Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— N:o i45. med öfverlemnande af reglementarisk! stadgande, angående tiden för tillämpningen af de utaf Rikets Ständer beslutade förändrade föreskrifter, angående Bankens lånerörelse. XXII. B. 161. Å. 176. U. 243, A. 258. — N:o i47* med öfverlemnande af voteringspropositioner i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut vid Utskottets under N:o 142 afgifne Utlåtande. XXII. B. 216, 229. A. 255. E. 258. B. 258. A. 25g. — N:o 148. i anledning af återremiss å N:o 143. XXII. B. 243. A. 258. — N:o i4g. i anledning af återremiss å N:o i45>. XXII. B. 243. A. 258. — N:o 151. i anledning af Höglofl. Ridderskapets och Adelns samt Högv. PresleStåndets Utskottet gifne åläggande, att inkomma med anmälan, huru Utskottet uppfattat - ( 33 ) fattat Rikets Ständers beslut i fråga om BankoReglementets underdåniga öfverlemnande till Kongl. Maj:t. XXII. B. aög. A. 23g. BankoUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: ]\T:o iÖ2. angående anordnandet af en gratification till delning emellan Bankens Vaktbetjening. XXII. B. 285. A. 288. — N:o r53. i anledning af återremisser å N:o 128 och N:o i3o. XXII. B. 2g5. A. 2g7.
Carl troget buro lyckansoch motgångens slag, både i Ukraines ödemarker ”och på Norges fjällar — och J, oss än"nu närmare, som med Edert blod färgat ”samma berg, eller Höglands och Svensksunds vågor, eller Walkisla slätter, eller ”fälten vid Sikajoki, Lappo, Revolax och ”Idensalmi — kommen förenen Eder alla, ”gjuten öfver Eclra Söner den anda, som ”iifvade Edert mod, sorn i Fäderneslandets ”mest hotande vågor aldrig fann Eder miss”tvöstande om dess räddning, och som gjor - 158 Den 3o J u n i i f. m. ”de till enda syftemåler för Edra handlingar, att strida och falla, som sjelfständiga ”Svenske Män.” Den, som då hort detta och flera dylika tal, men nu får höra, att man bör äga rättighet, att emot en häst få utbyta en menniska med fosterlandskänsla, den kan väl ej annat än göra sorgliga betraktelser öfver förändrade tiders förändrade skick. Lika med en Talare, som nyss yttrat sig, erkänner äfven jag mig äga fullt förtroende för Svenska Befälets omdöme, att skilja menniskor och hästar, fastän jag icke anser det vara rätta stället, att på sådant vis sättas på prof. En värd Talare har anfört, att Hans Maj:t Konungen i händelse af krig har behof af hästar, och att en Far helldre vill umbära sin häst, än sin Son. I anledning häraf må det tillåtas mig anmärka, att om hästar behöfvas till Artilleri och Trossens förskaffande, så behöfvas äfven oxar samt flere andra oskäliga kreatur till Armeens provianterande, hvaraf jag åter tror den slutsatts kunna dragas, att om menniskan kan få utbytas emot hästen, så kan äfven hästen få utbytas emot oxen, af det skäl, att den ena alltid skall remplacera den andra.
