Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi blefve eder synnerligen förbundna, om en hvar af eder, som praktiskt prof val någon eller några af där insända beskrifningar, med en rad på ett brefkort underrättade oss om, hvilken af dessa täflande anses böra komma i åtanke. Vi räkna på denna vänlighet för att finna lämpligaste ledning vid vårt afgörande och våga hoppas, alt våra läsarinnor gifva oss omgående svar. Redaktionen. " Koka med gas! " å lyder en uppmaning, som under de senaste månaderna hos hufvudstadens inbyggare blifvit inpräntad med » eldskrift ». Många af Iduns läsarinnor ha med anledning af de lysande orden tillfrågat oss, om det verkligen är idé i att koka med gas, om det icke är alldeles för dyrt o. s. v. V i ha därför om saken förskaffat oss nedanstående uppgifter, och af dessa framgå, att det ovilkorligen är idé i det — och en ljus idé — och att resultatet äfven i ekonomiskt afseende är lysande. Gasen såsom bränsle är i flere hänseenden fördelaktigare än något annat bränsle, nämligen bekvämare och billigare. Gasen förorsaker ingen rök och intet sot. Maten kan således aldrig bli » rökig », och kokkärlen bli icke sotiga; man är fri från inrökning och slipper sotning. Därjämte undviker man vid gaskokning allt det dam, sot och aska, som äro oundvikliga vid eldning med ved eller kol. Det besvär och den tidsutdräkt, som äro förbundna med uppgörande af eld med sistnämnda sorter bränsle, ifrågakomma icke vid användande af gasbränslet. I samma ögonblick, matlagningen skall börja, öppnar man gaskranen, tänder lågan och har » full fyr ». # Bidrag i alla ämnen mottagas med tacksamhet. Om köksan tillfälligtvis är borta, kan lilla frun utan olägenhet själf göra upp eld och påbörja kokningen i rätt tid. » Men om det kokar öfver? » Nej, min nådiga, ni kan med tillhjälp af gaskranen helt och hållet moderera hettan, och om ni känner fördelen af att låta buljongen koka sakta och länge, så kan ni på gaskök börja dess kokning på kvällen och ha buljongen färdig, när ni vaknar. Den kokar aldrig öfver, om ni ställer kranen, så att lågan är liten.
Men akta dig för mig, du! Jag har ögonen med mig och öronen också! (Går.) Femte scenen. DE FÖRRA, utom KUSINEN. Jag tror att hin håle är lös i dag! Inte än, men den kan bli! Akta dig för den flickan, du! Har du tänkt dig den möjligheten att din mor skulle kunna dö? Nå, än sedan? SONEN. SONHUSTRUN. SONEN. SONHUSTRUN. SONEN. SONHUSTRUN. SONEN. Sedan kan din far gifta om sig! Med Adèle? Ja! Äh! Det måtte man väl kunna hindra för resten... Det vill säga att hon skulle bli styfmor och hennes barn dela arfvet! Det säges redan att svärfar har gjort testamente åt Adèle. SONHUSTRUN. 68 SONEN. Hvad tror du om deras förhållande? Allt! Och ingenting! Så mycket är visst, att han är kär i flickan! Kär! Kanske! Men inte vidare! Så betagen att han redan i fjor var svartsjuk på Axel! Nå, kan man inte gifta ihop de unga två? Axel är inte så lätt att binda! SONEN. SONHUSTRUN. SONEN. SONHUSTRUN. SONEN. SONHUSTRUN. Han som är så eldfängd, lik alla änklingar! Ja, men det är synd om honom... han är för god åt en sådan där dämon. Jag vet inte hur det är i år, men luften tycks mig ha blifvit tjock. Det käns som det började dra' ihop till oväder, och jag får en sådan faslig längtan att resa ut. Ja, men du kan ju inte sälja några taflor, och resa vi, dra'r svärfar in apanaget! Vi ska tala vid Axel om allt detta, för han har en förmåga att reda ut för andra, fastän han inte kan sköta sig själf. SONHUSTRUN. SONEN. SONHUSTRUN. 69 SONEN. Jag vet inte om det är förståndigt att inviga främmande i sitt familjejolm .. Kallar du vår enda vän för främmande...
