Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D Remitterades Till BevillningsUrskotfef : Ett Memorial af Prosten J Wijkman , angående Taxering af Jord utaf Boställes natur} Till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet; - 4 36 Protokolls Utdrag d. 13 Dec. 1817* Ett Memorial af Professoren C. A. Agardh, rörande afskaffande af Krogar, ock hänskjutande af den väckta frågan om Bränvins-bränningens inskränkning till SpanmålsMagazinsDirections afgörande. Från Vallofl. B or gar eSt ände t. S. D. Bemitterades till Statsoch LagUtskotten : Ett Memorial af Herr C. TV. Nyberg > angående upphörande af ExpeditionsLösen vid HäradsRätterne men förbättring uti Häradshöfdingarnes Lönevilkor och Löners anslående åt TingsNoiarier. BancoUtskottet: I ;o Ett Memorial af Herr M. L. Ekelund, angående uppskof med afgörandet af Herrar Revisorers tillsyrkande, om indragning af det ManufacturDiscontFonden senast beviljade Creditiv. 2:0 Ett Dito af Herr Nils Mitander, angående yrkad rättighet för Philipstads Invånare, att erhålla BaneoLån å de i nämnde Stad belägne Fastigheter. Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: .1:0 Ett Memorial af Herr Fr. Ebel, angående ändring uti Tjenstehjons flyttningstid. 2io Ett Dito af Herr P. Fogelmarck, angående yrkadt förbud för Städernes Borgerskap, att med sine Handelsvaror och Effecter besöka de andre Städernes enskildte LandtMarknader, sorn ligga utom det Staden tilldeldte District. S. D. Fann BorgareStåndet godt , att det af Herr S. Cederborg , den 4 uti innevarande månad till Ståndet ingifne och då på Protokolls Utdrag d. 13 Dec. I817. 437 bordet lagde Memorial, angående äskadt upphörande af frikallelsen för Höglofl.
23erätte£fe ont Ijmab t Kifet ocl) befö @merige§ ^anbeléftotta utgjorbe toib utgången af: tr 1862: 3,108 fartyg örn 85,730 npläftcr, » 1863: 3,236 » » 86,404 » » 1864: 3,198 » » 87,820 2öib inrifeö fjöfarten Rafina marit fpffelfatta följaitbe antal fartyg cd) båtar af 3 nplåfterö brägtigljct od) berutöfiuer: sJlr 1862: 1,924 om tillhopa 23,339 nplåfter, 1863: 2,067 » » 25,585 » 1864: 2,041 » » 24,706 gör rörelfen på följaitbe af fÄitetö faitaler Rafina afgifterna uppgått på £rollf)ätte ta nät @öta b:o ©öbertclge b:o . @trömésl)olmö b:o hjelmare b:o ©Wenfta dngbäts* flottan - ©toeitffa ångbåtöflottan ntgjorbeö år 1862 af 176 farti)g om 8,566 bäftfrafter jemte 52 mtnbrc ångflupar om 240 liåfttraftcr; 1863 af 188 fartpg om 8,761 l)åftfrafter jemte 63 ångflupar om 290 £)äft
När man på ett sådant raisonnement kunnat tillstyrka användandet af afkastningen på sätt som skett, finner man att tolkningsförmågan går så långt den kan sträckas. Men R. o Ad torde haft nog af detaljer. Jag skyndar att gå närmare på saken, Qch anhåller alt få uppläsa följande. Gr. Frölich uppläste derefter följande: Grundlagen har tillåtit R. St. hålla öfverläggningar i anleda af de upplysningar Const Utsk. vid hvarje riksdag Den 3 Juli f. m. 2l5 meddelade om anmärkningsvärda förhållanden, som delta Utsk. upphemtat ur Statsråds-prottna, och jag har redan haft tillfälle uttala, till hvilket mål i afseende på beslutet dessa öfverläggningar i min tanke slutligen mäste tendera; men jag har tillika, sorn jag tror, ovedersägligen bevisat, alt dessa öfverläggningar tillåta en grundlagsenlig räfst med det framfarna. Hela proceduren är, såsom förut blifvit anmärkt, något egen ; typen derför sökes förgäfves uti något annat constitulionelt samhälles lagar. Den hvilan på rent fosterländsk, historisk grund, och är påtagligen en återgång till de fordna allshärjar-tingens mane'r, ifrån den under förra seklet otjenlig befunna inrättningen af SeeretaUtsk.; med den skilnad likväl, att det icke äro Konungarne, som med folket i massor bevista mötena, utan i stället, under modification efter en annan, äfvenledes historisk, fastän i annan afsigt gagnad ide'e, — jag menar räfsttingen, — är det nu folkets representanter, sorn med Konungens rådgifvare hålla räfst-tinget.
