Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta bevisar, hvad desse herrar sagt, att det är för hvarje särskildt tillfälle, då två Stånd stannat emot två, som RiksSt:n skola välja förstärkningsmän till Utsk. Det skulle äfven i min tanke vara ganska ändamålsenligt och riktigt, om RiksSt:n för hvarje ny fråga valde ett nytt förstärkt StatsUtsk.; ty, mine herrar! denna nämnd, sorn skall med R. St:s rätt besluta, bör antagas vara ett uttryck af RiksStins majoriteter i hvarje vigtig fråga; men det är icke sagdt, alt denna stående nämnd, som skall votera öfver alla frågor, ens kan hafva uppfattat åtskilliga af de beslut, som inom de respective RiksSttn blifvit fattade. På grund deraf anser jag, att RiksShn skulle kunna med fog fordra, att för hvarje särskild fråga få tillsätta en ny förstärkning, eller göra ett nytt val, eller åtminstone genom uttryckligt beslut bibehålla dem de förut valt lill sina ledamöter uti förstärkt Utsk.; men sorn denna åtgärd skulle medtaga alltför mycken tid, och D c 11 i4 Juni f. m. ofta vara öfverflödig, så Lar den förstärkta nämnden genom praxis blifvit ständig, oell således tillgänglig för hvarje votering, sorn i förstärkta StatsTJlsk. skall ske med R. Stfs rätt. Deraf liar också blifvit en följd, alt StatsUtsk. ingått till R. St med hvarje voterts-propos., sorn blifvit uppställd inom Utsk., och meningen liar då tydligen varit, att RiksSt:n skulle komma i tillfälle alt tillse, huruvida de ville medgifva, att denna förstärkning fick votera öfver de fiågor, hvarom beslut då borde fattas.
Om än icke erfarenheten hade konstaterat förhållandet, synes mig af dessa siffror uppenbart, att de stora årliga inkomsterna för terminsafgifts-kassorna icke kunna vara behöfliga eller ens kunna användas till undervisningsmateriel, men att deremot de egna kassornas inkomster icke kunna på långt när vara tillräckliga till ljus, ved och uppassning i nutidens stora och rymliga läroverksbyggnader. Derför måste nu redan, enligt medgifvandet i mom. c), för dessa sednare ändamål uttaxeras en afgift utöfver den ordinarie terminsafgiften, eller kommer vid de läroverk som ännu hafva någon behållning i den egna kassan, densamma att snart förtäras och terminsafgifterna sedermera att förhöjas. Tillsammans med den vid sistlidne riksdag bestämda nya afgift af 10 R:dr årligen till bildande af en byggnadsfond, uppgå nu de ordinarie skolafgifterna till 19 R:dr per år för hvarje lärjunge, hvilken utgift, tillsammans med kostnaderna för inackordering, böcker och skolkläder, för mindre bemedlade föräldrar, som hafva flera barn att på en gång hållas i skolan, redan är ganska kännbar och för mången svår att åstadkomma, hvadan det icke kan vara skäl att utan yttersta nödtvång betunga dem med ökade terminsafgifter för ljus och ved etc. En tillökning af 6 å 10 R:dr för året blifver likväl nödvändig om kassorna fortfarande skola hållas skilda. Så Bih. till R St. JSf:o 185. länge afgifterna hålla sig inom nu bestämda belopp, betalas de af flertalet, men i mån som de förhöjas, söka allt flere att vinna befrielse från hela afgiften, hvarefter många som verkligen skulle behöfva det, men hvarken vilja eller kunna begära befrielse, få draga bördan för dem, som aro befriade från terminsafgift. Den i vårt kära fädernesland antagna grundsatsen om fri undervisning för alla, är sannerligen så vacker och högsinnad, att den icke utan yttersta nödtvång bör frånträdas, och jag erinrar mig från förra riksdagen, att förslaget om den nya afgiften af 10 R:dr till en byggnadsfond, af detta skäl rönte ett ganska starkt motstånd inom Borgare-Ståndet.
