Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Några timmar senare sitter herr kyrkoherden på sin skinnklädda skrifstol som en vredgad Jofur och talar förkrossande ord till en stackars qvinna af folket, hvilken i krampaktig gråt vrider sig inför Kristi ställföreträdare i Ljungdala. “ och icke nog med den synd du begått emot Gud; äfven mot samhället har du svårligen förbrutit dig genom ditt lastbara uppförande, ty på samma gång ditt namn utstrykes ur lifsens bok, införes det i Ljungdala kommuns fattiglängd, der du och ditt i synd födda barn komma att tynga, Gud allena vet huru länge, och Herrens förbannelse skall alltid hvila öfver ditt felsteg. — Men herr prost, jag trodde aldrig han skulle bedraga mig, jag älskade honom så innerligt och han svor att jag skulle bli hans hustru ... — Nu kan det vara nog med prat; stig upp, så vill jag i Herrans namn “ skrifta “ dig! För honom och henne, som köpte och sålde det heligaste menniskan eger för klingande mynt och “ en ställning i samhället “, hade kyrkan idel välsignelser; för honom, som köpte för ljufligt tal och falska eder, har kyrkan inte ett ord, men för henne, som i kärlek och blindhet offrade sig sjelf, har kyrkan och dess målsman öfvernog af förbannelser. Herr kyrkoherden behöfde luft efter sitt ansträngande dagsarbete; han tog sin öfverrock och gick ut. — Guds fre ’ prosten! — “ Guds frid “, säger du Ola i Flålycke, och tror du verkligen någon frid kan komma af att bekämpa våra laster och passioner genom ahdra medel än dem Guds ord angifver? Trör du att Guds frid sänker sina liljehVita duf-vo vingar öfver den afskrädeshög af oanständigt gyckel och straffvärd hernlighetsfullhet, som nämnes goodtemplarlogenT i hvilken jag med smärta hör att du ingått? Tror du något bättre sätt finnes att strida mot dryckenskapsdjefvulen än att tillsammans med sin af den helige ande och Brack-stads konsistorium ordinerade själasörjare och hederliga sockenbor bédja Gud i församlingens nybygda, prydliga kyrka?
Anledningen hvarföre denna utbetalning blifvit i nåder anvisad å 6:te hufvudtitelns anslag till rese-och traktamentspenningar synes StatsKontoret hafva varit föremålet för utgiften, eller resekostnads-ersättning och dagtraktamente lill Landtmätaren vid den nya förrättning, som, i följd af de förre förrättningshandlingarnes förstöring af vådelden, ägt rum. §• 15. Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref af den 28 December 1844 upptager orsaken hvarföre f. d. Öfver-Ståthållaren, General-Majoren m. m. Friherre Sprengtporten, sorn då i nåder åter utnämndes till Öfver-Ståthållare i Stockholm, ansågs berättigad att, under den för nådårs-besparing bestämda tiden, uppbära ett emot Öfver-Ståthäilare-lönen å stat svarande belopp på besparingarne å 6:te hufvudtiteln, att nemligen Friherren redan förut aftjent begrafningshjelp och sedan han från nämnde embete erhöll afsked, fortfarande varit i Rikets tjenst anställd; hvilket tillfyllest lärer upplysa anledningen till den af Revisorerne häremot gjorda anmärkning. §. 16. — 305 — §• 16. Uti denna §. hafva Revisorerne anmärkt, alt Eders Kongl. Maj:t, genom nådiga Bref af den 25 Juni och 6 November 1845, anbefallt Slats-Konloret att till Norska stats-kassan utbetala, af 6:te hufvudtitelns anslag till reseoch traktamentspenningar, ersättning för 1,328 Sp:dr 60 sk., förskjuten inqvartering ut de Svenske embetsoch tjenstemän, hvilka åtföljt Eders Kongl. Maj:t till Norrige, derför 3,527 R:dr 27 sk. 9 rst.