Majtts Nådiga Proposition, angående anslag till arfvoden för adjungerade Ledamöter i Svea och Götha Ilof-Rätter, hvilket Utlåtande bifallits af Borgareoch Bonde-Stånden, har deremot af Ridderskapel och Adeln samt Preste-Ståndet blifvit återremitleradt, uppå följande under discussioneine inom nämnde Riks-Stånd hufvudsakligen anförde skäl: att den fråga, som uti den Kongl. Propositionen blifvit framställd, alldeles icke vore densamma, som, af Rikets Ständer genom votering i Förstärkt Stats-Utskolt, blifvit afgjord, enär i det ena fallet, anslag blifvit äskadt till aflöning åt ordinarie Ledamöter, hvilka, äfven om behofvet af ökadt arbetsbiträde skulle komma alt upphöra, ej kunde endtledigas, utan bibehållande af lönen, och i det andra, framställning egt rum om arfvoden till adjungerade Ledamöter, hvilka arfvoden skulle komma att blifva tillfälliga och fortfara endast så länge, den tillökade personalen bi behöll es, och'Rikets Ständer funne för godt alt dertill bevilja anslag; att Rikets Ständer icke kunde sägas hafva, genom den förutnämnde voteringen, underkänt behofvet af ökadt arbetsbiträde inom liof-Rälterne, utan att, ehuru moliverne för en omröstning med slutna sedlar icke kunde med visshet bestämmas, sannolikast vore, att den af Siats-Utskottet i dess Utlåtande N.vo 4° uttryckte åsigt, att tillökning i Idof-Rätts-Ledamöternes antal skulle kunna undvikas, om dessa Domstolar för framtiden organiserades på ett ändamålsenligare sätt, legat lill grund för densammas utgång, helst ovedersägligt vore, att goro målen under de senare åren oupphörligt ökats, och Slats-Ut,sköttels Utlåtande, JY:o 510. sr en än ytterligare till vext i mål vore alt emotse, för det fall alt Kongl.
Hr Björnstjerna anförer, att importen af artikeln smör var vida lägre år 1848, det år han uptagit till jemförelse, än hvad den nu är. Hade Hr Björnstjerna likväl utsträckt sin granskning till några år längre tillbaka, t. ex. till den tid då handelstraktaten med llyssland ännu egde bestånd, skulle han funnit, att importen då var betydligt större, än hvad den var 1848. Då traktaten uphäfdes och hög tull åsattes varan, uphörde till ttörre delen i och med detsamma den betydliga införseln från Finland att synas i Tullverkets tabeller; men härvid är att bemärka, att samtidigt företedde sig en till samma qvantitet sorn den minskade importen ifrån Finland stegrad tillförsel af smör från Haparanda, hvilken dock naturligtvis icke kunde uptagas under rubriken: »i landet införda varor.» Detta med afsrde på den ena artikeln. Hvad åter angår den andra artikeln eller ylleväfnaderna, så finna vi äfven, om vi försätta oss längre tillbaka i tiden, att, i anseende till absolut förbud, officielt ingen import egde rum. Jag minnes likväl tydligen, att, vid 1847 års Riksdag, en numera afliden representant af detta hus, Hr Gr. Löwenhjelm, upstod p& detta rum och framlade en approximativ beräkning af det minsta antal alnar kläde, som ovilkorligen måste antagas lurendrejas in i landet. Han utgick från att beräkna den minsta qvantitet kläde, som ett visst — äfven approximativt, men ganska lågt uptaget — antal personer minst måste anses förbruka, och denna summa, jemförd med den af tillverkningen inom våra inhemska fabriker, ådagalade tydligen, att åtminstone en million alnar årligen inlurendrejas.
