Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nog vågad och ingalunda logisk torde likväl den slutsats befinnas, att en afgift eller pålaga, hvilken första gången lägges å en varuartikel, som förr aldrig dragit någon sådan afgift, icke skulle få benämningen af ny j derföre att en annan varuartikel, med hvilken den förra icke har något annat gemensamt kännetecken, än att begge äro till innehållet icke-torra, finnes med en dylik afgift belagd. En utredning af orsakerna, hvarföre en varuartikel icke ovilkorligen skall draga samma afgifter, sorn en annan, med hvilken den kan till innehållet hafva mer eller mindre likhet, lärer här vara destomera öfverflödig, som resultalet af en dylik utredning, ehvad det än matte blifva, icke synes kunna inverka på detta mål, der fråga är hufvudsakligen om lagligheten af den form, hvari den anmärkta afgiften tillkommit, men icke om afgiftens mer eller mindre lämplighet i Statsekonomiskt hänseende. Att ifrågakomne afgiften blifvit fastställd efter annan grund, än serskilde Kommitterade uti afgifvet betänkande angående Stockholms Stads Drätselverks inkomstoch utgiftsstater uppgifvit, är i förklaringen icke motsagdt, lika litet sorn att genom nämnde afgift ett högre belopp skulle erhållas, än det, Kommitterade påräknat af ej mindre den af dem föreslagna brooch kaj-afgiften, än en af dem tillika föreslagen, ehuru ej i nåder bifallen förhöjning uti afgifterna i metalvågen. StatsRådsProtokollet för den 15 September 1837 upptager, att beloppet ansåges behöfligt bland annat såsom ett ytterligare bidrag antingen till anslag för Stadens publika byggnader eller för amortering af Stadens skuld; således icke ensamt till underhåll af Stadens broar och kajer; Utvisande derjemte Kommitterades förutnämnda betänkande, att det belopp, sorn. de påräknat skola erhållas genom de af Kommitterade föreslagna dels förhöjda och dels nya afgifter, skulle ingå direkte tili Stadskassan samt följaktligen användas till en ganska betydlig del för Stadens tjenstemäns aflöning.
Direktion framställt behofvet utaf ökadt anslag af statsmedel för Pharmaoeuliska Institutets utvidgning och förändrade organisation, hemställande jag i underdånighet, det Eders Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets Ständer äska, att enahanda belopp, sorn hittills, eller 1,300 R:dr R:mt må med förut stadgadt vilkor lill Pbarmaeeutiska Institutet fortfarande utgå. 13:o. Uti skrifvelse den 19 sistlidne Maj har Sundhets-Kollegium, med åberopande af sitt vid flera föregående tillfällen lemnade vitsord om den stora nylla den sedan år 1843 vid Allmänna Barnhuset fortfarande kliniska undervisningen i barnsjukdomars kännedom och behandling medfört, och om oumbärligheten för framtiden af den för detta ändamål inrättade profession, samt under anförande i afseende å de vid sednaste riksdag intill nästa statsreglering anslagne arfvoden lill en Professor i pathologisk anatomi och till en Kirurgie Adjunkt, att dessa häda 1 irareplatser icke skulle kunna nu eller framdeles indragas utan ganska kännbar skada för den praktiska läkarebildningen i landet, i underdånighet anhållit, det Eders Kongl. Maj:t måtte hos Rikets Ständer äska, alt de å Carolinska Institutets stat, dock endast för nuvarande statsregleringsperiod uppförda anslag lill arfvoden åt en Professor i klinik för barnsjukdomar, en Professor i Pathos logisk anatomi och en Kirurgie Adjunkt varda å ordinarie stat upptagne. Vidare förmäler Kollegium, alt, redan innan den kliniska undervisningen i barnsjukdomars kännedom och behandling öppnades, behofvet af en Amanuens härvid insågs, hvadan Eders Kongl. Maj:t i det den 2 April 1843 utfärdade Nådiga förordnandet för den tillförordnade Professorn täcktes stadfästa det af honom gjorda erbjudande att af sitt arfvode årligen afstå 300 R:dr banko till aflöning åt en Amanuens, hvilket belopp allt sedan lill samma ändamål utgått.
