Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid sin hemkomst till fäderneslandet slog han sig ned på landet » ochsi säger han sjalf, » där tröstade jag mig öfver ett år med goda böcker och min lilla landthinshållning, jämte min hiistru och mina barnw. Så få vi veta hur språkkunnig lian var och hur lian i polska kriget tjänstgjorde som tolk. - E ' rämst satta vi bokens andra, berättelse om de svenska fångarnas lif i Ryssland och Sibirien - under Karl XII: s tid. Det kunde har vara frestande att fylla hela sidor med utdrag. V i få reda på de stackars fångariias öden både i Ryssland ocli i Sibirien ocli deras hemkomst till Sverige. Skall det ej glädja vår ungdom a t t t. ex. läsa om, huru. svenskens gamla kärlek till vetande ej ens förnekade sig långt bort i Sibirien. Det är nämligen en svensk kapten, tysk till börden, som börjar en liten skola i Tobolsk. Det blef sedan en hjärtesak för de svenska fhgarna, - Piper och Rensköld nämnas särskildt - att understödja denna skola. J a, ' det ointestamenterat a sin enda talas, huru en fattig svensk fältskär i ~ ~ o s k w dyrbarhet, en sidennattrock, som lian fått af en rysk kund, till skolan. Rocken inbragte 7 rubel. Boken slutar med en biografi af Tordenskiold, den oförfärade sjölijältcn, eliiiru ej svensk, kan räknas till den karolinska tiden. E n årgång predikningar P. Kaiser. Öfverslttning frBn tyskan. P r i s 4, ~. Vi fasta med glädje alla barnavaliners uppmärksamhet på detta arbete. Författaren, som tillbringat flere år i Stockliolm såsom pastor vid den tyska församlingen, var under sin vistelse härstädes högt vart derad både som predikant ocli människa. Han hade en siillsynt förniåga att göra sig förstkdd och älskad ej endast af de äldre utan äfven af de unga. Hans söndagsskola var flitigt besökt af skolungdomen, livilkens uppinarksrtinliet ' han förstod både att väcka och kvarhålla.
Tjufverier voro äfven tämligen sällsynta på denna ort, och då sådana förekommo, bedretvos de alltid af så att säga yrkestjufvar. Stöld på åkrar och oinhägnade platser ansågs för ännu föraktligare än inbrott. Om en arbetare hviskades det, att han mjölkat en annans ko ute på marken, och han gick där som en i tysthet utstött samhällsmedlem. Kring mitt barndomshem funnos på alla kanter vidlyftiga trädgårdar med en ofantlig rikedom på bär och trädfrukter, allt ifrån körsbär, persikor och aprikoser till den hårda glänsande vinterfrukten. Äfven vindrufvor växte där på kall jord och buro sina klasar i en ostängd trädgård. Ingenting var skyddadt medels lås eller hög stängsel, men aldrig blef ett träd, en buske eller en ranka plundrad; tjänstfolket erhöll dagligen af de mera vanliga frukterna. Ingenting såldes, fruktträdgårdarne voro endast till glädje och fröjd för familjen, dess gäster och vänner, för tjänarne och för fattiga arbetares barn. Ofta måste jag nu spörja mig själf, hur gick det till, att landtmannen på den tiden så ofta kunde från en ringa början förvärfva sig välstånd, ja rikedom, då hvarken mejeri, hönseri, trädgårdar eller andra binäringar gåfvo kontant afkastning, åtminstone ej i den skånske storbondens landtbruk? Svaret blir alltid detsamma: familjen deltog mangrant och på fullaste allvar i tjänarnes sysslor och arbeten, och husbondefolket delade sina håfvor med de fattige. Blott ännu ett drag — karaktäristiskt för den tidens öfvertro — innan jag afslutar dessa små kulturbilder. Ärfda föremål af stål eller järn, liksom äfven ärfda såll och psalmböcker, betraktades som medium emellan de aflidne ägarne och arftagarne till dessa saker, företrädesvis när det gällde att upptäcka, hvem som bortstulit något ur huset. Det är föga troligt, att de personer, som jag sett anlita dessa medier, själfva trodde på deras underbara förmåga, men så mycket vissare trodde den oupplysta befolkningen därpå, och detta är ju alltid hufvudsaken, då medier anlitas.