Enär nu, genom 1662 års recess, vederbörande i de lili Sverige aflrädda provinserne blifvit försäkrade om ett orubbadt åtnjutande af sina frioch rättigheter, således åboerne lika väl som hemmansägarne eller kyrkorne, sä följer också deraf, att någon vidsträcktare rätt, än kyrkorne ägde 1662, aldrig kunnat dem sedermera tillkomma; samt all åboerne borde med samma rätt, som de förut blifvit af Konungens länsman antagne, nu äfven af Konungens Befdv.de i deras provinsantagas. Efter denna tid bade således hemmanens prestationer lill kyrkorne bort inskränkas lill hvad de förut varit, eller till landgillet och möjligen äfven till 420 Den 1 Mars f. m. städsmålet. För min del är jag öfvertygad, att de åtgärder, som på grund af 1820 och 1826 arens K. br. blifvit vidtagne, i ändamål att lill det möjligen högsta söka uppdrifva kyrkans inkomster, verkligen förnärmat enskildes, på grund af recess och häfd, lillvunna rätt. Då Kronan, icke för sin egen räkning, men för att kunna bevara enskildes rätt och fördel, söker återvinna det dominium, som Kronan aldrig förlorat,-men som K. M. genom nyssnämnde bref måhända nog oförsigtigt inskränkt; lärer ett sådant åtgörande icke kunna benämnas såsom ett försök att skaka kyrkans grundvalar. Mine Hrr! jag önskar, lika med mine värde motståndare, kyrkan allt godt; men jag vet också, att kyrkorne i Halland äro ganska väl försedde med inkomster. De hafva £ af tionden i hvarje socken och äro i allmänhet i vida bättre skick än kyrkorne i de flesta andra delar af riket. Jag kan deremot icke underlåta att sympatisera för ättlingarne af de familjer, hvilka under några 100 år innehaft åboskapet lill ifrågavar. hemman, men hvilka nu genom högre anbud vid arrendeauclionerne hotas med att derifrån blifva fördrifne.
Figaste af detza ämnen, en mängd nödige upplysningar, och i synnerhet det allmänna omdomeis yttrande mäste saknas, hvilket först ester en längre ridrymd, och sedan detza ämnen hunnit blifwa allmänt kända, kan erhallas, 06) dä sa wäl Grundlagens bokstaf, som de framställningar, hwilka öfwer desta ämnen äro gjorde, ge tillkänna behofwet af tidens mognande hand, äfwen som de tydligen förutsätta att den skulle hunnit underkasta vesta ämnen den pröfning, som för deras beredande till »verkställighet är oumgängelig, har Utskottet också ansett lika nödigt för möjligheten af ett nyttigt Beslut, som, för den stadga och varaktighet, hwilken för en Grundlags anseende är ett welkligt behof, och hwilken man genom förändringar»es förswärande welat gifwa deri, att besia ämnen ännu till nästa Riksdag blifwa hwilande. — Det more detzförutan, att, wid en lika oförutsedd som af en olycklig händelse föranledd R bjeus SränderS sammankomst, emot Lagens afsigt, begagna ett tillfälle till dest omskapning, hwilket ben icke kunnat beräkna, och da tiden till Riksens Ständer» Återkommande pröfnings-rätk igenom detta uppskof blir föga förändrad, kan äfwen i det afseende! inskränkningen anses wara obetydlig. — Utskottet fär derföre Riksén» Ständer wöldsamligen förest', att sä wäl i afseende pä de Constikurionella elier Grundlags-srägorne, som pä de Oecsnomiska, hwilka igenom sednaste Riksdag» Beslut äro till nästkommande Ställde^» pröfning HLnskjutne, löta deste ämnen till nästa Riksdag blifwa hwilande. Uti den önskan, som Högloft.