Utskotten hafva funnit visse serskilde stadganrlen för hvardera af dessa a:ne olika slags Bolags-Banker böra i Lagen intagas, väsendtiigast i så målto skiljande sig från hvarandra: att du för en Actie-Bank någon bättre och naturligare garanlie, än den som ligger i Capitalets storlek, svårligen kan uttänkas och föreskrifvas, men en solidarisk Banks styrka ligger ej allena i dess sammanskjulne Capital, utan äfven i den solidariska ansvarigheten jemte storleken af Lottegarnes antal, så. väl minsta beloppet af en Actie-Banks grundfond faslställes högre, än minsta teckningssumma i Solidarisk Bank, med bestämmande deremot i den sistnämnde af något visst antal Lottegare, såsom det minsta för bildandet af Solidarisk Bank. att då de, som deltaga i Actie-Bank synas böra vara verklige Capitalister men i Solidarisk Bank folk af alla classer böra kunna ingå, mäste äfven minsta teckningssuminan i Actie-Bank utsättas till vida högre belopp än i Solidarisk Bank; och, alt då den större personliga ansvarighet, Lottegarne i en Solidarisk Bank sig ikläda, lemnar hvarje innehafvare af en sådan Banks förbindelser rättighet aLt hos Bolaget gemensamt utsöka hvad i Bankens redbara tillgångar brista kan, har åt sådant Bolag blifvit lemnadt en dispositionsrättighet öfver dess i hypothek först insatta andel af teckningssumman, hvilken mäste förvägras Actie-Bank. Med iakttagande af ofvananförde grundsatser, hafva Utskotten, efter sorgfälligt rådfrågande af de i ämnet afgifne, i flere hänseenden högst upplysande motioner, uppgjort, och få härmedelst Rikets Ständers pröfning vördsamt underställa följande: Bancooch Lag-Vt skot tens Bet. N:o a. Förslag till Lag för Offentliga Bolags-Banker. l:sta Kapitlet.
Från Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet , angående yrkad befrielse för flere K roll o-hemman i Norra Halland, från skyldigheten, att aflemna bränntorf till Warbergs fästning, och 3. från samma Utskott , angående en närmare reglering af Postföringen i Riket och serskildt öfverklagade olägenheter vid Norrska Postföringen Och då af desse Utlåtanden inhämtades, att de 3:ne öfrige Respektive Stånden redan bifallit Utskottens i förenämnde ämnen afgifne första Betänkanden , hvarigenom frågorne alltså redan äro afgjorde, fann Bonde-Ståndet sig föranlåtet dervid låta bero. SD. Vid förnyad föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 21 och 23 i denne månad på bordet lagde Utlåtande, angående Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, i anledning af förekommen fråga om Båtsmans - Roterings införande Prof. Utdr. d. 25 Maji 1818’ 477 i Färentuna Härad af Stockholms Län; blef samma Utlåtande af Bonde-Ståndet godkändt. S. U. Sammansatta Statsoch Banko-Utskottens serskildta Utlåtande, i anledning af Herr Presidenten m. m. vnn Schulzenheims, såsom medlem af Utskotten, ingifne Memorial, rörande försäljning af Kungsgårdar, Recognitions-skogar och Officers-Boställen rn. rn., blef vid nu skedd förnyad föredragning af Hedervärda Bonde Ståndet bifallit. S. D. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ut-1 skottets nu ankomna och upplästa förnyade Utlåtanden : 1. N:o 119, Öfver vackt motion angående AllJ manna Landsvägarnes rätande och förkortande; samt 2. N:o 120, öfver yrkad jemkning i transport-skyldigheten af Tionde och Afrads-Spannemålen; Fann Bonde-Ståndet, som i dessa ämnen redan bifallit Utskottets första Utlåtande, de nu i frågavarande endast böra läggas till Handlingarna. S. D.
Beträffande den i 42 § stadgade skyldigheten att man ifrån man underrätta närmast föregående vexelgäldenär om vexelns utebiifna betalning, så enär ett underlätet fullgörande af denna skyldighet, ändock icke skulle kunna hindra vexelns innehafvare att om betalningen hålla sig till hvilken af gäldenärerne han behagade, samt vid sådant förhållande fördelen af berörde stadgande, enligt hvad sakkunnige personer intygat, icke skulle kunna anses uppväga olägenheterna af den mängd skadestånds-processer, som deraf kunde föranledas, serdeles med hänseende till svårigheten att i hvarje fall kunna styrka, det den med posten afsända underrättelsen till rätter man framkommit, syntes hela detta stadgande destoheldre böra utgå, som det, så snart den såkallade hoppande regressen medgifves, rätteligen måste öfveriemnas åt vexelgäldenärernes egen omtanka att göra sig förvissade om vexelns öde, eller, genom anvisad nödfalls-adress, skydda sig mot äfventyret af ett oförväntadt kraf i återgångsväg. 10:o. Med afseende å den i Högsta Domstolen yttrade farhågan, att 47 § skulle kunua i tillämpningen leda till missförstånd, fann Hans Excellens, lika med Högsta Domstolens flesta ledamöter, lämpligast, att denna § uteslöts. ll:o. Som den i 82 och 83 §§ vexelinnehafvare medgifna optionsrätt, att till forum för sin vexellalati välja domstolen i vexelns betalningsort och att till gemensamt svaromål dit inkalla samtlige vexelgäldenärerne, dels icke kunde vinna tillämpning på vexlar, som här i landet dragas på utrikes ort och dels, tillika med hvad 83 § för öfrigt innehöll om skyldighet för flera gäldenärer att gemensamt svara vid samma domstol, syntes innefatta ett af behofvet icke påkalladt nytt stadgande, hvilket skulle komma att för gäldenärerne medföra vida större olägenhet, än fördel för fordringsegaren, ansåg Hans Excellens det böra i dessa delar förblifva vid hvad hittills varit stadgadt, och hemställde alltså, att nämnda §§ måtte erhålla följande lydelse: 82 §.