De ofri - Oen ii Maji e. m. gä 7 Generalerne måste således, om de gå ur tjensten, expectera. Vid omnämnde ål' der är det vanligen icke mycket att räkna på en längre lifstid, derest icke desse på stat föreslagne Generaler blifva förunnade en längre lefnad, än andra menniskor. Jag vet sannerligen derför icke, hvad som kunnat motivera Utskottet till detta förslag, om icke en hugsvalelse af egen art dervid blifvit beräknad, eller att med sorgetåren öfver en bortgången gammal medbroder, borde blanda sig en glädjetår öfver den tillfallande pensionen. Jag föreslår derföre såsom billigt och rättvist, att, då vi antaga nio Generalslöner, vi också böra fastställa lika mångå pensioner. Beträffande Herr von Troils förslag till strafflag för öfverlrädelser emot accordsreglementet, önskar jag blott, att, om det antages, det ej måtte få någon retroactif verkan; emedan säkerligen både han, jag och flere, då skulle, som man säger, få dubbelt hugg för öfverträdelser i detta fall, såsom dels accordsgifvare, dels accordstagare. Friherre Fleetwood j Carl j uppläste följande: Jag hade icke trott, att det lilla anslag, som StatsUtskottet utan tvekan föreslagit till förbättrande af lönerne vid Wermlands Fältjägare, skulle föranleda till nå - Den ai Maji e. m. gra anmärkningar; men då detta inträffat, vill jag försöka besvara dem. Det tillhör icke mig att besvara det klander, som blifvit gjordt å repartitionen af anslaget, enär den är föranledd af en Promemoria från Konungens GeneralAdjutant för Armeen; men jag bör icke förtiga, att den skiljaktighet, som förekommer emellan Kgl. Majrts Nådiga Proposition och GeneralAdjutantens Promemoria, tillkommit på Regementsbefälets önskan, emedan detsamma, i egenskap af Passevolantörer, skulle förlora vid den först föreslagne löneregleringen, och detta står visserligen ej tillsammans med Rikets .Ständers önskan eller Ko'ngl. Maj:ts Nådiga vilja.
S. D. Föredrogos å nyo och biföl lös följande BancoUtskottets Memorial , nemligen : N:o 18, > anledning af hvad RevisionsBerättelsen år 1826 innehåller, rörande val af Suppleanter för Hedervärda BondeStåndet uti Province-Låne Contoirens JDirectioner, emellan Riksdagarne; N:o 20, rörande eftergift och afskrifning för Coo R:dr B:co , som år 1820, genom inbrottsstöld , förkommit utur ett i SmåsedelsCommissarie-ruxnmet inom Banken befintligt skåp, och N:o 2i, om eftergift och afskrifning för 200 R:dr R co, utgörande värdet af en, i VexelBanken år 1827 bortkommen, inlcst Transportsedel, hvilken måst för andra gången infrias. Prot. Utdrag den i5 Mars 1829, S. D. I anledning af gjorda anmärkningar , återremitterades Lagsamt Allmänna Ilesvärsooh Oeconomie-Utskottens Utlåtande, Nio 5, öfver väckt fråga om KammarRättens rättighet , att i vissa fall fullfölja gjorda anmärkningar, S. D. Vid förnyad föredragning biföllos följande Lagsamt Allmänna Eesvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtanden, nemligen : N:o 2 , i anledning af vackt fråga om bestämmande af vissa skyldigheter för dem j iun företaga odlingar af mossar eller andra sidlända trakter ; N:o 3, öfver väckt fråga om bestämmande af rättigheten , att å hafsstränderne upphemta hafstång ; N:o ,3, angående väckt fråga om skyldighet för blifvande Landshöfdingar att förete Academiska betyg öfver nflagda vederbörliga prof på kunskap i Allmänna samt HushållsLagfarenheten , och N:o 7 , i anledning af väckt fråga om utgifvande på Statens bekostnad af en fortsättning utaf den så kallade LagSamlingen» Prot.
