Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till undvikande af votering om koutrapropos. förenar jag tuig med Frih. Stjernstedt. 708 l)en 24 November f. m. Sedan härefter Hr Frih. o. Ordfiden framställt, att numera, då Frih. Klinkowström och Hr Fåhraeus »(stått från sina först afgifna förslag och förenat sig med Frih. Stjernstedt, i alside på StatsUtsk:s ifrågav:de framställning vore yrkadt dels bifall, och dels att, med afslag å den del af K. M:s Nåd. Propos:, som föreslår norra delen af Carl XIlI:s torg till byggnadsplats för RiksArchiv, It. St:r måtte bevilja en summa af 321,900 ltdr ltmt, till upförande af en ny byggnad till ltiksArchiv, blef propos. till bifall å Utsk:s framställning framställd och besvarad med starka Ja, jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Frih. o. Ordfiden förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. Frih. Stjernstedt begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande votcr:s-propos.: Den, som bifaller StatsUtskrs i Utlåt. N:o 148 gjorda framställning. att afstyrka It. Stms bifall å K. M:s Propos. angide medels anvisande för ett nytt ltiksArchiv, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, beslutar K. o. Ad., att, med afslag å den del af K. M:s Nåd. Propos., som föreslår norra delen af Carl XIILs torg till byggnadsplats för ltiksArchiv, R. St:r bevilja en summa af 321,900 Rdr ltmt, till upförande af en ny byggnad till ltiksArchiv. Vid voteringens slut befunnos lösterue hafva utfallit som följer: Ja — 38. Nej — 10.
Då jag i min motion föreslog de principer för Landtmätare-arfvode, hvilka i denna taxa blifvit gällande, hade jag haft tillfälle försöka, hvad en Landtmätare kunde göra på en dag, och då befanns, att der ej för mycket variationer funnos i terrainen, kunde 3o Tunneland uppmätas om dagen; jag hemställer då, om det icke är för drygt för delägarne, att betala 20 sk. för hvarje Tunnland; om clet icke är att nästan få köpa sin jord af Landtmätaren. Men för att icke vidlyftigt upptaga Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet för hvarje punkt, hvari jag anser tariffen för hög, får jag blott förklara, att der ett pris af 20 sk. nu blifvit bestämdt för Tunnelandet, anser jag 16 sk. vara tillräckligt, och att allt det öfriga bör nedsättas i samma proportion. Jag får här äfven upprepa en anmärkning, som jag redan förut i frågan om SkiftesStadgan gjort, att ett tillägg är af I 20 Den 9 April e. m. nöden, hvarigenom dagsverks-åtgången äfven inbegripes. ^ 11 §. om rågångars uppgående tål äfven mycken nedsättning, likasom taxan på Chartors renovation, hvilken jag anser vara 100 procent för dryg. Jag stöder detta påstående på egen erfarenhet och någorlunda kännedom af saken. 20 §. fordrar äfven ett tillägg, nemligen att det skulle åligga Landtmätaren, att, vid hvarje post af räkningen, anteckna, på hvilken §. eller hvilket mom. i Taxan den uppsatte posten stöder sig. I annat fall blir räkningen alltid obegriplig för delägarne, och misstankar om räkningens rigtighet skola alltid uppstå, hvaremot, genom ett sådant tillägg, delägarne sjelfve skulle blifva i tillfälle, att med lätthet controllera räkningens enlighet med taxan. Jag anhåller således om återremiss af Utskottens Utlåtande. Grefve Horn, Claes Fredrik: Jag kan ej med Utskotten dela den öfvertygelse, att det vore för tidigt och olämpligt att nu ingå till Kongl. Maj:t med begäran om ändring i 1827 års LandtmäteriTaxa.