Bergshandtei ingen skulle vara lindrigare beskattad, än Jordbruket, hvarpå, såsom exempel, anfördes, att jordbruket skattar i Bevillning omkring 500.000 Rdr; men Bsrgshandteringen blott 50.000 Rdr, o. s. v Härvid får Utskottet endast erinra, att denna skatt utgår med lika procent i moa af värdet, och att den stora skillnaden i detta värde måste åstadkomma en motsvarande i skatt, samt att för öfrigt Utskottets förslag, så väl om bevillning å Bruk, med Jet mera dithörande, som angående uppskattningen till värdet deraf, är upprättadt i enlighet med de af Rikets Ständer fastställda Bevillningsoch Varderings-grunder, som härpå hafva afseende. <$“. 76. På sätt Utskottet redan vid §. 29 3^ B ev i lin.-Titsh:s Utlåtande, N:o 66. antydt, har inom Högvördige Preste-Stånd t blifvit anfördt af Herr Contracts-Pi osten P. (J. Svedelius, att, då alla Fastigheter, Yerk och Inrättningar böra uppgifvas der de äro belägne, för att behörigen uppföras i Mantals-Längden, sorn ligger till grund för Taxenngs-Längden, Taxeringen af Masugn borde ske i den ort, der den äi belägen, för att tued behörig noggrannhet kunna verkställas. Likväl hade, till följd af tillägget i Andra Art, 4 §• lista morn. af nu gällande Förordning, Masugnar blifvit, efter egares påstående, Uppskattade vid Bruk, belägne i annat Län, genom hvilka förhållanden handt, att de stundom blifvit 2:ne gånger, och stundom alls intet, taxerade. Detta ansåg Herr Prosten endast kunna förekommas genom ett tillägg, antingen vid pag. 51 eller vid den 76 §:n, derom, att Masugnar icke finge ingå i värdet af annan Egendom, än den, som vöre belägen i samma Taxeringseller Pröfnings-district, samt att Bruk, som erhålla sitt Tackjern från Masugn i annat district, borde vid uppskattning anses såsom grundade på KöpTackjern.
Hon undrade om det ej ändå till slut vore klokare och lyckligare att låta sina stora pretentioner gå samma väg som hennes förmögenhet. Hvad kunde han blifva? Kanske grosshandlare med tiden, kanske handlande eller också endast kontorist. Men nog skulle han kunna förtjena nog för dem båda. Man kunde ju lefva lycklig på en liten inkomst, om man blott förstode konsten att hushålla. Och denne yngling, som egnade henne en så stor tillgifvenhet, skulle också hon kunna älska, hon skulle blifva honom trogen. Sjelf lycklig vid hans sida, skulle hon kunna lyckliggöra äfven honom. Kanske vore detta ödets mening? Hvad skulle det annars blifva af henne? Hon trodde, att hon aldrig skulle kunna blifva glad mera efter den stora förlusten. Skulle hon gå med gråten i halsen från stockholmsnöjenas samlingslokaler, sökande efter en rik »beskyddare», en ny »guldfågel»? Men hvem af de älskogskranke kavaljererna ville väl hafva en gråtande skönhet? Skulle icke alla vända sig ifrån henne liksom hennes »gossar» gjort? Utan tvifvel. Och så skulle hon nödgas söka bland andra-klasspubliken, sedan kanske bland tredje klassens för att slutligen hamna som prostituerad på gatan. Nej, och tusen gånger nej! Hon ryste när hon tänkte på dessa hennes olyckliga medsystrar, af hvilka hon igenkände några från hennes barndom i arbetarqvarteren. Hon ryste också, när hon tänkte på ett lif af fattigdom och umbäranden, men detta var dock att föredraga framför det förra. Och en älskade henne. Han var en redbar yngling med godt hjerta. Han skulle nog känna sig lycklig öfver att få henne till hustru, hon var ju ung och skön. Han trodde att hon var dygdig, om hon än vore svag för nöjen; att hon hade ett barn behöfde han ej få veta, liksom ej heller att hon varit konsul Brauners älskarinna. I detta afseende trodde hon sig kunna vara ganska lugn; ty den samhällsklass, Brauner tillhörde, är föga meddelsam med den, dit den unge mannen räknades. Och om sqvallret än är särdeles beställsamt, så är det märkvärdigt så sällan det når just den, som kunde hafva nytta af det. – Du får inte öfvergifva mig, sade hon till honom i bönfallande ton.