Regeringen kan derigenom, såsom Gr. Löwenhjelm nyss yttrade, få ett ytterligare stöd för det förfarandet att vid en kommande Riksdag afgifva Propos., och det vöre dessutom icke omöjligt, åtminstone har det flera gånger handt, att Stånden, när inbjudning från annat Stånd kommit att förena sig i dettas beslut, då frångå sina förut fattade beslut och bifalla inbjudningen. Jag får derföre, så vida icke Hr Gr. o. Landtm, anser att tili den nyss af R. o. Ad. beslutade skrifveisen kan läggas orden »äfvensom till Carlskronas befästande på landsidan», anhålla om propos. på yrkandet att R. o. Ad. måtte till K. 51. ingå med anhållan om en K. Propos. till nästa Riksdag rörande Carlskronas befästande på landsidan. Hr 51 o n t g o m m er i e, Rob. Nils Germ.: Jag tror visserligen att, på sätt Hr Brakel yttrat, det icke skulle skada om en sådan skrifvelse afläts, men hvad den skulle gagna till, kan jag icke Den 6 F abruar i. 857 icke mer finna. Tre Stånd hafva bifallit Utskrs Utlåt, i denna punkt. För öfrigt vet man att frågan om Carlskronas befästande ingår i alla befästningspianer oell att K. M. skulle glömma att vid kommande Riksdag begära anslag för detta ändamål, lärer väl icke vara troligt, då man vid föreg:de Riksdagar sett, huru anslag beständigt begärts härföre. Det kan således icke tjena till någonting att göra påminnelse i en sali, som man tydligen ser icke blifvit bortglömd, hvarföre jag tillstyrker att punkten måtte bifallas eller läggas till bandlingarne. Frih. Raab: Jag hemställer till Eder, mine Hrr, om vi icke här förnöta vår tid med att discutera en fråga hvaröfver beslutet icke kan leda till något ändamål. Det enda mål som kan vinnas, är en opinions-yttring och den vinnes lika väl om man underkänner Utsk:s förslag och lägger detsamma till handlingarne.
Nu stod skjutsen utanför dörren, o c h efter några tämligen kortfattade tacksägelser steg konstnärsparet u p p i vagnen, som rullade ut från gården med dem o c h med den lilla matkorg Elsa smusslat in under sätet. Där stod nu den unga prästfrun på verandan och såg efter de bortfarande. H o n kände sig helt v e m o d i g till sinnes, då hon tänkte på, hvilka öden de där bägge underliga figurerna nu rullade till m ö t e s. H o n visste inte, hur det k o m sig, men denna R o s a l b a D e a Marina lämnade efter sig hos henne liksom en stämning af saknad, nästan af tacksamhet. Hon hade varit som en solglimt af barnslig glädje midt i pliktens o c h allvarets gråa enahanda. Elsa gick upp för att läsa m o r g o n b ö n e n tillsammans med Harald, innan de gingo till kyrkan. M i d t i trappan stannade hon plötsligt, som o m hon fått eD stöt i bröstet. D e t där väckande, stärkande allvarsordet, som Harald bedt henne ge den unga sångerskan m e d till vägkost. det hade hon alldeles g l ö m t i går kväll under lekens hetta I Hon stod stilla en stund, litet r ö d a f blygsel; men så rätade hon upp s i g. nej, hon ångrade inte kvällen i går! H o n var j u bara tjugu år, det hade varit så skönt att få skaka värdigheten af sig en kort m i n u t. o c h det där ute i Nisses hage, det hade ändå varit det roligaste hon haft sedan hon blef gift! För Följande morgon på slaget åtta anlände herr Sophus Halvorsen. Konversationen mellan henne o c h 325 äktenskapskandidater. i. (Såg du henne Hur Tag Förrän kaffe. ^ mycket henne blott det i festlig skrud värmde ditt icke till din du sett hennes b &amp; « — hjärta brud, morgonrock. ock • II. Om många Må vara, Dock vackra o tro Att ord flicka, honom han talar han han icke, illa dig håller om om bär, dit; du kär; får andra röna, sköna.
