Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kommerse-Kollegii förvaltning ställda, Manuf aktur-lå~ J>i»Looten» ne-fonds behållning i årliga vinstmedel borde, efter afdrag af omkostnader och löiluster, hvarje år till Riksgälds-Kontoret inlevereras; få Revisorerne, under åberopande al deras, i Berättelsen om Manufaktur-Diskontens granskning, rörande denna fråga, afgifna yttrande, bär endast upplysningsvis anmäla , det Kongl. Maj:t, uti nådigt Bref af den g November i8/\ i, gifvit Herrar Fullmäktige tillkänna; att, efter inhemtande af bemälte Kongl. Kollegii underdåniga Utlåtande i ämnet, uti hvilket Utlåtande Kongl. Kollegium, på anförda skäl, afstyrkt allt öfverlemnande till Riksgälds-Kontoret af större eller mindre del utaf nämnde Diskonts öfverskoltsmedel, Kongl. Maj:t, ”med hänsigt till innehållet af Rikets Ständers underd. skrifvelse af den i Mars 184r, ”angående kreditivet för Manufaktur-Diskonten, samt vid öfvervägande ”af öfriga härvid förekomna förhållanden, funnit godt i nåder förordna, att det belopp af izRooo R:dr Bko, som hittills å Manufakturdiskontens vinstmedel anordnats till Teknologiska Institutet, hädanefter och så länge en motsvarande summa är å Riks-Staten för detta ”behof anslagen, årligen skall af samma vinstmedel till Riksgälds-Kontoret i behörig ordning levereras.” Till följd af detta förordnande och i öfverensstämmelse med härom af Herrar Fullmäktige gjord erinran, har Kongl. Kommerse-Kollegium föranstaltat om berörde årliga summas inbetalande lill Riksgälds-Kontoret före hvarje års slut. Efter det Herrar Fullmäktige, med anledning af Rikets Ständers, Kongl t a. i I2i §• af Riksgälds-Kontorets Reglemente införda, beslut, angående e*' Kongl. f. d. Kansli-Styrelsens s. k. Handkassa^ i Mars månad sisth Lassa, år, hos Kongl. Majit i underdånighet förfrågat sig, huruvida Kongl.
I fråga dernäst om räntan vid utlåning från Allmänna Diskont-fonden, hvilken nu af Fullmägtige bestämmes till minst Fem, högst Sex procent, är anfördt,: af Rikets Ständers år 1S61 församlade Revisorer, i 5,7 § af berättelsen, att då det syntes Revisorerne, som skulle förändringar i räntefoten vid utlåning från nämnde Fond icke lämpa sig för denna rörelse, hvilken både till sin natur och beskaffenhet vore så väsendtligen olika den, som med Handelsoch Näriugs-Diskontfonden bedrifves, nämnde ränta måtte såsom tillförene bestämmas till fern procent; af Rikets Ständers år 1862 församlade Revisorer, hvilka, enligt 57 § af berättelsen instämt i berörda åsigt, samt af Riksdagsfullmägtigen Nils Petersson från Calmar län, N:o 96, att ifrågavarande ränta borde utgöra forn procent. Ehuru lånen från Allmänna Diskont-fonden, såsom ställda på successiv återbetalning under en tid af mera än 2j år och utgilna mot allenast borgens-säkerhet, icke böra utgifvas mot billigare ränta, än som bestämmes för lån på kort tid mot rea&äkerhet, förekommer likväl, i afseende å de förre särskilda omständigheter, hvilka tala för räntans sättande till ett bestämdt, jemförelsevis lågt belopp. Från ifrågavarande fond utgifvas lån i allmänhet till personer, hvilka icke kunna, såsom affärsmannen och industri-idkaren, å do låntagua medlen bereda sig en inkomst., öfverstigande den erlagda räntan, hvilken deremot i de flesta fall utgör en ren förlust. Erhållandet af dessa lån är dessutom nästan ; oskiljaktigt förenadt med omkostnader, hvilka för lån, i synnerhet i små belopp, uppgå till en procent och derutöfver å hela lånesumman, hvadan dessa lån för de lånsökande ofta falla sig dyrare, än lånen från Bankens öfriga fonder.