I Firenze bryter man med ovärderliga lokaltraditioner af ledighet och friskt behag, just i behandlingen af torg och fria platser, för att i själfva hjärtat af det gamla lifvet uppföra ett dussintorg, omgifvet af dussinhus. Andra hotande » förbättringar », sådana som nedrifvandet af Ponte Vecchio, båda föga godt för Firenzes pittoreska framtid. Emellertid kan man där äniiu, genom att konsekvent undvika vissa stadsdelar och aldrig läsa tidningarne få ett helt, harmoniskt intryck. I Roma är detta omöjligt. *) Detta ömma tal om det sanitära är sannerligen uppbyggligt hos samma myndigheter, som icke alla främlingarnes klagomål, icke alla den förväget kvidce florentinaren Yoricks oförtrutna profetior om den tyfusepidemi, som förr eller senare måste komma, förmått till anläggning af en ordentlig kloakledning !87 DET MODERNA ITALIEN. Enstaka fläckar och områden äro ännu orörda: vissa monumentala platser från både romarnes och påfvarnes tid; några af de gammalkristliga idyllerna ipå kullarne och ganska mycket af det världsliga påfvedömets nu så stämningsfulla palatsprakt och af de pittoreska upptäckter man kan göra bland den: undangömda gårdar, där sopor ligga i vrårna, pepparträd stå i stora krukQr nedanför antikerna i nischerna och slingerväxterna hänga i festoner framför loggia-öppningarne; freskomålade fasader vid sneda små torg; härliga renässansfasader där man väntar dem minst. Men for att komma dit och dän, måste man gå förbi desto mer plågsamma skådespel af hänsynslös modernisering. För hvarje dag tränger det smaklösa, prisbilliga nya mer näsvist inpå lifvet af det praktfulla, vördiga gamla. Där finns icke en fri plats eller en mer omfattande öfverblick, som är fridlyst. Hvilken äldre Roma-resande minns ej utsikten fran Monte Pincio, i sin underbara förening af stad och land?
En årlig inkomst för Staten, endast genom LandtTullshusens och dertill hörande Lägenheters Uthyrning, Skulle kunna tillvägabringa 248,000 R:d. Banco, efter den i allmänhet antagna “rund, att förhållande med husens afkastning i hyra »varar till deras underhåll såsom ett emot tio. _ 1 en bevislig följd häraf, skulle Staten tillkomma en årlig inkomst af 539,461 R:d. Banco, om rigtiga utvägar vidtogos att helt och hållet upplösa LandtTullsBetjeningen och uthyra deras Boställen. Oanmäld bör ej heller blifva den nytta, som 800 sysslolösa Personer i ett Folkfattig* land skulle bidraga till Fad&r* 1230 Dett 27 Juli f. til. neslandets mödernäring, Landtbruket. då C m ' dera? nuvarande befattning ej i någon väsendtlig de! Iean befordra ändapiålet eller hämmandet af Lurendrägefier och Tullförsnillningar, och således ej heller i raindsta måtto svara emot den kostnad, deras underhäll medför. Jemlikt liera säkra tryckta uppgifter skall hvarken i England, Holland, Preussen eller Frankrike någon LandtTiiUsBeijelling underhållas; till hvad ändamål skall då denna tunga än längre i Sverige besvära Staten? En hvar kan lefva i det säkra hopp, att en nödig och af Nationen ön«kad ändring häruti skulle snarast tillvägabringa?, om hos Kongl. Maj:t och Flans Kongl. Höghet Kronprinsen Riksens nu församlade Ständer i en sann och klar dag gemensamt i underdånighet framställde deras lika vördnad sfulla som Underdåniga önskan, om LandTuUsbcvakningem snara upplösning, hvarom jag ödmjukeligen anhåller, att Eders Excellence Flögvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken behagade göra Uögloll. Ridderskapet och Adeln Proposition till .bifall, oell att i detta afseende inbjuda dess yespectiva MedStänder, att häruti deltaga.
Fullmägtige beslöto, med afseende på den betydenhet, hvaraf ifrågavarande reparation syntes blifva, i öfverensstämmelse med 263 § i Banco-Reglementet, underställa saken Rikets Ständers samma år sammanträdande Revisorers pröfning. De tillstyrkte att, så snart möjligen ske kunde, på ett säkert och varaktigt sätt reparera och iståndsätta de yttre murarne å omförmäldte nya verkhus-byggnad. Under påföljande vinter blefvo ytterligare bristfälligheter synliga å denna byggnad, och i Februari 1836 varseblefvos remnor i båda långväggarne öfver vattenledningen, som är murad under östra ändan. Dessa senare befunnos icke stå i något sammanhang med förut yppade skador, utan härleda sig från mindre säker grund under en del af huset, och ansågs det såsom en lycklig händelse, att detta inträffat, innan man företa git den af de förut upptäckta bristfälligheterna nödig ansedda reparation, emedan denna eljest varit helt och hållet förspilld, då grundens sjunkning sedermera inträffat. Reparationsarbetet uppdrogs genom contract åt Ofver-Mechanikus vid Götha Canalverk, Öfversten och Riddaren G. Lagerheim, och Directeuren A. B. Nyström, som tog sjelfva arbetet med en del materialier på entreprenad, och t. f. OfverIntendenten Öfverste-Löjtnanten Blom åtog sig att, å Banco-Styrelsens vägnar, tillse, att de öfverenskomne åtgärderne verkställdes, i enlighet med upprättadt Contrakt, med de jemkningar, som under arbetets fortgång, efter förutgående pröfning, kunde godkännas.