Vid öfvervägande häraf, och sorn, efter hvad Öfver-Ståthållare-Embetet i underd. anmält, den nja Pantlåne-Inrättningen varit i oafbruten verksamhet, sedan den öppnades, och fullkomligt uppfyller ändamålet, så enär afsigten med det beviljade räntefria förlagslånet af 100,000 R:dr redan är ■vunnen, att nemligen härigenom underlätta tillvägabringandet' af en ny Pantlåne-Inrättning, i f. d. General-Assistance-Contorets ställe, och hvilken förstnämnde Inrättning skulle komma att underhållas af Stockholms Stad, utan något ytterligare bidrag från staten, anser Utskottet sig böra afstyrka bifall till den Kongl. Propositionen. Stockholm den 27 Junii 1834- N:o r 79. Ankom till Exp.-Ulsk. den 28 Juni?. Utlåtande, i anledning af åtskillige f. d. Tjenstemäns vid f. d. GeneralAssistanceConior et underdåniga ansökning, om Kongl. Maj:ts Nådiga förord till erhållande af något lämpligt årligt understöd. (RGS. A.) Under den 8 sisth Februarii, har Kongl, Majit i Nåder behagat till Stats-Utskottet öfverlemna åtskillige f. d. Tjenstemäns vid f. d. Genera IAssistance-Contoret G. Grundens, F. IV. Höglunds, O. F. Åkerrens, J. H. Läs thoms och C. A. Kullenberghs underdåniga ansökning om Kongl. Maj;ts Nådiga förord hos Rikets Ständer till erhållande af något lämpligt årligt understöd tills de i Riksgälds-Contoret eller annat Rikets Ständers Verk må kunna blifva använde, och hvarom Rikets Ständer torde täckas meddela vederbörande föreskrift, i likhet med hvad tillförene skett, då vid RiksgäldsContorets reglering, öfver 20 derstädes öfyerflödige Tjenstemän suceessive & General-Assistance-Contorets stat förflyttades. Såsom bevekande skäl anföra Sökanderne: att de i f. d.
Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets: angående väckte motioner, dels om Orgelbyggeriets befrämjande och dels om upprättande af ett Institut, egentligen för Kyrkosång; och angående en Låne-anstalt för Tackjerns-tillverkare. Af den 2, 5, 7, 8, 12, 16, 19, 23, 26, 28 och 3o sistlidne October, innehållande : 1:0 Remisser till Statsoch EkonomiUtskotten: af Tufve Larssons från Christianstads Län, Ola Jeppssons från Blekinge Län och Johan Den iB Mars e. m. 36^ Ericssons från Stora Kopparbergs Län Anföranden, i anledning af Utskottens återremitterade Utlåtande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om den så kallade MötesPassevolancen för de Indeldta Regementerne. Bevillningsoch EkonomiZJtskotten: af Lars Nilssons från Norrbottens Län Anförande, i anledning af Utskottens återremitterade Betänkande angående Paket-, Postoch Forvagnslnrättning. Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: af Anders Anderssons från Skaraborgs Län Memorial, i anledning af Utskottens återremitterade Utlåtande, angående inrättandet af en Undervisnings-anstalt till bildande af skicklige Jordbrukare inom Fäderneslandet. 2:0 Återremisser af nedannämnde Utskotts Memorial och Utlåtanden: StatsUtskottets: angående de så kallade Trippiska Köpegodsen i Halland; i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition angående jemnkning i grunderne för Recognitions-skogarnes skattläggning m. m.; angående skattemannarätt till alla å Recognitionsskogar i följd af 1811 års Förordning utbrutne hemman och lägenheter; om användande af den till Ädelforss Guldverk lydande egendom med tillhörigheter; och angående förrättad Revision 368 Den 18 Mars e. m. af Militias-Boställs-Cassans Räkenskaper för år 1826. Stats-, Bevillning-, Bagsaint Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens: rörande Kongl.
För egen del skulle jag hafva önskat om 200,000 r:dr årligen hade kunnat till denna sistnämnda Fästning anslås, på det den med mindre kostnad, snart kunnat bli färdig; men då meningarne härom icke äro härutinnan med min åsigt öfverensstämmande, vore det fåfängt försöka att åstadkomma någon ändring, d. v. s. att erhålla tillökning i anslaget, och hvad man pä förhand vet vara fåfängt, det bör man ock låta bli att försöka. Jag tillsyrker alltså att R. o. Ad. ville låta bero vid hvad Utsk. tillstyrkt i denna anslagsfråga. Hr von Hohenhausen: Instämmande med fullaste öfvertygelse i så väl den sakrika och concisa reservation som blifvit af Hr Bildt inom StatsUlsk. afgifven och härstädes upläst, som ock i hvad Frih. Klinkowström nyss yttrat, måste jag likväl, på de skäl som afOrdf:n i StatsUtsk. nu blifvit anförde, med honom, ehuru högst ogerna i afseende på sjelfva saken, men under afvaktan pä bättre tider, mig förena, under anhållan om R. o. Ad:s bifall till hvad StatsUtsk. föreslagit. Ifrågavar. punkt af Ulskts utlåt, blef uppå härefter framställd propos. af R. o. Ad. bifallen. Då sedermera de öfrige 10, 11, 12, 13 och 14 punkterneaf förevar:de utlåt, förekommo blefvo desamma utan diskussion af R. o. Ad. bifallne. o Ånyo föredrogs StatsUtsk:s d. 18 och 21 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 162, ang:de extra Statsanslag till föremål, tillhörande Sjöförsvars-deparhtéts handläggning. Detta utlåt, företogs punktvis till afgörande. Usta punkten, ang:de linieskeppens förändring till fregatter. Hr Brakel, Manritz Gust.: Med K. M:s nåd. propos. om Statsverkets tillstånd och behof följde till R.