För upphäfrandet af Skrän, hvilket Utskotten anse riktigt, hafva de yttrat, att sådana inrättningar, bestående af personer, valda inom yrkena, ej bckofdes för vårdandet af Handt v er k e r i e r - nes forikomfi och färdighet er nas eller injiglernas of v e rfly ttn i ng pä efterkommande; att handtverks-insigternas förlorande i brist på Skråinrättning, vore lika litet tänkbart, som jordens ödesmål, i brist på särskilte undervisninga-anstalter för Landtbruket. Jag tror ej att jemförelsen är riktig, utan att det är stor skillnad mellan jordens ödesmål och landtbrukets rikliga Den 30 Augusti /, m. bedrifvande. På samma sätt är det äfven med handtverks rätta utöfning och konstens förlorande. Man har funnit nödigt, i afseende på utbildningen af förståndets förmögenheter, att inrätta allmänna anstalter eller faculteter. Skråinrättningar äro, i afseende på färdigheten i handaslöjd icke annat, än sådane faculteter, hvarigenom den vårdas och förkofras Man tror sig kunna åt slumpen och egennyttan öfverlemna vidmagthållandet af den sednare, men om Styrelsen bör vårda, sig icke allenast om upplysningen, utan äfven om förmögenheten i samhället, så får man ej öfverlemna handlverkerierna åt sitt öde. Nybörjaren i dem, såsom i vettenskaper, bör få sig ett visst sätt förelagt, huru han skall bära sig åt, för att snarast och grundligast förskaffa sig den färdighet han söker. Nödgas icke lärlingen att iakttaga detta sätt, sä förderfvar han arbetsämnet, eller varan för mästaren, och förspiller tiden för sig sjelf, samt med detsamma bägge delarne för Staten.
Se vidare Stats-, Bevillningsoch LagUtskottens med Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets gemensamma Betänkanden. Allmänna MagazinsFonden. Se MagazinsFonden. Allmänningar, att derå upptagne hemman och lägenheter må, vid skogarnes delning, njuta skogsafrösning. II. 24r. III. Alströmer, Friherre Jonas, yttrande. III. 96. Alströmers, CommerceRådet, arfvingars rätt till perpetuelt arrende å Kungsgården Höijentorp, angående. Se Höijentorp. Alun-tillverkningen i allmänhet, om nedsättning i afgifterna å. V. B. 224, 326. A. 353. XI. E. 367. XII. B. 28g. A. 36g. XVII. E. 471. Aminoff, Johan Fredrik, yttranden. I. 35, 235. AmiralsPensioner. Se Pensioner. Amortissementsfond för lån till jordbrukets och näringarnes upphjelpande, om användande af en del af Nionde HufvudTitteln till. XV. B. 190. Ankarloo, David Gustaf, yttrande. XIV. 355. Anmärkningsanledr.ingar emot Konungens Rådgifvare. IV. 365. V. 6. VII. B. 28. A. 31. XV. R. 407. XVI. B. 319. XX. A. 32. Annae, S:t, Capell-Församling, angående ett Banko-lån åt. X. B. 396. XI. A. in. Anstånd, angående, med inbetalningar och lagsökningar för DiscontVerkens räkning, för de orter, der Cholera-farsoten härjat. Se DiscontVerken. Anteckningen af Ridderskapets och Adelns ledamöter, första. I. 3. — andra, om tiden för. I. 3. Anteckningsfråga, underställd Ridderskapets och Adelns afgörande. II. 102. A. i43.
