Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då lyckligtvis icke eller någonting sådant innefattas uti motionen i dess närvarande skick, och då jag jemväl hört, att PresleSt. redan skickat densamma lill Coust.- (Ilsk. så anser jag mig saklöst kunna nedlägga mina förut yttrade skrupler och rösta för bifall lill förslaget, helst jag alltid ansett att det formella i saker sorn denna, der ingen politisk rättighet äfven!yras å någondera sidan, är af mindre betydenhet, och i de vigtigaste grundlagsfrågorne kunna måhända knappt några former, sådane sorn våra, någonsin vidmakthållas i all deras strängbet, ty då komme man aldrig ur Häcken. Hr Aminoff, loll. Fredr.: Frågan syne* mig vara helt D en 14 Mars. 351 enkel den: vill R. o. Ad. en förändrad och förbättrad representation eller ej? Och svaret är temligen gifvet, om jag skall dömma af de yttranden, som här blifvit afgifne. När man således vill saken, måste man ock välja medlen dertill, och dessa äro i nuvarande förhållanden, antagandet af Hr Åkermans motion; emedan det är rent omöjligt för Consl.Utsk., att under den korta tid, som återstår af riksdagen, medhinna att, af de från RiksSl.-n ingående olika förslag uti representationsfrågan, uppgöra något allvarligt beståndande. Det är allmänt kändt och R. St. meddeladt genom Talmännen, alt K. Alts önskan är att kunna afsluta riksdagen d. 21 nästkommande April. Till denna lid hafva vi ungefär 30 arbetsdagar, hvaraf en stor del åtgå till R. St:s plena, hvilka merendels äro oftare, allt som riksdagen närmar sig sitt slut, hvaraf åter följer, alt ett ganska ringa antal dagar blifva öfrige för Utsk:sgöromålens handläggning. der för alt utarbeta ett förslag till en förändrad representation, som nu varit under R. o. Ad:s öfverläggning, och hälften af denna lid åtgår säkerligen för Uisk. att af de olika tankarne inom RiksSlm kunna utarbeta något fullständigt helt, hvarigenom sambandet emellan lmfvudgrunderne och dithörande detaljer icke rubbas.
Folken böra vakta sig att likna de enskilda, som ofta förstöra allt af missförstådt nit, att på en gång vilja allt förbättra. De böra deremot stödja sina åtgärder på tidens långsamma gång och hemta upplysning af det förflutnas erfarenhet, för att befästa och förbättra sitt tillstånd. Lålom Oss lugna alla interessen och så ordna våra förhållandon, att den, som lefver af sitt arbete, ej må behöfva frukta, att nästa dag finna utvägarne för sin bergning tillstängde. Om Vår representation har behof af ett förbättradt skick, så glömmom likväl ej, att Rikets fyra Stånd sedan trenne århun - Kongl. Maj.-ts Tal till Rikets Ständer. 69 draden utgjort grundpelarne för den lagbundna Konungaraagten. Civile och militaire Tjenstemäns förbättrade löne-vilkor voro af behofvet påkallade, och Jag bar derföre sett med tillfredsställelse, att öfverskotten af Statsverkets inkomster blifvit till detta nyttiga ändamål af Eder anvisade. Med samma känsla har Jag äfven erfarit de gjorda anslagen till Rikets försvar, Armeens materiel och den allmänna undervisningen. Jag bör äfven betyga Eder Min erkänsla för antagandet af Min proposition till förmon för fastighetsegare. Den sålunda grundade crediten lofvar en lycklig inverkan på egande-ruttens fortsatta befästande, och blir af en ännu allmännare nytta, 0111 samma system med urkiljning fortsättes. De önskningar, J yttrat i afseende på en laställd tull å införseln af utlänsk spannmål, hafva genom Min Förordning i detta afseende blifvit förekomna, och Jag eger all anledning hoppas, att detta beslut skall blifva lika välgörande för handeln, som för jordbruket. Våra förbindelser med främmande Magter lemna ingenting öfrigt att önska, och grannsämjan hvilar på de mest vänskapliga förhållanden. Vår sjöfart bör vänta en ny Kongl. Mcij:ts Tal till Rikets Ständer. utvidgning, så väl i Medelhafvet och Svarta Hafvet, sora på de Americanska farvattnen; men ingen fördel vinnes utan stora kostnader, och handeln, som lifvar allt, krafvel’, utom Vårt område, det kraftigaste understöd af diplomatiker och sjöstyrkans verksamhet.