Om ersättning för bortmistade egor, genom Trollhätte Slussverks uppdämning. Af den 25 sistledne Julii: N o 348, I anledning af väckt motion, om förlängning i arrendetiden af strömmings fisken. N:o 350, Angående förrättad Revision af Postverkets Räkenskaper. N:o 351, Angående verkstäld granskning af ChartasSigilatas medels redogörelsen. Af den 26 sistlidne Julii: N:o 352, I anledning af Waktbetjeningens vid RiksgäldsContoiret ansökning, att få till godo njuta så kallade skopenningar. Trot. Ut dr, d. <5 Au g. 1823- 66 3 S. D. f. m. Wid förnyad Föredragning af StatsUrskottets den 24 sistlidne Julii, under N o 557, afgifne, samt den 2 dennes e. m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af verkstäld granskning af redogörelsen för de till Veneriska smittans hämmande anslagne medel; blef samma Utlåtande, på grund af åtskillige Ledamöters gjorde anmärkningar, till StatsUtskottet återremitteradt. S. D. e. m. Föredrogos ånyo och biföllos följande Matsoch BancoUtskottens den. 26 och 30 sistlidne Julii afgifne den 1 och 2 dennes eftermiddagarne på bordet lagde utlåtanden: N o 353, I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddelte betänkande angående förre Handlanderne I, B. Kock och Jonas Ståhles bysättning för skulder till Malmö f. d. Discont. N o 355, I anledning af det, på sätt Kongl. Majrts Nådiga Proposition rörande ytterligare anlsag för fullbordandet af Götha Canal innehåller, behöflige nya anslag af 100,000 Rd, B:co till verkställighet af de enligt arbetsplanen för detta år återstående arbeten. 664 Prut. ZJtilr. d. 6 A tig. 1823.' S. D. e. m.
Stånd vore bifallet. 16:0 BancoUtskottets, den 13 Juni afgifna, Memorial, öfver Grosshandlaren Åbergs och Rådmannen Bagges yrkande om rättighet för Uddevalla invånare, att för uppförande af Stenhus i de aflpända gårdarnes ställe, af Banken erhålla Lån , till hälften af egendomens uppskattade vävde, emot 4 procents intresse och 2 procents årlig afbetalning på Capiialet, Utskottet anmälte attdåUddevalla Stad, redan före detta, fatt af Banken fullt ut uppbära ett till dess lindring hegardt lånebiträde, så kunde Utskottet, hvarken för denna Stad eller för Götheborg, anse en sådan äskad företrädesrätt till fastighetslån böra medgifvas, 17:0 StatsUtskottets den 3dennes afgifna Utlåtande i anledningaf gjorda anmärkningar vid dess Betänkande om Lösens erläggande till Kronofogdarna, för påskrifter å utmätningsresolutioner; tillkännagifvandes, att de 5:ne öfriga Stånden den 5 och 15 nästlidne ogillat och afslagit motionen, hvadan frågan enligt 69 §. RegeringsFormen förfolle. 18:0 StatsUtskottets Utlåtande af den 3 dennes, i anledning af gjerda anmärk - 5°4 Den 5 Juli. e. m' ningar vid dess Betänkande, angående yr-» kad ersättning för Bohus, Carlstads och Elfsborgs Läns invånares besvär och lidande under sista Fälttaget ; annlälandes att detsamma genom g Stånds beslut redan vore bifallet. 19:0 Särskildta Utskottets den 4 dennes afgifna Memorial, rörande Herr Tornerhjelms, den 16 sistlidne Maj, gjorda anförande till Ridderskapets och Adelns Protocoll, om nödvändigheten deraf, att en fri utförsel af Skånes Naturoch Konstalster, utan Tull, med större och mindre fartyg mätte tillåtas.