I ett godt hem, beläget vid foten af Omberg, i en ovanligt naturskört trakt, med dagliga järnvägsoch ångbåtskomm., kunna unga flickor erhålla grundlig undervisning i allt som hör till skötandet af ett väl ordnadt hushåll, i konstväfnad samt i alla finare och enklare handarbeten. De bästa ref. kunna erhållas. Kursen börjar 15 jan. och slutar 1 maj. Vi förstå mycket väl, att en utländsk cacaofirma drager så energiskt i fält emot Cacao » i lös vikt », då de utländska fabrikerna, på grund af skyddstullen och den billigare packningen, omöjligt kunna konkurrera med — Kullans Cacao i lös vikt. r± - g - g Jp^r * * &gt;r &gt; !• &gt;r ^ - v ^.-^J - v v v. &gt; Vi garantera denna vår Cacao vara fullkomligt fri från ms antagas för försäljning af främmande ämnen, och lO V a s a g a t a n 1 0 att den är lika dryg och lika Symaskinlampan ' Sun '. STOCKHOLM närande som den finaste paOsk. H. A. Heintz, I bruket utdelar vid första premiebetalning för 1899 till sina vinstberättigadc lifförketerade Cacao. ^ (S. T. A.06992) Göteborg. sA. &gt; gg &amp; - a&gt; •&gt; si •&gt;sy^y ' säkrade följande kostar därför K u l l a n s Allmänna Lifförsäkringsbolaget A g e n t e r fc Christianstads Hushållsskola Christianstads Enskilda Bank i Stoclcliolna, Drottninggatan 2, hörnet af Strömgatan emottager penningar på Sparkasseräkning mot lösa Cacao blott hälften emot den paketerade utländska, hvilket husmö- vinster för 1 8 9 8: meddelar undervisning ät bildade flickor i så- väl enklare som finare matlagning, bakning samt i öfriga inom ett hem förekommande sysslor. Närmare upplysningar lämnas af Fru M a - thilda. godtgörelse af högsta despositionsränta. Utan uppsägning kunna å en bok sammanlagdt 1,000 kr. i månaden uttagas.
Desse med flere goda skäl och orsaker torde lia varit kraftigare och rigtigare motiver för öfverlemnandet af alla verkliga Domarefrågor åt Domaremagten, än dem Motionären förmodat, då han talar, om "en "synbar helg att öka den inamovibla Do"mareCorpsens magt., och skilja från de Ad"ministr aliva Styrelseverken alla sä väl "Ekonomiska j som Vetten skapliga _, frågor Detta Motionärens yttrande påkallar åtskilliga anmärkningar. Ordet inamovibla^ der det står, förtjenar en egen uppmärksamhet. Icke kan man gerna förutsätta, att Herr Tham icke skulle veta, att, med undantag af Presidenterne, alla andra Embetsman i Collegierne, enligt 35 §. RegeringsFormen, icke kunna afsättas utan ransakning och dom. Det kan således icke D en 12 December e. m. 187 vara hans mening, att någon förändring i amovibiliteten för Ledamöterne ägt rum, genom omflyttning af målen. Jag vill förmoda, att det endast är genom ett misstag, som lian kommit att fälla ett yttrande, som lätt skulle kunna föranleda till den slutsats, att han hyste någon motvilja mot DomareCorpsens inamovihilitet. Men om detta ord åter borttages, förlorar också argumentet hela sin styrka. Dock detta vare nog sagdt. För enkla ord bör man ej plikta, om de icke stundom röja uti sig allt för farliga principer. Att för öfrigt öka Domaremagtens område och visa bog dertill, skulle jag tro i en Constitutionel Stat icke böra tillräknas någon såsom ett fel. Jag anhåller nu få göra några definitioner, ty här är angeläget, att ej missförstås. — Hvad är Domaremagt? Magt att döma, magt att tillämpa —. icke att stifta — lag. Domaremagtens utöfning förutsätter således alltid, att Lag finnes att tillämpa. Hvad är Lag? Jo, lag i juridisk mening är en regel eller samling af reglor, till rättesnöre för dem, som skola döma och dem, som skola dömas. Ändamålet, så väl af Lag, som Domaremagt, måste således ytterst vara att förekomma godtycklighet. Hvad åter är Administrativ magt?