S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: M 40, i anledning af motion om särskilda föreskrifter i fråga om tångtägt å hafsstränderna i Halland. M 41, i anledning af motion om rätt för fartyg att verkställa lossning vid kanalstation eller annan hamn, der tullkammare saknas ; och M 42, i anledning af motion om en lagsamlings utarbetande på allmän bekostnad. Den 14 Febrnari. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Företogs val af tre Fullmägtige i Rikets Ständers Bank; och befunnos vid valförrättningens slut dertill hafva blifvit utsedde: Grefve Lewenhaupt, Carl Magnus Casimir, Kammarherre; Herr Skogman, Carl Johan Alfred, Kapiten vid Kongl. Maj:ts Flotta; samt Herr Akerman, Fredrik, President. Prol.-Utdrag den li Februari 1866. 159 Företogs val af tre Fullmägtige i Rikets Ständers Riksgälds-kontor; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: Grefve Hamilton, Henning Ludvig Hugo, f. d. Statsråd; Herr Hjerta, Carl Gustaf, Kapiten; samt Herr Wolffelt, Mauritz Constantin, Major. S. D. Företogs val af tre Suppleanter till Fullmägtige i Rikets Ständers Rank; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde:
Bewisningsgrunder af ägande-rätten och skyldt helen att sadant styrka. Wldko.mmande det förra eiler den skvndsamma werkställstchcten, synes Kongl. Majus Nådiga Kungörelse af den 4 Februarii i8> l, sa fullkomligen uppfyldt syftemålet för Långbergs yrkande, la i anseende till gfmättning som rinder sökning och Skattläggning, uti tionde Momentek derest stadgas, om Konungens Befallningshaswandes åliggande, att uti alt hwad detta amne rörer med al! skyndsamhet befordra werställigheten och undanrödja de hinder ssm kunna yppas, samt dessutom tydligt yttrande om derwid uppgående kostnad, hwarföre Utskottct icke anser sig killstandigt, att a Longbergs i denna del lemnade yrkande något särskildt afseende fästa, hälst, det aligger Konungens Befallningshafwande art, till åtlydnad af Kongl. Maj:tö Nödiga Befallning, bestyra om skyndsamhcten af alla hit hörande förrättningar, hwadan ock Konungens Befullningshaswande icke lärer underlåta, att, i brist af Landtmätare, a wederbörligt stalie reqvirera sa manga härtill fordras, och widkommande öfrige Embetsmän som härmed tillkommer befattning, sa äger Konungens Befallningshafwandc i grund af ofwannämnde Kongl. Förordning rättighet till förrättningarneS utsättande, och det tillhör hwarje Embetsman särskildt, att i händelse af Laga sörfall, sadant inberätta till wederbörstgr ställe, som i sadant sali förordnar Vicarius. Äsrvenstiii k anseende til! kostnaden Utskottet, da Kongl. Maj:t sig tydligen härom yttrat, ej kan förestå någon ökad afgift utöfwer hwad med Författningar är enligt.
