Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nödig controll å hvad vid slämmorne influtit, är ej eller, genom den nya metboden, förhindrad, enär det skulle ankomma på Kongl. Majit att meddela de serskilda stadgandet), hvartill dess införande kunde föranleda och säkerligen flere utvägar i beiörde afseende förefinnas, hvarpå såsom exempel må anföras, att, då det nu är stadgadt, alt Häradsskrifvare!! skall medfölja på slämmorne, för att annotera hvad, som inflyter, det icke kan möta hinder att föreskrifva, alt han, efter stämmornas slut, skall inställa sig hos den vanligen i granskapet boende Fogden, för att verificera huru stor del af uppbörden, enligt qvarvarande obegagnade qvittence-blanquetter, är obetald. Alt vid redovisningsdagen rester skulle verificeras, med qviller.cer å summor, hvarå afbetalningar egt rum, synes ej eller böra befaras, då Utskottet föreslagit, att Fogdens uppgifter å de reslskyldige skulle uppläsas i sockenslämmorne och någon Fogde, vid sådant förhållande, säkerligen icke skulle våga att uppföra poster, som verkligen voro betalde. Hvad vidkommer den yltrade förmodan, alt Häradsskiifvarnes göromål, genom förändringen, skulle ökas; så kan Utskottet, på de redan uti förra yllandet anförda skäl, icke medgifva dess rigtighet, enär besväret alt uti tryckta qviltence-blanqvetter införa N:r, namn och summa, visserligen fulll motsvarades af befrielsen ifrån den, jemväl med ej obetydliga kostnader förenade, skyldigheten att bevista upphördsstämmorna och der föra anteckningar öfver verkställde liqvider.
Hon kunde aldrig få någon syster, hon, det hade hennes mamma sagt, ty far var död. Ah, det finns sorger här i världen! Men tillbaka till barnkammaren! Sven satt där så snällt och läste, som han trodde, tyst öfver sin läxa. Hon skulle badas! Man visste, att det var bra att kunna sina läxor då, annars: » gå och läs, Sven! » — Ulla och Pontus gjorde » äppelkaka » på en trästol. Det vill säga, Pontus åt upp skal och kärnhus, under det att Ulla skar äpplena i skifvor, naggade först ut i kanterna, strödde socker på och lade dem så på hvartannat. Det tog tid det där naggandet, men på annat villkor ville inte faster Gina smaka] på dem. Och då så! — Bengt var på Fjäderholmarna, och där tycktes det vara idel solsken och — många rara ting att » draga must » ur, ty han smackade med läpparne och log så sött i sömnen. — Hvem vet hvar de äro dessa små, då de drömma lifvets rosiga morgondrömmar, desamma, som ännu ingen tydt, därför att ingen än har kunna teckna dem upp. Det var en frid och en stillhet rådande, så att faster Gina måste glänta i dörren och se, hvad som » stod på ». Det är dock något underbart detta, som följer med storken. Barnen gå af sig själfva så tyst på tå; de leka inte » tåg », de slå inte i dörrarna. Hon sofver! Det är trollformeln. Hon, den dunlätta, som, om man inte är snäll, flyger upp till Gud igen. Det är som fläktar från en annan hemlighetsfull, anad värld. Det smyger sig öfver en något af tårfylld glädje, då man ser dessa små. Hvem vet, kanske hvassa stenar en gång skola sarga dessa små, mjuka fötter, hvem vet ens hvilken väg de komma att trampa, dessa fötter, som ännu ej snuddat vid vår jord, hvem vet om de någonsin skola göra det! Kanske skall där en dag ha vuxit små hvita vingar på dessa skuldror, och — så flyger den lilla tillbaka till hemlandets soliga nejder! Kanske skall framtiden blifva som en enda stor soluppgång, så häilig så ljus — kanske skall den blifva som en solnedgång i moln!