Då således det nu varande anslaget i nominalt belopp är nedsatt till ~ emot det förra; då det i intrinsekt värde ej svarar mot i deraf; då det relativa värdet blifvit än mindre i anseende till varuprisernas stegring, och slut» ligen, då Theatrarnes tillslutande under Hofsorgen efter H:sal. H. K. M. Enke-Drottningen ådrog Theatern en förlust af nära 20,000 R:dr, eller hälften af hela skulden, torde dennes tillvarelse och belopp ej kunna väcka ringaste förvåning. Directionens till Kongl, Maj:t under den 20 sisth Februari i underdånighet inlemnade Memorial upplyser närmare förhållandet» De deruti framlaggda Calculer grunda sig på Verkets Räkenskaper. Dessa åter äro i behörig ordning reviderade och godkändg; likväl önskar D irectionen intet högre än att än ytterligare den nogaste räfst måtte anställas öfver dess åtgärder. ” ”Att framdeles, utan åsamkande af ny skuld underhålla Theatern på den nu varande foten, att vinna de högre ändamålen af en Theaters tillvarelse och uppfylla de nationela fordringar, sorn. Ståndet, genom dess lifliga bifall, tyckts erkänna, då de sednast af Friherre Lagerbjelke framställdes, dertill erfordras årligen 30,000 R:dr Banco utöfver det nu varande anslaget. Här ©fvari 1713 JDen 17 Juli. ofvan åberopade underdåniga Memorial utvisat*, alt Theatern årligen stadnät i g,000 R:drs Balance, innan en enda R:dr blifvit använd till kläd er, decorationer, machinerier, reparationer, Eleve-Schola och mängden af extra utgifter. Deraf tyckes oundvikeligen följa, att skulden Under ett sådant t 3:ne år fortsatt tillstånd bordt gå vida högre. Att det ej skedt, kan endast förklaras genom den Stränga hushållningen och de tillgångar, sora uti förra tiders lemningar befunnits till fyllande af kläd-magazinets och decorationernaSv behofver.
Betänkande, i anledning af väckt motion att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Ma.j:t i underdånighet anhålla om aflålande af nådig Proposition om eli nytt Hofslalls uppbyggande. I memorial, som Högloflige Ridderskapet och Adeln till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterat, har Herr Brakel, M.. framställt angelägenheten deraf att Helgeandsholmen från sitt nuvarande vanprydande skick omskapades till ett utseende, motsvarande dess läge i Sveriges hufvudstad, i granskapet af Konungaborgen, samt då, för vinnande af detta syftemål, vore nödigt att Hofstallet flyttades til! annan plats, föreslagit att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit anmäla sin underdåniga önskan att Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om ett nytt Hofstalls byggande. I anledning häraf får Utskottet upplysa att Kongl. Majit i nådig skrifvelse den 9 Februari dSöö till Öfver-ståthållaren i Stockholm, jemte det Kongl. Majit, för befordrande af hufvudstadens förskönande, medelst borttagande af de å Helgeandsholmen befintliga hus och byggnader samt holmens planerande, förklarat sig sinnad att, när Hofstallets förflyttning kunde verkställas, låta borttaga samtlige de å holmen belägne, Konungen enskildt tillhörige hus och byggnader samt kostnadsfritt till vederbörande upplåta tomtplatserna, hvarå de äro uppförde, tillika i nåder uppdragit åt en särskild Kommitté att uppgöra och till Kongl. Majit inkomma med förslag såväl till Kongl. Hofstallets förflyttande till annan lämplig plats; som ock till Helgeandsholmens planerande och försköning, hvilka förslag borde upptaga, bland annat, de åtgärder, som kunde erfordras för att komma i besittning af ny tjenlig, tomt för Kongl. Hofstallet, samt projektritningar och kostnadsförslag för det nya Hofstallet; och har Utskottet inhemtat att den sålunda tillsatta Kommittéen ännu icke med förslag i ämnet till Kongl. Majit inkommit. Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottets Betänkande M 13. 7