Vid nu ånyo fortsatt föredragning af Lag-Utskottets Betänkande, JV2 35, i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition med förslag lill ny Strafflag, dels ock enskilda motioner, rörande brottmålslagstiftningen, biföll Bonde-Ståndet, som under detta plenum genomgick från och med 8:de till och med I5:de Kapitlen, allt hvad Utskottet härunder föreslagit, med undantag allenast af nedananmärkte delar, angående hvilka följande beslut af Ståndet fattades: 8:de Kapitlet. Till följd af Ståndets förut fattade beslut i fråga om dödsstraffets afskaffande, blefvo §§ 1, 4, 5, 6, 8, 11 och 27 återremitterade. 9:de Kapitlet. Med föranledande af Ståndets ofvan omförmälda beslut, i fråga om dödsstraffets afskaffande, återremitterades §§ 1, 4 och 7. §§ 5 och 8 liföllos af Ståndet, med uteslutande af de i slutet af samma §§ förekommande orden: »från och med femtio till och med ett tusen riksdaler», hvilka utbyttes mot orden: »minst femtio riksdaler.» 10:de Kapitlet. Med utbyte: i § 2 af orden: »från och med tjugofem till och med ett tusen riksdaler» mot »minst tjugufem riksdaler» och i § 15 af orden: från och med femtio tili och med ett tusen riksdaler» mot »minst femtio riksdaler» blefvo nämnde §§ i öfrigt af Ståndet godkände. § 10 återremitterades till följd af Ståndets beslut om dödsstraffets afskaffande. 12:te Kapitlet.
Rådmannen desto säkrare stadgat sin öfvertygelse, att de onera, som af ålder åLföljt Gårdarne, ännu stå qvar för alla innehafvare, med undantag endast för dem af Högvördige Preste-Ståndet, som, i och för deras Tjenstebefattning inom Staden, bebo sina Gårdar, samt för de Enkor och Barn af samma Stånd , hvilkas män och fäder, under Tjenste-tiden inom Staden derstädes aflidit och vid dödsfallet egde gård, 6 Besv. och Oecon. Utsk. Motionairen anhållit, att sådan med grundlagarne, billighet och rättvisa öfverensstämmande åtgärd kunde vidtagen varda, som undanrödjer det missförstånd, hvilket i afseende på concessionerne nu eger rum. 2:0. Ett af Herr G. L. Alund till Vällofl. Ståndet aflåtet Memorial, innehållande, att, som mera än hälften af den åt Lindesbergs Stad, utaf framfarne Konungar donerade jord, eges al Ståndspersoner, eller sådane, som icke äro Borgare, samt nämnde jord, enligt donations-brefvens innehåll, blifvit åt Staden upplåten till dess uppehållande och Borgerskapets nytta; alltså och då samma jord, numera och emot sin bestämmelse kommen i andras band, icke kan sägas bereda Staden eller dess Borgerskap någon nytta, har Motionairen, i öfverensstämmelse med sine committenters uppdrag, föreslagit, alt samtlige Tomt-, Husoch Jordegare uti Lindesbergs Stad måtte till förbindas att, till hälften emot Borgerskapet, hädanefter deltaga uti skjulsnings-skyldigheten samt Båtsmanshållet för nämnde Stad; och 3:o. Ett af Herr L. G. Brovallius till YäHofi. Ståndet ingifvet Memorial, hvaruti anföres, att en på rättvisa och billiga grunder fotad fördelning af Båtsmanshållet, Städerne emellan, skall länge hafva varit påtänkt, och att en sådan för - Besv. och Occon.