Vidkommande löneförmånerna för de vid Riksgälds-konloret anställda personer, stadgades i samma reglementes 255 § som följer: Aflöningen för Riksgälds - kontorets tjenstemanna-persooal och vaktbetjening borde tills vidare utgå enligt de af Rikets Ständer för nämnde verk fastställda ordinarieoch interims-löncstater, hvilka icke få öfverskridas. Dock finge — till vedergällning för de nya eller ökade göromål, som, för verkställigheten af den under sednaste Riksdag beslutade upplåning emot fonderade statsobligationer, jemte deraf föranledda bestyr, komma att åligga vissa tjenstemän vid detta verk — särskilda, efter sagde görornåls beskaffenhet och trägenhet lämpade, årliga arfvoden samme tjenstemän af Fullmäktige tilldelas, under iakttagande, att icke någon tjenslemans aflöning, med tillägg af det sålunda beviljade arfvodet, komme att öfverstiga det sammanlagda belopp, som tjensteman af motsvarande tjenstegrad vid Rikets Ständers Bank, enligt de för Banko-verket fastställda löneoch supplementar-stater, egde att, i egenskap af lön och tjenstgörings-penningar, åtnjuta.
Betänkande om IV s. 702 — 7l3' — liqviderande, om, i Spannmål. III s. i5o—i52u — —• om, erläggande in Natura. IV s. 77—79. — Skogome, rörande. V s. 44—6g« Särskilde meningar, V s. 6g—81. Ytterligare utlåtande. VI s. 4^4—48a. Särskilde meningar. VI s. 483 — 5i4. Memorial med förslag till Voterings Propositioner. VI s. 587 — 58g. Dito om frågans afgörande. VI s. 5g6 — 5q8. K ruse, Grosshandlaren, angående Lån af Bränvin till. Se Sterky & Comp. Kumla och Halsbergs Församlingar. Se Kyrkobyggnader. Kungsöhrs Kungsgård, om förvaltningen af. S* Strömsholm. Kungsgårdar, om ändring i nu gällande föreskrifter 0111 Arrende Spannemålens utgörande af, &. V s. 198 — ig3. Ytterligare utlåtande. VI s. 204 — 208. — om försäljning till Skatte af. II s. g46, g47* Kyrkobyggnader , om anslag af Lånebiträden till understöd för, i Kumla och Halsbergs, Tvings, Herrestads och Jemjö*Församlingar. Ilis. 5ry—5ig, Särskild mening. III s. Sao, 5i 1. Ytterligare utlåtande. V s. 229. R eg is ter. Köpeskilling för Carl Gustafs Stads Bruk , Konungens Nåd. Proposition om fyllnadsbristen dertill och Uskottets utlåtande deröfver I s. 3oa—309. L. Ladugårdsskötselns upphjelpande, om. III s. — 162. Lagersvärds (J. Cl.) Fordran; Betänkande rörande den. I s. 545—557. Ytterligare utlåtande. II s. 1197 — 1200. Lagsöknings åtgärder, om medverkan till inställelse afpublike fordringsegares; Utlåtande deröfver. I *• 643 - 645.