D. lifter uppläsande af så väl Stats-Utskottets under den 13 dennes afgifne Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid dess •yttrande och Förslag , om den Summa som för Statsoch Riksgälds-Verkens samfäldte behof, erfordras, att genom allmän Bevillning utgöras; sorn ock Lag-Utskottets Utlåtande af den 28 April ofver de anmärkningar, som blifvit gjorde vid Utskottets Betänkande i frågan att de publike auctoriteter , sorn å Kongl. Maj:ts oell Kronans vägnar afsluta kontrakter eller afhandlingar med enskildte, ej må aga att vid tvist om uppfyliande eller tolkning deraf, sjelfve deröfver dömma; fann Bonde-Ståndet, sorn rédan den 8 dennes och den 7 sisth April bifallit hvad bemälfe Utskott hvarför sig förut i desse ärmen hemställt och tillstyrkt, och sorn uti deras nu förevarande Utlåtanden ej blifvit förändradt, att sistnämde Utlåtanden endast borde läggas till liandlingärne S. D. Instämde Bonde-Ståndet uti Ridder - Prof,' Ut dr. d. 16 Maji 1818.' 441 skåpet och Adelns, enligt ankommet och nu uppläst utdrag af Protokollet för den 9 i denna manad, fattade beslut, att anmoda Statsoch Banko-Utskotten, att af de till Riksdags-kostnaderne anslagne allmänna medel^, för att bland Riks-Ståndens Ledamöter utdelas, lata till trycket befordra och upplägga ett efter detta ändamal afpassadt antal exemplar: j.-Så fort sig göra later de vid slutet af Utskottens, rörande utredningen, af Götha-Canal-. Bolags, Malmö och Götheborgs Diskonter den 0.3 April afgifne betänkande, upptagne punkter eller propositioner. 2. Samma Betänkande helt och hållet uti ett sammanhang 3.
M:s vederbörande Befallningshafvande afsända, med föreläggande att, på sätt och i den ordning, Kongl. Brefvet den 11 Mars 1841 stadgade, infordra de rustandes yttrande öfver det af Rikets Siänder framställda alternativa förslag. Efter det, vid de i förenämnde afseende hållna sammanträden, hvarken det ena eller andra alternativet af ifrågavarande förslag blifvit af de rustande vid något Regemente eller Corps ovilkorligen antaget, samt Krigs-Collegium underdånigt utlåtande i ämnet sedermera afgifvit, hade E. K. Mit i betraktande deraf, att ju allmännare eller vidsträcktare den ifrågasatta föreningen emellan rusthållarne kunde blifva, densamma destomer skulle motsvara sitt ändamål, eller en jemnare fördelning af rustningsbesväret under krig, funnit lillvägabringandet af serskild förening inom hvarje Regemente eller Corps icke företrädesvis böra sökas, utan helst en gemensam förening beredas emellan alla rusthåll i Riket, hvilkas innehafvare funne med sia fördel förenligt att deruti ingå, oberoende af de rustande för andra nummer, i fall desse vägrade att i en sådan förening deltaga, dock att härvid nödig skillnad emellan de beridna och de afsutna Regementena iagttoges. Bih. lill R. St. Exr editions-Utskoltets Förslag till und. Skrifvelsej.