Diskont-direktionen, uti deröfver infordradt utlåtande, upplyst att, sedan samtlige gäldenärerne, vid lånens förfallotider, blifvit i konkurs-tillstånd försatte, Diskont-verket såsom utdelningar utur konkurs-massorna erhållit i afräkning å Banko-Diskont-lånet 605 It:dr 3 sk. 6 rst. samt å Handcls-Diskont-lånet 263 R:dr 41 sk. 6 rst.; att, vid sedermera år 1848 hos Maurin och Bergström anställde utmätnings-försök, Maurin befunnits utfattig och Bergström afflyttad från orten; att, efter det Bergström, som förmälts hafva såsom gardist vistats i Stockholm, år 1849, under benämning kommissionär, sin egendom till borgenärernes förnöjande ånyo afstått, Diskont-verkets fordringar blifvit uti hans vid Stockholms Rådhusrätt anhängiga konkurs ytterligare till betalning fastställde; men att massans tillgångar icke varit tiliräcklige att betäcka konkurs-omkostnaderna, samt att, vid sådant förhållande, och då anledning icke vidare förefunnes att å dessa län förvänta någon inbetalning, Rikets Ständer, vid sistförflutna Riksdag, beslutat att återstoden 194 R:dr 44 sk. 6 rst, af Banko-Diskont-lånet borde jemte upplupen ränta afskrifvas; i följd hvaraf detta lån också år 1851 blifvit utur räkenskaperne afförd t, så att frågan nu endast rörde det uti Handelsoch Närings-Diskonten upptagna lån, hvars kapitalåterstod utgjorde 736 R:dr 6 sk. (i rst. banko; och har Direktionen öfver nämnde Diskont, vid det förhållande, att någon rimlig anledning icke mera nu, än då afskrifning af ofvanberörde Banko-Diskont-lån beviljades, sig företedde att i laglig väg kunna indrifva större eller mindre belopp af ifrågavarande Handels-Diskontlåns återstod, förklarat sig anse det vara med Diskont-verkets fördel öfverensstämmande att bifall till ansökningen lemnades. Utskottet, som instämmer uti hvad
I annat fall stalie ing.Kivi-L kustna tipkomma och be nödigaste anstallrcr stkna wctkftällighet, hwilket aldr.-mcst blefws afwenlyrstgt i en tid, da wigriga öftvcrläggningar och betvdcliga förändringar i anseende til den förestående realilarionsn komma ak äga rum. blkstotkcc har såsom fjerde wilker hemställt, at Bonde-StanSet bör i Ilan^usn insätta en sa stor Summa, at rån, rån ester fyra för hundrade biir ulräcklig at bestrida den kostnad, som Lmcjnsn genom Ständers del tåg an. de i WcrketS styrelse kommer at »vidkännas. Jag medgifwer gerna, ar Riksens Stander med all sorgfällighet böra undwikn utgifter för Lancjusn, men kwänne stal synas mig motsäga det upgifna förstaget. Der sörsta är, at man derigenom skulle aftorka fran sjelswa föremålet, ak grfwa Bonde-Srandet er prof af roan. skap och tilgifweichet. Det andra at det more obikligt med en ny utgift betunga detta Ständ i en tid, da detsamma pa ck för sig sa kannberr sätt bidrager til I^riilgrionön, Man inwärrdsr wäll, gt Lsu^usn genom - tiom denna i-eglismion intet minnet', at den deruti endast deltager såsom »verkställare, oi den är en söl>d af de syra Ständenö ggramis af Rikets skuld och en förman icke för Lan^nen,men för dejsa Ständ, som med tjäuHnens rilhjelp sä afbörda en dem äligs gande skuld. Jag hyser dock den kanka, ai Realisa, rinnea icke ar Utom all nytta för karinen.