Man har vidare sagt, att revisionsberättelserna blifvit utdelade till R. St. och att det således borde för hvar och en riksdagsman vara lätt att upptaga ur dessa berättelser, hvad han anser Utsk. hafva förbigått. Jag hemställer likväl, hvilken form öfverläggningarna inom Stånden skulle få, om man icke följde Utsk:s betänk., utan handlingar, som frän RiksShn blifvit 20* 308 Den 5 Februari. remitterade till Utsk. Jag anser fullkomligt riktigt Frih. Tersmedens yttrande, att revisionsberättelserne måste betraktas såsom hvarje annan till Utsk. remitterad handling. Således är det ej öfver revisionsberättelsen diskussionen skall föras, utan öfver det betänk, som Utsk. afgifvit. Den förfärliga vidlyftighet, som man föreställer sig genom ett dylikt förfarande uppkomma, är icke så farlig. Anmärkms-punklerne kunna i korthet upptagas utan att revisionsberättelsen behöfver in extenso aftryckas, likasom då betänkm afgifvas öfver K. proposir eller enskilda motioner. Jag förnyar min begäran om återremiss. Ilr von Hartmansdorff, Au g.: Om samma ämne förekommer biide uti den förra och den sednare revisionsberättelsen, så är det utan tvifvel riktigt, att man icke pröfvar den förra, innan den sednare jemväl företoges. Om deremot, och enligt hvad man säger, i den förra berättelsen förekomma åtskilliga ämnen, hvarom icke lalas i den sednare; så kan jag icke inse, hvarföre Utsk. eller R. St. skulle vara förhindrade, att detsamma till granskning företaga. Jag anser R. o. Ad. följaktligen icke böra fördröja afgörandet af de ärenden, som genast kunna pröfvas oberoende af dem, som böra uppskjutas. Det hade måhända varit riktigare, om på sätt Hr Gripenstedt och flera andra ledamöter yttrat, man hade låtit det hela hvila; men när Utsk., såsom jag nyss hörde någon nämna, företagit dessa ämnen i brist på annan sysselsättning från afd:ne, hvarför skulle icke R. o. Ad. göra på samma sätt; ty jag vet icke, hvarmed vi skola sysselsätta oss hela denna dag, om ifrågavar. betänk. icke förekommer.
S. D. Dl nu å nyo föredrogs Högvördige PresteStåndets Protocolls-Utdrag, af den 2a i denna månad, rörande Välloflig© BorgareStåndets beslut, i afseende på Tolags upphörande å vissa, i Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 54, uppräknade Varu-artiklar, samt med inbjudning, att till Kongl. Majtt aflåta underdånig Skrifvelse, med anhållan, att Kongl. Majtt täcktes i nåder låta anställa undersökning om uppkomsten af den serskilde Städer beviljade Tolag m. m., fann Ståndet för godt att Preste-Ståndets inbjudning afslå. S. D. Biföllos, vid förnyad föredragning, Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkanden: N:o 175, i anledning af en ny motion om konstbränneri-redskaps flerfaldiga sammansättning $ och N:o 176, rörande väckt fråga om undersökning, huruvida brännvin, tillverkadt af potatoes och med konstbränneri redskap, vore mer, än annat brännvin, af skadlig egenskap. Prot. Utdrag den 27 Januarii 1830. 139 S, D. När nu till ny handläggning företogs Statssaint Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens hvilande Utlåtande, N:o 116, i anledning af erhållne återremisser I Betänkandena, N:ris 73 och 74, angående lindring eller understöd för Rustoch Rotehållare inom Jemtland, godkände Ståndet sistberörde Betänkauden , med det i Utlåtandet N:o 116 gjorda tillägg. S. D. Ytterligare föredrogs Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottené hvilande Utlåtande, N:o 117, såsom följd af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 95 , i anledning af gjord hemställan om de Skånska Infanteri - Regementenas befrielse från Garnizons-tjenstgöring under fredstid ; och lät Ståndet bero vid sistnämnde Betänkande, samt lade Utlåtandet N-o 117 till Handlin* garne.