Af granskningsnänmd godkänd lärobok må vid läroverk, der Ephorus pä Lärare kollegiets förslag så beslutar, till begagnande införas. Lämpligt arfvode åt medlem af granskningsnänmd må, efter slutadt arbete, af Kongl. Maj:t bestämmas och utgå af besparingarne å 8:de Hufvudtiteln. Vidare och då särdeles önskligt vore att något mera än hittills kunde på Statens sida göras, för att uppmuntra till och befrämja utgifvandet af goda läroböcker, föreslår jag: 3:o Att Rikets Ständer ville anslå en summa af 3000 Riksdaler Riks mynt årligen att med lämpliga belopp användas såsom belöning för författande af de bästa under året utkomne läroböcker. Dock må ej flere än högst 4 sådane årligen belönas. Skulle inga eller särdeles få läroböcker anses af .så stort värde att belöning bör ifrågakomma, må beloppet för det äret i sin helhet eller till större eller mindre delfingå till besparingarne å 8:de Hufvudtiteln. Granskningen och bestämmandet af belöningarne sker af sådan eller likartad nämnd, som förut blifvit föreslagen. Om remiss till vederbörande Utskott auhålles. Stoe kholm den 29 November 1802. Pehr Staaff. Motioner i Borgare-Ståndet 1862. ,JW 168. JW 168. Af Herr Staal!’: Om tillökning i andagen till lärareiöner och de mate riel», behofven för Navigationsskolorna i Kalmar, Hernösand, Westervik, Wisby och Carlshamn, 1 Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof har, på grund af vederbörandes ansökning och Kongl. Kommers-kollegii tillstyrkande, Kongl.
Den 20 September f. m. 87 Jag torde icke behöfva säga, att jag icke, lika med den förste värde talare, som här yttrat sig, delar den obenägenhet för jernvägar, icke har den absoluta ovilja, som han, mot skuldsättniogssystemet; ty jag tror, att det i vissa fall är nödvändigt, att taga sin tillflykt lill denna utväg för att bereda tillgång till framtida behof, och alt detta är en så erkänd sak, att den icke behöfver underkastas någon diskussion. Men jag tror likväl, att Hr von Hartmansdorff i sitt yttrande uttalat åtskilliga sanningar, som äro så helsosamma alt det icke kunde skada, ora R. o. Ad. behagade fästa afseende derpå. Det är på visst sätt måhända origtigt att uptaga R. o. Adis tid med detta ämne och lill en viss grad äfven ändamålsvidrigt att till besvarande och vederläggande uptaga åtskilliga här framställda allmänna satser, enär sådant icke kan anses annat än såsom en slags dissertation; men vi böra i detta fall erinra oss att det icke är deras fel, som yttrat sig, ulan att det är Ulskis eget fel, sorn framträdt med ett så beskaffadt Betänk., som det 1111 ifrågavaride, hvilket i sjelfva verket endast innehåller allmänna satser. Dessutom vela vi, att hvarje handling, offentlig som enskild, så hos in dividen som hos samhället, utgår ifrån eller hvilar på öfverlygelsen om vissa sanningar, dem man kallar theorier, så att hvar och en vid hvarje tillfälle och hvarje handling utgår från någon theori såsom grund för sitt handlingssätt. Det är nu de theorier, hvilka innefattas i Ulskis Betänk., som jag anser vara af deri vådliga beskaffenhet, att jag tror dem böra framkalla någon vederläggning af den, som tänkt sig in i ämnet.