Ack, hvad han var djupt beklagansvärd, denne konung, ständigt söndersargad af sina egna qval, torterad af sina irrande idéer, bäfvande för både dagens och nattens foster, ringa älskad, mycket hatad, tröttad af lifvet och dock despotiskt styrd af sin starka egenkärlek, hvilken tvang honom att tro sig vara ärnad till både hjelte och martyr! I det senare tog han ej fel, men tyvärr skulle icke martyrkronan påtryckas honom såsom en ärekrona. Han var olycklig i allt, till och med deruti att hans hjertas ädlaste slag slogo i falsk takt. Förnuftet, som han tagit till fotapall, vågade stundom ett försök till revolt, men för sådan uppstudsighet trampades det ännu djupare. Och likväl – hvem såg de brännande tårar, som hans vulkaniska, alltid vacklande tillvaro kostade honom! Inom Hagas väggar gömmas väl en del, men de flesta torkades upp vid hjertats eldstad. Vi återvända nu till den punkt, der konungen fick sina reminiscenser af Carl XII. Det var i sammanhang med danska frågan. Kriget, som en tid ansågs icke komma till utbrott, fick den 14 mars sin bestämda form genom den af danska krigsministern inlemnade krigsförklaringen, och det blef då beslutadt detta krig på vestra gränsen, hvars slut med outplånlig skrift står inristadt i tidböckerna. I de dagarne hade konungen en ny dröm, mer utomordentlig än sjelfva hans gamla idé att han af Gud var utkorad till det redskap, som skulle förgöra detta uppenbarelsens vidunder, som kallades Napoleon – ja, en dröm utomordentligare än någon konung eller härförare hittills haft. Han såg nemligen en här bestämd att gå åstad till striden i saknad af nästan allt, som erfordras. Han såg osynliga krafter ersätta allt annat osynligt, såg slutligen äfven att denna här stycke efter stycke bortplockades till andra stridsfält, och ändå var den alltid – i drömmen förstås – i skick att häfda sin fordom vunna ära.
R:dr i lön, under de fem derpå följande 1,400, och efter 40 år 1,800 R:dr, så är hans ställning vida förmånligare, än om han ifrån början är lemnad i ovisshet, när en förbättring är alt vänta. Qvarstår han någon längre tid efter 10 år, utan att söka eller vinna befordran till förmånligare tjenst vid kyrkan eller skolan, så torde utväg kunna finnas att i mån af hans skick lighet och förtjenst bereda honom en ersättning. Då hvarje lärares tjensleålder är med säkerhet känd, så kan ock med en sådan lönestat med visshet bestämmas det anslagsbelopp, hvilket för hvarje riksdag behöfver af Rikets Ständer äskas, och som omöjligen kan öfverskridas, men väl lemna besparingar i den mån äldre lärare afgå och andre inträda i derais stalie med lägsta lönens åtnjutande. Äfven för näst ingående statsreglerings-period skulle en sådan beräkning med lätthet kunna göras, då redan anställde lärares tjensteålder är bestämd, och de härefter inträdandes aflöning faller inom lägsta aflöningsgraden. Bil. M 7 lill Kongl Majlis Nåd. Dä likväl den summa, som för läroverkens behof erfordras, är ganska betydlig, och det i främsta rummet är af vigt, att Rikets Ständer känna det anslag, som i bestämd siffra behöfves, vågar jag ej föreslå, all Eders Kongl. Maj:! nu gör lill Rikets Ständer annan framställning, än den som grundar sig på det hittills följda sältet för lönelur och lönegrader.
