riksdag meddelade.
Ank. tilt Exp.-Ulsk. den 1 Juni 1863, kl. i e. m. Utlåtande, i anledning af vacht motion, angående upplåtande åt hemman inom Norrbottens lån aj mindre, Kronan tillhöriga jordrymder derstädes, emot utgörande af skogsränta. (I. A.) Till Stats-Utskottet har från Bonde-Ståndet remitterats en inom nämnde Riks-Stånd af Riksdagsfullmägtigen Herman Öbom från Norrbottens län väckt motion (N:o 166), deruti omförmälts, hurusom hemman och nybyggen derstädes erhållit högst oformliga områden, oaktadt desamma i anseende tili inegornas spridda läge tilldelats det högsta i lag medgifna antal skiften; hvarjemte inträffat att åtskilliga mindre jordrymder mäst för Kronan bibehållas, enär hemmantal i brist af odlingslägenheter icke kunnat dem åsättas. Då emellertid Kronan icke kunde hafva någon egentlig fördel af att bibehålla dylika marker, som genom sina lägen icke kunde fredas för oloflig afverkning, hade motionären, till undanrödjande af dessa oformligheter och i ändamål att bereda Kronan någon inkomst af berörda kronomarker, ansett sig böra hemställa, att, på sätt medgifvet vore på andra sidan riksgränsen, dylik mark, dock icke till större vidd än 1,000 tunnland på mantalet, måtte kunna tilläggas hemman och nybyggen mot en efter beskaffenheten lämpad skogsränta, icke understigande den grundränta, Kronan har af skogsmark, som till hemman indelas; — och hade uti berörda framställning med motionären förenat sig Riksdagsfullmägtigen Josef Oskar Almqvist från ofvanberörda län. I ett ämne af den vigt som förevarande, synes det Stats-Utskottet hafva varit nödigt att vederbörande em betsmyndigheter i vanlig ordning kommit i tillfälle att afgifva sina yttranden, innan ett beslut i ämnet af Rikets Ständer varder fattadt, och detta desto heldre som motionärens framställning ingalunda innehåller erforderlig utredning af frågan.
Ridderskapet och Adeln, Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, under den 28 sistlidne Junii, bifallet y vore det Expeditions-Utskottets åliggande, att till R. H. S. inkomma med Förslag till underdånig Skrifvelse i ämnet; mea alldenstund Högvärdige Freste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet under den s, Samt Högloft. Ridderskapet och Adeln , äfvensom Vällofl, Borgare-Ståndet under den 5 sistlidne Julii, hafva, i sammanhang med den till Kongl, Maj:t redan ingångne regleringen af Riks-Statens Första Hufvudtitel, beslutit, att de räntegifvare i Upsala, Stockholms, Södermanlands och Westmanlands Län, hvilka hittills in natura lefvererat de deras Hemman ålagde hö- och halm-räntor, antingen till Kongl. Maj:ts Hof-Stall i Hufvudstaden, eller för Hof-Stallets räkning, på a.nviste ställen, skola hädanefter derifrån befrias och derföre erlägga lösen efter markegångspris; vid hvilket förhållande Högvördige Preste-Ståndet, under den 3 Julii innevarande år och efter pröfning af förstnämnde Utskotts ofvanherörde Utlåtande, funnit frågan om skyldigheten att ia natura lefverera hö och halm till Kongl. Hofstallet i Hufvudstaden böra förfalla; fördenskuld har Expeditions-Utskottet skolat vördsamt hemställa till R. H. S., om icke nu igera ali vi™ ProtocollsUtdrag. 437 clare expedition i samma fråga må anses vara öfverflödig. Stockholm den 16 Augusti 1823. Protocolls-Utdrag fran Högloft. Ridderskapet och Adeln, den 1 Sept. 18:23.