Hon kläder sig företrädesvis i mörka färger, ej sällan svart, men icke förty ligger en ädel värdighet i hela hennes dräkt, troligen en återspegling af den inre förfiningen. Hennes tyger äro af gedignaste beskaffenhet, men snitten enkel, lämpande sig för hennes vackra figur; besättning, då den förekommer utgöres mest af sammet eller siden, och till finare plagg spetsar, som hon påstår genom sin hållbarhet blifva billigare än annat. Hon nyttjar sina kläder ovanligt länge, är ej klädd hvad man egentligen kallar modernt, men förefaller ändå icke gammalmodig. Med utprägladt färgoch ordningssinne är hon ytterst noga i valet af kläder samt angelägen att hela sammansättningen ter sig så, att enskildheterna ej sticka af mot hvarandra. Själf säger hon sig vara ytterst försiktig med de små, oftare förekommande utgifterna, ty vid de större betänker man sig i allmänhet bättre på förhand. Hon beräknar noga och är glad öfver hvarje besparing, den hon deiar ut åt dem, som mindre hafva än hon själf. För öfrigt kunde ju åtskilligt mera vidröras i denna klädpenningfråga, men jag finner mig redan varit för vidlyftig och slutar därför med en uppmaning, nyttig för en hvar att följa: » Pröfven allt, men behållen det godt är. » Georgina. 11 8 .2 •a &amp; SÄ EJ ö :0: c« fca o f * t m * ' ' Familjemeddelanden ». " Flere af I d u n s intresserade läsare o c h v ä n n e r ha v i d olika tillfällen uttryckt sin förundran öfver, att » familjemeddelanden », födde, fördöde, så sällan föred. v. s. tillkännagifvanden o m lofvade, vigde komma En i och vår tidnings annonsafdelning. familjetidning sådan s o m Idun, spridd o c h läst i de vidaste kretsar öfver hela landet, b o r d e väl d o c k, förmena de, vara ett af de allra till hands lämpligaste o c h närmast l i g g a n d e organen för dylika annonser.
Bifölls. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades följande, med anledning af Riksdags-Ordningens 56 §., väckta motioner, med afseende på fördelningen af de, dels genom besparingar uti Riksgälds-Contoiret, dels genom Bankens räntevinst, samlade medel, nemligen: l:o Af Herr Geijer> med förslag, alt åtminstone en million Riksdaler reserveras åt Riksgälds Contoiret, alt med 250,000 R:dr om året utgå i fyra år och användas till betäckande af Stats-brist eller nedsättning i bevilluingen, och i synnerhet skydds-afgiften, som träffar alla lika och tyngst den arbe - 472 Trot. TJtdrTd. 1 April tåfa. tande, tjenande classen; uti hvilket ämne flere af Ståndets ledamöter sig ■yttrat; 2:o af Herr Bagge, att en summa af 400;000 R:dr måtte uti extra Stats-regleringen ställas till Kongl. Majlis disposition, för att med f om året användas i anslagsoch låne-väg ti 1L lättade communicationers befremjande i de Län eller orter, hvilka, efter ansökningar och anställde undersökningar, kunna pröfvas deraf vara i behof, och hvarvid de Län böra njuta företräde, som icke redan kommit i åtanka vid de beslut, hvilka för ofvanberörde Statsreglering blifvit fattade; och 3:o af Herr Hegardt, att en summa af 20,000 R:dr måtte anslås, antingen på en gång, eller ock med 5000 R:dr årligen i 4 4r, samt ställas till Regeringens disposition, för att, genom Förvaltningens af Sjö-Ärendena försorg, användas för Lols-väsendets förbättring.