Yar gerningsmannen, utan egen skuld, genom svår förolämpning eller synnerlig misshandel, af den dräpne till vrede retad, eller äro omständigheterna eljest synnerligen mildrande; då må straffarbetet inskränkas till viss tid från och med sex till och med tio år. 5 §. Har någon genom uppsåtlig misshandel dödat annan, och skedde den misshandel med berådt mod, men utan afsigt att dräpa; dömes gerningsmannen till straffarbete på lifstid eller från och med åtta till och med tio år. Yar misshandeln af den beskaffenhet, att döden, såsom sannolik verkan deraf, ej väntas kunde, eller äro omständigheterna eljest synnerligen mildrande; då må straffet nedsättas till straffarbete i fyra år. 6 §. Varder någon dräpen, såsom i 5 § sägs, men skedde misshandeln af hastigt mod; dömes dråparen till straffarbete från och med fyra till och med åtta år. Förekomma sådana mildrande omständigheter, som i 4 eller 5 § omförmälas; då må straffet nedsättas till straffarbete i två år. 7 §. Begår lifstidsfånge dråp, som i 4 eller 5 § sägs, utan de mildrande omständigheter, som för hvartdera fallet äro nämnda; håfve han förverkat lifvet. 73 8 §. Hafva flere deltagit i misshandel, hvaraf någon ljutit döden; då skall en hvar, sorn tillfogat den döde lifsfarlig skada, och, der ej viss skada var i sig sjelf lifsfarlig, en hvar, sorn tillfogat den döde någon af de skador, hvilka i förening orsakat döden, dömas till det straff, hvartill han, om den af honom åstadkomna skadan ensam varit dödande, gjort sig förfallen. Den, som å den döde gjort ringare misshandel, straffes för delaktighet i dråpet efter 3 Kap. 4 §, der ej gerningen eljest är med högre straff belagd. 9 §.
Det första med större utförlighet och noggranna beräkningar framstälda förslag till en kanal-anläggning inom Södermanland skedde är 1825, nemi. att med en segelled sammanbinda sjön Yngarn, Hallbosjön, Långhalsen och Båfven genom Nyköpings-ån med Östersjön. Öfverste-löjtnant Hällström, som erhöll i updrag att upgöra plan och kostnadsförslag till denna segelled, antog de serskildte kanal-liniernes dimensioner till ungefärlig likhet med Strömsholms kanals, eller 5 fots djup vid lägsta vatten, dess minsta bredd i vattenytan till 30 fot, samt sluss och bro-öppningarnes vidd till 20 fot, hvarföre kostnaden ansågs upgå, utom jordersättningar, till 265,000 r:dr b:co. Delta förslag lick emellertid ingen fullföljd. litt annat förslag upgjordes af Öfverste-löjtnant Edström år 1839, sedan provinsens innevånare genom subskription anskaffat medel lill undersökningens anställande, alt från sjön Yngarn leda en kanal genom Hallbo-sjön, Långhalsen, Lisjön, Båfven, Lockevattnet, Hafversjön, Askviken, Storsjön, Norrtuna-sjön, Frösjön, Klemmingen, Öfre och Nedre Marvikarne och Visnarn till Mälaren vid Mariefred. Kanalens vattendjup antogs till 6 fot, dess bredd i botten till 42 fot, slussarne till 24 fots bredd i portöppningen och 120 fots längd i slusskammaren. Hela kostnaden upgick till 912,804 r:dr b:co. Uti det underd. mern., hvilket Stor-Amirals embetets 3:dje Afdeln. år 1839 till K. M. ingaf, blef ofvannämnde summa lagen i beräkning, hvarefter frågan, genom K. M:s nåd. propos. om Statsverkets tillstånd och behof, vid 1840 års riksdag kom under StatsUtsk:s pröfning.