Med ogillande af Utskottets i örte punkten af utlåtandet N:o 85 gjorda, Och uti memorialet N:o 150 vidhållna tillstyrkande, fann Ståndet för godt bifalla hvad Kongl. Majrt uti Dess till ; Rikets Ständer aflåtna nådiga proposition i afseende på bildande och underhållande af en'serskild Ingeniör-trupp äskat och föreslagit. Beträffande Urte och 23:dje punkterna, vidblef Ståndet sine fattade beslut och lade dessa punkter till handlingarne. 13:de punkten i utlåtandet Nro 85, förnyad i memorialet N:o 150, afslogs; och beviljade Ståndet det af Kongl. Majrt till löneförhöjning ät Regements-pastorerne vid så väl Garnisons-regementerne i Stockholm, som de utom Stockholm förlagde Götha och Vendes Artilleri-regementen äskade anslag, Vidkommande 16:de punkten, biföll Ståndet, med afslag å Utskottets i utlåtandet Nro 85 gjorda och här förnyade tillstyrkande, hvad Kongl. Majrt i Dess nådiga proposition föreslagit, med den ytterligare tillökning uti löne-beloppen för vissa grader, som uti Artilleri-kommitéens betänkande upptogos. Öfrige i detta memorial förekommande punkter lades till handlingarne. Nro 151, i anledning af erhållne äterremisser å utlåtandet Nro 86, angående reglering af utgifterna under riks-statens femte Hufvudtitel. Ståndet, som beviljade det af Utskottet i lOrde punkten tillstyrkta ersättningsbelopp, beslöt, att detta belopp må på ordinarie stat uppföras. Öfrige punkter af detta memorial lades till handlingarne. Nro 152, i anledning af erhållne äterremisser å utlåtandet Nro 87, angående regle ringen af utgifterna under riks-statens sjette Hufvudtitel.
Jag hemställer lill herrarne, hvart det skulle laga vägen, om de andra Stånden vidloge samma åtgärd, som llr von Hartmansdorff nu har föreslagit. På det sättet skulle vi aldrig få någonting afgjordt under denna riksdag, och iag förenar mig alltså uti Gr. Frölichs anhållan, att målet måtte sättas främst på föredraga.listan i nästa plenum. Hr Stjerngranat, Gustaf: Som StalsUlsk. uti 21 , 23, a/fi 26, 28 och 2g:de punkterna hemställt till R. o. Ad. och PiesleSt., huruvida de skulle medgifva att voteringarne må äga rum, men deremot till BorgareSt. och BondeSt. i motsatt fall hemställt, alt voteringarne mätte få förfalla, och frågan mig veterligen redan har förevarit i BondeSt., och vi ej skulle komma till något resultat, såvida hvarje Stånd för sig, utan alt invänta andra Stånds beslut, skulle företaga della mål, så får jag instämma med Hr von Hartmansdorff. Hr von Hartmansdorff: En talare har yttrat, det jag skulle hafva begärt uppskof med denna frågas afgörande intill dess R. o. Ad. lått inhemta de öfriga Ståndens beslut, oell att, om de öfriga Stånden för deras del vidtoge Dcn 4 November f. ni. enahanda åtgärd, sluille följden blifva, att vi ej bomme lill något slut i frågan. Jag yttrade icke beslut, utan jag sade: intill dess prot. utdr. i detta ämne bade från de öfriga Stånden inkommit. Skulle det nu emot all förmodan bända, att något Stånd förklarat sig vilja vänta på oss; så är det klart, att vi ej kunde uppskjuta saken längre. Men sådant lärer ej kunna inträffa, då StatsUtsk. hemställt till de Stånd jag omnämnt, att voteringarne må förfalla, hvarigenom ali justering af voter:s-propositionernä lärer blifva öfverflödig. Jag tror således icke, alt någon olägenhet kan härröra af bifall till den hemställan jag gjort.