FOSTRAN, I AKTAD FAMILJ FRUNTIMMER U N - DER JULI OCH MÖJL. ÄFVEN AUG. V I D KUSTEN ELLER SCHWEITZ »), S O M GENOMGÅTT HÖ- GRE LÄRARINNESEM. AF ETT MEDELÅLDERS ÄR M U S I K A - PER LITER ELLER OCKSÅ BLOTT I VANLIGT SÅPN I PL. S O M GUVERMÅLNING SAMT, O M SÄ ÖNSKAS, SIG PL. I EN ENKEL F A M. P Å KLÄDSÖMNAD O. HUSHÅLLSGÖROMÅL. K A N LANDET, DÄR HON M O T EN BILLIG AFGIFT KAN FÅ BEGAGNAS AF SVAGARE ELEVER, EMEDAN ÖNSKAR TILL H Ö - I EN GOD FAMILJ. GRIPS[1938 [G O D A REFERENBENÄGET T. » H. A. NANT, 1 J ÅR I SCHWEIZ OCH TYSKLAND PLATS LEMNAR P Å ÅNGBÅTEN NACKORDERING ÖNSKAS [1986] FÖR MINDRE E GENOMGÅTT 8-KLASSIGT LÄROVERK SAMT FÖR UTBILDANDE M A N LÅTER PLAGGEN LIGGA EN HALFTIMME I LJUMT VATTEN, ÖFVER S O M - HOLM. [1984] UNG FLICKA, S O M M E D GODA BETYG VISTATS ATT HYRA UNDERRÄTTELSE ÖNSKAR K O N D. FINNES Informator! SER, VÄSKAN HÄNGES U P P. E V I D MÄLARSTRANDEN OCH KAPTEN LISK OCH AF GOD FAMILJ. SVAR T.
T-T -Mgloflige Ridderskapet oell Adeln liar, enligt ankommet Protocolls-Uldrag, den 5 af innevarande månad, behagat berörde Betänkande till Utskotten återremittera ; men enär detsamma, vid föredragning inför de öfrige RiksStinden, blifvit bifallet, samt frenne Riks-Stånda sammanstämmande beslut , jemlikt 69 Regerings-Formen , jemförd lill 49 §. 3 Mom. och 75 Riksdags-Ordningen , icke kan rubbas af den serskilda tanka , sorn inom det fjerde Ståndet blifvit yttrad , hafva de förenade Utskotten, då ärendet således redan är i Grundlagsenlig ordning pröfvadt och afgjordt, samt någon ytterligare handläggning deraf icke Utskotten tillkommer, skolat sådant Högloflige Ridderskapet och Adeln vördsamt tillkännagifva. Stockholm den 25 Februarii 1830. STOCKHOLM, Elméus & Granbergs Tryckeri, i83o. ' v: ;■ Ståtstt. Allm. Besv.o. Oec. Ut$k. Mern. Ankom till Exped, Utskottet den 17 Mars 18}* Memorial, med förslag till Voterings-Prop jsition, i afseende å fördelningen af det vid innevarande Riksdag, för Undervisinngs-Verken beviljade tillökade anslag. Sedan, vid justering af Expeditions-Utskot* tets förslag, N:o 216, till underdånig Skrifvelse, i anledning af Kongl, Majlis Nådiga Proposition om anslag för Undervisnings-Vetken i Riket, Högloflige Ridderskapet och Adeln, den b sistförflutne Januarii, behagat godkänna berörde förslag, likväl
Skulle detta, sorn syries' vara det rätta, likväl finnas medföra antingen någon olägenhet för Randt-Rentefiérna, eller ock för lhycken tillökning i Eandl-Reritinästärries göromål, samt förororsaka dem någon ökad kostnad till skrifmaterialier; så bör åter ändamålet kunnavinnas på det andra sättet, nemligen att Kongl. Rehte-Karmiiareri å det qvarblifvaride Exemplaret af Reversalerna upprättar ett sammandrag af hvarje der upptagen Rente-Titel, som * * vt - so Den 3 Mars. ■visar hvad den sammanlagdt utgör,' enlfr levereringar derutaf för flera ar uti ett och samma Reversal finnas sär skidlt och uti flera poster upptagne; hvarefter Revisorerne blott behöfva, vid granskningen, jemföra detta Sammandrag med Bentekammare-Boken och undvika att sjelfve hopsummera flera särskildta Poster. Och hafva Revisorerne, till beredande af den lätthet vid Revisions-Forrättningen hädanefter, sorn genom vidtagande af endera af dessa utvägar skulle åstadkommas, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att den anstalt, som i detta hänseende pröfvas mest tjenlig, måtte varda fogad. Angående Stats-Verkets Intrader från 1809 och föregående åren, hafva Revisorerne inhämtat, huruledes hvad deraf influtit under loppet af år 1810 blifvit till årets utgifter användt, samt livad af Restäntierne sedermera ingått och än vidare inflyter likaledes till det löpande årets utgifter disponeras och upptages till redovisning uti Kongl. Stats-Contoirets Memorial-Bok och Kongl, Bente-Kammaréns Hufvud-Bok. Men hvad än ytterligare utaf sådana Restantier är att påräkna, har nu icke kunnat utrönas, och blifver ej eller af Riks-Hufvud-Boken att inhämta, enär densamma först för år 1810 kommer att upprättas.
Man har sagt, att förslaget icke skulle vara välbetänkt. Men, mine Hrr, huru länge har icke denna fråga varit pröfvad, huru många förslag uppgjorde? Man vill uppskjuta den till en annan riksdag, men man må icke förvånas att de, som påyrka förändringen och sett huru frågan, gång efter annan, blifvit uppskjuten, slutligen fordra att denna förändring en gång tillvägabringas. K. M. har afgifvit en propos:n till Den 8 September f. m. 97 lill R. St. och desse böra, enl. min åsigt, lemna derå ett svar, innehållande de modifikationer, med hvilka R. St. antaga förslaget, men icke må man, såsom en talare föreslagit, till en obestämd framtid uppskjuta frågans afgörande, hvilket länge nog blifvit fördröjdi. Hr Carlheim Gyllensköld, Oscar: Då här blifvit ifrågasatt att R. o. Ad. skulle, såsom sin, antaga den af mig uti reservationen mot StatsUtsk:s nu förevande betänk, yttrade mening, torde det vara min pligt att, dertill uppmanad, bemöta några af de anmärkmr, som emot samma reservation blifvit under diskussionen gjorda. Jag utbeder mig R. o. Ad:s benägna öfverseende med de brister uti framställningssättet, hvilka jag förutser, att min fullkomliga ovana vid deltagande i R. o. Ad:s öfverläggningar skall göra oundvikliga. Det är i hvarje fall, då olika meningar uppstå, nödigt att skilja det stridiga från det ostridiga. Jag bekänner att det, i denna fråga, icke finnes någon öfverensstämmelse emellan mina åsigter och deras, hvilka här yttrat sig för bifall till Utsk:s betänk., om icke uti begäret att en gäng nå det afsedda målet: vårt skatteväsendes förenkling, och måhända eftergifver jag dem icke i värma och nit för delta mål; men i fråga om sättet att vinna en sådan förenkling, äro våra åsigter vida åtskiljda, och lära svårligen kunna förlikas. Med Frih. Palmstjerna och Gr.
Visserligen kommer det att medföra en lättnad för räntegifvare» , men endast på det sätt, att tyngden blir mera jemnt fördelad på 5 år, än förut varit fallet, hvilket är vigten af förslaget. Jag har aldrig förr än nu hört omtalas, att inom armeen missbruk vid uppbörden af räntorne ägt rum. I Utskotten har jag väl hört uppgifvas en mängd missbruk, som skola blifvit begagnade, men jag har vid sådane tillfällen aldrig hört militairer nämnas. Militairerne sälja vanligtvis på förhand sina räntor, och det är köpmannen, som oftast prejar räntegifvaren. Det är för att skydda räntegifvaren härföre, som jag tillstyrker bifall till Utskottens sednare förslag. I öfrigt torde jag få göra Herr Grefve Björnstjerna uppmärksam derpå, att enligt första Betänkandet uppsägningsrätten är öfverlemnad ensamt åt räntegifvaren utan någon så beskaffad ersättningsskyldighet, som i det sednare är föreslagen, och att en gifven förlust härigenom skulle drabba räntetagaren, som, om första Betänkandet godkändes, skulle äga fullt skäl att beklaga sig. 58 Den i Mars e. m. Herr von Troil, Emil: Så vida jag faltat Utskottens sednare Utlåtande rigtigt, tycker jag mig linna, att detsamma afser så val ränlegifvares som räntetagares fördel. Man har medgifvit, att det skulle vara förmånligt för räntegifvare, men ej för löntagare; jag hemställer om det icke vore billigt, att vid ett Riksmöte, der man så mycket arbetat för förhöjningar af Embelsmäns löner, äfven något gjordes för att lindra räntegifvarnes bördor. Det bästa vore visserligen, att alla löner utgingo efter bestämdt belopp i penningar, men förhållandet blir efter Utskottens sednare förslag nästan detsamma, ty troligen sker sällan eller aldrig någon uppsägning till lefverering in natura. Sådant skulle förutsätta, att markegångsprisen bestämdes för högt, men jag tror icke, att de i sådant fall skulle komma att hållas hvarken för högt eller för lågt. Skulle det sednare möjligen inträffa, ligger ju deremot en garanlie uti KammarCollegii, som hestår af bara Embetsman, rättighet att höja prisen.
Till Beredn:s-comite'en behöfver ej husbonde afgifva förteckning å de personer, för hvilkas bevillning han ansvarar; hvaremot en hvar ovillkorligen åligger att, på sätt vidfogade formulär närmare utvisar, uppgifva sitt embete, tjenst eller yrke, den lön och inkomst han deraf njutit, den inkomst honom af idkande rörelse och näring tillgodokommit, jemte ägande skepp och farkoster med utsatt lästetal för hvarje, fastigheter och lägenheter, som under ägande eller nyttjande-rätt innehafves, med utsättande å dessa sednare af det värde, hvartill han anser dem böra uppskattas. s 93- Ber e d n : s - co m i t e' tillhörer egentligen, att utreda och grundlägga hvad som, enligt denna Bevilln:s-stadga, sedermera blifver föremål för Taxerts-comitcs åtgärder, och således till granskning upptaga, dels de uppgifter, som vid mantalsoch skattskrifningen förekommit, dels sådana som directe till Berednrs-comiteen aflemnas, samt, på grund deraf, jemte de förhållanden och upplysningar, som för comiteen sjelf äro tillgängliga, bestämma egendomars och lägenheters värden, samt slutligen föreslå, så väl den behållning af boställen m. m., hvarom § 5, Art. II förmäler, som det bevillnts-belopp, hvartill hvarje skattskyldig anses böra taxe - 1Ö2 Den i Februari. ras; ägande comiteen, öfver dess åtgärder, att beslut meddela lill den det rörer och sådant äskar. § 94- fr. § Ho Bev.‘s-förordn. Häradssluifvaren före prot. vid Berednts-comiteen och ansvare för de anteckningar och längder, som tillhöra comiteens befattning. Han vare ock förpligtad, vid påföljd, sorn för andra fel i tjensten, att enär han, antingen vid värdering af heraman och lägenheter, eller annars, anser kronans rätt vara förnärmad, sådant, jemte skälen för sin tanka, i prot. anmärka.
dom tryggas och utvidgas, dels i öfrigt fraalnjas s8dana htgarder, som Irunna bidraga att höja lrvinnans ställning i sainhället.&gt;) Förbundets styrelse, som ansåg denna uppgift vara oslriljaktigt förenad med för' bandets program och med den verksamhet för kvinnans basta, som alltid utgjort målet för - dess st.räfvan, förklarade sig villig att tillmöte@ föreningens önslcningar. En ny lromitb, hvars ~ n e c l l e m ~ w till ena hälften valts af Föreningen för CTift. kvinuas äganderiitt och ' till andra biilften nf Fredrika-Brerner-Förbundet, koiimer att fortsiitta Föreningens för Gift lrvin ' nas äganderätt verksaiiihet, sedm föreningen numera upplöst sig. E t t önskningsmål, som länge legat förbundet nära, är denfrfiga, som under året tagit ett stort steg frainåt mot sin lösning: bildandet af en pensionsfond för landets sjuksköterskor. På grund af redan förut starkt anlitad tid och i anspïak tagna tillgångar, ansåg sig styrelsen icke kunna direkt verka för saken, men har - skänkt densamnla allt det bistand, i dess förmåga stfitt. I den komit&amp;, som utfört det förberedande arbetet, ingingo medlemmar ti.f Fredrika-Bremer-Förbundets och. Röda Korsets styrelser samt andra för frågan intresserade personer. Förbundets styrelse har sedermera med beredvillighet tillmötesgått komitens anhållan, att förbundet, genom utseende af en sin representant att deltaga i arbetet för saken, ville skanka dens a m a sitt gillande och stöd och har detta uppdrag öfverlainnats åt revisionssekreteraren H. Rohtlieb. Gfifvor. Förbundet har som vanligt iifven under det g&amp;ngna; året verkat för kvinnans deltagande i det kommunal^ lihet genom användande af de rättigheter lagen häzutinnan tillerkänt henne, afvensom för kvinnors inträde i skolriid och fattigvårdsstyrelse. Det studiestipendium från enskild donationsfond, gom Arligeu utdelas, har IS95 i likhet med föregående Aret uppburits af studeranden vid Upsala universitet, fil. kandidaten Alice Thunberg.
Den Kongl. Proposm omförmäler 10-talsräkningens ”öfverensstämmelse med bruket inom de flesta civiliserade länder”. Det är en medelbar upmaning till oss att vara på modet, för hvilket vi äro svage, och hvilket fördenskull bör tagas i närmare skärskådande. Bland Ryssland, Belgien, Holland, Frankrike, Schweitz, Neapel och Förenta Staterna, som hafva den 10-talsräkning i sitt penningeväsen, hvilken man "vill införa hos oss, lärer man svårligen kunna, till de mest civiliserade, hänföra flera vid Frankrike, Belgien, Holland och Schveitz, af hvilka de 3:ne sednare, under Napoleons välde, vandes, likasom Italienarne, uti Franska penningeräkningen. Jemförer man då de 45,700,000 menniskor, som till de Den 31 December f. m. 257 de 4 länderna höra, med det vida större antalet Engelsmän, Tyskar, Danskar, Norrmän och Svenskar, som begagnat 12-talet; så lärer man linna den öfvervägande odlingen ligga på dess sida. Anser någon förmätet af mig, att lill de odlade folken räkna våra landsmän, framför de beprisade Nord-amerikanarne, som hafva så många jernvägar, så priigtiga ångbåtar, så stora fabriker och värdshus, så åberopar jag vära veienskapsmän, konstidkare och skalder, med hvilka de Amerikanska icke torde kunna mäta sig. Om Sverige bland sina innebyggare räknar åtskilliga Lappar, så utgöra NordAmerikas vilda Indianer och ofria Negrer ett antal, som, i förhållande till den öfriga befolkningen, är större än Lapparnes hos oss. Hvad 12-talet beträffar, så ingår det med 12 Pence och 3 Groat i Engelsmännens skilling. Detta folk, sorn utgör en blandning af Germaner och Fransoser, har tillika bibehållit de sednares 20-tal, i skillingarne på pundet Sterling. Likasom Engelsmännens språk är en blandning af Fransyska och Germaniska tungomål, så är äfven deras penningeräkning en blandning af dessa folkstammars grundtal.
Gyldenslolpes anmäikn. är ganska riktig, hvarföre jag instämmer med honom, och anhåller att R. o. Ad. måtte bifalla hans förslag. Sedan härefter Hr Gr. o. Landina, framställt, att i afseende på förevaride punkt icke någon anmärkn. blifvit gjord emot Utskis för - Den 30 Oktober. 131 slag, utan endast blifvit yrkadt det tillägg, att, medan öfvergångsstaten varar, aflöningen bestämmes för kanslisten hos l:ste Ombudsmannen till 600 R:dr såsom lön och 100 såsom arfvode, samt för kaoslisten hos 2:dra Ombudsmannen lill 500 R:dr såsom lön, beslöt R. o. Ad., uppå serskildt framställda propos:r, alt bifalla såväl Utsk:s förevar:de förslag, som det dertill nu föreslagna tillägg. Hr von Hartmansdorff: Då jag började alt framställa de förslag, hvilka R. o. Ad. nu bifallit, förklarade jag mig vilja upgifva, huruledes tillgång för de deraf föranledde utgifter skulle vinnas, utan att något serskildt tillskott från Banken behöfde komma i fråga. Jag anhåller nu att få lemna dessa upgifter.- Hr von Hartmansdorff upläste härefter följande: Från det af Utsk. beräknade beloppet föv Diskont-tjenstemännens aflöning, 18,400 R:dr, skulle afgå för Diskont-kassören 2,100 R:dr och arfvode åt en kassa-skrifvare 400 R:dr, eller tillsammans 2,500 R:dr. Sålunda återstode en utgift för Diskontverket af 15,900 R:dr. Enl. det förslag jag framställt och hvilket R. o. Ad. bifallit, erfordras en ökad ulgift af 1,600 R:dr. Tillgång härtill vinnes genom anmanings-brefvens afskaffande, till följd hvaraf postpenningar till ett belopp af omkring 1,800 R:dr besparas. Lägges nu till utgifterna ytterligare lönen för en kanslist 600