Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Så t. ex. har den der långe afskedade majoren tagit norr-baggarne för sin privata räkning, redaktören der borta i hörnet har tagit franska republiken och nihilisterna om hand, och lilla grekiske vicfc konsuln har tagit Grekland och Turkiet på entreprenad. De bilda alltid ett kotteri på källaren, och vi andra, som sitta här och hvar i sofforna vid vårt lilla glas, lyssna andäktigt till de vishetens och den liögre politikens profetior som gå ur deras mun. Synnerligast är det lilla konsuln — » Alagrecquen » som han kallas — som är den hvassaste. Hans lilla klotrunda ansigte skiner af entusiasm när han talar om Grekland, och han öfvar sig dagligen i sabel fäktning. Han svärmar äfven för Byron och tar hvarje dag lektioner i simning på en soffa med Hazelii hemgymnastik i näfven. Detta i händelse någon äreförgäten musel-gubbe skulle få lust att kasta honom i Hellesponten. Han har nämligen för en häpnande verld förklarat, att han tänker ställa sin 2x / 4 aln höga person till den grekiske konungens disposition så fort striden börjar och kämpar och nordmannakraft tarfvas. Till dess nöjer han sig med att låta sitt strategiska snille lysa för oss. Han för arméer af dominobrickor, lägger ponto-ner öfver floder af dålig kognakstoddy, som bildas på det hal ' tande bordet i källarsalen, och utför de mest briljanta operationer mot fienden. Hemtar han någon gång andan, så fattar långa majoren tag i norrbaggarne. — Då är det roligt att vara med. Han står ännu qvar i armén och väntar hvarje dag att bli inkallad för att gå öfver gränsen. Då ska ' f-n ta ’ » sverdruparne », Jaabaek och hela ligan. Långa maj ören skall gå i spetsen, storma stortingsbygnaden, kasta ut alla rabulisterna och sätta handklofvar på dem. Jakob * sen, Welde och Berner skola tvärt fusiljeras och det absoluta vetots rätt proklameras. Konungens apanage skall fördubblas, och vågar den » ohängde » Björnson sticka näsan hem igen, så vrider långa majoren den rund t omkring p| honom.
Hos oss anse ty värr äfven de rika, att de i allra främsta rummet böra spara på böcker och läsa blott hvad de kunna få låna – ehuru i ett värkligt bildat hem möbler och kläder hällre borde vara enklare och böckerna flera! Dock finnes det nästan alltid någon utväg för den, som allvarligt vill nå fram till världslitteraturens haf. Baden där kunna ha sina faror, liksom baden i det öppna hafvet. Men man kommer upp ur dem friskare, starkare, vackrare än förut – vackrare, emedan en rikare själ ger oss ett själfullare anlete! För den, som endast har några få goda böcker inom sitt räckhåll, återstår det att dess mer fördjupa sig i dem man har. Och så kan man ju än flitigare vända bladen i naturens och människolifvets båda väldiga värk! Ofta kan man genom att följa en enda plantas utveckling lära mer, än af en afhandling; från en arbetarhustru får man kanske höra en lifshistoria, mer gripande än en roman; hos en gammal backstugusittare kan man finna en lefnadsvishet, djupare än hos mången lärd. Ty visheten och poesien finnas icke blott inom bokpärmarna, det kommer man snart att upptäcka! De goda gärningarna slutligen? Ungdomen vet icke, att den öfvar en god gärning endast därigenom att – i hälsa och glädje, i godhet och oskuld – finnas till! En sådan ungdom är helt enkelt tillvarons största skönhet och största välgärning för de åldrande, de af lifvets sorg och möda brutna. Men både ung och gammal ha dessutom möjligheten att äfven på annat sätt göra godt, och icke en utan många gånger om dagen. Räcka våra pänningar ej så långt – ehuru de med omtanka räcka icke så kort – så finnes vår arbetskraft, som kan förmå en del. Och alltid finnes den finkänsliga vänligheten mot de lidande, med hvilken vi kunna göra godt, om också både pänningar och tid fattas oss. Och dessutom finnes det inom hemmet så många goda gärningar att öfva!