Utskottets under den 13 dennes afgifna Betänkande rörånde Riksgälds WerkUs tillstänv och förwaltning, fann Borgare-Ständet skäl, att utan erinran gilla, hwad Stats. Utskottet härutinnan andragit och hemställt. Or supra. kx ?rotocol!a v. Valsrius. Ut - 56 Den 2g September. Utdrag af Borgare. Ständets Protocoll »vid Urtima Riksdagen i Orebro den 25 September 1810. S. D. 8Äid äterföredragningen af Stats. Utskottets sörledne Plenidag pä bordet lagda UNä'tande, angäende wista omständigheter till jakttagande ivid de af Riksens Ständer sisträrflutne Riksdag saststälde Län-system, upläsie Herr Bergs Rädet Rothoff ett Memorial med förstag, att stadgandet om Annuitets-Län till 7 procents ränta, mätte säsvm skadligt, och nu mera öfverflödigt, äterkallas eller förändras. Delta Memorial remitterades till Stats. Utskottet, och skulle, i följd deraf, med pröfningen af Utskottets ofwanberörde Utlätande tills widare upjkjutas. d/r supra. Lx kratoaollo ä- O. Valerius. Utdrag af Borgare. Ständets Protocoll wid Urtima Riksdagen i Orebro den 25 September 1310. S. D. ^wad Stats-Utskottet under den 18 dennes yttrat, i anledning af de Twänne Memorial forn åtföljt Hederwärda Bonde-Ständets Remist af Kongl. Maj.ts Nädiga Proposition vin Kongsoch Kongs. Ladugärdarnes förwalt. ning Den <25 September. 57 ning, blef till alla delar af Borgare. Ständer godkändt och gilladt. Ur supra. klx ?rotoec)IIc» st. U. Valerius. Utdrag af Protocollet, hältet hos Bonde Ständct wrd U llina Rik dagen i Or. bro den 25 Seprember 1810.
Då det icke lärer tillkomma Telegraf-styrelsen att ingå i pröfning, huruvida de af Revisorerne åberopade grundlagsparagrafer verkligen äro tillämpliga på förvaltningen af de medel, hvarmed Telegraf-verkets utgifter bestridas, torde Styrelsens yttrande i denna punkt böra inskränkas till anförandet af sådana förhållanden, som kunna tjena till utredande af frågan, huruvida närvarande tidpunkt må anses lämplig för upprättande af en årlig stat, hvarå Telegraf-verkets påräknade inkomster och förmodade utgifter intagas, och hvilken sedermera skulle till Rikets Ständers pröfning och fastställelse hänskjutas. I sådant afseende får Styrelsen i underdånighet anföra: att Rikets Ständer hitintills icke beviljat några anslag hvarken för anläggning eller underhåll af telegraflinier och stationer,eller för personalens aflöning; att Telegraf-verket uppehälles genom portointraderna samt anslag från den under Eders Kongl. Maj:ts disposition stående handelsoch sjöfartsfonden; att taxorna för såväl den inländska som den utländska telegrafkorrespondensen fastställas, icke af Rikets Ständer, utan af Eders Kongl. Maj-.t allena; att Elektriska Telegraf-verkets inkomster från korrespondensen under de sednare åren icke blott varit tillräckliga för aflöningarne samt liniernas och stationernas underhåll, utan äfven lemnat något åriigt öfverskott, hvadan, i enlighet med hvad Eders Kongl. Maj:t föreskrifvit, inbetalningar tidtals kunnat göras till handelsoch sjöfartsfonden i afräkning på de betydliga summor, denna fond lemnat till liniernas anläggning; att deremot, i följd af den minskning i portot för den utländska telegramvexlingen, som med nästa års ingång kommer att, enligt den i Paris den 17 sistlidne