Hvarje värfvad trupp, som tillika kan användas till utförande af allmänt nyttiga företag, måste särdeles i våra fredliga lider vara af värde. Slutligen yttrar sig Hr Gr. afstyrkande ronde äskadt anslag för nationalbeväringens beklädnad, hufvudsakligen af den grund, att kostnaderne för detta behofs fyllande mäste blifva i högsta måtto betungande i följd af den bristande aktsamhet och vård, som vid munderingspersedlarnes tillfälliga begagnande med skäl kan förutsättas; anseende Hr Gr. lämpligare att accord upprättas med hvarje beväringsskyldig om munderings anskaffande. Enligt mitt förmenande bör likväl Sveriges försvar mot utländsk makt hufvudsakligen grundas derpå, att landets stridskrafter kunna i massa hastigt uppbådas och skyndsamt inställa sig på de punkter, som af fienden möjligen hotas. Ar della riktigt, torde man äfven medgifva angelägenheten af planmässigt anlagda vapen och utredningsförråd. Till stöd härföre må med skäl åberopas Preussiska militärsystemet, hvilket i sin organisation innebär en rörlig - Den 27 November. 3! het och kraft, som icke lärer kunna jäfvas. Hvad hjelpa dylika kontrakter, som Hr Gr. föreslagit, då man derigenom i bästa fall endast kan till g fylla behofvet af beklädnadspersedlar. Eller är meningen attafsluta kontrakter för 5 års lid? Hvilka garantier har väl staten i sådan händelse, alt den andra kontrahenten uppfyller eller ens kan uppfylla sin åtagna förbindelse. Hvad säkerhet finnes väl, att i krigstid äfven en ringa del af de beväringsskyldige befinnas hugade att afsluta kontrakter af detta slag. Större delen af de beväringsskyldige tillhörer den mindre välmående samhällsklassen, och med kännedom af dennas inskränkta tillgångar och af Sveriges klimatiska förhållanden, hvilka fordra en särdeles omvårdnad i hänseende till klädseln, torde man få taga för gifvet, att äfven, med antagande af Gr. Anckarsvärds förslag, slaten måste anskaffa kläder åt åtminstone l af beväringsynglingarne.