Län, med skäl torde kunna räknas, att inom detsamma ej finnas flere städer än Vexiö, hvarest afsättningen med Jordbrukarens landtmanna varor är ofördelaktig och för Landsorten litet gynnande, då endast Stadens Landtförsamling och de intill staden närmast belägne Socknar deraf kunna draga någon liten och obetydlig fördel; Af hvilken anledning Pehr Ericsson föreslagit: att en stad måtte inom Sunnerbo Härad blifva anlaggd, på den plats, för hvilken Konung Magnus Ladulås redan år 1279 utfärdat Stadsprivilegfer, nemligen vid Berga kyrka, som synes dertill af natufen vara anvisad på den der jemna, rymliga och af Laga å med sina vattufall genomskurna slättmark. Pehr Ericsson anför i detta afseende, att, förutan flere sammanstötande vägar, gåtf äfven stora landsvägen emellan Stockholm och Helsingborg förbi Berga, som år beläget nästan midt emellan Jönköping och sistnämnde stad, utan att någon stad finnes dem emellan på denna väg, ehuru Jönköping och Helsingborg äro vid pass 25 mil åtskiljde. — Genom en stads anläggande Besu. och Ekon. Utsk. Betdnkanden. 131 tåd Berga, som är belägen 7 mil från närmaste stad Vexiö, och 10 mil från r.ärmåste Sjöstad Halmstad, skulle jordbruket i orten blifva uppmuntradt, då afsättning med Landtmannens varor derigenom befordrades, och tillfälle för Manufacturieton och Fabriks! (ika ren bereddes, att genom sia konstflit förskaffa sig den bärgning, han under* stundom i brist af arbetsförtjenst nu mäste sakna; af Johannes Svensson m. fl. från Jönköpings Län, att, sedan flere Socknar uti Småland inom sagde Län till Kongl. Majit inlemnat underdånig ansökning* att dem måtte tillåtas, hålla en fri oxmarknad
Betankandtn, genheier blifvit ganska begärliga, afven för personer, som ej vill ja nedlåta sig till att meddela en sådan undervisning; att ett par af dessa lägenheter blifvit förvandlade till ordentliga Sacellanier, och en stor del genom val, hvarvid Kyrkoherden har mycket inflytande, besatte af Kyrkoherdarnes Cornministrar och Adjuncter, så att staten får, 1 stället för Kyrkoherdarne, sjelfva betala deras medhjelpare, hvaraf ock den följd skall uppstått, att Klockarns i allmänhet föga befatta sig med nämnde Barnaundervis* ning, utan merändels blott förhör i Catechesen, beredande till Nattvarden, så att församlingarna nödgats antaga och löna särskilda så kallade Scholmästare, samt således påtaga sig en till en del onödig tillökning i deras onera; Och har Herr Friherre Wrangel, Henning, instämt i detta yttrande, med intygande, att detsamma är alldeles enligt med förhållandet, och att ingen Klockare i de församlingar, der H:r Friherren är boende, användes till Schollärare, hvaremot man i stället håller särskilde dyrlegde personer, att i detta afseende uppfylla Klockarnes skyldigheter. Af Herr Riben, Carl Vilhelm, som förklarat, att meningen med dess hemställan om Presterskapets förpligtande att befrämja barnaundervisningen, endast varit, att Prästerskapet måtte vaka deröfver, att barnen få lära läsa. Herr Riben anser i öfrigt Utskottets förslag, att Gonsistorierne och B<jd. ceA Ekan. Vtsk. Betänkande». 16,51 derlydande Presterskap borde åläggas, att befrämja vexelundervisningen, icke lämpligt, enär ds förmånliga resultaterno a£ vexelundervisningen förmenas förminskas, om man gör densamma till en skyldigbet för vissa tjenstemän, då det deremot ligger i naturen af en vexelundervisningsanstalt, att endast tillhöra den enskilda omtsnkan, sorn i allmänhet med merla oförtrntenhet vakar öfver dess fortgång, än en tjensteman, sorn gör det tilläfventyrs för att slippa ansvar.