Stålarm lofvade på sina och alla i slottet befintliges vägnar, att hädanefter vara hans furstliga nåde lika trogen och huld, som de hittills varit det emot Sigismund, den de numera icke ville vara underdånige, utan uppsäga all tro och lydnad, blott de erhöllo löfte om säkerhet till lif och gods och att dem ingen olägenhet skulle ske, för deras härtills konungen bevisade trohet. Till hertigen skickades härom, som sändebud, en af de fremmande tropparnas officerare, en skottsk, och sjelfve den fiendtlige anföraren, amiralen Joachim Scheel, skref förnyade gånger och bad om nåd för de belägrade. Hertigen lät slutligen beveka sig att gifva ett svar. Det lydde: att han ville taga slottets försvarare till nåder, med vilkor, att en och hvar skulle inför rätta svara på de beskyllningar, som honom skulle göras. Stålarm anade det värsta, men nödgades dock gå in på detta vilkor, och blef sjelf, jemte alla män af någon vigt, satt i förvar, till dess hertigen kunde komma från Wiborg, der han emellertid låtit afrätta fjorton män, de fleste af landets ädlingar. Deras hufvuden uppsattes på en af stadsportarne, somliga steglades, allas egendom konfiskerades och gafs åt hertigens anhängare. Kring landet flög nu, på tusende tungor, ryktet om slottets öfvergång, och att konungens sak vore ohjelpligen förlorad. Alla, som hittills varit tveksamme om, hvilket parti det vore klokast att välja, blefvo nu i hast hertigens ifriga anhängare, hvaremot de, som på något sätt arbetat för konungens sak, bjödo till att hålla sig tysta och undan för faran, så vidt möjligt. Men i många hem hördes med bäfvan underrättelsen om de fängslade herrarnes förestående dom. Man hade redan lärt sig att veta, det förrädarne halshöggos, och att alla voro förrädare, som förblifvit konungen trogne. Närmare och fjärmare anförvandter och vänner, bäfvade för de sinas öde. Att en domstol blifvit nedsatt för att dömma dem, fick man äfven snart höra.
De af Utskottet, under förutsättning af Rikets Ständers bifall till det framställda förslaget, angående upplåningen af de för omförmälda ändamål erforderliga medel, uti momenterna a, b, c, d, e, f, g och h, tillika föreslagna beslut och föreskrifter hafva jemväl blifvit af Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndel gillade, utom det i momentet b intagna stadgande, alt Fullmäktige böra uti obligationerna förbehålla Riksgälds-kontoret rättighet alt framdeles, derest omständigheterna pröfvas härtill föranleda, uppsäga desamma lill inlösen eller viss bestämd-förfallolid; hvilket stadgande dessa 2:ne Stånd sammanstämmande ansett böra från berörde föreskrifter uteslutas. Presteoch Bonde-Stånden hafva, med anledning af de mot sistnämnda punkt framställda anmärkningar, återremitterat densamma; varande, under den derom hos Presle-Slåndel förefallna diskussion, af de ledamöter, sorn icke gillat de beslut och sladganden Utskottet föreslagit, hufvudsakligen följande åsigter uttalade och ändringar i dessa beslut och sladganden yrkade: Innan Slaten åsamkade sig en stor skuldsättning utom Riket, borde de tillgångar, som finnas inom landet anlitas. För bestridandet af de med stam-jernbanornas, anläggning förenade kostnader behöfde endast den allmänna krediten upplifvas och begagnas, hvarvid Rikets Ständer kunde påkalla biträde af sin egen Rank. De åsigter, som under sednaste Riksdag gjorde sig gällande i afseende på ett väl ordnadl inhemskt fondsystems åstadkommande borde ingalunda öfvergifvas. Dock borde derjemte ett Slats-Utshotlets Memorial M 97. ökadt och af förändringarne i Bankens metalliska kassa icke beroende rörelsekapital beredas. Utan förvirring i penninge-väsendet, skulle af Riksgälds-kontoret utgifna och med måttlig vänta löpande sedlar kunna i »modererad skala» användas såsom gällande betalningsmedel äfven vid krono-uppbörden. Emot hypothek af stats-obligalioner borde Riksgälds-kontoret kunna erhålla ett ytterligare kreditiv å Rikets Ständers Bank.