För öfrigt lysa de små i alla regnner behöfva upptaga deras uppmärksamhet. denna vackra utställning, fru Johanna Pettersbågens färger, och handelsmannens och handtPå Idun och Iduns Modeoch Mönstertidson i Vadstena. I den gamla klosternejdeu verkarens barn behöfva ibland icke skämmas ning sker abonnement å hvarje postkontor. kan den konstnärliga begåfningen spåras geför sig bredvid grefvedöttrarna. Till och med neration efter generation; ibland synes den arbetskarlens lilla flicka uppträder i hvit kanske förkväfd, men springer så plötsligt dräkt, garnerad med broderade remsor. Redan och oväntadt fram hos individer, som framEn knyppel-konstnärinna. vid tre St fyra års ålder ser man de små bära den så enkelt, anspråkslöst och liksom spanskorna med en liten solfjäder, beviset på ofrivilligt, att det väcker samtidens förundran. deras nationalitet, i handen, och snart sköta En sådan konstens budbärarinna är den kvinna, de den med lika mycken ledighet och behag hvars namn nyss nämndes. Hon kan med som de äldre flickorna. Nationalpassionen, skäl betraktas som ett verkligt geni, då hon kärleken till dans, behärskar dem också redan utan alla tekniska förstudier på fri hand kai deras tidigaste barndom. Musik höres nästan star ut dessa luftiga och eleganta mönster, dagligen offentligt i de spanska städerna, och blad, rosor, blomster och ornamentsslingor till så fort någon af de hänförande nationaldansspetsarbeten, där pärlor och snöflingor synas melodierna spelas upp, börja alla små fötter som fastade i spindelväf, så fritt och luftlätt i parken röra sig i takt — små två- och verka de. treåringar figurera emot hvarandra och laga Vid 1886 års utställning i Köpenhamn efter de äldre, så godt de kunna, under det erhöll en spetsmantilj af fru P. pris. V i d femoch sexåringar redan dansa med den landtbruksmötet i Vadstena 1887, äfvensom säkraste takt och grace i hvarje rörelse. Särvid industriutställningen i Stockholm skördade deles roligt är det ock att gifva akt på de hon för mönsterstickning första priset. små i sköterskornas armar, hvilka ännu icke Johanna Pettersson är född i Svinstads förkunna stå på benen eller ensamma utföra samling i Östergötland 1828.
Uti 2 mom. af förevarande § har Utskottet hemställt, att då uppenbart vore, att ett af Rikets Ständer beviljadt anslag icke blifvit användt för det der - ■I Stals-Ulskollets Ullålande, JYs 139. 11 med afsedda ändamål, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t tillika i underdånighet anhålla, det Justitie-kanslern blefve i nåder anbefalld att utreda, om och i hvad mån någon embetsmyndighet kunde anses vara till berörde felaktighet vållande. Som denna hemställan, hvilken af Borgareoch Bonde-Stånden bifallits, deremot blifvit af de öfriga två Riks-Stånden afslagen, lärer densamma komma att förfalla. 7:o De uti öfrige §§ af Betänkandet M 21 omförmälda ämnen hafva dels i följd af samtlige Riks-Ståndens bifall till Utskottets förslag blifvit slutligen afgjorde, dels ock funnits vara af egenskap att icke från Rikets Ständers sida erfordra någon åtgärd. Stockholm den 29 Maj 18,54. \ STOCKHOLM, TRYCKT I10S JOH. BECKMAN, 18Si. A. Stat s-Vt skott et i Utlåtande, N:o 140 1 N:o 140. Ank. till Exp. Utsk. den 30 Maj 1834, kl. 1 c. m. Utlåtande, angående restitution af oriktigt debiterad lönebevillning vid JVestmanlands, Jönköpings och IVermlands Fältjägare-Regementen. (Rgs. Afd.)
Hufvudhoken derföre var för år 1829 granskad i Kongl. KammarRätten, utan anmärkning; men för år i83o hade den ännu icke blifvit försedd med påteckning om granskningens fulländning. Fondens Inkomster och Utgifter voro: _ 1828 och 1829 årens RänteMedel å till Riksgälds-Contoret år 1820 lemnade Hingstmedel 1,030. — Anmärknings-, Auctioiisoch ErsättningsMedel .. 173: 44 - 9- 30. Utgifter: Upphandling af Hingstar .. Hingstars utfodring 130. 500. Underhållskostnad för Norrska Hingstar 302: 37. 4. 238: 16.— Dito för EsquadronsBeskälare 130. _ —. Tractamenten och Skrifmaterialier 463. 463. Förskott tili Stuteri-ÖfverStjrelsen 600. Diverse Utgifter 2. S:r 5,383: a5. — 5,083: 22.— Summa 9,074: 46. 7* 8,332: 89. 3, * C 71 } Sammandragaf Kongl. RrigsCoIlegii Utrednings,- Artillerioch F o r t i fic a t i o n s .-D epartementers R e d o e ö r e 1- ser för år 1830. _ UtredningsArtilleriFörtifications JJ e l) G t. Departementet,. DepartementetDepartementet. Statsanslag från föregående år 61,959: 23. 4- — Ordin. Stats-anslag åt
Hr Landtm:s åsigt varit, att dessa ärender tillhörde StatsUtsk., likväl, uppå några ledamöters begäran, proponerat och tillåtit desammas remiss till Bevilln.Utsk. För mig är det omöjligt inse någon våda dervid, att ett mål remitteras till Constit.Utsk., äfven cm det ej skulle höra till dess behandling; ty saken är då lndpen dermed, att Utsk. återsänder det, såsom händelsen ej sällan inträffar med de andra Ulsk:n. Deremot förutser jag mycken förbistring och våda dervid, att det skulle bero af Talmännen att bestämma, det ett mål ej skulle kunna remitteras till annat eller andra Utsk., än dem ordföranderna linna lämpliga, och att, om Stånden afslå delta, neka proposition till remiss till det Utsk., dit målet, i följd af sakens natur, hörer. På detta sätt skulle det slutligen kunna hända, att vi, efter Hrr Talmäns anvisning, finge både statsregieringsoch bevillningsfrågor m. 11. hänvisade till behandling af vårt Oecon.- eller ÖnskningsUtsk. m. ra. En utväg återstår väl alltid, den att af Talmännen yrka proposition, i hvilket fall frågan hänvisades till Constit.Utsk. och öfverläggningen förblefve hvilande; men på detta sätt skulle öfverläggningen blott om remisser hvila, snart sagdt, hela Riksdagen, och denna sålunda blifva nära oändlig. Jag vill vidare uppehålla mig vid den förevarande remissen. Regeringen hade till R. St. framlagt ett förslag till lag för Banken, att behandlas enligt 87 §. Reg.F. Detta förslag befanns vid den flygtigaste granskning i flera delar snörrätt stridande emot nu gällande grundlagar, och Konungens Rådgifvare medgåfvo ock öppet, att det var författadt under förutsättning af R. St:s bifall till en till afgörande hvilande grundlags-lagstiftning, samt att, i händelse denna förfölle, förslaget jemväl i de delar, deri det slödde sig på den proponerade nya grundlagen, borde förfalla. Det förväntade bifallet uteblef.
Örn man till exempel bestämde afgiften till 4 R'dr B:co för Rotebållarne, och något mer proportionaliter för Rusthållare, samt resten af den erforderliga summan blefve fördelt på t. ex. den del af Bevillningen, som utgår såsom Bränvinsskatt. Det skulle i alla fall stå hvar och en öppet, att ingå i propositionen, eller ej; men derigenom att de skattdragande erlade en så högst lindrig afgift, vunnes att de skulle finna sitt intresse uti att ingå på förslaget, och enheten vid verkställigheten befordrades derigenom. Hvad det tredje alternativet beträffar, kan jag ej tillstyrka det. Jag tror, att om man kunde låta någon del af den Indelta Armeen vara vacant, behöfdes medlen för att göra Beväringen mera rörbar och exercera den. Men i hvilket fall som antages, skulle jag, såsom ett medel till undanrödjande af den omtalade farhågan, att revision å desse medel ej kommer att äga rum, och såsom mest öfverensstämmande med ordning, föreslå, att, hvad sorn kan komma att såsom Passevolance-afgift erläggas, måtte uppföras på RiksStaten såsom en InkomstTitel, och att en motsvarande summa på tredje llufvud16 H. i4 210 Den i3 Mars f. m. Titeln deremot anordnas lill Indelta Ar» meens vapenöfningar. Grefve Brahe: Det är ej för att vederlägga de anmärkningar Herr Tersmeden gjort emot Passevolancen, som jag begärt ordet; ej heller för att bestrida de upplysningar, som Herr Lieutenanteu varit god att lemna om Westmanlands Regemente m. m.; men jag anser mig böra besvara,de anmärkningar, hvilka blifvit gjorda vid den uppgift jag meddelade i afseende å mötena. Herr Tersmeden talar om de långa möten jag föreslagit, och att endast Regementsmöten kunde komma uti beräkning. Hvad längden angår, har jag ej uppgifvit Regementsmöten till mer än 17 dygn; och hvad de öfrige öfningarne beträffar, bar jag ej på något ställe sett deras anbefallande förbjudit eller förhindradt.