Reloppet af låne-rätten uppgick, i öfverensstämmelse härmed, år 1853: för första klassens samtlige idkare till 1,338,093 R:dr, för andra klassens till 182,494 R:dr och för tredje klassens til! 324,903 R:dr. Ar 1854 uppskattades tillgångarne för diskontrörelsen till 2,060,491 R:dr 44 sk. 8 rst., eller, efter afdrag af det Eskilstuna manufakturister och förläggare särkilt tillkommande låne-belopp, 147,058 R:dr 42 sk., till 1,913,433 R:dr 2 sk. 8 rst, af hvilken summa bestämdes till fördelning möllan fabriks-idkare i första klassen 1,336,732 R:dr, efter en allmän lånerätt af 16^ procent utaf nästföregångne årets tillverkningsvärde, mellan andra klassen 191,163 R:dr, efter 12| procent och mellan fabriksidkare af tredje klassen 385,214 R:dr, efter 8jprocent; varande alltså, vid jemförelse med förhållandet föregående år, låneprocenten ökad för första klassen med för andra klassen med f och för tredje klassen med { procent. Utom ägarne af sådana manufakturoch fabriks-inrättningar, hvilka, enligt 2 § i diskont-reglementet i allmänhet utgöra föremål för låne-understöd från Manufaktur-diskonten, hafva, på grund af särskilda, tid efter annan meddelta, Kongl, resolutioner och efter gjord behörig anmälan, följande fabriksidkare under revisions-åren varit till begagnande af den allmänna lånerätten i diskonten berättigade, nemligen 2 porslins-fabrikanter, 12 ägare af jerngjuterier, metallfabriker och mekaniska verkstäder och 1 porter-fabrikant i första klassen, samt 1 messingsduks-fabrikant i andra klassen. Vidkommande det särskilda anslag af 500,000
Att en sudan undersökning bör föregå, anser jag obestridligt; ty dervid skall visa sig, icke blott alt jemkningar erfordras för den ena orten i förhållande till en annan, utan äfven att rnodificationer blifva af nöden inom de särskilda orterna; och dermed torde man icke blott böra inskränka sig till tackjernsblåsniogen eller stångjernssmidet, utan äfven sträcka sig till landtbruket i allmänhet och andra näringar. En sä llan utredning skulle icke innebära någon förminskning eller inskränkning i StatsUtsk:s verksamhet, utan förutsatte endast att StatsTJtsk. funnit nödigt alt bestämdt veta, huru förhållandet är, för att kunna bedomina i hvad mån någon nedsättning borde tillgodokomma den ena orten eller ena näringen framför den andra. Ur den synpunkten betraktadt, finner jag ej skäl till förändring i formen af betänk.; men jag skulle vara mera böjd för att afslå än återremittera detsamma. StatsUtsk. har nemi. tillstyrkt ökning af kalldygnen från 3 till 8; men vill man ej bevilja en partiel nedsättning, utan vänta till dess man kan afse hela näringsgrenen, så bör man kanske afslå betänk., dertill jag, af sådan anledn., är mera böjd än för återremiss. Frih. Cederström: Det är i anledn. af Frih. Sprengtporten sednaste framställning jag funnit mig uppkallad att yttra några ord, icke om tackjernsblåsningen, utan i fråga om formen, som Friherren ansett sådan, att frågor om nedsättning i skatter skulle, likasom grundlagsfrågor och frågor om lagförändringar, underställas K. M:s sanction; men Frihtn har förbisett, att uti 8i §:n Reg.Ftn finnes föreskrifva!, huru med grundlagsoch i 87 §:n lagfrågors behandling förhållas skall, nemi. att Ständernes Desin t skola genom talmännen öfverlemnas till Konungen på Rikssalen; hvaremot samma grundlag föreskrifver att statsreglertn öfverlemnas icke till sanction utan till underrättelse.