H. utsätta, Riksens Ständer ej genast sammankallas, älrgger dek owilkorligen Riddarhus-Direc» kioaen, Dom Capitlen i Riket, Magistraten i Huswudstadcn samt Landshöfdingarne i Länen, att, genom vffenteljga kungöranden ifvan Predikstolarna underrättelse härom lära meddela, pä dtt Riksens Ständer ma sammankomma, att deras samt Rikets rätt iaktta - 1504 'Den 21 December. taga och skydda. Sädan Riksdag vpncs a Femtionde dagen ester den, dä StokS-Rädek sist bordt kallelse dertill i Huswudstadcns Kyrkor läka kungöra. §. 1 r. Med de i andra §. omförmälre föreskrifter förstas bestämmandet af skyldiahtten för »vederbörande Corporationer eller Embersmän, art, utan »vidare pä« nu »ii else och Utan arman anledning ön »vid Lagtima Riksdag, sista Riksdags - Vcstmcr och wid Urtima Riksdag stclswa Kallelsen, besörja det walen kill Riksdagsmän, der sädane wa! äga rum, i laglig ordning ocl) »vid answar, med gil skyndsamhet »verkställas; tilhörandc det Dom Capirlen att för Presterskapet, Hufrvudftadenö Magistrat att för derwarande Borgerskapet, samt Landshösdingarne, hwar i sitt Län, art för de öfrige Sräderncs Borgerskap 06) Mcnigc Allmogen örn sädane »valförrättningar, ä EmbetekS wägnar, föranstalta, med särskild föreskrift frän LandShöfdingarnc, a« saluma dag dä i Kyrkorne Riksdagskallelsen kungöres, skall Socknestämma till nästföljande Söndag för Eleckors wal as Allmoqrn utlysas. Skulle
Vigtiga och icke sällan högst grannlaga äro vid hvarje riksdag en stor del af de ämnen, som utgöra föremål för R. St:s öfverlaggningar; och naturligt är, att i den mån intressena inom olika yrken äro skiljda, svårigheten att bibehålla en önskvärd enighet i samma mån blifver större. En föreningspunkt linnes likväl för oss alla, den är: fäderneslandets viii; kring den är R. o. Ad. öfvertygadt, att alla RiksSt. samla sig, och på denna öfvertygelse grundar R. o. Ad. sin förhoppning, att för Riket lyckliga beslut vid denna riksdag kunna komma att fattas. R. o. Ad. lyckönskar Vällofl. BorgareSt. till de vigtiga värf det går att handlägga, och ber Ståndet vara försäkradt om R. o. Ad:s aktning och vänskap. Till Ilederv. BondeStåndet! R. o. Ad. har anmodat oss dess Deputerade, att till liederv. BondåSt. återföra den helsning och lyckönskan, R. o. Ad. nyss från Hederv. BondeSt. fått emottaga. Ett gemensamt älskadt fäderneslands välgång och sanna gagn skall — R. o. Ad. är derom öfvertygadt — utgöra den fasta ledstjernan för samtlige RiksStrs handlingssätt under de ofta brydsamma öfverläggningar, som förestå. Pä denna grund bygger R. o. Ad. sin förhoppning, att de olika tankarna om medlen dertill, och olika näringars olika intressen likväl slutligen skola förena sig om lyckliga beslut för oss och våra efterkommande. R. o. Ad., med Hederv. BondeSt. i så mångå afseenden förenadt genom samma yrken, försäkrar detta Stånd om sin fortfarande aktning och vänskap. Ilr Frih. o. Land t m. anmodade derefter fl. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm att med Deputationen till de öfriga Stånden afgå.
Jag anhåller endast få förklara, att jag med hvarje Riksdag blifvit mer och mer öfverlygad att de förbättringar, den förkofran i socialt och ekonomiskt hänse ende, som vi alla önska alt befrämja i vårt land, och hvartill det ock eger större resourser än många andra länder, som länge sedan gått oss förbi, motarbetas och lillbakahällas icke allenast af de olycksaliga, under den förelupna discusionen ofta berörda ståndsintressena, hvilkas inbördes strider nu alstra den produkt, som får gå och gälla för uttrycket af Svenska folkets tänkesätt, utan ock af de odrägligt otympliga och tunga former, hvarunder vi arbeta. Derföre, och oaktadt jag för min del skulle ansett det hafva varit bättre om förslaget varit bygdi på samma grunder, som det af K. M. 1848 föreslagna, håller jag del för en pligt, — en samvetssak, alt tillegna sig de verkliga förbättringar i afseende på arbetsordningen som nu erbjudas och hvilka skulle underlätta ernåendet af ett ändamålsenligare representationssätt. Ty jag tillhör ingalunda det antal som antingen vilja hafva allt eller intet, ej heller deras, som, ofta i en enfaldig välmening, tro det vara för ernående af en önskad reform nyttigt att ställningen bringas på spetsen. Jag anser dem fara vilse vid skenet af farliga irrbloss. Den elden är farlig att leka med, den kan förstöra mer, än man vill, mer än man väntat. Jag röstar för förslaget. Gr. Mörner, Joli. Au g.: Om raan äfven skulle medgifva, att förevaride förslag till en del utgör en förbättring af det nuvande representationsskieket, så äro likväl dess fel och brister af så betydande art, alt det, enl. mili tanke, år oantagligt. Då jag på f. m. Den 15 Februari e. m 105 anmälte mig för att erhålla ordet, skedde det i afsigt alt underkasta förslaget en närmare granskning, men den långt framskridna tiden bjuder mig att ej missbruka R. o. Ad:s tålamod. Jag utbeder mig endast alt få, för discussionens fullständighets skull, vidröra en omständighet, hvarå upmärksamhelen ännu ej blifvit fästad.