I anledning af Herr Prosten Widéns Reservation lill Betänkandet N:o 92, anser jag mig böra uppisa, att Herr Prosten alldeles förgätit derå fästa uppmärksamhet, att, i det föreslagna Reglementet på intet ställe stadgas, att något afdrag skulle ega rum å de Lån Banken Utgifver; att följaktligen Räntan å verkliga Låne-Capitalet aldrig kan komma att öfverstiga det föreskrifna beloppet af 5 |:dels procent; och att således alltid Låntagaren, på sätt Tabellen N:o 1 upplyser, hlifver i tillfälle att, medelst årligt erläggande af endast nu vanliga ränta, 6 procent, inom 43 år till fullo infria hela sin skuld. STOCKHOLM, tryckt i Eckstcinska Boktryckeriet, iS3o. ■ I ■' Efter dessa förutsättningar Romme s futtiga resultaten att blifva följande:- För fira seler a* af åren*, j 835^—-1872- För åp 1873. För år 1874. Åren; iSyf,- 187© och 1877- Inkomst. Rante-och Capital-inbelalning å utlånta 4,600,000 R:dr,. mot' pant af Fastighet £se Tabellen N:o 2} å: 6 procent Svenskt Banco .. Raula å; 5 procent å i Discont-väg använda Gassa-behållningar ^antagna under medeltalet af dessas belopp .. Summa B:co R:dr Inkomst. Cässa-behållning från år 1834 (se Tab. N:o 1) Dito för åren 1835—i872,å*R:dr 2600 Ränteoch* Capital - inbetalning å FastighetsLånen • „ » * .- * . r Ränta å i Discont-väg utlånt Cassa-behållning Summa B:co R:dr 111 k o m s t. Cassa-behållning från år 1878 . » » Ränteoch Capital-inbetalning å FastighetsLånen Ränta å i Diseoutväg utlånt Cassa-behållning Summsi B:co R:dr I 11 k o m s t. Cassa-behållning från år 1874
Ex. förnyade denna propos., samt dä densamma åter besvarades med blandade ja oell nej, förklarade det lian trott sig finna att ja varit öfvervägande; hvarefter II. II. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 7 e. m. In fidem protocolli, Alberl Munck. Onsdagen den 14 Maj 1851. Plenum kl. 9 f. m. Justerades pleni-prot. för d. 19 sisth April. Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exp.- Utsk. inkomne förslag till II. St:s underd. skrifvelse till K. 31. N:o 71, Ang:de tillägg uti K. Stadgan om jagt och djurfång af d. 13 April 1808; och N:o 72, ang:de statsanslag för beredande af tillfälle för ett antal industri-idkare och arbetare att besöka industri-expositionen i London, Öpnades Hrr Elektorers listor vid val af Utsk.-sledamöter; och befunnos dertill utsedde i Bevillnings-Uts kottet: efter IX:o 358, Frih. Lagerbring, Fullm. Frih. Stjernstedt, Lars Fredrik, N:o 1712, Hr von Nackreij, Fullm. Gr. Sparre, Johan Alexander, och N:o 2309 Hr af Dalström, Gustaf Jakob; N:o 211, Frih. Cederström Rudolf; ., 119, Hr Duse, Fullm. Hr Brakel, Mauritz; och ., 2227, Hr dorchimont, Wilhelm Albrecht. Banko-Utskottet: efter N:o lill, Hr Sölfverberg, Magnus Diedrik, och N:o 2017, Hr Björnstjerna, Oscar Magnus Fredrik; N:o 394, Frih. Nordenskjöld, Fullm. Hr Sandels, Lars Gustaf, och , 1840, A. Hr Fock, Fullm. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar. Allm.
369 med »velat förklara hwar och en fritt och öppet att, med iakttagande af de föreskrifter mot Tryckfrihetens mistbruk, hwilka härnedanföre, i öfwercnsstämmclse med Rikets allmänna Lag, skola uttryckligen stadgas, i afseende pä Statens inwärtes lugn och utwärtes säkerhet samt det Högsta Wäsendets, Öfwerhetens, den enskilde Medborgarens och scderncs dermed förknippade helgd, sina tankar uttrycka och meddela i alla ämnen, i hwad skrifart som helst, och ehwad föremålet skulle wara detta Rike enskildt eller främmande Länder, ett närwaraude tidehwarf eller de förflutna, lcfwandc personer eller aflidna. Till följd häraf, och femte det Wi härmed förpligta alla dem, pä hwilka en laglig pröfning af förbrytelser i allmänt tryck ankomma kan, att wara den tilltalades lagliga wärn och beskydd, hafwe Wi, till Tryckfrihetens försäkrande pä ett sätt, förenligt med ett Borgerligt Samhälles och hwarfe Medborgares rättmätiga fordringar, »velat stadga och förordna följande: i 8- 1:o. Alla förut gällande Lagar, Stadgandcn och Föreskrifter i afseende pä Tryckfriheten eller Bokhandeln, »vare härmed upphäfua, och, fäsom en följd häraf, afwen alla hittills gifna särskilda Förbud emot utgiswaudet as »vipa böcker, skrifter och handlingar; skolandes desia ej kunna ätalas annorlunda än denna Tryckfrihets-Lag bjuder. 2:o Nägon tryckningen föregäende granskning as skrift eller uägot förbud emot tryckning deraf skall ej äga rum.