Jag tror mig hafva visat, att ursprunget till det onda måste sökas i Bikets, ifrån år 1806 började, dä undvikli* ga, sex år sednare nödvändiga deltagande i dert Stora Continental-stridén emot Frankrike; i det sedan den tiden, och tned undantag af hela 3c iBit, samt någon liten del af åren 1810 och 1818, oafbrutet följda commerciellä Systeme, sorn, genom en beständig under-balance i Handeln, under de sidst förflutna sju åren, tillskyndat Riket en förlust af rnindst 22 millioner Riksdaler; i verkningarne af allt detta på Staten oell dess Renninge-verk, Beskattningen, Jordbruket och de inhemska Näringarne; samt ändtligen i följderna af de, i afseende på dessa föremål vid de ofta inträffade Ridsdagarna, ofta ombytté, och derigenom vacklande Styrelse grunderna; äfvensom i de administrativa åtgärderna vid dessäs tillämpning. Jag har yttrat mina tankar öfver sättet, huru det onda må varaktigt och småningom kunna botas; jag har sökt att vacka uppmärksamhet på det oberoende, Riket, genom den. Scandinaviska Halföns förenande under en spira, vunnit; jag har bemödat mig att öfvertyga om nödvändigheten att vidtaga ett förändradt commercielt och oeconorniskt Systeme, hvilande på grundsatsen af den utländska Handelns inskränkande, derhän, att en för Riket förmonlig Handels-balance, genom en småningom mindskad import, och era efter möjeligjieten ökad export, må återställas; jag har uppgifvit förslag, huru införseln af nödvändig - 9 5» Den 20 Juni. dighets-varor ma framdeles göras umbärlig, oell den af öfverflöds-varor genom förbud bämmas, eller genom fördyrad Consumtion småningom förmindskas *); jag liar andeligen visat nödVändigheten af hela Tull verkets, och den till Tullväséndet hotäride Lagstiftnings fullkomliga omskapande och reorganisation.
Höga disposition, såsom ofvanberördt är, ställde Creditiv, äfvensom Kongl. Maj:t, enligt Nådige Skrifvelser den 26 Februari och 20 Martii detta år, vid regleringen af Militairebehofven och de dertill anslagne tillgångarnes disposition emellan de förvaltande Verken för Armeens och Flottornes vidmagthållande, utur enahanda skäl som föregående året och då, utöfver årliga anslagssumman för Försvars-Verket, ej funnes mer än 34,000 R:dr af Tredje Hufvud - Revisorers Berättelse. /\qZ Titelns besparingar att härtill använda, men Utgifterne fordrade 1,494*4,93 R:dr 3 r:st., funnit godt, till fyllande af denna brist, anordna 100,000 R:dr af samma Creditiv-summa. Varande i följd häraf under loppet af Ar 1819 . t t » ioo,ooö4 1821 3oo,ooo. 1822 100,000. Tillsammans 5oo,ooo R:dr. af Riksgälds-Contoiret levererade till Kongl. Stats-Contoiret, hvarifrån Medlen derefter för den förflutne tiden, likmätigt de fastställde särskilde utgiftsberäkningarne, blifvit till Kongl. Krigs-Collegii samt Förvaltningens afSjö-Ärenderne disposition i och för hvarderas detailler ntbetaldte i sammanhang med det för FörsvarsVerkets behof af Stats-Verkets tillgångar anslagne årliga belopp af i,3oo,ooo R:dr, för hvilket redovisningen tillhörer bemäldte förvaltande Verk eller dem underordnade Auctoriteter.
S. D. I anledning af gjorde anmärkningar, återremitterades nedannämnde Utlåtanden och Betänkanden, nemi. Stats-Utskottef. N:o 167, Angående Statens ordinarie Räntors utgörande i Skåne och Blekinge sami Bohus Län, go2 Prof, XJtdfé. å. Lagsamt Allm. Besvärsoch EkonomiUtskottens: N:o 176, Om en Myrs aftappning i VesterPalarne. Lagsamt Allmänna Besvärs; och Ekonomiutskottens N;o 88» Rörande föreslagna författningen om Mått Mål och Vigt. Allm. Besvärsoch Ekonomiutskottets N:o 98, Beträffande användandet af den Stöderne donerade jord. S. D. Föredrogsoch bifölls BevillningsUtskottets Memorial, N;o g om antagande af en Vaktmästare, d, 6 Junii 1823, Från Högloft, Ridderskapet och Adeln S. D. f. m. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets, den 29 sisth Maji under N:o 178 afgifne, samt den 30 i samma månad e, m. Fröt. Utdr. d. 6 Junti 1823. 303 då bordet lagde utlåtande, i anledning af väckt fråga, om NummerLotteriet och General AssistanceContoirets indragning; biet samma utlåtande, på grund af de utaf åtskilige Ledamöter dervid gjorde anmärkningar, till StatsUtskottet återremitteradt. S. D. f. m. Föredrogs ånyo och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottens den 10 sistl. Maji under N:o 62 afgifne, samt den 30 i samma Månad e. m. på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckte Motioner, i afseende på ny Lagstiftning, angående stängsel-skyldigheten. S. D. f. m. Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 3 dennes på bordet lagde Memorial och Utlåtanden: Från BevillningsUtskottet Af den 16 sistl. Maji.