Hvad beträffar annnie om klingande myntets qvantum i Frankrike, äfvensom särskildt den värde talarens citationer af den store Franske Statsekouomiske Författaren Michel Chevalier’s upgifter, kommer jag äfven iliog, att det är han, som skrifvit artikeln »Monnaie» i den förut citerade »Dictionnaire de 1’Economie Politique.I denna artikel beräknar lian summan af klingande mynt i Frankrike till 2l/2 milliarder francs, alldeles i likhet med den värde talarens upgitt; men den äfvenledes utmärkte skriftställaren Léon Faucher (någon tid också Minister) beräknade i ett till Académie des Sciences morales et politiques ingifvet betänk, öfver Frankrikes myntkapital, detsamma till den oerhörda summan af 3,500 inilhr francs. Denna siffra har äfven fått mera trovärdighet för sig, sedan man under det österländska kriget såg, vid öpnandet af subskription till Regeringens 2:tie lån af tillsammans 1,500 milhr francs, hvilka ofantliga summor af klingande mynt som kunde erbjudas Regeringen, och hvarigenom äfven syntes, att föregående upskattningen deraf varit under verkliga förhållandet. Till svar på nnnune om min beräkning af sedelstockens storlek i Frankrike, ber jag blott att få hänvisa till ett, äfven af den värde talaren citeradt, arbete: »L’Annuaire de TEconomie Politique et de la Statistique», deri Franska bankens sedelbelopp uptages för d. 1 Jan. 1858 till endast 564,012,000 francs. Då jag yttrar mig öfver Engelska förhållanden, kan jag icke deri inbegripa Irland. Vi veta litet hvar, att oaktadt detta lands fullständiga införlifvande med Engelska kronan d. 26 Maj 1800, dessa länder äro såväl i ett helt olika ekonomiskt tillstånd, som' äfven under särskilda financiella för fatt n;r. Det var efter missväxten 1846, som Irland fick sin lag om s. k. encumbered estates, eller rättigheten för fordringsegaren att tvinga gäldenären till försäljning af den pantförskrifua egendomen.
I anledning af Herr Ribens yttrande, deruti jag instämmer, att, vid den verkställda StatsRegleringen, inkomster och utgifter blifvit så netto upptagna, att nästan säkert kan förutses möjligheten af en Statsbrist, har Herr von Hartmansdorff förment en sådan händelse kunna afhjelpas, genom upplåning, i behofvets stund, af då nödige medel, får jag, enär enligt Grundlagen, StatsLån ej få göras utan Ständernes samtycke, den äran härmed fästa Utskottens uppmärksamhet på denna omständighet, samt föreslå, att Utskotten, vid besvarande af den återremiss, hvarom jag nu vågar anhålla, må till Rikets Ständer hemställa, det Fullmägtige i RiksgäldsContoiret måtte berättigas, att, om och när behofvet påkallar och Kongl. Maj:t sådant äskar, få emot låg ränta, upptaga lån till fyllande af de brister, som uti de för Statsbehofven anslagne tillgångar innan nästa Lagtima Riksdag kunna inträffa. Jag anhåller att detta anförande måtte få åtfölja återremissen till Utskotten. Herr von Hartmansdorff: Då de tillgångar, som behöfvas lill fästningsarbete11a 1835, lika väl finnas i RiksgäldsContoiret, antingen året betecknas med ziffror 44 Den 28 December f. in. eller icke, skulle jag ej vara emot Herr Printzenskjölds och Friherre af Nordins föreslagne ordalag; om icke ziffrornas tabellariska uppställning fordrade, att Rikets Ständer bestämdt utsatte hvarje år, för hvilket inkomster och utgifter beräknas. Till svar på hvad Herr Rosenblad anfört om tidens knapphet, får jag nämna, att innan Rikets Ständer hinna afgöra den värde Ledamotens låneförslag, att göra oss gäldskyldiga hos utländningen, torde denna återremiss nog hinna behandlas. Hans Excellence Herr Grefven och Lan dt Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Statsoch BancoUtskottens förevarande Utlåtande gjorde anmärkningar höra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades Ja och Nej. Herr Cederschjöld:
Ia vid verkställigheten mota, och att elen simma, innan den kari bringas i fulibord/idt skick, måste fordra någon tids utdrägt, och att man måste framgå steg för steg till målet. Commitéen har alltså för den successiva verkställigheten häraf föreslagit: Att Förslaget N:o 2 matte i Nåder antagas och stadfästas, sålunda, att hvarje Consistorium må få afgifva sitt underdåniga Utlåtande öfver de i Förslaget uppgifne localers tjenlighet, samt dervid föreslå så väl förändringar som jetnkningar i frågan om Schölornes serslcilta art af Färdomseller NäringsScholor, men att likväl Uärarnes antal så väl vid Gymnasierne, som hvarje slags Schola, äfvensom Föne - beloppet för hvarje grad måtte enligt Förslaget blifva i Nåder fastställt: Att hvarje Stift erhåller sitt i Förslaget bestämda belopp af tillgångar till Fonér och andra omkostnader, hvilket ej bör kunna ökas, men väl förminskas, i händelse något Consistorium skulle kunna upplysa, att för många Scholor blifvit för något Stift föreslagne: Att Föne-förbättringärne fastställas successivt, i den mån tillgångar inflyta: Att ingen nuvarande Fön, om den ock befinnes öfverstiga den för samma Syssla nu föreslagne, må undergå någon förminskning under Innehafvarens tjensteeller expectänce-tid, utan blott vid första efter densamma sig yppande ledighet: Att den jemkning i Föne-anslagen, som vid några Färö-verk finnes böra äga rum, och hvarigenom vid någre Gymnasier de äldre Fectorernes löner framdeles blifva nedsatte, men de yngres deremot förhöjde, icke må företagas så länge någon af Stats' Utskottets Betänkandenl 941 de redan utnämnde Lectorer vid samma Gymnasium icke. enligt laglig Expectance-rättighet,’ i sin tour, njutit förmänen af den högsta Lön, hvartill han i framtiden är genom sin fullmakt berättigad: Att Eders Kongl. Majit Nådigst mati te täckas genom en allmän Författning tillerkänna alla Stift för framtiden de förmåner, nå« gra Stift redan erhållit till Byggnadsoch Re» parations-Cassor vid Gymnasiioch större
Betänkande gjorde anmärk - 13G Den 9 Februarii e. m. ningar böra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades starka Nej, jemte några Ja. I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Hr ef ven och Landt-Mar skalken förklarade, att som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Nej öfverröstat Ja, ansåg Hans Excellence sig böra hemställa, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla LagUtskottets nyssnämnde Betänkande, Ropades Ja, Herr Ribbing, Arvid; Anmärkningar vid Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition om StatsYerkets tillstånd och behof för 3:e HufvudTiteln, och dermed gemenskap ägande ämnen hafva föranledt discussioner, hvarunder de fleste satser jag yrkat, blifvit så försvarade, att jag icke ansett mig behöfva dera vidare upptaga, undantagandes i frågan om de vid den föreslagna nya Militairlöneregleringen tillämnade ytterligare indragningar eller bortarrenderingar af Boställsjorden. Under den tid jag varit bortrest från Riksdagen, hafva yttranden i denna fråga blifvit afgifne, hvilka man eljest förbehållit sig att få göra vid en blifvande, ännu icke inträffad, Protocollsjuslering; och jag anser mig derföre, särdeles med afseende på göromålen i StatsUtskottet, nu bö - Den 9 Febmarii e. ra. 187 ra utveckla några mina tankar i ämnet, dem en skyldig grannlagenhet emot den, som sist var vår Ordförande, förbjöd mig att då framföra, emedan han, genom denna befattning, hindrades att yttra sig öfver ämnen, deruti han och jag varit af olika mening. Hvarefter Herr Ribbing uppläste följande: Till stöd för den föreslagna nya Militaire-löneregleringen och den derunder utsträckta princip, att alltmer inkräkta på Indelningsverket, och sätta en del Öfver-och Underbefäl ur disposition af den till dem indelta jorden, har man anfört, att Officerare sällan bebo sine boställen och att, då så sker, hågen för tjensten deraf minskas.
Detta besinnar man icke, ehuru det ej behöfves serdeles skarpsinnighet, för att kunna inse, att just derigenom att fabrikanten lemnäs tillfälle alt förtjena, just derigenom kan han ät en mängd handtverkare i andra grenar bereda förtjenst; och att det sålunda är icke blott billigt utan af högsta gagn för samhället att fabrikanterna kunna något förvärfva. För min del anser jag således de nuvande tullbestämmelserna på bomullsgarn ingalunda vara sä höga alt ju icke, i fall de komma att bestå, den fattige arbetaren, som sysselsätter sig med bomullsväfnader hädanefter som hittills kan på lagligt sätt vinna tillräckligt för sin bergning. Frih. Hamilton, Hugo: Jag ber att få understödja den åsigt, som af Frih. Palmstjerna blifvit uttalad, .lag tror, i tillägg dertill, att den minskning i inkomster som derigenom skulle tillskyndas Staten, och som en värd talare här uppgifvit till något öfver 7000 r:dr, att denna minskning i sjelfva tulbestämmelsen, skall återvinnas genom den deraf uppkommande förökningen i Den 3 Juni f. m. 327 importqvantiteten; hvarigenom äfven ökad förtjenst tillskyndas idkarne af den husslöjd, hvartill detta bomullsgarn användes. Väl har man sagt, att de fattigare väfrarne ej skulle vinna något härpå, emedan de i alla fall skulle få hvarken mer eller mindre, än den bestämda dagspenningen; men, förutsatt äfven alt dessa arbetare, hvar för sig, ej få mera, så, då man vet att de personer, som drifva förlagsrörelsen, deruti hafva nedlagt sina kapital, så synes mig ganska klart, att dessa personer skola, till följd af uedsättningen i priset på råämnet, genom samma kapital kunna åstadkomma en utvidgad rörelse, och derigenom bereda förtjenst ät ett större antal af den allmoge, som deraf är i behof. Jag är ingalunda bland deras antal, som missunna fabrikanterna en skälig vinst; men jag erkänner öppet, att jag unnar ändå mer denna förtjenst åt den mängd behöfvande allmoge, som sysselsätter sig pä landet med denna husslöjd.
Statskontoret, utaf den, enligt 30 §. i 1841 och 101 §• i 1845 års reglemente, till statsbehof vens fyllande anvisade årliga summa j från Riksgälds-kontoi 11 reqvirerat och utbekommit: återstoden af stats-fyllnads summan för år 1843, under Januari och Februari 1844 R:dr 200,000: stats-fyllnads-summan för år 1844, under MarsDecenaber samma år 1,505050: dito för år 1845, under Mars — Oktober samma år . 1,475,360: dito för år 1846, under dito dito 1,325,360: samt af innevarande års statsfyllnadssumma, under MarsNovember detta år 900,000: Tillsammans Rdr 5,405,770: > Härförutan hafva, enligt 32 och 103 §§. i oftanämnde Reglementen, vid de af nyss församlade Revisorer anförda förhållanden (sid. 77—80 i revisionsberättelsen), för ersättande af bristerna i riks-stateus försiags-anslag måst af Transport 5,405,770: — —- Stat t-U t skottets Memorial, IV.O 3. 21 Transport 5,405,770: — •— riksgälds till Kongl, statskontoret utbetalas: under år 1845,R; ir 413,971: 4l. 8. och under år 1846 686,000: 1,099,971: 41. 8. hvaraf Riksgälds-kontoret likväl sedermera genom de, enligt 1844 års Rikshufvudbok, uppkomna och aflemnada öfverskotter i statsinkomsterna för samma år, erhållit godtgörelse för , 249,697: 34- 6. 850 274: 7 2 Summa Rur 6,256,044: 7. 2-'
Den hägnad deremot, som de i samfällighet förblifvande jordbrukare fingo att underhålla, vare sig om utskiftade lotter eller gammal vid utskiftningen oförändrad hägnad, hvilken icke angick utskiftningen eller dem, som blefvo utskiftade, skulle så väl som den hägnad, hvilken var uprättad efter 1776 års Förordning, framdeles underhållas efter hardtkornet, så vidt icke frivillige föreningar om en annan delningsgrund kunde tillvägabringas, hvilka Landthushållnings-Comiteerne skulle söka att åstadkomma, och Konungen lofvade att understödja med penningar, då Den 26 Februarii e. m. 235 förändring var i fråga af de hägnadsdelningar, efter hardtkornet, som enligt 1776 års Förordning skedt.” — Berörde 1 1 års Förordningen ogillade således den gamla stängselgrunden hardtkornet., och stadgade, sorn LagComiteen säger, för framtiden hägnadens delning till hälften vid alla ulskiftningar; men för Byar, som blefvo 1 samfällighet, fortfor den förra delningsgrunden efter hardtkornet, derest Byamännen icke på den nya grunden frivilligt ingingo. Inom sjelfve byarne fanns likväl icke någon egentlig mellanstängsel emellan ägorne såsom oskiftade, och en sådan kunde således icke der, mera än hos oss i Tegskiftslag, komma i fråga. — Samma Förordning är likväl, som LagComiteen anfört, uphäfven genom Kongl. Förordningen den 29 October 1794* hvilken nu gäller som allmän StängselLag för Danmark, och deri berörde hufvud princip om stängsel-fördeining till hälften är ännu ytterligare uttryckt, samt erhållit en vidsträcktare tillämpning. Den lyder i i4 punkten sålunda: ”Vid uprättande af ny stängsel skall vid intet tillfälle tagas annat än hälften, utan afseende på, antingen utskiflningen är gammal eller ny, eller om det är mot hufvudgårdsjorden hägnaden upsättes eller ej, eller hvad Förordning om deltagande i hägnaden gällande varit, då utskiftningen skedde; ej heller derpå, om för en del år sedan på det ställe, der hägnaden uprättas 236 4 Den 26
Skulle de åter hafva fallit till hälften af det vanliga värdet, så kan man vara öfverlygad, att de snart vore uppköpta och förbrukade, ty många nya konsumenter inkomma då i marknaden, som eljest ej kunna lägga sig lill en del af sådana artiklar. Låga priser verka alltid starkare åtgång. Hvad äter beträffar öfverflödet på handelsmarknaden i Frankrike och England, sä kan det med priskuranter från sistnämnda land och från den sista tiden visas, alt detta förhållande ej är så farligt som man tror. Enligt sednaste uppgifter från den stora fabriksstaden Manchester uppgick der dävar. sysslolösa delen af befolkningen till omkring -jVdet af det hela; och då hade marknaden börjat något fastän obetydligt, animera sig. I anledn. af tillståndet i Frankrike åter, så vill jag nämna, att en köpman här i Stockholm för omkring en månad sedan begat sig till Paris, för alt köpa modevaror, som han trodde sig der kunna få för mycket lågt pris, eller hvad man ibland plägar kalla, för röfvarköp; men vid hans ankomst befanns det, att det goda pris, som varit rådande under de första veckorna efter Febrnarii-revolutionen, hade upphört och varorna såldes nu för Den 31 Maj f. m. 227 vanligt pris. I början af Mars månad gick t. ex. en stor massa kattuner till underpris öfver på Engelska händer, som spekulerade dermed, och exporterade dem till kolonierna. Förhållandet i dessa länder är för öfrigt att fabrikanterne der sällan äro spekulanter tillika, utan att de arbeta vanligen på beställning af köpmännen, hvilka äter rätta sina beställningar efter åtgången; hvaraf följer att, då fabrikanten får mindre antal beställningar, så tillverkar han mindre och förminskar i samma mån antalet afsina arbetare. Det är derföre, som i dessa länder arbetspersonalen så hastigt får känning af inträffande kriser, så att man ser den inom några veckor derefter blifva nästan ulan arbete, hvilket åter ej skulle så mycket vara händelsen, i fall fabrikanterna sjelfva voro förläggare, ty då skulle de naturligtvis söka att mera jemnt fördela sysselsättningen.
* #, * .^ Det finns ej snille s å förslitet, S o m ej har b a r n a ö g a t k ä r t; hvarandra. » Naturligtvis omtalade Milan i ett svagt ögonblick denna händelse. Tjänarinnan sändes genast tillbaka till Ryssland, där b o n dog af grämelse öfver sitt afskedande. D e n 17 oktober 1875 förmäldes i Serbiens hufvudstad furst Milan I Obrenovitsch med Natalia Petrovna von K i e n k k o. » L a V i e Parisienne » meddelar vid denna tid följande om furstinnan Natalia o c h hennes bruddräkt: Furstinnan Natalia är en af de skö- naste kvinnor i Europa. H o n har orientaliska ögon, rikt svart hår och en hållning, som i h ö g grad utmärker sig för behag och värdighet. Endast iå kvinnor äro så fria från koketteri som hon. H o n bär aldrig smycken, begagnar aldrig smink o c h blandar aldrig en lösfläta i sitt präktiga hår. Hennes utstyrselstoaletter, anskaffade från Paris, bestodo af en bruddräkt af hvit atlas, garnerad med alenconspetsar, uppfästade med imiterade orangegrenar o c h med ett dyrbart släp af kolossala dimensioner; en praktfull robe af belgiskt siden med besättning af hvit gas o c h med broderi af ekgrenar; en silfvermoaré-dräkt med gastunik, uppfästad med stora, hvita r o s o r; en blå robe a f belgiskt siden med spetsar från M e c h e l n; en kastanjebrun reskostym med sicilianska volanger o c h damastbroderier; en jaquette, kantad med dun, och slutligen en morgonklädning af hvit sicilienne, garnerad med rosor, mechelnspetsar och rosenröda band. I Belgrad mottogs furstinnan Natalia af de goda serberna m e d en förtjusning, som trots alla politiska förvecklingar och strider likväl aldrig svalnat. Den unga furstinnan gjorde äfven å sin sida allt för att vinna det serbiska folkets kärlek.
Föredrogs å nyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomiae-Utskottens den 18 sistJedne Martil, under N:o 73 afgifne, samt den 14 i denna månad på bordet lagde Betänkan, de, öfver de flere hos Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet väckte Förslag, om en mera allmän och utvidgad Närjngs-fri - Ben 21 April, I23 het, samt i sammanhang dermed öfver den i Välloflige Borgare-Ståndet af Herr Edelberg gjorde Motion , om gninsors bestämmande emellan Stadsoch Landtmanna-handteringen. Herr Anbarsparre, Ingemar August, anförde skriftligen: Efter min öfvertygelse hafva vi de tvångslagar, som öfverhopa oss i alla yrken, att anklaga för den tröghet och bristande industrie, som hindra nya inrättningar och förbättringar i de gamla. Man kan ej undra på att enskildte Personer ifra emot häfvandet af fördelar, som vunnit gammal häfd och förskaffat dem en maklighet, som ej störes af tvånget att göra nya uppfinningar och förädlingar , för att vinna utkomst, och hvilka exclusiva fördelar de anse hörande till sina Privilegier, för att så mycket mer afskräcka från någon rubbning, men det måste tillhöra dem, som inse olägenheterna, att befordra deras afskaffande. I grund häraf och för att gifva ett mera bestämdt uttryck skulle jag önska det tillägg i den af Utskotten föreslagne anhållan hos Kongl. Maj:t, att denna anhållan hade afseende på Skrå-ordningarnes upphäfvande; hvarå jag får utbedja mig Herr Grefvert och LandtMarskalkens Proposition. Friherre Cederström, Jaeob:
ÖFVERSTEN. BEATA. ÖFVERSTEN. BEATA. Din vanliga esprit d'arrangement visar sig också i afton. Och tablåerna? ÖFVERSTEN. BEATA. Bli superba! Drottning Elisabeth bland sina tillbedjare, har jag sjelf arrangerat. Jag blir sjelf drottning Elisabeth. Nå, du har väl haft svårt att få någon älskare? BEATA. ÖFVERSTEN (med litet satir). Inga satirer! Jag har aldrig haft svårt, att få älskare, men när jag ser din husliga lycka, min bror, så gratulerar jag mig verkligen till mitt förstånd, att endast utdela korgar. Men salig hofmarskalken fick ju ingen korg? BEATA (ser sig förskräckt omkring). ÖFVERSTEN (illparigt). Tyst, tyst om de döde! Men vi glömma aldeles gästerna. Du är väl, som vanligt, min vice-värdinna? Ja, annars glömdes väl allting, under nådig Grefvinnans poetiska distractioner. Du är en martyr för din hustru, så tycka alla menniskor. Också har hon en förmåga, att pikera folk med sin uppriktighet och sin tillgjorda enkelhet. Ja, det är horribelt. Nyss ville hon afråda mig från att dansa i qväll, emedan BEATA. ÖFVERSTEN. 177 folk skrattade på min rygg. Jag skulle önska att hon en gång kunde bära sina år såsom jag. Hennes trettioåtta år se nästan ut som mina fyratioåtta. Femtiåtta, min syster. ÖFVERSTEN. BEATA (med en liten fnurr). Nå ja, femtiåtta då. Ingen har nånsin kunnat gissa till mina år, och det är bara du, som har reda på siffran. Men apropos siffror, så ska' jag skicka dig halfårspengarna i morgon. Han är väl alltjemt i Ostindien? Var trygg, han ska' aldrig få reda på dig. Ni ska' aldrig lära känna hvarandra. Det vore horribelt, jag vill aldrig se honom. Om hon visste hur nära han är. BEATA. ÖFVERSTEN (för sig). BEATA. ÖFVERSTEN. Ja så, en förklädd älskare!