Plötsligt kom jag att tänka på, att hon måhända ännu icke var hemkommen, och jag vände då om och gick utåt vägen, gick fram och åter utanför den tysta villan, lyssnande efter ljudet af vagnshjul, som rullade fram genom den sofvande staden. Jag fick vänta länge, och jag väntade med blodet i svallning, till dess att solens glans steg öfver de bara ekarnas toppar. Då hörde jag tydligt bullret af en vagn, som närmade sig. Jag ville springa emot den, stå färdig att öppna vagnsdörren och glömsk af allt sluta henne i mina armar. Men det var, som om någon hållit mig tillbaka, och utan att göra mig reda för orsaken till min handling, hoppade jag öfver diket och ställde mig i skuggan af staketet och häcken omkring villans tomt. Jag stod där tyst, utan att synas från landsvägen, med hvarje nerv spänd, kanske med en oklar förnimmelse, att nästa minut skulle afgöra mitt öde. Då såg jag vagnen komma, den körde långsamt, och en besynnerlig ångest öfverföll mig. Vagnen stannade ett stycke ifrån fru Dagmars villa, men jag gick icke fram för att taga emot henne. Jag stod som fjättrad på samma plats, och jag tyckte, att min själ ville spränga mina ögon, hvilka oaflåtligt stirrade på vagnens slutna dörr. Den öppnades icke. Jag hörde ljud liknande hviskningar af människor, hvilka råkat i dispyt. Därpå såg jag en hand, som sträcktes ut genom fönstret och grep om dörrlåset. Det var en manlig hand, och i nästa ögonblick såg jag fru Dagmar ensam stiga ur vagnen och utan att se sig tillbaka, gå fram emot villan. Vagnen vände om och rullade hastigt tillbaka mot staden. Jag höll andan af spänning, och jag tyckte, att mitt hjärta upphörde att slå. Sällan hade en skymt af misstanke under denna rusets tid nått mig, och det var heller icke nu mera än en aning, som strömmade genom min själ. Men denna aning gömde en afgrund af förnedring och kval, som kom mig att mista all besinning och på samma gång lät hvarje tanke på handling domna bort i min själ. Jag kände blott, som om någon vridit om en knif inne i min kropp, och jag såg hvad som sedan hände, hörde hvarje ord, kände mig endast, som om mitt egentliga jag redan varit långt borta.
Å detta Capital afbetalas årligen minst En (1) procent, antingen genom Obligationers inköp och dödande inom bestämda tider, eller genom hvilket annat sätt, som med största fördel för RiksgäldsContoiret ban med långifvaren öfverenskommas, dock så att Lånet varder inom 37 år till fullo liqvideradt. Lånen blifva uppsägbara endast å RiksgäldsGontoirets sida; dock må RiksgäldsContoiret kunna medgifva, att för större eller mindre del af länet ej begagna denna uppsägningsrätt inom en tid af högst 10 år efter lånets emottagande. Till gäldande af förberörde 5 procent användes årligen en motsvarande summa af den ränteoch Capital-afbetaluing, som vederbörande Fastighetsägare till Riksgälds - ( 9i ) Contoiret erlägga. Älla de kostnader, hvilka det kan åligga RiksgäldsContoiret, att för Uppoch Utlåningen bestrida, utgå af den G:te procenten. Hvad deraf icke fördetta ändamål erfordras, ökar Amortissementsfonden. 2:0. Länet indrages icke i Vexlar, utan i Silfver, sorn i Banken på Deposit-Räkningen insattes. 3:o. Rabatten eller mellangift och provision för Lånets anskaffande, jemte kostnaden för Silfrets fria lefvererande i Banken, antingen Transport och Assurance m. m. af Iångifvaren eller af RiksgäldsContoiret besörjes, må ej öfverstiga Atta (8) procent. 4:o. Capital och ränta betalas i Stockholm eller på Utländsk ort, och i den orts mynt, hvarest betalningarne skola erläggas, allt efter som de lindrigaste lånevilkor, på det ena eller andra sättet, kunna erhållas. Göras anbud både i Svenskt och Utländskt mynt, böra, derest vilkoren för öfrigt äro i det hela lika fördelaktiga, företräde lemnäs åt de förre.