«Kära Efverling,» sade gumman, «har jag väl kunnat köra honom på dörrn?» «Till och med det,» sade Efverling. «Er omsorg för Evelina har åtminstone fordrat det.» «Ja! hvem är förslug?» sade gumman. «Kära kusin, om ni ville tala vid Evelina.» Efverling runkade på hufvudet. «I ett sådant ämne, är det endast er röst hon bör höra. Jag kan ingenting säga.» Gumman satt aldeles förstenad. För första gången rann henne den tanken i sinnet, att hon möjligtvis kunde bli fången i sina egna nät. – Så oskyldigt hon än tyckte sig ha gått till väga, förskräckte henne likväl nu den tanken, att Albert kunde slutligen bli hennes måg, och Efverling låta saken passera. Hon hade så nära bekänt allt. «Ack kusin Efverling,» sade hon, och tårarne började rinna. «Om ni visste, hvad Evelina tycker om er. Ni kan verka så mycke på henne. – Ack Efverling! Efverling! Jag har kanske haft ett dumt hopp, när jag tänkte, att mina smulor och Evelina med skulle ...» hon vågade icke sluta meningen. Efverling tog återigen fram det der småleendet, som alltid förbryllade gumman. «Har ni kanske haft ett annat hopp, fru Wiberg?» frågade han efter en paus. «Jag vet icke – jag vet icke hvad jag säger – Gud sig förbarme, om det skulle gå så ändå.» «Ni måste vara trankil,» sade Efverling. «Hur gå? Hvad menar ni?» «Ack kära Efverling, jag menar om Evelina icke skulle se sitt eget bästa. Om ...» Efverling väntade återigen förgäfves på fortsättning. «Det vore illa, fru Wiberg,» sade han slutligen, «om Evelina ej hade nog aktning för er, för att följa era råd.» «Ja, ja, det vore det visst. – Men så kan det gå ändå,» snyftade gumman, «om inte ni Efverling ...» Gumman kom återigen med en paus. «Jag skall göra er till viljes,» sade Efverling. «Jag skall tala med Evelina. Men fru Wiberg, har ni gifvit hjertat tid att fastna, tjena våra råd kanske till ingenting.»
Derigenom allena, hafwer ock widare Banquen blifwit försatt uti tillständ att, under de framfarne olpckliga ären, meddela Rikets närings rörelse, ett för deras upprätthällande oumgängcligt biträde, och akt i nödenS och förstöringens sista stund pä sätt som stedt och ännu ster göra Rikets räddning möjelig. Hwad Banco - Fullmägtige säledcs haft äran anföra, jemte det afseende Banqucns dä warande Financielle ställning framför allt af dem fordrade, lärer för Högloft. Banco - Utstottet tpdcligen förete de stät, pä hwilka Banco - Fullmägtige sedt sig nödtwungne, att realisationen pä andre grunder än efter iZoo Srs Reglemente företaga. Och tillhälla Banco »Fullmägtige i hörsamhet 6tt detta deras utläkande, med bifogade Bilagor, mätte fä ätfölja den berättelse om Realisationen af Riksgälds - scdlarne, som Högloft. Utstottet lärer wara i begrep att till Riksens Högloft. Ständer afgifwa. Stockholm de» y October 1809. Pä Ribderstapet och Adelns »ägnar: ksbisn karten. Hibreclrt Ikrs. Pä Preste Sländets »ägnar. 6usisk I^lurrs^. kar 8gm. Or^leri. Pä Borgar Ständets vägnar. Oarl k. Oistenburz. ^Vegelin. k. ^Victdom. Pä Bonde Ständets »ägnar: I>LlS (Aston. ^rici. I,unet^vlk. L. kant. Den ZO Vctober, 4799 Lransumt. N:o i.
Stijdande sig pb djnpgLende studier och undersolaingar af iirbeterskornas stallning, utmymade hans foredrag i framutii.llandet a£ ett fijrslag, att i hvarje land ett siirskildt ileyartement akulle upprlttas med uppgift att anstilla enqudter ocli illsyektioner uf arbeterskornas forh&amp;llanden och darofver uppsatta och offentliggorn berattelser. I dessa departement skulle ej blott inviiljas erfarna mh inom olika omrBden utan iifven himor. Xen db ordnmdet af de kvidiga arbetsoch loneforhlllanden ej med kraft k m genomilrifvas, utan att rorelsen blir iuternationel, foreslog mr Franck uppriittandet af en for detta andamll afsedd iuternationel byrA. Detta anforande mottogs med stort bifall. DB emellertid euligt kongressbestyrelsel~ uttryckliga beslnt, hrarken disk~zssion eller resolutioner finge forekomma, enade sig, p i forslag af de tyska delegerade, de frammande representanternit om, att fijr sin del, som resolution nntaga de af mr Frauck nttalade Bsikterna. Eu opinionsyttring som ordfornnden ej kullde fiirneka dem. - Utmiirkta mif oranden i arbetarefritgan hiillos for ofrigt a£ iU: mes Vincent, Chdiga och Martin fr4.n Paris och af engelskorna mrs Xontefiori och mrs Morgan-Browne m. fl. Froken Maikki Friberg lBnmade en redogorelse for hnr l %ngt man i hennes fadernesland Finland framskridit. Afven en beriittelse ofver den svenska arbeterskantl st&amp;llning forelcom.
Angående hvad nyligen blifvit sagdt, att StatsRådet skulle anses som en integrerande del af Majestätet, måste jag bekänna, att jag ej förstår, huru man kunnat hysa en sådan tarn; ka. StstsRådets hela inflytande är inskränkt Ben 23 Maji. derhän, att gifva upplysningar och råd. Det hvarken bör eller kan göra mera, och äfven såsom Aristocratisk Magt är dess inflytande obetydligt, så snart man dermed menar, hvad Söm egentligen kallas få-väide. I alla Stater, sorn styras af en Regent, gifvas elementerna till Monarchi, Aristocrati och Democrati, emedan det alltid måste gifvas emellan Regenten och Folket några Personer, som igenom sitt anseende, sin verkningsförmåga och 6in förmogenhet hafva ett visst inflytandemen man har vanligtvis icK*. sagt, att dessa trenne ele* menter utgjorde verkliga delar af Constitutionella myndigheterna, förr än de hade någon slags verklig magt, och det är denna, som St it Rådet, enligt nu varande Constitution, icke kan egentligen sägas hafva. Deras rättighet är endast att till Protocollet säga sina tankar, och den nytta de kunna göra bestå uti de upplysningar de böra meddela. Det är blott för Constitutionens helgd, som de fått en liten del af den återhållande förmåga, hvilken egentligen finnes hos Ständerna under Riksdagarnej men för öfrigt har StatsRådet intet diteet inflytande annorlunda, än igenom det förtroende , hvarmed Konungen täckes hedra det. Jag kan derföre ej annat än reservera mig emot ett uttryck, sorn skulle gifva det anseende att vara eller åstunda något mera. Då för öfrigt det tillägg till 107 §. i Regeringsformen, som nu är föreslaget, endast synes mig vara ett förtydligande af den sam-: De» 23 Maji. m ma, och fullkomligen öfverensstämmer med Constitutionens mening, kan jag ej annat än gilla dess antagande till den kraft och verkan, som vid nästa Riksdag deraf kan blifva en följd. Friherre Åkerhjelm:
>Har Konungen infordrat <allmänt kyrkomötes utlåtande -i fråga om antagande af ny Psalm-, Evangeliieller Kyrkohandbok 8 Lag-Utskottets Betänkande N:o Vt. eller Katekes, böra de af mötets medlemmar, som till PresleSländet höra, öfver frågan betänkande afgifva, innan utlåtande beslutes. g 6. Vid beslut till utlåtande ege hvarje mötets röstberättigade ledamot en röst. Äskas omröstning, då skall den sluten anställas. § 7. Arfvode till mötets valde ledamöter så ock öfrige kostnader derför skola af allmänna medel gäldas. Stockholm den 5 Oktober 1857. Reservationers Af Herr Adlercreutz, som, för att genast gifva institutionen större betydelse, önskade alt åt dess ledamöter inrymma motionsrätt samt bestämma viss tid för kyrkomötets sammankallande, såsom t. ex. hvart femte år. Af Herr Domprosten Bring: ”Med Utskottets pluralitet har jag visserligen varit ense derom, att endast ett sådant kyrkomöte kan stå tillsammans med arten och andan af svenska samhällets så väl kyrkliga sorn borgerliga ordning, hvilket icke på bestämda tider återkommer, utan af kyrko-styrelsen vid inträffande utomordentliga anledningar sammankallas och då allenast har att befatta sig med sådana ärenden, som af Styrelsen mötet föreläggas. Men från, dessa gemensamma premisser har jag för min del, nu, liksom vid förra Riksdagen, kommit till ett helt annat resultat, än Utskottet. Stödd på kyrkohistoriens vittnesbörd, har jag nemligen trott, att så naturlig och nödvändig en synodal-lagstiftning är för den kyrka, till hvars reguliera organisation kyrkomöten höra, så opåkalladt, betydelselöst och derföre olämpligt måste stiftandet af en detaljerad synodal-lag vara, då, såsom för Utskottet, fråga blott är om så Lag-Utskottets Betänkande N:o 47. 9 om så beskaffade möten, hvilka af utomordentliga anledningar förekomma och hvilka just derföre för hvarje fall fordra i viss mån utomordentliga och varierande former.