Detta påstående bestriddes af gäldenären, under åbe ropande af skuldsedlarnes löpande egenskap och deraf följande rättighet för gäldenären att icke utan afskrifning å skuldsedlarne erlägga någon betalning samt svårigheten för honom, då sökanden redan till andra personer utlemnat (lere af de utaf gäldenären utfärdade skuldsedlar, att kringresa för att uppsöka innehafvarne, hvarföre gäldenären yrkade, det sökanden måtte hänvisas att hos gäldenärens ombud, emot uppvisande af skuldsedlarne, erhålla den fordrade liqviden. Konungens Befallningshafvande yttrade sig häröfver, att då skuldebrefven vore löpande och gäldenären icke skäligen kunde tillförbindas att efterspana deras innehafvare för att afbörda sig den förfallna räntan, hvilken lagligen ej kunde antagas gulden utan afskrifning på skuldsedlarne kunde å Sökandens påstående ej fästas annat afseende, än att gäldenären tillförbundes att vid förevisande af originalskuldebrefven till sökanden eller hans lagligen befull mägtigade ombud samma ränta, efter förut meddelad anvisning, betala; men någon ersätt ning för sökandens inställelse i nämnde ändamål kunde honom ej tilläggas. ' Hofrätten åter, der skuldsedlarnes innehafvare fullföljde sin talan, förklarade, att då gäldenären vore skyldig att utan någon kostnad för fordringsägaren godtgöra räntan, förpligtades gäldenären att densamma i skuldsedels-innehafvärens hemvist gälda emot särskildt qvitto och afskrifning å originalskuldebrefvet. 1 anledning af gäldenärens ändringssökande förekom saken i Högsta Domstolen, der två ledamöter gillade Konungens Befallningshafvandes beslut, men Hofrättens utslag fastställdes af fem ledamöter, i enlighet med hvilkas mening Kongl. Maj:ts Dom den 17 December 1851 är utfärdad. Då skuldsedlar ställda till innehafvaren genom blotta öfverlemnande! blifva gällande i dens hand, till hvilken de lemnäs, samt de till viss man eller ordres ställda likaledes, när de af första emottagaren på innehafvaren öfverlåtas, erhålla gällande kraft i dens hand, hos hvilken de finnas; följer ock häraf, att gäldenären icke kan veta, tili hvilken han å hvarje tid häftar för förbindelsens innehåll.
Har man sedan lyckan att få sol in i rummet och släpper in den i fulla floder, då är ett sådant rum mycket vackrare än många rikas praktgemak. För dem, som själfva i stad eller på land hafva tillfälle att inreda sin lilla våning eller sitt rum, vill jag framhålla några goda regler. Den första är att knappt något värkar stilfullare än den norska seden, att göra väggar och tak af trä, som antingen behåller sin färg och endast betsas, eller också målas i några toner. Jag har i Norge sett en vacker ljusblå vägg med röda tulpaner upptill som bård, en röd vägg med grönt och hvitt liljeornament upptill och så vidare. Vill man däremot hafva tapeter, då bör man lika noga, som man aktar sig för sjukdom eller skulder, akta sig för de mörka tapeterna, med meningslösa ornament, rödbruna eller svartgröna eller brungrå pladaskor, dem man stundom sökt försköna genom sirater i guld. Af sådana tapeter blir man, i synnerhet i ett land som vårt, med en lång, mörk tid, alldeles mjältsjuk. Framför allt är en ljus, lugn tapet med mild färg i sofrummet af värklig vikt för hälsan. Det är farligt, ej blott för ens närver utan ock för ens ögon, att mötas af det fula, röriga och meningslösa! Och sådana tapeter slå dessutom skoningslöst ihjäl allt, som hänges på dem eller ställes emot dem! Man kan nu, för en ganska billig pänning, erhålla de vackra, ljusa, glada engelska tapeterna med deras stiliserade växtoch djurmönster. Dessa passa bra i rum, där man inte har mycket att hänga på väggarna. För konstvärk bilda dessa tapeter däremot sällan en riktigt god bakgrund. En sådan får man allra bäst genom en tapet, hvars mönster endast helt obetydligt skiljer sig från tapetens botten eller allra hälst genom en helt enfärgad vägg. Enfärgade tapeter äro dyra. Men man gjorde förr på landet sina enfärgade tapeter själf: man målade med limfärg – blekrödt eller blekblått eller grönt – på papp, eller “marmorerade“ tapeten med att sedan stänka ett par andra färger mot grundfärgen. Nu kan man mycket enkelt skaffa sig en enfärgad vägg genom att köpa tapeter för tjugufem öre rullen. Ty just dessa, de allra billigaste tapeterna, hafva en mildgul eller grågrön eller blekröd ton på afvigsidan.
» » Ja, men, » sa jag, » när » » Vill herrskapet ha rummet, eller vill herrskapet inte? » » N e j, inte under sådana förhållanden att städningen ska — » B o m! var dörren igenläst och vi r e n t u t utfockade. » En sådan lustig kurre! » skrattade jag. » Präktig typ, » sa herr Lycko och gjorde ett par anteckningar(Mån tro han är en sådan där raportör eller krigskorrespondent? De lär j u vara otroligt modiga och härdade!) Nästa försök var hos en pastorska i svart sidenklädning och hvit mössa, som rullade omkring benen på oss som ett käggelklot, medan talets ström flödade oförtrutet från hennes läppar. Hennes specialitet var » utfällning ». Hvarenda möbel i hennes hus kunde fällas ut till säng: » matbordet m e d ». Naturligtvis trodde jag nu, att Gustaf när han fick höra hvilka priser det var, skulle ge order om att fara till vår älskade » Prins Oskar », där vi bodde sist, men pytt, gjorde han! I dess ställe sa han: » Tänk hvad de nu ska skörta upp en på hotellen! &gt; » A h j a, hvad den saken angår,&gt; sa jag, litet bäskt, » så föredrar då åtminstone jag bra mycket att bli uppskörtad på ett ho\ DU N 1897 tell än att bli det privat, ty på hotellen nic. V i ha nu där fått ordna arbetet helt har man åtminstone kypare till sin dispooch hållet efter svenskt mönster, och i synnerhet gör operationssalen ett svenskt hemsition! » Nu sitter jag emellertid i ett riktigt trefvandt intryck, där syster Daug och jag presidera. För öfrigt finnas här två läkare, ligt rum på Kaptensgatan och skrifver. Strax vi k o m inom dörren här, kände en grekisk och vår svenske (professor Åkerjag att här inte var någon ' kapa åt sig ' - man), samt ett tiotal » kandidater » utan luft. Jungfrun såg snäll och reel ut, och ringaste aning om antiseptik, än mindre värdinnan — en öfverstedotter — är jag allo m aseptik, en svensk sjuksköterska förutom oss två, tre danska samt en norsk. Man deles kär i. Och så billigt!
M:t täcktes, efter ärendets pröfning, i nåder vidtaga de förfoganden, hvilka deraf kunna påkallas, äfvensom och då, ehuru de nu stadgade efterlysningar af personer, som häfta för obetalde kronoutskylder, synas endast förorsaka besvär och kostnader, utan motsvarande vinst, Rikets Ständer likväl tvekat att för sin del besluta deras afskalfande, enär Rikets Ständer befara, att åtskiilige skattskyldige, hvilka nu, för undvikande af påföljden att efterlysas, sina utskylder betala, skulle, om detta äfventyr försvunne, sådant oftare underlåta, då flyttning till annan ort före uppbörds-tiden egde rum; till följd hvaraf större förluster för kronan och mera besvär för uppbördsmännen i och för indrifningen af ett sålunda ökadt antal rester skulle kunna genom förslagets antagande uppkomma, Rikets Ständer få bos E, K. M:t i underdånighet anhålla, det E. K. M:t ville, efter vederbörandes hörande, härom på sätt lämpligast synes, i nåder förordna. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 20 Augusti 1851. Expcditiom-Utskottets Förslag tili und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adela den 18 Aug. 1851. Preste-Ståndet den 18 Borgare-Ståndet den 19 Bonde-Ståndet den 20 Rikets Ständers underdåniga, skrifvelse, angående upplåtande till Domkyrkan i Kalmar af arrendeinkomsterna utaf jordlägenheter tillhörande Kalmar J'. d. fästning. (Stats-Utsk:s Uti. N:o 203.) S. A. K. Uti nådig proposition har E. K.
RättegångsBalken, så qvinna som man är vittnesbär, vore det enligt med denna och de i öfrigt uti berörde Capite! iagde grunder, att qvinnor och alla de, som äro behörige att vittna, godkändes såsom Testamentsvittnen; men derföre kan jag ej ingå på Utskottets mening # att under benämningen gode män, som ordalydelsen af 16 Cap. 1 §. ArfdaBalken innehåller, kunna förstå* qvinnor och omyndige. LagUtskottet har ej kunnat uppgifva något ställe i lag eller laga stadgar, der denna benämning, hv ilken förutsätter ej allenast personer af mankönet , utan ock män af känd redbarhet och trovärdighet, förekommer i så vidsträckt bemärkelse, som Utskottet deråt velat gifva. An-' nät är ordet man, der det svarar emot det franska ordet on, eller det af lagen, då fråga är om personer af bägge könen, oftast nyttjade svenska ordet någor. Men på samma grund som Utskottet enligt ordalydelsen eller i 16 Cap. 1 §. ÄrfdaBalken och utan behof af föM klaring deröfver, ansett qvinnor och omyndige kunna antagas som laggilde Testamentsvittnen, skulle de äfven bunna enligt 24 Cap. 2 § RättegångsBalken af Domstolarne uppdragas granskning af stridiga räkningar, eller utses till förvaltare i Concurser, eller till biträdande vid Enskiften, allt enligt de derom gällande srrskilte stadganden, i hvilka benämningen gode män, efter min tanka i samma bemärkelse, som uti ifrågavarande Lagrum, förekommer. Dm i4 Junti f. m. Mig synes som hade lagen icke afsigtslöst lågt en sers Kild vigt på Testamenlsvittnes kända trovärdighet, derföre att de icke sällan kunna aflida, in an edelig bestyrkelse af deras vittnesmål inför Domstol kommer i fråga, och som, i följe deraf, undanrödjandet af detta lagbud stöde i sammanhang med bestämmelserne, huru i så ds ne fall de der föranledt till ganska manga tvister, T-stamentens giltighet må full ygas.
Krigs-Colkgii ArtilleriAfddnings räkenskaper ,>>>> > 17:o om en af Commerce-Rådet Neuman verkställd leverans af ekvirke 999999999 18:o om ätskillige i Kongl, Kngs-Collegii ArtilleriAfdelning upptagne äldre balancer 19:o örn förskott, som fran Kong1. Krigs-Collegii Artilleri-Afdelning upphurits af Chefen för General-Ad jutants-Expeditionen och af Lieutenanten Segerdahl samt om en fordran hos Öfverste Bildt 9 > Svar på återremiss 20:o om en Kronans fordran hos Capitainen rid holm 999999999999 9*9999 2i:o om krutprobermgeu vid Fliseryd och Tor sebo k 1 utbruk , 999999 99 22:o om Öfversten Heideman och Cornrtien Scheffer tillagd resekostnad och trac!aments ersättning 23:o om Krigs C lugn Artilleri Afdelning® skuld för inköp af Marircb r^s egendom , , , > 24:o om öfverskii andet af anslaget för KoiijJ, Krigs-Collegii Artilleri Aideining för sren t»32 och 1833 25:o om inköp af Byttmästaren Åker.-teins patent-rätt ä en ny sadelmundering ,999 2ö:o om utbetalningar till reparations arbeten vid Mari teberg och vid Haga Lustslott , Svar pa återremiss ,,,,,, 27:o orade i Kongl. K rigs-Colh-gu FortiticationsAfdelnings Hu fv ud-becker förekom ma lide äldre Balancer , ,,,,,, 28:o om f. d. Landshöfdingen Grefve N. Gyidenstolpes skuld till Kongl. PresteBorgareBonde Adeln. Ståndet. Ståndet. Ståndet.
Prot. i834 och l83S. 3 Sami. t N:o 16 Memorial till Borgare-Ståndet, angående yrkade, men af Talmannen vägrade å terremiss-propositioner på Utskottets Memorial N:ris 6 och 7. 17. — rörande Prosten O. B landers anledning till anmärkning emot Föredraganden af Ecclesiastik-ärenden. 18. — till Bonde-Ståndet, med äskad upplysning om ett Stats-Råds Protocolls datum. ip. — till Ridderskapet och Adeln, angående yrkad, men vägrad proposition på återremiss af Utskottets Memorial N:o 8. ■Jo. — till Bonde-Ståndet, angående yrkade, men vägrade propositio ner på återremiss af Utskottets Memorial N:ris 8 och 12. 21. —• till Ridderskapet och Adeln, angående yrkad, men vägrad proposition på ogillande af Utskottets Memorial N:o 12. 22. — angående Stats-Utskottets anmärknings-anledning, i fråga om dispositionen af f. d. Cancellie-Styrelsens Hmd-Cassa. 23. — till Presteoch Bonde-Stånden, med utlåtande öfver återre misserne, från det förra af N:o 10, och från det sednare af Mern. •— med yttrande i fråga om behörigt Utskott, för handläggnin gen af Grefve Cronhjelms motion, angående städernes tolag. 25. — angående Riksdags-Fullmägtigen Sven Heurlins anmärknings anledning emot Stats-Rådet och samtlige Föredragande. 26. — angående Ridderskapets och Adelns återremiss på Mem.N:oi4. 27_ i anledning af återremisserne på Mern. N:o i5. 28. — med förslag till ytterligare Redactions-ändringar i 60 §.
Reservation af Herr Cederschiöld: ”Lag-Utskottet har dels vitsordat m'n uppgift om det oskäliga dröjsmål, hvilket i allmänhet eger rum vid Rättegångsären - Lag-Utskottets Betänkande, N:o 67. 5 dens afgörande, dels icke motsagt mitt påstående, itt, hvad Högsta Domstolen serskildt beträffar, den betydliga tillökning, sorn årligen derstädes eger rinn 1 antalet af balancerarle mål, är ett säkert bevis derpå, att rättsökande hädanefter icke skola skyndsammare än hittills blifva förhulpne till sin rätt, så framt ej Högsta Domstolens göromål komma att fördelas och handläggas på 2 divisioner. Meri deremot har Utskottet med 8 röster emot 7, förklarat milt förslag till en sådan fördelning ej kunna ega rum, utan ändring af Grundlagen, enär, jemlikt 2?. § Regerings-Formen, utaf Högsta Domstolens 12 Ledamöter minst 7 skola öfvervara vigtigare saker, men endast 8 må på en gång tjenstgöra. Emot detta beslut får jag härmedelst mig reservera; och torde det, med afseende å denna frågas allmänna vigt, ursägtas, att min reservation blifver något vidlyftig. Då jag'algat' min ifrågavarande motion, var det mig ej obekant, att man redan förut velat åt 22 § Regerings-Formen gifva en sådan tolkning, sora den, Utskottet nu uttryckt; men jag föreställde mig då, lika sorn jag ännu föreställer mig, att man skulle komma till en motsatt åsigt emot den, sora al Utskottets majoritet blifvit gillad, derest man närmare granskade nämnde Grund lags-§, hvilken är af följande innehåll; ’ Uti Högsta Domstolen kunna ringare mål pröfvas och afgöras af fem Ledamöter, så ock af fyra, der alla äro om slutet ense. Öfver vigtigare saker skola minst sju döma. Ej må flera än ålla Ledamöter, fyra frälse och fyra ofrälse män, påen gång tjenstgörande vara. I alia mål skola minst två frälse och två ofrälse Ledamöter vara närvarande.”