erhålla dem jemnt fördelade på hvarje år, hvarigenom en tillförlitlig beräkning af tillgångarne för nödiga utgifter kan uppgöras, förmodar Utskottet, att embetsoch tjenstemännen icke böra med det ifrågavarande förslaget finna sig missbelåtne eller deras rätt förnärmad. På grund af allt detta, har Utskottet icke funnit skäl frånträda, hvad uti ifrågavarande hänseende blifvit yttradt i förra Utlåtandet, hvilket således åberopas. 3:o Den af Utskottet gjorde framställning, i afseende å de brister, som genom öfverassiguering å besparingarne, egentligen å 2:dra Idufvud-Titeln, uppkommit, bär hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet lern näts utan anmärkning, allenast med den framställning af en ledamot af förstnämnde Stånd, alt Utskottet borde upplysa, hvad med Stats-Verkets reserv-fond förstås, samt blifvit af Bonde-Ståndet bifallen. Deremot är hos Borgare-Ståndet vordet anmärkt, att, då åtal emot Siats-Rådets förre ledamöter snart kommer att anställas för de å besparingarne skedde öfverassigneringar, hvilket åtal blifvit af Sta ts-UIskottets anmärkningar föranledt, det vore besynnerligt, att StatsUtskottet, genom sitt förevarande förslag, ville på visst sätt legitimera det klandrade förfarandet; att orri det än måste medgifvas, att, genom förberörde åtgärder, tänkvärda tinanciella olägenheter äro för handen, som, utan Ständernes mellankomst, blifva för Styrelsen qvarstående, tillhörde det likväl Regeringen att, genom Proposition i ämnet, appellera till Ständerne, för att vinna befrielse ifrån den förlägenhet, hvartill Kongl. Maj:ts nuvarande Rådgifvare-personal icke varit vållande; att, ehuru endast 2:dra Hufvud-Titeln vore exempelvis omnämnd, 1839 års Revisions-Berättelse utvisar, att äfven å 3:dje, 7:de och 10;de IIufvud-Titlarne, brister förefunnos samt att det icke Stals-Utskoltels Utlåtandej
Yid föregide tillfällen har också, om 3 Stånd beslutat ett anslags utgående med vilkor, detta anslag blifvit bestämdt genom Förstärkt Utsk., men hafva 3 Stånd beslutat ett anslag ulan och det 4:de Ståndet med vilkor, så anses alltid någon votering om detta vilkor i Förstärkt StatsUtsk. icke böra ega rum. Om man nu anser, att statsbidrags utgående såsom anslag är ett vilkor (sorn det måste vara!), så har icke mer än ett Stand, PresteSt., beslutat att anslag skall utgå, och då är frågan förfallen. Skulle man resonneira på detta sätt, har reservanten Hr Björck onekligen rätt, som sagt att anslagsfrågan är afgjord af 3:ne Stånd och man är då reducerad till de icke omtvistade 80,000 lidr, ty PresteSt. har beviljat 80,000 Bdr som lån och 20,000 sorn anslag, hvaremot BondeSt. beviljat 80,000 som lån plus 20,000 ytterligare såsom lån, och således skulle, enligt den grundsats som här blifvit förfäktad, Förstärkt StatsUtsk. endast blifva om de 80.000 Bdr såsom lån och afslag såsom kontrapropos. Men nu har StatsUtsk. ansett att man borde på det i Betänk, omnämnda sätt framställa saken, under förutsättning att PresteSt. skulle godkänna denna åsigt. Det synes mig äfven, utom att förut vid flera tillfällen så skett, att man följt Grundlagens tydliga stadgande. Grundlagen har alltid förutsatt, att StatsUtsk. skulle göra dels jemkningar, dels inbjudningar för att derigenom förekomma Förstärkta StatsUtsk. eller minska deras antal om de skulle ega rum. Nu har deremot, genom de af Gr. Lagerbjelke förordade voter:s-propos:nes upställande, det besynnerliga förhållande inträffat, att fråga kan upstå om beviljandet af anslag till nämnde vattenaftappnings arbete, ehuru icke mera än ett Stånd beviljat detta anslag och de 3:ne öfriga positivt förklarat, att de icke vilja gifva något anslag. Gr. Lagerbjelkes förslag står således i ren strid med Grundlagen. Grundlagen säger dessutom, at.t
Jag såg således, att det var helt nära, i grannskapet af det ställe, der jag nu befann mig, som den scen varit förlagd, der de första akterna spelats af ett drama, der ångerns makt eller själens mäktiga vilja tvungit den redan stelnade kroppen att ännu en gång framträda som medspelare i lifvets dunkla och sorgliga skådespel. Det behöfdes icke mycken skarpsinnighet eller fantasi för att af de materialier, som här lågo framför mig, kunna sammanfatta en historia, som på sin tid tycktes hafva väckt mycket uppseende, men hvars alla handlande personer längesedan voro stoft och mull och hvilkas brinnande interessen, tårar, kärlek, hat, brott och ånger voro förglömda liksom deras namn. Genomläsandet af dessa gamla rättegångshandlingar höll mig vaken hela natten, och då jag slutat, tänkte jag genast: se här ännu några psykologiska gåtor, för hvilkas lösning det i sanning fordrades min gamle franske väns djerfva slutkonst. Den dödas bikt. Det var den 16 december 1809, en mulen och kall dag. Den eviga nordvesten blåste snökornen omkring på den gamla staden Lunds knaggliga och ojemna gator, der knappt en vandrare kunde upptäckas i den tidiga skymningen, och sjelfva de frusna sparfvarne sutto ruggiga och runda som bollar inkrupna i takrännorna. Imellertid var det just ett sådant väder, som gör äfven det tarfligaste hem önskvärdt, om det också icke är uppvärmdt af annat än en rökande torfhög. Åtminstone syntes en ung student i ett vindsrum på ”Sonnergaden” i detta ögonblick tycka så, ty han kastade sig handlöst ned i en gammal, bräcklig och knakande länstol, placerad framlör en svart och otreflig jernkamin, och utropade med denna friska och klara röst, som är den första sorglösa ungdomen tillhörig: — Hvilken lycka att slippa gå ut, för att sitta och hänga under en tråkig föreläsning i det här förbannade vädret, att ha en brasa, en bål och en vän! Ack, lefve lifvet!