Då, hvad tiden för anslagets utgående beträffar, Utskottet endast får hänvisa till det allmänna yttrande, som rörande utbetalningen af de å extra Stats-regleringen anvisade medel blifvit afgifvet, samt Utlåtandet i denna punkt för öfrigt blifvit af Irenne Riks-Stånd lemnadt utan anmärkning, vidblifver Utskottet delsarum? b) Ut - Stats-Utskottets Utlåtandej N\o 435., Litt, C, 49 b) Utdikningar och af tappningar af sanka trakter och sjöar, för beredande af odlings-företag: l:o. Utskottets yttrande i anledning af Prosten Sidners motion om anslag till upphjelpande af åkerbruket i Wester-Norrlands fjälltrakter har af Ridderskapet och Adeln blifvit lemnadt utan anmärkning och af BondeStåndet bifallet, hvaremot inom Presteoch Borgare-Stånden blifvit yrkadt, att hela det tillstyrkte beloppet 10,000 R:dr malte anslås för WesterNorrland ensamt, enär summan vore för liten att emellan fyra Län fördelas, samt Wester-Norrland hade det största behofvet af understöd, sedan dess hufvudsakligaste näring, den finare lärfts-tillverkningen, hotades med undergång. Inom Preste-Ståndet har derjemte blifvit anmärkt, alt Utskottet icke till pröfning upptagit ett af Prosten P. G. Svedelius, i anledning af Prosten Sidners motion, väckt förslag om enahanda understöd för Dalarne, hvarförutan framställning egt rum, dels att den för de Norrländska Länen tillstyrkte summa kunde fyrdubblas och sålunda blifva tillräcklig för dem alla, dels att en viss summa måtte ställas till Kongl. Majtts disposition, för att icke blott i Norrland, utan äfven i andre Rikets provincer, användas till jordbrukets understöd och uppmuntrande. Från Bonde-Ståndet har ock till Utskottet blifvit remitterad en af Sven Heurlin från Kronobergs Län, i anledning al Utskottets tillstyrkan, att medel måtte af Rikets
Direktionen borde vid nästa riksdag lill R. o. Ad. inkomma med fullständigt förslag i ämnet. Och har H. Ståndet behagat att öfver denna motion inhemta Riddarh.Utsk:s utlät. Då Utsk. fullkomligt delar motionärens önskan, att byggnader af mera prydlig beskaffenhet må inlaga rummet efter de nu å Riddarhusets bakgård belägna boningshus, stallar och bodar, samt tillika föreställer sig, att kostnaden för en så beskaffad om - 272 Den 23 Augusti. byggnad snart torde kunna Riddarhuskassan ersättas, i följd afen ökad inkomst af hyror, har Utsk. icke tvekat att å Hr Gr. Lagerhjelkes ofvanberörde motion tillstyrka bifall; hvilket dock vördsamt underställes H. R. o. Ad:s närmare pröfning. Stockholm d. 14 Augusti 1848. På RiddarhusUtskoltets vägnar: Thure Johan E. Lagerheim. tV. F. Dalman. Hörsamt Memorial. Genom utdrag af H. R. o. Ad:s prot. d. 9 dennes, har Riddarh. Utsk. fått emottaga remiss dels af en samma dag utaf Hr Lind af Hageby, Carl August Ludvig, väckt motion, att de i Riddarhusdirektionens sessionsrum uppställda porträtter af Landtmarskalkar måtte förses med passande ramar, dels ett, i anledn. deraf, utaf Hr von Hartmansdorff, Angust, afgifvet yttrande, derigenom samma motion utsträckes äfven till de porträtter, hvilka äro förvarade i SekretaUtsk:s-salen. I afseende på kostnaden för den ifrågaställa åtgärden, samt den tillgång Riddarhuskassan dertill lemnar, har Utsk.inhemtat Riddarhus-direktionens utlåt.; och har Direktionen i anledn. deraf, meddelat dels alt, för förseendet med ramar af samtliga de å Riddarhuset nu befintliga Landtmarskalks-porträtter till antalet 50, jemte de två dylika porträtter af H. Ex. Hr Gr. G. A. Sparre och Hr Gr. Henning Hamilton, hvilkas målning H. R. o.