Den som toge kännedom om de olikartade ämnen, hvari en Regements-chef vid hufvudstadens garnisons-regementen måste utlåta sig och korrespondera, funne att auditörs-tjensten hos deni toge sin man i anspråk, äfven om han ej på hela året hade någon Krigsrätts-förhandling. Utom de vidlyftiga och svårare utlåtanden, som desse Regements-auditörer måste afgifva i åtskilliga organisationsoch dylika frågor, och hvilka utlåtanden icke någon annan af de vid regementena anställde civile eller militäre tjenstemän torde kunna uppsätta, måste ett garnisons-regementes Chef snart sagdt dagligen korrespondera med exekutiva och andra myndigheter, hvadan ock motionären, vid tagen kännedom om ett här förlagd t garnisons-regementes brefkoncept-bok, funnit dess nummer uppgå till omkring 300 för året, förutom de flere hundrade permissionspass, värfningspatenter, afsked och dylikt, som till det mesta skrefvos å tryckta blanketter och icke i brefboken upptogos, men ändock fordrade tid. Af dessa skäl föreslog motionären för Auditörerne vid garnisons-regementena, hvilkas göromål ansågos vara närmast jemförlige med en Sekreterares vid ett förvaltande verk, en lika stor lön, som den för Distrikts-auditörerne föreslagna eller 2,500 R:dr R:mt. Dä motionären jemväl ansåg de vid indelta arméen anställde Regementspastorer och Bataljons-predikanter ej heller och än mindre än Auditörerne inneBih. lill B St.
För aftappning af sjön Hästefjorden, belägen i södra delen af Sundals härad på Dalsland, har vice Talmannen Anders Eriksson uti en inom Bonde-Ståndet väckt motion (N:o 409) föreslagit, att Rikets Ständer måtto anslå ett belopp af 130,000 R:dr, deraf 100,000 R:dr såsom lån och 30,000 R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet. Enligt uppjord och af Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader granskad plan skulle genom nämnde sjös sänkning 5,235 tunland jord förbättras och göras odlingsbar; varande kostnaden för arbetets utförande beräknad till 166,683 R:dr, deruti dock inbegripen ersättning af 61,500 R:dr till egare af vattenverk. I anledning af intressenternes i detta arbetsföretag hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjorda ansökan om ett statsbidrag af dels 60,000 R:dr, såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, och dels 100,000 R:dr, såsom lån, har Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader, till följd af erhållen remiss, uti generalförslaget afgifvit det yttrande, att företaget kunde anses blifva fördelaktigt samt förtjent af understöd, enär utdikningskostnaden vid fördelning på tunnland mark, som skulle förbättras, uppginge till blott 32 R:dr; och Styrelsen har derföre ansett sig böra på det sätt förorda intressenternes ansökan, att Styrelsen såsom lånebidrag till detta företags utförande bland första klassens arbeten antecknat 100,000 R:dr. I betraktande af den betydliga jordförbättring, som genom ifrågavarande sjöaftappning skulle vinnas samt de stora fördelar, hvilka såmedelst komme att tillskyndas en ort, hvars befolkning, bestående nästan uteslutande af mindre hemmansegare, saknar utvägar, att, utan Statens biträde, anskaffa de för arbetets utförande erforderliga medel, anser sig Utskottet böra på det sätt understödja motionärens framställning, att Utskottet hemställer: 51o. att Rikets Ständer för aftappning af sjön Hästefjorden i Sundals härad på Dalsland, måtte bevilja ett lån, stort Attatiofem Bih. till R. St.