Dessa skäl hoppas Zag äro tillräckliga akt styrka mitt ödmjuka afrädande ifrän bifall till Projectet. HerrGrefwen och Landt »Mar, skalken erinrade upplysningswis i afseende pä en af Herr v. kloststen gjord anmärkning, att förflaget alldeles icke innehblle, att kostnaden af Kronan skulle bestridas. Friherre lst jert a, Hxel: vä wi nn betrakte denna sak, som innehäller Fdrflag till ett stork företag, lärer första flögan dlifwa: hafwe wi Folk och hafwe wi Penningar? Att wärt Land är utblottadt pä bägge dclarne, lärer ej bchöfwa sägas. Skulle detta werkställas, wore wäl bäst att det skedde pä Entreprenad för enskildes räkning. Kronan lärer dertill ej kunna göra nögra tillstött, ty den är gansta arm och torde komma att förblifwa det ifrän enlighet till ewighek, amen! Grefwe Norner, Astolpb Göran: Del wore wäl att hwar och en af Ridderstapets och AdelnS Ledamöter gjorde sig wäl underrättad om frägan, innan han deröfwer pttrade sig. Ecvnomle-Utstottet har j sitt Betänkande ej föreslagit nägot som af Staten fordrade «n tung utgift. Oet är just UtstottelS Förslag, akt hela företaget skulle genom Entreprenade pä Actier af enstildte utföras, och Kronans tillstött skulle endast bestä i ersättning för dem, hwilkas ägor derigenom förminskas, upplätande af odugligt Krut och Corn - Den 27 September 997 Commendering af Arbetsmanskap för en bfwercnSkom, men Sold. Ingen af dessa Artiklar kan under fredslugn, hvilket för sjelfwa arbetets företagande, syntes wara ett wilker, blifva kör Kronan svär att prestera t och när den förcflagne Canal,öppningen är af en sä utmärkt nytta för det allmänna, lärer utan twifwel ej ett bifall till Utskottets Förslag af Ridderskapek och Adeln och Riksens Ständer wägras.
Begge dessa omständigheter äro af den betänkliga påföljd för framliden, att det är ganska angeläget, att man gör sig underrättad 0111 huru många gånger dylika händelser under riksdagens lopp kunna hafva inträffat, och jag nödgas anhålla, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes finna af de utaf mig nyss upplästa handlingar, alt det är nödvändigt alt infordra StatsUtsk:s och Const.Utsk:s samtliga prot. i sådana frågor, för att kunna upptaga alltsammans till beifran i ena bot. Frih. Tersmeden: Efter Hr Frih. o. Landtm:s sista förklaring, är det öfverflödigt att längre fortsätta denna discussion; men Frih. Cederström har sagt, att Const.Utsk. begått en grundlagsvidrighet, då Ulsk. sökt fördölja för R. St. StalsUtskrs förfarande. I anledn. deraf får jag till Frih. Cederström hemställa, hvar det finnes i grundlagarna föreskrifvet eller ens tillåtet för Const.Utsk., att gå in till R. St. och berätta hvad StatsUtsk. har gjort. Const.Utsk. har efter min och öfrige utsk.ledamöters öfvertygelse rätteligen förfarit enligt grundlagen, då Utsk. icke upptagit StatsUtsk:s prot utdr. lill behandling. Något annat har Ulsk. icke kunnat eller bort göra. Den Q2 Maj f. rn. Gr. Cronstedt, Fredr. Joli.: 56 §:n Riksd.Ordn. säger, att intet iirende må nedläggas utan .Ståndets ullrvckliga beslut. Jag anhåller således bos Hr Frill. o. Landtm, om propos. till Ståndet, alt detta ärende må blifva nedlagdt. Gr. Horn: Till den sista värda talaren lager jag mig friheten hemställa, huruvida han verkligen kan anse detta vara ett ärende. Det är icke annat än en tankeyttring af en ledamot inom detta Stånd, oell således visserligen icke något ärende. Ett verkligt ärende får ej nedläggas; men om ledamöter bär stiga upp och tala utom ordningen för dagen, så anser jag det vara frågor, som genast böra afgöras. Hr von Hartmansdorff, Aug.:
Herr Grefwe» och Landrmarfkalkc» förmalte sig ärna laka uppläsa BewillningS-UtskottelS denna dag inlemnade betänkande öfwer Bewiljntngens fördelning, men hemstälde tillika, om icke alla de widlystige bilagorne dertill samt Tabellerne och project kill Bewilinings Förordning kunde utan uppläsning fa läggas pa borver, enar det syntes wara pätagligt, att hwar och en därigenom bättre än genom en upplösning stuile underrätta sig om deras innehåll. Ridderstapet och Adrin kemnade härtill sitt bifall. Ester någon wentilation, hwarunder af Hans Cpcellence Herr Grefwe Kumb begärdes att Herr Gres» wcu Den 5 Januarii 22l wcn och Landlmalffalken macke uppffiuta 8 eller 9 dagar med företagandet af decia mai, och af Herr LLrgliman, /Vmbrollus Magnus yrkades, att detsamma ej marte företagas förr än Stats-Regleringen blifwic ogjord, samt äfwen af Herr lilinglpcrr 6c-re>c, fräga blifwit wäckt oni tryckning af B-willnings-Uiffotietö Betänkande, dies berörde Betänkande » uppläst, fä lydande. Wördsamt Memorial! Sä wäl med anledning af de fran R fpectiwe Standen inkomne anmärkningar, som efter Bewillnings Ulffottecs egna etti D-^ss Betänkande under dea 2; sistledne September gjorde sörbchäH; får U^kocret nu, jemte öfwerlemnande af de kl!! Bewillnings-För, ordningens z dje Artikel hörande återstående H. §. angående Upbörden och Redogörelsen m. m samt nödige Formulairer i atfkiliige delar, äran tillika underställa kill Riksens Högloft. Ständers närmare granskning, nedanstående ändringar, tillägg och förklaringar uti d-h förut uppgjorde, och, sä midt grunderna angar, as Riksens Högloft. Stander fastställde proffe: kill Stadgan och Tar.fferne för den bjifwande Allmänna Bewillningen.
FÖRSTA SCENEN. TVÅ MATROSER med sina ÄLSKARINNOR (inkomma). Nå, lilla Christine, hvad tyckte du om den dansen? Karuselln gick, död och pina, med tolf knops fart i timmen. Jag tyckte alldeles det var som att resa öfver Ålands haf. CHRISTINE. FÖRSTA MATROSEN. 91 FÖRSTA MATROSEN. I en kajuta vid sin trolofvade fästmans sida. Ett år i dag till Christine! (han suckar.) Här har visst varit nyligen slagsmål mellan trä'na. Mellan trä'na? (ser omkring sig.) FÖRSTA MATROSEN. ANDRA MATROSEN. ANDRA MATROSEN. Ja, ser du inte att trä'na ha fått blåa ögon (han visar.på de blåa lyktorna). Alltid har Janne Modig bångmål för sig. Ska' vi slå oss ner här på sätet? FÖRSTA MATROSEN. CHRISTINE. LISETTE. Bara det inte ä' dagg på bänken (torkar med sin näsduk). Ah, flickor, ska' ni vara pjåkiga for så litet. Ja, inte ä' vi vana vid dagg, vi inte. Fy, Lisette, ska' du vara så elak! CHRISTINE. LISETTE (spetsigt). FÖRSTA MATROSEN. Se der går en gesäll. (En gesäll går öfver scenen med sin dam.) Han känns igen på långt håll, ANDRA MATROSEN. 92 hvad flagg han också går under. Den der är skomakare, det syns på slitna löskölarna. GESÄLLN (försmädligt, i det han försvinner). FÖRSTA MATROSEN (skrattande). Hvad kostar tallve'n från Roslagen? Förstod du piken, Westindiefarare? CHRISTINE. Hör, det der är Kajsarulta-valsen! Ack, hvad den ä' vacker! Vore jag gosse, så bjöd jag upp min fästmö i dans salongen. Jag är för klumpig, jag har ingen smak för dans. Åhjo för kalfdans, det är sant. Nej, då är det mycket vackrare, att sitta här och höra på Upsala-studenterna.