Enligt Stats-Utskottet tillhandakomna protokollsutdrag, har Bonde-Ståndet, som afslagit Utskottets under N:o 272 afgifna Betänkande, angående medels upplåning genom utgifvande af fonderade slats-obligationer, äfven afslagit de förändringar Utskottet tillstyrkt i sitt förnyade Utlåtande rörande samma ämne, N:o 340; hvaremot de 3:ne öfriga Riks-Ståndeu, genom deras häruti sammanstämmande beslut, godkänt och bifallit de af Utskottet uti följande momenter föreslagna stadganden, nemligen: Irsta momentet, sådant det lyder i Utlåtandet Nro 340; 2:dra momentet; 3:dje momentet, med undantag af dess sista punkt, hvilken, genom utbytandet af ordet »äga» emot ordet »må», samt uteslutning af orden: »om långifvarne sådant önska», erhållit denna förändrade lydelse: »För de obligationer, derför Riksgälds-Kontoret »emottagit hela det förskrifna kapitalbeloppet, må Fullmäktige, under en tid af högst »tio år, afstå från uppsägningsrältens begagnande»; 4:de momentet, förra punkten, med denna punkts lydelse enligt Utlåtandet Nro 340; 7:de momentets andra punkt, med dito dito; deruti har dock Ridderskapet och Adeln ansett ordet »bestämmelser» böra utbytas emot »föreskrifter»; 8:de momentet; 9:de momentet; och 10:de momentet.
Hvitåfors inom Råneå socken, till betäckande af hvars stockfångst 3,559 träd och dermed förenade kolfångst för Afvafors masugn äro afsatte 27 st. nybyggen om 17J| mantal, innehållande: Tunnland duglig mark. impedimenter. Summa. 44,389. 22,978. 67,367. samt emot skogsränta enligt Kongl. Brefvet den 29 Maj 1852 10,475. 5,856. 16,331; 2:o Töreforss inom Neder-Kalix socken, som med en stockfångst af 1,000 träd mot skogsränta erhållit inom samma socken, utom område för 3:ne nybyggen om U mantal, 9,771. 10,547. 20,318. motsvarande denna mark endast en årlig afverkning af 691 träd, hvarföre för återstående privilegierade 309 träd utrymme skulle meddelas inom Öfver-Kalix socken; 3:o Björkfors, äfven i Neder-Kalix socken, som derstädes för betäckande af 304 träd af sin stockfångst, som hel utgör 3,283 träd, bekommit 8,001. 3,384. 11,385. För återstoden 2,979 träd skall mark afsättas inom andra socknar. På grund af Kongl. Brefvet den 29 Maj 1852 hafva således förenämnde sågverk, i stället för dem enligt privilegier tillkommande rätt att från kronans marker hemta 4,554 träd, dels till anläggning af hemman, dels emot skogsränta erhållit ett område sig upplåtet och afrösadt å 115,401 tunnland duglig mark och impedimenter eller vid pass 25 tunnland för hvarje träd. Denna tilldelning har naturligtvis varit beroende ej mindre af markens beskaffenhet än den method, som vid uppskattningen blifvit följd. Dessutom funnos vid periodens slut 27 salusågverk, som grunda sin tillverkning dels på inköpta, dels på anlagda hemmans skogar, men förnämligast på timmer köpt af allmogen. Häraf hafva 8 under perioden tillkommit, deribland 2:ne äro ångsågar.