Att då, utom Kronoboställen och åtskillige KronoSkatteHemman, hvilka sednare, emot erläggande af så kallad qvartalsafgift, hittills blifvit, från ordinarie roteringsskyidighet Befriade', alla öfrige hemman på Gottland äro indelte till ordinarie Båtsmanshåll; men denna indelning skall vara så ojemn, och locala beqvämiigheter dervid så litet afsedde, att en del rotar utgöra fyra och ett fjerdedels mantal, hvaremot andra finnas., som bestå endast af tre och tre fjerdedels mantal, äfvensom åtskilligt: rotar beslå af spridda, ofta på en eller två mils afstånd från hvarandra belägne hemmansdelar; det måtte, till afhjelpande af de med berörde förhållanden förenade olägenheter, en ny rote-indelning på Gottland med för - Statssamt Allm. Besv, och Oecon. Utsk. Utlåtande IV:o 4- 9 första Verkställas, så att alla rotar komma all bestå af jemt fyra mantal oell utgöras af närmast intill hvarandra belägna hemman, hvilket, elter rnotionairens tanka, ej bör möta något hinder, enär, vid en sådan reglering, ofvannämnde, emot vacanceafgift, hittills från ordinarie roteringen uteslutne Kronoskattehemman, skulle uti densamma ingå-, och antalet af rotar derigenom okas; 2:0 Att sorn hemmanen på Gottland äro styckade i små delar och jorden derigenom är i ytterst små lotter fördelad, hvarigenom svårigheter uppstått för anläggandet af de i sednare tider anbefalde torplägenheter åt Båtsmännen, föreskriften om cl v li ka torps anskaffande, mätte i likhet med hvad som redan skett i skärgården, äfven i afseende på Gottland lieb och hållet upphäfvas, samt Båtsmännen hädanefter, som förut, lå afiönas med förr bestämda och ännu brukliga persedlar, hvilket skulle utgöra ett för Båtsmännen vida förmånligare och säkrare aflöningssätt, än den obestämda afkastningen af en torplägenhet, då i allt fall Rotehållarne ii ro och förblifva förbundne alt loise Båtsmännen med nödige boningsoch ladugårdshus; 3:o
Ehuru jag för min del har bestämt min öfvertygelse i saken och anser, att redan nu bifall skulle lemnäs till K. M:s nåd. propos., före hvars afgifvande alla de betänkligheter, som nu blifvit framställda, ingalunda blifvit förbisedda, utan tvertom noga öfvervägda; så, enär det likväl nu inträffat, att två Stånd återremitterat LagUtsk:s betänk, och äfven här hos R. o. Ad. meningarne synas så delade, att det blefve att afgöra icke blott emellan Utskts betänk, och den K. propos. i ämnet, utan äfven de 4 eller 5 andra meningar, som blifvit framställda; så anser jag för min del aktningen för dessa särskilda meningar, och äfven för de öfriga Ståndens åtgöranden, fordra, att icke emntsätta mig återremiss, och jag förmodar äfven alt Frih. Gyllenhaal, som först yrkade bifall till K. M:s nåd. propos. icke kan hafva något att invända emot en återremiss, öfvertygad såsom jag är, att saken icke skall derpå förlora, utan Utsk. få tillfälle att ännu ytterligare öfverväga och utveckla de skäl, som blifvit anförda emot den K. proposm. H. Ex. Hr Frih. Gyllenhaal: Jag anhåller att få förena mig med Frih. Nordenfalk och på de skäl han anfört instämma i begäran om återremiss af betänk., öfvertygad att denna åtgärd skall leda till det resultat jag åsyftat, nemi., bifall till K. M:s nåd. nåd. propos. i ämnet. R. o. Ad. ansåg de emot LagUtsk:s förevar, betänk, gjorde anmärkn-.r föranleda till detsammas återremitterande. Anmäldes till föredragning LagUtsk:s d. 17 dennes f. m. på 360 Den 26 October. bordet lagda utlåt. N:o 15, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de ändring af 8, 9 och 10 § i 17 cap. Händelsen samt förklaring af 2 § i samma cap. Frih. Cederström, Thure Fredr.:
St., så skulle äfven enahanda frågor för manufactur-diskonten behand - 566 Den 13 Maj. las först af corn.-coll. dernäst af de årliga och stats-revisorerua, så af StatsUtsk. och slutligen af R. St. Detta i afseende på det formella af frågan. Hvad sjelfva hufvudsaken angår, så synes mig allt för svårt, om ej omöjligt att på förhand, bestämma vissa grunder, eller att reglementera för afskrifningar. Man kan efter min tanka svårligen uppgöra något reglemente derföre alt man icke kan förutse alla de särskilda omständigheter, som vid det ena eller andra tillfället böra komma i öfvervägande. Hvarföre vill man då likväl reglementera? Jo man nödgas dertill af den oformliglieteu, att man vill låta en annan besluta om peuuingarnes afskrifning, än den som äger dem, nemi. R. St. Om R. St. sjelfva afgjorde saken så behöfde man lika litet för afskrifningar i raanufaclurdiskonten, som i de öfriga någon instruction. Men nu då man vill låta Konungen, som ej eger penningarne, bestämma, samt Hans rådgifvare, som äro i samma författning, på sitt ansvar taga om afskrifning skall äga rum eller ej, då behöfver man reglementera, på det oatt godtycklig efterskänkning af kronans lätt, ej må äga rum. Äterginge man lill det enkla förhållandet, med andra discont-afskrifningar så undvekes detta besvär. Jag tillstyrker alltså att R. o. Ad. måtte afslå denna punkt. Hr von Troil, Sam. Gust.: Såvida genom ett afslag å ifrågavar. punkt det ändamål skulle kunna vinnas som Hr von Hartmansdorff åsyftar, så skulle jag för min del visserligen ej sätta mig emot detsamma; men jag ber att fä fästa uppmärksamheten derå, att här endast är fråga om att föreskrifva pä hvad sätt afskrifningar skola ske, emedan enligt K. brefvet af 1817 detta sätt icke är bestämdt. Hittills hafva ock afskrifniugarne skett dels af corn.-coll. enskildt, och dels af K.
Från BevillningsUtskottet: Af den 14 dennes: N:o 57. Med förslag till fördelning af Allmänna Bevillningen samt till en blifvande BevillningsFörordning. Från Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten: Af den 3 dennes: N:o 70. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o 58, angående väckta frågor om Fattigförsörjnings-anstalterne. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o 54, rörande ändringar och rättelser eller tillägg; så väl uti Kongl. Maj:ts Nådiga LegoStadga för Husbönder och Tjenstehjon, den i5 Maj i8o5, som uti Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse, angående flyttningstiden för Tjenstehjon, den 22 April 1819. Kades på bordet. aoS Den 11 Dccf mlier e. m. Upplästes Högvordine PresteStåndets ProtocollsUtdrag af denne dag, innehållande inbjudning lill Ridderskapet och Adeln samt BorgafeStåndet.att gemensamt med PresteStåndet Förena sig i BondeStåndets rörande i2:te punkten af Statsoch BancoUtskottens Utlåtande rörande Myntbestämningen och dermed gemenskap ägande ämnen, fattade beslut, hvarigenom i underdånighet må öfverlemnas lill Kongl. Majit, alt, efter vetenskapsmans hörande, utsätta en lindrig myntskalt, inberäknad i sjelfva myntet, till förekommande af detsammas utförsel eller nedsmältning. Herr Rosenblad, Bernhard'. Tåg anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes föreslå Ridderskapet och Adeln att antaga PresteStåndets ifrågavarande inbjudning. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att berörde inbjudning icke borde föredragas förr än i sammanhang med sjelfva hufvudfrågan, hvilken ännu berodde på Ridderskapets och Adelns pröfning. Och skulle alltså PresteStåndets ProstgStåndets ProtocollsUtdrag hvila på bordet.