Enligt detta reglemente skola på bostaIIsinnehafvarens egen bekostnad repareras: fönster till glas, blykarmar och bågar, dörrar, lås, trösklar, golf, kakelugnar, spislar, bakugnar, Bih. tilt B. SI. fröt. ib47 f 184b. 1 Samt. 2 Afd. 16 Bé/I. 2 10 Lagoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 54. skorstenars rappning, mindre läck på taken, trappor, plank, staketter och uthus. Allt detta hade, efter mitt förmenande, icke bort vara så aflägset för Utskotten att taga reda på, för att sedermera derå grunda deras beslut; Hvarförutan emot irsta och 3:dje punkterne uti omförmäldte betänkande reservationer blifvit anmälde af riksdagsfullmäktige Lars Larsson från Elfsborgs län, Adolph Fredricsson från Upsala län, Christen Pehrsson från. Gottlands samt Anders Kylander från Wermlands län. STOCKHOLM, f. d. Schultze^ Boktryckeri, 134S. Lagsamt Allm. Bcsvoch Ekon.-Utskottens Betiinkandej Bl.ris 55 och 56. Ank. lill Exp. Utsk. den ao Sept., kl. a e. ra. Betänkande , i anledning af väckt fråga orri ändring uti 1 $ af 2 kap. Byggningabalken, Und er förmälan, att byggnad och underhåll af badstufva eller mälthus samt lia utgjorde ett onus, sorn för de flesta boställsinnehafvare vore utan ändamål, har riksdagsfullmäktige!! L. Rasmusson frän Bohus läUj uti ett. hos Hederv. Bonde-ståndet ingifvet memorial hemställt, om icke hvad uti 1 § 2 kap. Byggningabalken, i fråga om en dylik skyldighet nu finnes stadgadt, kunde derifrån uteslutas.
Preste-Ståndet den 5 Borg areSlå ridet den j Bonde-Ståndet den 7 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Rikets Ständers Revisorers afgifna Berättelser om verkställda granskningar af Stats-Verkets samt andra af allmänna medel bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvalt• ning under åren t838 till och med 18fi. (Stats-Utsk. Uti., Ntiis 54, 184 och 248, samt Mern. Nio256.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer lill pröfning förehaft hvad deras, jemlikt 68 § Riksdags-Ordningen, valde Revisorer i åtskilliga omständigheter anmärkt och hemställt, ali afgifna Berättelser om de åren 1841 och 1843 verkställda granskningar af Stats-Verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, åren 1838, 1839, S840ocb 1841, få Rikets Ständer, efter tagen kännedom af vederbörande förvaltande Verks och Fm betsmäns i anledning af dessa Revisions-berättelser tilt Kongl. Majit algifne underdåniga utlåtanden samt efter inhemtande af de upplysningar, som i öfrigt för ärendenas utredning funnits erforderliga, uuderdånigst anföra : Expeditcons-Vtskoltcls Förslag lill and.