Stms Just.-Ombudsman af handlingar rörande en af R. o. Ad:ns ledamöter, Under-löjtnanten August Gerhard Muhl, ådömdt arreststraflf. Hr von Francken: För att vinna, tid och förekomma att motionen, om den af R. o. Ad. gillas, blir i sitt nuv:de skick remitterad till Riddarh.-Utsk:t, får jag sålunda förändra mitt i densamma framställda yrkande, att, i stället för en skrifvelses aflåtande till Just.-Ombudsmannen, denne måtte genom prot:s - Den 24 Januari. 159 utdrag erhålla underrättelse om R. o. Ad:ns beslut i ämnet. Man har uppgifvit för mig, att Just.-Ombudsmannen redan tagit saken om hand, och det kunde tyckas, som om jag vid detta förhållande borde nedlägga min motion, då ändamålet redan är vunnet. Detta är dock icke min åsigt, ty att nu nedlägga saken skulle kunna anses såsom bevis på liknöjdhet af R. o. Ad. för en Iråga, som eger sin betydelse just derigenom, att den ej angår endast Löjtnant Muhl såsom enskild person, utan berör de R. o. Ad. i grundlagen tillförsäkrade rättigheter. För öfrigt, om endast Löjtnant Muhl ingår till Just.-Ombudsmannen med en angifvelseskrift mot sin chef, men, efter det denne ingifvit affordrad förklaring, underlåter att vidare fullfölja sin talan, blefve ju saken ej vederbörligen beifrad och frågan skulle förfallla, såsom om deri aldrig blifvit väckt. Jag fortfar derföre i mitt yrkande om bifall till min motion med den förändring deri, jag nu föreslagit. Frih. af Ugglas, Gustaf: Jag begärde Hr von Franckens motion på bordet, emedan jag hade anledning antaga, att Just.- Ombudsmannen redan tagit saken om hand, och emedan jag önskade att i detta afseende få inhemta och meddela R. o. Ad. de upplysningar, som funnos tillgängliga, innan R. o. Ad. i denna fråga fattade sitt beslut. Från Just.-Ombudsmans-expeditionen har jag nu erhållit ett prot.-utdrag rörande denna sak, hvilket jag anhåller få uppläsa.
Förordningen den 21 Februari 1789 medgifvit den inskränkning i sin dispositionsfrihet, att kronohemmans-åboer, som väl och försvarligen skött sina hemman, tillförsäkrades att för sig och arfvingar orubbligen varda vid hemmanen bibehållna och att således de anordningar, hvarigenom före nämnda tid kronohemman anslagits till boställen, icke förnärmat någons lagliga rätt, hvadan ock Utskottet, — som, då icke ens blifvit uppgifvet att, efter utfärdandet af 1789 års Förordning, i strid deremot några anordningar i ofvanberörda hänseende egt rum, mäste antaga att de i motionen afsedda hemman äro sådana, som före nämnda tidpunkt blifvit till boställen anslagna, — på grund af hvad sålunda blifvit anfördt samt med afseende jemväl å den förlust för Kronan och de mångfaldiga och invecklade rättegångar för utrönande efter, så läng tids förlopp af den i hvarje särskildt fall till skatteköpet närmast berättigade, som genom ett allmänt stadgande i den af motionären antydda syftning skulle föranledas, vördsamt hemställer, att ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 19 Juni 1860. Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Juni 1860, kl. 12 midd. Betänkande., i anledning af vuckt motion, angående den ort, hvarest kommunal-afgifter af hvarje skattskyldig rätteligen böra erläggas. Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt motion har Pehr Ericsson från Gefleborgs län föreslagit att, till förekommande för framtiden af den olikhet Allm.
IVI3PL8 l^ädi^s 8t3dlä8l.el8e, oell kvilliss keI>olli»keL oell Z»Zn viL80idu8 uf deL ulli kneiu vuxullde föileoendeL kir sädilne InisLUlinZue. Ivk oelr 8tsclkä8tel86 uppls tiss. "Len sgsre eller innelrskvsre sk lremmsn, trvillcen, kör 8in äd^ggnsä, eller nägon 8el 8ersk, eller kör 8äcl, kocler eller lrv8lcsp, 8orn lill gärclens Irrulc tsrkvs8, tsgit körsslcring i Lrsn68tocl8-LoIsg, som för orten sr sk Ronungen 8ts6ks8tsclt, vsre ej, 8ä länge lrsn i Loisget c^vsrstär, pligtig stt gsI8s brsncl8toä8-er8ättning, lrvsrom i Isg eller 8erps grun8scl förening stsögss, oell deremot ej eller lrerättigscl till 6en gocltgörel86 kör lillen Irrsnclslcscls, 8om, ekler Isg eller köieningen, slcolsl Iionom tilllcomms. llvscl en clel Rrsnclstoös-Rolsgs sk Konungen 8ls8kg8ls6e Reglementen innelrälls, skvilcsncle krän elen 8slun4s gilus köreslirikt, Icommer, i köljcl lrsrsk, stt körkslls.