Jag vill blott fästa upmärksamheten på minimi-afgifterna, hvarigenom många obemedlade få skatta mycket mera än de eljest borde. Jag kan icke inse att det ligger något så förskräckligt deruti, att man tager en högre bevillning af dem som hafva större inkomst, då de i alla fall få behålla en långt högre ränta på sitt kapital, än de kunna erhålla genom vanlig diskontering. Jag tror att det i afseende å dessa banker är rätt att icke betrakta dem på samma sätt som öfriga näringar, utan att se till, huruvida beskattningen i och för sig sjelf är en obillighet, eller om de kunna komma ut dermed, och denna fråga torde blott på ett sätt kunna besvaras. Jag tror således att det här icke blir så farligt med afvikelsen från en princip, och får tillstyrka bifall till förslaget i dess nuvande form. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad samt Hr Gr. o Landtm, framställt hurusom i afseende på Utsk:s förevande hemställan blifvit yrlcadt, dels bifall oell dels att bevillningen af enskilda banker, som äga sedelutgifnings-rätt, må bestämmas att utgå med 2lz proc. af den årliga behållningen, blef propos. till bifall å Utsk:s hemställan framställd och besvarad med starka Ja jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Hr von Strokirch, Joh. Paul Fredr., begärde votering. Uplästes till justering och godkändes en så lydande voter:spropos Den som bifaller Bevilln:sUtsk:s i Betänk:t N:o 5 afgifna Utlåt. ang:de bevillningen å enskilda Banker, röstar Ja; den det ei vill, röstar Nej; vinner Nej, beslutar B., o. Ad. att bevillning af enskilda banker, som äga sedelutgifningsrätt, skall utgå med 2^ proc. af den årliga behållningen. Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 34. Utslas hemställan i fråga om förändring af i mom. i 33 §:n.
Kamereraren skolat bestrida dessas befattning gar, förorsakat en tillökning i aflöning af flere Tusende Riksdaler, den anmärkarne troll vara så mycket mindre nödvändig, som under denna Riksdag båda Departements-Cheferne njutit tjenstledighet, den ene såsom Representant på Riddarhuset, och den andre såsom Secreterare i Constitutions-Utskottet} att Departements-Chefssysslorne, genom Secreteraren oell Kamereraren, utan någon skada för Verket, under tiden blifvit skötte, och att det derföre icke varit olämpligt, att vid denna Riksdag förnya hemställan om dessa sysslors indragande; att Chefen för Camé*. ral-Departementet tillika är Vice-President i Kongl. Kammar-Rätten, der Tullverkets räkenskaper skola granskas; att arfvoden, som kunna vara öfverflödiga, böra uti ett fattigt land besparas, och att, enär vid en Länsstyrelse icke erfordras några mellanlänkar emel; É StattBtf»'.-samt Allmänt Uttv, o. Oec. Vili. Uti. N\o l|öt lan Landshöfdingen och Lands-Kamereraren eller Lands-Secreteraren, sådana icke böra vara oumbärliga i General-Tullstyrelsen ; att de till indragning föreslagna Tull-DistrictsChefers löner, så vida de icke kunna indragas med sjelfva sysslan, komma att qvarstå såsom sinecurer, och att sådana utgifter falla sig tunga för ett Verk, hvars Utgifts-Stat uppgår till ungefär en half million R:dr B:coj att vid den jemförelse Utskotten uppgjort derom, att omkostnaderna vid Tull-Verket, ifrån och med i8l4, till och med 1825, uppgått till | af hela uppbörden, men ifrån och med 1824, till och med I828, utgjort endast något öfver |, Utskotten icke anmärkt, att Tulluppbörden de senare åren varit högt upp» drifven; att ifrån jemförelsen af kostnaden med den tillökade uppbörden, Utskotten erhållit det framställda resultatet, men att ett annat förhållande skall, innan nästa Riksdag, sig förete.