Rtdr 32 sk. borde fortfarande utgå, att emellan samtlige roterings-skyldige fördelas efter 8 R:dr 16 sk. för hel och proportionaliter för mindre roteandel; att serskild ersättning från Stats-Verket borde beviljas: dels för den andel i roteriugen, som skulle belöpa å de Gustafs och Carlbergs Bruk betjenande hemman, som äro från rotering fria, så länge de med tjenstbarheterna fortforo; dels åt de posthemman, som pröfvades vara, enligt Författningarne, till befrielse från rotering berättigade, de före år 1734 tillkomne gästgifveriet och nu varande innehafvarne af Landt-Statsoch Häradshöfdinge-boställen, för deras andel i roteringen, till fyllnad uti de 40 R^dr årligen, som skäligen kunde anses utgöra kostnaden för en rote; dels under frihetstiden åt de nyhemman, som nu, gemensamt med de äldre, komma att i roteringen deltaga; dels för de augments-räntor, till belopp af 444 R;dr 42 sk* 2 rst., som rusthållaren hittills utan förvandling uppburit, men hvilka räntor, då augmentshemmanen kornmo att i roteringen deltaga, borde af dem sjelfve få innehafvaS; och dels likaledes till de rustande 2,000 R:dr årligen; och har E. K. M. slutligen öfverlemnat tili R. St. att besluta, huruvida de erforderliga anslagen borde af Kronans i Westernorrlands Län behållna räntor utgå, eller directe af Statsmedlen årligen anvisas; äfvensom E. K. M. föreslagit R. St. att bestämma, det de nyhemman, sora hädanefter kunde i Jemtland upptagas, borde, efter tilländalupen frihetstid, till Stats-Yerket erlägga årlig vacance-afgift för roteringen, beräknad efter 4° R;dr för hel rote, intill dess E. K. M. med R. St. beslutat om denna prcestations utgörande med manskap.
Om någon i oträngda mål och förfallolös dessa förhör sjelf försummar el. andra därifrån hindrar, då skola föräldrar och husbönder uppgifva första gång. hvardera 4 öre s.m:t för sig, och för hvart barn och tjenstehjon 2 öre s.m:t, dem sexmännen hvar i sin rota, utfrodra och til kyrkans behof uptaga skola – försumma de 2:dra resan pligta dubbelt – o.s.v; samt Kongl. påbudet d. 28 oct. 1812, at hvar och en husbonde el. den hans egendom förestår, bör vid husförhören sjelf tilstädes vara vid et vite af 12 r.d:r b:co. – Äntligen erindrades församl. om sin skyldighet at, genom sammanskatt bereda fattige barn utväg til nödig christendoms undervisning enl. Kongl. resol. på prästl besv. d. 22 oct. 1723 § 1. § 3 Slutl. tilkännagafs det förord. och kungörelser böra enl. Kungl. Maij:ts förnyade stadga af d. 7 mars 1811, vara lämnade til prästerskapet förr än Gudstjensten börjas, hvarjemte församl. ledamöter förständigades, at icke under predikan el. Gudstj. ingå i sakristian, för at \inlämna el./ upteckna pålysningar af föga el. intet värde, under föreställning af oskicket här af, och den allm. andagtens störande. Wid denna samankomst, blef äfven på församl:s begäran, och enl. des eget begifvande sockenskräddaren Hindric Jonss. från Åhs och Granbo, antagen til socken-skräddare i Rödön. År och dag som ofvan. P. Grenholm under pastors frånvaro Per Jonasson i Krogsgården Olof Persson i Backen. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 26–28, ÖLA. Sockenstämmo protocoll håller med Rödöns fösramling den 15 junii 1828.