Anslag till polisverket, enligt Kongl. Brefven den 9 Mars och den 4 Maj 1850 samt den l:ste Juli 1853 50,000 Dito till fasta posteringar af Stockholms garnison, enligt Kongl. Brefvet den 12 Okt. 1850 571 22 8 Dito till Stockholms stads Nämnd, enligt Kongl. Brefvet den 17 Januari 1851, för utvidgning af allmänna arbetshuset. 10,000 Summa 60,571 22 8 Öfverskott å dessa medel vid 1851 års början Influtne under dessa fem år tillhopa Utgifne under samma lid Hvarå afgå utbetald lönctillökning åt Underståthållare!), enligt Kongl. Brefvet den 16 Maj 1851 Och till Stadsrevisor!! för granskning af räkenskaperne, enligt beslut den 6 September 1849 Och utgjorde således öfverskotta vid 1855 års slut - Med åberopande af Kongl. Förordningen den 18:de Januari 1855, har afgiften staden från den l:ste Oktober 1855 uti de från Drätselkommissionen meddelade 95 1852. 185. s. 1854. 1855. Fondens andel 30/i5o:deIar af stadens allmänna tolag, efter afdrag af uppbördskostnaden . Bidrag från stadskassan Hamnoch brobyggnads-afgift för borgerlig rörelse, efter afdrag af uppbördskostnaden .. Räntor å fondens skuld Löner, arfvoden och pensioner m. m För vård och underhåll af planteringarna å Strömpaterren och Berzelii park Hamnoch brobyggnadsarbeten Drätsel - brätsel-kommissionens förvaltning, hafva följande uppgifter blifvit lemnade: 4882. 1883. 1884. 18.88.
Riks-slalen ina uppföras ett belopp af 6.000 R:dr Riksmynt ärligen alt, stäldt till Kongl. Majds disposition, användas -till inköp af Svenska i fäderneslandet bosatta konstnärers arbeten. 00:o 1 sammanhang härmed får Utskottet upptaga den uti dess Utlåtande A:o iS, § 50, uppskjutna fråga, rörande anslaget för nämnda Akademi. Rikets Ständers ar 1855 församlade revisorer hade nemligen, i afseende å den uti berörde anslag ingående, förslagsvis beräknade summa af 2,000 R:dr Hamb.-banko, efter 128 sk. kurs, anvisad till stipendier ät konstnärer för företagande af utrikes resor, förklarat, att, dä vid den stadga, myntvärdet vunnit, kursdifferensen icke kunde blifva af någon betydenhet, det syntes revisorerne lämpligare, om i blifvande Riks-stat nämnde summas förslagsegenskap borttoges och hela anslaget för Akademien i Svenskt mynt utfördes. Dä förslags anslag, när sådant utan olägenhet kan ske, böra undvikas, instämmer Utskottet i revisorernes mening och föreslår, att ifrågavarande förslags-summa må, på sätt å den öfver Hufvudtileln upprättade tabell är iakttaget, med ett bestämdt belopp al 8.000 R:dr Riksmynt i staten såsom reservations-anslag uppföras. Giro För beredande al' förhöjning i anslaget ät musikaliska Akademien hafva motioner blifvit väckta lins Ridderskapet och Adeln af Friherre von Linsén, E. C., inom Preste-stäudet af Prosten Lagergren, med hvilken Biskop Annerstedt samt Prostarnc 8 fider bery, Schram och // åhlander sig förenat, och i Borgare-ståndet af Herr ('. J. Stolpe, med hvilken Herrar Ii. A. Ahngren neli Frits Björkman instämt.