Döling blifvit till bemälde Embete inkallad, icke innefattar annat påslående emot Döling, än att återgälda den emottagna reversen eller fullgöra hvad han uti särskild förbindelse sig åtagit, och frågan således kunde synas vara af tvistemåls egenskap; likväl och sorn Levander under målets handläggning vid Öfverståthållare-embetet OO O för polisärende!’ sedermera emot Döling gjort bestämd angifvelse, att hafva genom svek och bedrägeri sökt förnärma Levanders rätt, och derföre yrkat, alt Döling måtte i häkte inmanas; och Döling, i målet hörd, vägrat alt återlemna skuldsedeln samt genom åtskilliga undanflykter, och deribland att reversen redan vore i tredje mans hand, sökt intrassla målet och undgå ansvar; vid hvilket förhållande Polismästaren Bergman, med afseende tillika derpå, att Döling, hvilken åtta särskilda gånger förut varit tilltalad för bedrägligt förhållande och vägran att redogöra för emottagna skuldsedlar till betydliga belopp eller deras värde, äfvensom för förfalskningsbrott, af hvilken /)’. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättclsc den 15 Nov. 1847.
Summa 2,868,586: 9. 7. 3,085,008: 21. -—• § I - Föregående Revisorer hafva anmärkt det mindre formenliga deri, att någon lämplig beräkningsgrund icke vore bestämd för utgörandet af Sveriges och Norriges gemensamma utgifter, och synes af förestående sammandrag, att 1854 års gemensamma utgifter blifvit af Sverige bestridda till 70,5 procent samt af Norrige till 29,5 procent, hvaremot de för år 1855 af Sverige bestridts till 72,2 procent och af Norrige till 27,8 procent. Rättelse i detta förhållande torde dock nu vara att emotse, sedan en af Kongl. Maj:t under den 30 November 1855 tillförordnad Kommitté redan under förlidet år till Kongl. Maj:t afgifvit underdånigt utlåtande i förevarande ämne, hvarvid Kommittén, med afseende å såväl storleken af hvartdera rikets handelsflotta som folkmängden i hvartdera riket samt vigten af dess handels-intressen, föreslagit att Sverige borde tillskjuta toch Norrige | af det belopp, som vid serskilda tider för den gemensamma Konsulats-fonden kunde erfordras. § 2. Uti sednaste revisions-berättelse omförmäles, hurusom Norbergs jern vägs-aktiebolag, för anläggning af en jernbana för hästkraft emellan Norbergs odal-grufvefält — 62 — och sjön Almänningen, af handelsoch sjöfarts-fonden, fått sig beviljadt ett lån af 100,000 Rdr, till säkerhet hvarför bolaget under den 1 Juli 1852 till Konvoy-kommissariatet utgifvit sin skuldförbindelse å samma belopp.
Att berörde medel ständigt löpa såsom en Bankens Skuld under sina Titlar i Läne-Banco-Boken, på det deias rätt, sorn. dessa Öfverskotts-medel tillhöra, aldrig må bortblandas, än mindre förloras. 2:0 Att Banco-Statens Enkeoch Pupill-Cassa, som får desse medel till utlåning disponera, debiteras för doras belopp -»3 Banco~\}t skottet: Betänkande. AT:# 17. under serskild Räkning i Läne-Banco-Boken, och genast utbetalar allt hvad af dem blifver utfordradt. 3:o Att hela Bancp-Statens Lön ansvas får för den till nyttjande upplåtne Summan, i så måtto, att vid bristande utbetalning från Enke-.Cassan, af hvad som utfordras. Banken en sådan betalning verkställer, men ock derföre, af Banco-Statens löpande Qvar-; tals-Lön gör sig betald; i hvilket afseende Bankens Cpmmissarier ega, att uti hvarje Lönings-Memorial anmäla, huruvida under det framflutna Qvartalet någon utbetalning af så väl desse nu öfverlåtne, som afContopro Diverse-medlen, blifvit begärd, och i sådan händelse verkställd.” Angående förenämnde Conto -pro Di~ verse-medel från Vexel-Banken, var stadgadt genom Protocolls-Utdrag från Banco-, Utskottet af den 8 Sept. 1772: ’*Vid öfvervägande af Directeurernes för Banco-Statens Enkeoch Pupill-Cassa lios Banco-Utskottet gjorde ansökning, det Cassan må blifva tillåtet att till sin förmon få disponera de i Vexel-Banken, uppå Räkningarne: Conto pro DiverseQDder 8o,5t)5: i öre.) Scqucstreradc Medel (D:ler x5,320; Banco-Uttkottets