Lån gjorda underdåniga hemställan, om ändring i förestående Regeringens proposition, till förmån för vissa Extra Rothållare inom nämnde Län, i Nåder förklarat den sålunda föreslagna nedsättning i målet på Trosshästar med flere ändringar, vara antaglige Härvid förekommer icke allenast olagligheten af den först föreslagna ändring af gällande Författningar, utan äfven den väld, hvarmed en partiell eftergift i Roteringsskyldigheten, genom det sednare medgifvandet, blifvit enskilde tilldelad. Som en betydlig anledning till anmärkning mot StatsSecreteraren för KrigsÄ renderna anföres: den, i olaglig fonn, till Regements-Chefer utfärdade befallning, att på förslag till lägsta OfFicers-graden utesluta dem, som icke kunna förete säkerhet. för en viss årlig inkomst af enskild förmögenhet, och då denna olaglighet blifvit beifrad, har StatsSecreteraren Quiding, i skrifvelse till Riksens Ständers JuslitiaeO mbudsman; den 17 April 1821, ådagalagt ett så uppenbart förakt för Grundlagens Stadgande och ett så meningslöst förklarande af sin Ämbetsmanna-åtgärd, att man med Constitutions-Utskoltets betänkanclen, 129 med full visshet nödgas bestrida ifrågavarande StatsSecreterares oväld och skicklighet. 2:0 Genom Kammar-Expeditionen. Under den 50 November 1820 Till ÖfverStåthållare-Ämbeiet i Stockholm utfärdadt förbud för ett Patriotiskt Sälskaps sammanträdande. Detta Sällskaps offentliggjorda stadgar utvisa tillräckligt ändamålets oskadlighet och fastmera en högst berömlig förening af aktningsvärda Medborgare, endast till utbildande af Talaregåfva i offentliga ämnen. Ett häremot af verkställande Makten rigtadt förbud, ger ett ofördelaktigt begrepp om Regeringens afsigter och torde dessutom på goda skäl kunna anses såsom ett steg mot den i 16 §. RegeringsFormen stadgade personliga friheten. Under den 17 April j32i, Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till HofCancelleren, hvari gillas den skedda indragningen af Periodiska Skriften Courieren samt förbjudes dess Redaction atl vidare utgifva någon Tidning.
Till räntans betalande för detta lån, samt afbetalningar på hufvudstoien skall, så snart Inrättningens begagnande tager sin början användas återstoden af det anslag på RiksStaten, som för fångars underhåll nu finnes uppfordt, sedan de fångar blifvit deraf försörjde, som äro vanföre sjuklige eller bräcklige oell sålunda till arbete oförmögne.” ”1 ett oell samma rom af häktet skola aldrig fångar af olika kön få bo eller arbeta. För öfrigt skall Lagen föreskrifva en sådan inrättning af fängelserummen oell verkstäderna, alt fån gar ne, efter graden af brottslighet oell skiljagtigbet i lynnen, kunna fördelat; och de särskilda afdelningar* ne från gemenskap med hvarandra afliållas. Bruket af starka drycker skall alldeles förbjudas, så att ingen sådan dryck någonsin får inom fängelset finnas.” "Lagen skall utstaka fångars skyldighet att med deras arbete godtgöra omkostnaden för deras häktande och Underhåll i fängelset» De skola alltid qvarliållas, till LagUtskettets Betänkatiden\ §3 828 Lagutskottett Betänkanden. dess sådant är fullgjordt, och ännu längre när deras förbättring det fordrar. I intet fall må de förr ställas på fri fot, än fängelsets uppsyningsman vitsordat deras goda uppförande.” ”Desse uppsyningsman skola vara valde af Stadens Äldste, der Fängelset är beläget. De skola vara Tolf till antalet och en af dem hvarje dag besöka fängelset, underrätta sig om dess tillstånd, och genast för öfrige Uppsyningsmännen anmäla hvad fel han kan hafva blifvit varse. Desse Uppsyningsman hafva ingen Lön eller vedergällning, och må icke undandraga sig att, efter Stadens Äldstes val, beställningen emottaga. Fängelsets räkenskaper Öfver inkomst och utgift, vare äfven under deras vård; och redovise de för Konungen hvarje år de medel som de under händer hafva.” ”Undervisning i läsning och Salighetsläran skall inom häktet föranstaltas.