Det är af dcfle stöl, svin jag trott mig böra bestrida att Staten nu skulle efterskänka hela sin fordran af Bolaget, och hwarförc jag anser det wara af högsta wigt att denna fordran mätte Staten reserveras, för att mota de olikartade förhällanden, forn emellan Canal-Bolaget och Staten kunna uppkomma för en framtid, dä Canalen icke kan underhällas; jag ansäg mig derföre böra säsoni contraproposition, till hwad Utskottens pluralitet i Betänkandet härom förordnat, uti Utskotten föreslä: att om Canal-Bolaget fullgör alla de wilkor detta Betänkande CanalBolaget älägger, och till är i83f gör Canalen fullt färdig, säsom Utskotten föreslagit; Rikets Ständer wille försäkra Bolaget derom, att all ränta ä de bidrag Staten till Canalens byggande lemnat, cftcrgifwes, och att Capitalfummorne, sorn utgöra dessa bidrag, aldrig skola äterfordras, deräst Bolaget »vederbörligen underhäller hela Canalen. Denna contraproposition,- son, ä den ena sidan tryggar Bolaget för allt kraf frän Staten, om Bolaget fullgör sin skyldighet att bygga Canalen färdig och den underhälla; och, ä den andra, blott reserverar Staten sin rätt att, om Bolaget sä wanwärdar detta for Staten kostsamma Werk, att det ej »vederbörligen underhällcs, fä sine bidrag ätcrfordra, för att derigenom tillhälla Bolaget att sin pligt uppfylla, wägar jag till bifall underställa Rikets H. Ständers eget upplysta onrpröfwande, och hoppas att ät minstone min goda afsigt dermed ursäktar framställning gen. Betänkande», N:o 23. Xlckll Af Hr Grosthandlaren Leherman, 6. k.: I den reservation, som Hr Lagman lviontbgn aflcmnat, emot beflutet rörande ytterligare bidrag till Götha Canal af 745,000 R:dr, instämmer jag till alla delar; med undantag deruti, att jag anser Staten icke göra nägon förlust derigenom, att den ej blir Aclie-ägare ut! Canal-Bolaget.
Till denna summa måste dock läggas de „ „ 2.600: 62. som från anslaget till Flottans materiel nu utgå till underhållande af 75 Skeppsgossar och uti den uppgifna nuvarande af lönings - Bil. N:o 4 till Kongl. Mnj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 9 löningssumman äro inbegripna, helst delta belopp är påräknadt såsom tillgång på berörde anslag och der kommer att minska behofvet af anslagstillökning. För Skeppsgosse-Korpsen skulle således verkliga tillökningen blifva R:dr R:mt 22,461: 28. Rland öfriga af merbemälde kommitterade väckta frågor anser jag mig, på de uppgifna skälen, böra i underdånighet förorda de af dem föreslagna förändringar i Skeppsgosse-korpsens beklädnads-stat, dock med den jemnkning alt, i stället för en klädesbeklädnad årligen, endast två sådana beklädnader på tre år må hvarje skeppsgosse bestås, hvarigenom den erforderliga tillökningen i nuvarande beklädnadsanslag för korpsen nedsättes lill R:dr 3,291: 97. årligen, hvilket belopp, i händelse hvad nu i ämnet af mig blifvit bemstäldt, vinner Eders Kongl. Maj:ls nådiga bifall, torde få ihågkommas vid regleringen af anslaget till beklädnad för mariner, matroser, kanonierer och skeppsgossar, samt då der utföras.