I afseende härå har inom Vällofl. Borgare-Ståndet Herr A. G. Rudling uti afgifvet memorial anfört, att i flera af rikets städer vore skjutsningsskyldigheten, sorn till största delen utgjordes af borgerskapel, en af de svåraste bördorna, hvilken i synnerhet drabbade de mindre städer, soni icke förmådde utgöra vilkoren för rättigheten att uppbära den högre skjutslega!!. Härtill komrae, att detta besvär icke stöde i jemförligt förhållande till hemmantalet, eller vidden och godheten af den till städerna donerade jord, utan att städer, sorn innehade största jorden, bade ringa eller ingen skjutsningsskyldighet, under det denna vore ganska vidsträckt för andra, som egde ringa jord. På grund häraf, och under meddelande af den uppgift, att den kostnad för skjutsningsbesväret, som till entreprenörer årligen erlades, uppginge för staden Eksjö till 1600 r:dr och för Jönköping till dubbelt, bar motionären, som ansett enda utvägen till beredande af lättnad i detta besvär vara att jemnare fördela den på alla rikets städer, på sätt som skett med städernas båtsmanshåll, föreslagit, att genom skeende entreprenad-auktion i hvarje stad skulle bestämmas, hvad kostnaden för skjutsens bestridande derstädes, under tio år i sender, komine att utgöra, samt summan af de serskilda kostnadsbeloppen derefter fördelas på alla rikets städer, efter samma grund, som blifvit följd vid fördelningen af städernas båtsmanshåll. För den händelse, att förestående förslag icke kunde vinna bifall, har motionären, under åberopande af en, motionen bifogad, utaf Eksjö stads borgerskaps äldste i ämnet afgifven skrift, hemställt, att nämnde stad i stället finge åtnjuta några af de förmåner, hvilka i berörde skrift blifvit begärda, nemligen, antingen alt staten skulle öfvertaga stadens skjutsningsbesvär, eller att alla, som der bygga och bo, skulle, lika med borgerskapet, efter bevillningsgrund, i detta besvär deltaga, eller att 16 ä 20 hästar från närmaste hemman på landet till reserv åt staden ansloges.
Genom detta förslags bifallande, blefve det af Kongl. Maj:t äskade förhöjda kreditiv-bélopp beviljadt, ehuru det fördelades på begge kreditiven, med iakttagande af samma förhållande, som egde rum mellan hvartdera kreditivets af Rikets Ständer, vid sedhaste riksdagar, anvisade belopp. Uti denna reservation instämde Riksdags-fullmäktige Mäns Månsson från Kalmar län, David Andersson från Hallands län, Lars Magnus Knutsson från Östergöthlands län, Nils Nilsson från Örebro län, Erik Mallmin från Westerås län och Elof Andersson från Wermlands län. Bilaga N:o t till Stats-Utsk. Utlåtande, N:o 329. Rörande Kreditivet för Neutralitets-förklaring ens upprätthållande. Enligt en af Kongl. General-Krigs-Kommissariatets Fält-Kontor den 17 dennes upprättad kalkyl, skulle till den lista instundande Dec. utgifterna för arméen komma att i rundt tal uppgå till Utaf förestående belopp äro till komplettering af Arméens materiel, till Waxholms och Carlstens försättande i försvarstillstånd, till anläggningen af en telegraf mellan Upsala och Grisslehamn, m. m. dels utgifne, dels anvisade, circa 467,000: till uppköp och fouragering af hästar för Artilleriet, circa 65,000: till kommenderingarne på Gottland, till Stockholm, Carlskrona, Waxholm, Carlsten och Landskrona, m. m. äro till den lista dennes utgifne, i rundt tal 390,000: hvartill ytterligare kommer den, till den lista instundande Dec. beräknade utgiften i och för dessa olika garnisoner . 100,000: — Banko. 1,022,000- 1,022,000 Stockholm d. 18 Okt. 1854. A. F. A. ClHLDEASlfWLPE. - ’■ ■ ■ '■ . ■rr 'VfSSSSSSt^r.
Att afhjelpa denna brist, åtminstone till någon del, har Utskottet derföre uti Tabellen öfver Rättegångshandlingars charterande intagit så beskaffade Resolutioner, samt Mästareoch MästerSvens-Bref inom Hammarsmeds-Embetena, tillika med Masmästare-, Hyttedrängsoch Uppsättare-Bref, TÖ BzvillningsXJtskottets Betänkande K o 15. Testirnonia. Da ett icke obetydligt antal studerande ynglingar befinna sig medellösa, och Staten ej genom den , ehuru ringa, afgift till stämpladt Papper å Testirnonia Gymnastica och Academiska Nations-Betyg, bör försvara den dessutom nog mödosamma banan för dem, som egna sig åt Studier och Vetenskaper ; har Utskottet häraf trott sig ega giltiga skal, att föreslå, det så beskaffade betyg måga från chartering fritagas. 4\de /. Arj'skiften. Till den lörändrade progression uti beloppet af stämpladt Papper å arfskiften, hvilken blifvit föreslagen att grundas på Sterbhusets behållning,1 har Utskottet trott sig finna en mera är. billig anledning deruti , att arktalet , som erfordras för arfskifte i ett Bo af ringa vilkor, ofta kan af nödvändigheten uppdrifvas vida högre, än som erfordras för denna handling uti ett mångdubbelt förmögnare Sterbhus, dä i sådane fall den fattigare kom att högre beskattas, än den rike. Hvarförutan Utskottet ansett Arfskiften i allmänhet icke böra betungas med hög chartering, enär en sådan i betydlig oiuQ redan blifvit erlagd för den föregångne Bouppteckningen; samt i alla fall controllen vid arfskiftens chartering är liten eller ingen. Morgongdfvobref. Då en, åt Hustru, i allmän
Jag hemställer, huruvida det kan vara möjligt för en barnmorska att hafva noggrann omvårdnad och tillsyn om de sjuka, då hon har en så vidsträckt verkningskrets. Hr Cederschjöld har vidare föreslagit inrättande af 6 friplatser vid läro-anstalten i Göteborg. Då ingenting i så hög grad torde befordra tilloppet till läro-anstalterna af lärlingar ur allmogens egen klass, som förmånen af berörde friplatser, alldenstund mångå af brist på tillgångar måste derifrån afstå, så tror jag, lika med motionären, att en oberäknelig fördel skulle tillskyndas läro-anstalten i Göteborg, om R. St:r ville bevilja anslag till ytterligare 6 frilärlingsplatser, så att nämnde anstalt i detta hänseende kom att åtnjuta samma förmåner, som den i Stockholm. På grund af hvad jag sålunda anfört, får jag, lika med motionären, anhålla om återremiss af denna punkt. Gr. Cronstedt: Efter hvad de föreg:de talarne i sak anfört, och på grund af de upplysningar deraf vunnits, vill jag för min del icke motsätta mig den återremiss, som af dem blifvit begärd. Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till Utsk:ts ifrågav:de hemställan, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på återremiss deraf, hvilken propos. besvarades med ja. Den 22 Augusti e. m. 99 84:de punkten. Utsk:ts hemställan bifölls. 85:te punkten. Hr Fahnehjelm: Bland de inrättningar, som i min tanke äro synnerligen förtjenta af R. St:rs uppmärksamhet, är den af Hr Doktor Oskar Sandahl här i Stockholm år 1860 inrättade medico-pneumatiska anstalten. En tabellarisk sammanställning af de resultater, som vunnits genom användande af nämnde anstalt, utvisar att inrättningen varit särdeles gagnelig och helsogifvande.