Stats-kontoret af Riksgälds-kontoret godtgöras. 3:o att, beträffande särkildt utbetalningarne af de arfvoden och traktamenten, som varda Riks-Ståndens och Utskottens Sekreterare samt Kanslioch Vaktbetjening tillerkända, dessa utbetalningar må verkställas i enlighet med specifika uppgifter å bemälde betjening, undertecknade, för Riks-Stånden, af hvarje Stånds Talman, och för Utskotten af hvarje Utskotts Ordförande; och Ståts-Utskottets Memorial tS;o 5. 4:o att, dä tillfälliga utgifter, som till riksdagskostnaderna böra hänföras, inom Riks-Stånden eller Utskotten förekomma, räkningarne derå böra, innan desamma af Riksgiilds-kontoret liqvideras, vara attesterade af vederbörande Talman eller Utskotts Ordförande. Under förutsättning af Rikets Ständers bifall till hvad nu blifvit föreslaget, får Utskottet derjemte hemställa: att Rikets Ständers beslut, angående riksdagskostnadernas godtgörande af Riksgälds-kontoret, må af Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas, äfvensom att Utskottet, för samma besluts verkställande, må få sig uppdraget underrätta Fullmägtige i Riksgälds-kontoret ej mindre om hvad Rikets Ständer uti ifrågavarande hänseende nu komme att besluta, än ock om de särskilda beslut och föreskrifter, som Rikets Ständer i frågor, som röra riksdagskostnaderna, framdeles under denna riksdagt|kunna finna för godt meddela. Stockholm den 17 November 1B62. Stockhoim, thyckt hos Sam, Rumstedt, iö6•». Ståts-Utskottets Memorial N:u 6. 1 N:o 6. Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Nov. 1862, kl. 11 f. m.
Utskottets afstyrkande af bifall till Herr Fridstedts motion om ersättning för sådane besigtningar, som höl jas och slutas inom dagen, är gilfädt af Ridderskapet och Adeln samt Preste och Bonde-Stånden. O Siats-Utskottets Memorial, N.o i33. ej Sjette Hufvud-Titeln, 3:dje punkten, morn.fj, angående lönetillökning för åtskillige Landt-Stats tjenstemän. Utskottets förslag, att å Sjette Hufvud-Titeln måtte till Kongl. Majits Nådiga disposition uppföras ett reservations-anslag af 6000 R:dr årligen, att användas till arfvoden åt de Kronofogdar och Härads-skrifvare, hvilke af förbättring i sina aflönings vilkor finnas i mesta behof, har af Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden blifvit bifallet. fj Sjette Hufvud-Titeln 6:te punkten, rörande anslaget till vägar och coniin un ica tioner. Utskottets afstyrkande af serskilde anslag för underhåll och anläggning af åLskillige i motioner omförmälde vägar, är af samtlige Riks-Stånden gilladt. gj Sjette Hufvud-Titeln, 8:de punkten, mom. a), angående anslag för Svenska Trädgårds-Föreningen. Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden hafva bifallit Utskottets hemställan, att, till understöd åt Föreningens Elev-skola och till spridande af fruktträd och andra nyttiga växter, må till nästa riksdag beviljas ett anslag af 1333 R:dr 16 sk. om året, med de af Utskottet tillika [öreslagne vilkor. h) Sjette Hufvud-Titeln, 1 i:te punkten, angående undervisningsanstalter för handel och sjöfart.
Dessa medel, till organiserande af styrelse för allmänna arbeten, beviljas med tillägg af den underd. önskan, det K. M., med bibehållande af öfv er s t y r els e n hos Dess Civil-departement, på sätt den nåd. proposm innehåller, dock täcktes, innan något fullständigt nytt embetsverk i detta afseende inrättas, taga i nådigt öfvervägande, huruvida icke samma ändamål, med större besparing, skulle kunna vinnas, genom att förena den tillämnade personalen för sådan styrelse med redan befintliga Ingeniör-corpser, i hvad egentligen rörer undersökningar och verkställighet, samt att sedermera, i hvad den derigenom uppkommande besparingen beträffar, låta lägga den till anslaget för allmänna vägars förbättring. Detta lilla tillägg visar, att min mening icke varit att ingå i någon organisation, med uteslutande af Konungens rätt alt dermed sig befatta, utan endast en önskan att H. M. ville taga i öfvervägande, huruvida ej större besparingar skulle kunna åstadkommas genom införlifvande af den tillämnade personalen för en sådan styrelse med den redan befintliga Ingeniör-corpsen, än att inrätta ett särskildt embetsverk med sina tjenstemän, då vissa sådana, hvilka jag förut nämnt, t. ex. kamererare och secreterare redan funnos vid Ingeniör-corpsen anställde, som mot ringa arfvoden kunde åtaga sig den tillökning i göromål, som genom milt förslags antagande kunde blifva en följd. Således skiljer jag mig icke ifrån de herrar, som vilja undvika alla detaljer i afseende på organisationen, utan förenar jag mig fast hellre med dem och vill öfverlemna åt Konungen att taga i öfvervägande hvad Han anser böra göras. Hvad angår Hr Nordenskölds observation, så är den ganska riktig; Utsk. föreslår att utöfver den summa af 8,5t6 r:dr 32 sk., eller enligt Pi'esleSt:s beslut, 8,000 r:dr, som Utsk. anslagit, skulle äfven för ändamålet utgå i,25o r:dr, hvilken sednare summa är tagen ifrån särskilda hufvudtillar eller t,000 r:dr från den 4:de och 2Öo rtdr ifrån den gtde hufvudtiteln.
Vid behandling af denna fråga, hafva Utskotten icke kunnat lemna utan uppmärksamhet, att, för till vägabt ingande af en så väl för Handelns och Sjöfartens befrämjande gagnelig, som med det allmännas fördelar öfverensstämmande reglering af Rikets Consulad-väsende, en mera fullständig utredning, icke allenast om behöfligbeten af förändring i nuvarande förhållanden, utan äfven i afseende på möjligheten att densamma verkställa, än som med de nu för handen varande upplysningar finnes att tillgå, synes böra vara af Styrelsen verkställd, innan frågan hos Rikets Ständer till afgörande företages; hvarföre Utskotten ock anse utarbetandet af förslag till en dylik reglering, som af motionären blifvit yrkad, i sakens nuvarande skick, icke lämpligen kunna eller böra å Rikets Ständers sida ifrågakomma; och enär för öfrigt, vid öfvervägande af de framställde an - Stqtssamt Allm. Besv.- och EkoTt.-Uskotlens Utlåtande, N’.o 127. 3 t märkningarne, i betragtande tages, att, då handeln och sjöfarten rättar sig efter inträffande olika conjuncturer och således icke konna qvarhållas vid vissa platser, Consulernes förseende med löner på Stat kunde komma att motverka eller omintetgöra möjligheten för Styrelsen alt, såsom för närvarande, då Consulernes aflöning hufvudsakligast utgöres af de afgifter, som sjöfarande till dem erlägga, lämpa Consuls-beställmngarnes tillsättande efter för handen varande behof; att de sjöfarande, i följd deraf, att Consulns inkomster bero af deras bidrag, hafva ett större och sannolikt äfven lättare uppfyldt anspråk att med skyndsamhet beljenas under nuvarande förhållanden, än om Consulerne skulle, utan rättighet lill sådane afgifters uppbärande, endast förses med löner på Stat, hvilket ock möjligen luinde leda derhän, att de sjöfarande, för vinnande af beredvilligt biträde, funne sig föranlåtne till uppoffringar, hvilka då måhända mången gång kunde motsvara de nu genom Författning bestämde afgifter, hvilkas upphörande afses; samt alt de utgifter, hvilka, i följd af den föreslagne regleringens verkställande, komma alt drabba Stats-Verket, efter all anledning skulle blifva högst betydliga och, för alt kunna motsvara ändamålet, tilläfventyrs vida öfverstiga, hvad derföre förslagsvis blifvit beräknadt; så hafva Utskotten, uppå alla dessa skäl, ansett sig böra, med frånträdande af hvad i berörde afseende förut är vordet tillstyrkt, hemställa, alt Rikets Ständer, i anledning af förslaget om reglering af Consuls-dislricten och Consulernes förseende med löner,
En talare har behagat invända mot en person, som i förra plenum yttrade sig, att hans framställning vore gjord af egennytta från jordegarens sida. Det är naturligt att t. ex. det ej kan falla en gelbgjutare in att utan ovanliga anledningar tala om jordbruket och dess intressen eller tvertom. Så vida icke de samhällsmedlemmar, som frågan närmast rörer, framhålla densamma, kan den väl ej komma till tals eller bringas till något för landet och de i saken intresserade lyckligt resultat. Derföre har ingen rät tighet att yttra, det bevekelsegrunderna voro egennyttiga. En talare har påstått att en fortgående långvarig reaktion i tullsystemet icke kan förutsättas. Jag är också helt och-hållet af samma tanke och> jag skulle på intet sätt önska en sådan reaktion. Nu anhåller jag att få öfvergå till ämnet och hvad då först art. fläsk vidkommer, yttrade jag mig derom i sista plenum tillräckligt, och vill derföre blott nämna, att jag hufvudsakligen framstälde den tanken, att fläsket säljes till ett sådant pris, att det ej 1 större skala kan produceras. Det är allmogen, som försäljer derutaf; de behöfva penningar och sälja då för hvad pris som helst, blott för penningens skull. Den vigtigaste artikel bland de ifrågavarande är dock osten. Tillverkandet deraf är en alldeles oeftergiflig binäring till smörproduktionen. Derföre anser jag att på osten bör sättas tull, på det att man icke må öfversvämmas af den s. k. Holländska kumminosten, hvilken säljes till 12 sk. skålp., men hvilken sannerligen är sämre än vår vanliga skummjölksost och hvilkens företräde jag alltså icke kan inse. Att undertrycka den för smörproduktionen så nödvändiga ostberedningen är ofelbart att sätta Svenska mejeri-idkarnes rörelse oändligen mycket tillbaka, och då denna rörelse företrädesvis synes erfordra upmuntran, måste det vara mindre väl betänkt att utsätta den för en täflan, som den ej kan bestå. Importen af fläsk utgjorde 1854 1,755 lisp., men 1858 36,000 lisp., således 20 gånger så mycket Den 4 Juni. söm 1854.
Betänkande, i anledning af väckta motioner om förändring af föreskrifterna angående tjenstemanna-eder och läkares edsförpligtelse. Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har till behandling fått emottaga motioner i delta ämne, hvilka af Riks-Stånden blifvit remitterade dels till Lag-, dels till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, och som blifvit väckta hos Högvördig a Presle-Sldndet af Biskop Björck (motionen N:o 114), i hvilken Prosten Sondén instämt, och af Prosten Palmlund (motionen N.o 14), med hvilken Doktorerne Sandberg och Runsten, Kontraktsprosten Eurén, Kyrkoherden Ternström, m. fl. af Högvördiga Ståndets Ledamöter sig förenat: 4 Samm ans. Lagsamt Allm. Besvoch Ekon.- Utslc. Betänkande N:o 23. hos Vällofliga Borgare-Ståndet af Herr B. F. Ekerot (motionen N:o 1 7), i hvilken Herrar Beronius och Bohmansson instämt, samt af Herr L. V. Henschen (motionen N:o 152), och hos Hedervärda Bonde-Ständet af Riksdagsfullmägtigen Sven Bosenberg från Christianstads län (motionen N:o 66). Utskottet går härmed alt öfver berörda motioner afgifva sitt yttrande, öfver de begge sistnämnda, hvilka blifvit till Lag—Utskottet remitterade och innehålla förslag till förändrade föreskrifter äfven med afseende å de eder, som af allmänna lagen föreskrifvas, dock endast såvidt de tillika angå de eder, som äro i den ekonomiska lagstiftningen stadgade och som utgöra föremålet för de öfriga motionerna; kommande Herr Henschens och Sven Rosenbergs motioner för vidare behandling i sammanhang med andra frågor om rättegångsväsendets förändring att till Lag-Utskottet återlenmas. I underdånig skrifvelse den 22 Februari 1854 anhöllo Rikets Ständer, att Kongl. Maj:t täcktes i nåder förordna om en revision af gällande föreskrifter i afseende på eder och deras användande.