Vid öfvervägande af hvad uti lietta ånme sålunda förekommit, hafva Riksens Ständer, å enä sidan, ansett sig icke böra medgifva upphö-, pandet af en från längre tider bestående Cana!-, färt, till förening emellan betydliga afsättningsorter och flere de vigtigaste af Rikets inre delar, der bergshandtéringen och andra näringar egent-. ligen genom dén lättade afsättningen och derpå grundade beräkningar, gjort betydliga framsteg, samt å den andra funnit det företedde Kostnads-? förslaget vara grund-adt på en fullständig un» dersökning af lucalen och det tinder sjelfva arbetat utrönta tjeuligaste sätt för dess bedrifvande, äfvensom för Canalens sträckning och byggnadens beskaffenhet, samt dessutom uppgjordt ef-, ter en riktig beräkning, enligt grunderhvilka en på stället vunnen erfarenhet vitsordat. Riksens Ständer hafva alltså uti omförnjäldre afseende redan före detta, såsom bidrag till verkställande af de till detta års arbets-plan hörande delar af Hjelmare Canaloch Sluss-Werks ombyggnad, låtit till Canal-Bolagets Direetion från Hanquen utbetala den härtill äskade summa af 4b,Q po R:dr, samt nu hssJutit, på saft, sam föijer: 1;q Det Hjelmare Canaloch Sluss^Werks Bolags enligt Riksens Ständers beslut år 1 b 18, med-» linder danina SA rifve! ser'.
Den i April. 7 Föredrogs och remitterades lill StatsUtsk. K. M:s d. 29 sistl. Mars på bordet lagda Nåd. Skrifvelse lill R. St., ang:de begärdt anstånd med föreskrifna kapitaloch ränte-inbelalningar å de till hamnbyggnaden vid Cimbritshamn beviljade lån af allmänna medel. Föredrogs och remitterades till StatsUtsk. K. M. d. 29 sisth Mars på bordet lagda Nåd. Propos. till R. St. om beviljande af ett län till förlag åt Handlandeoch Närings-idkare i Jönköping. Föredrogs K. M:s d. 29 sisth Mars på bordet lagda Nåd. Propos. till R. St. om antagande af decimal-system för mått och vigt. Hr von Hartmansdorff, Au g.: När man hör eller lä ser titeln på denna Kongl. Propos., skulle man tro att de, som vilja förbättra vårt samhällsskick genom decimalsystemets införande, dervid hafva glömt frågan om mål. Men när man ser närmare efter så är det icke förhållandet. Skillnaden är nemi. den, att de gjort en förbättring i språket, som består i dess förarmande, derigenom nemi. att ordet mål, som är gammalt och kändt, blifvit utbytt mot rymdemått. Alltså, den, som vill tala om mål-käril, får icke säga så, ulan måste säga rymdemåtts-käril. När nu decimalsyslemet, enl. dess förfäktares påstående är upgjordt till allmän båtnad, så vore det väl om de äfven tänkte något på kronans fördel, emedan hon i sina räkenskaper måste begagna beräkningen i mål lika ofta som beräkningen i mått. Jag anhåller således vördsamt hos det Utsk., som kommer att behandla frågan, att det måtte inskränka reformen till saken, och låta oss så vidt görligt är behålla åtminstone vårt språk. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: