Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Räkenskaperna för spelåren 1844—1845 samt ^1845—1846 hafva blifvit i Kongl. Kammar-Rätten granskade utan anmärkning. De ut - visa : Spelåret från och med den X Juli från och med den 1 1844 till samma tid Juli 1845 till samma 1845. tid 1846. Debet. Balans frän föregående året: — 248 — Uppbörd: Årligt bidrag af H. M. Hyror för året 1845—1846 samt till en del äfven för året 1846 —1847 4,125: 5,025: Af H. M. Konungens enskilda medel, till pensioner, 2,025: 3,675: — „ Dito dilo till äldre skulders betalande 9,993: 41. 6. — Calorifere-medel 2,012: 4. — 100: — Till inredningen af stora våningen åt Gustaf Adolfs torg 6,872: 24. — S;r 172,157: 32. 2. 171,842: 33. 3. Balans från förgående året: Pensioner 3,450: — 3,675: .. Inredningen af stora våningen åt Gustaf Adolfs torg — 7,695: 24. 2. 4 Balans till påföljande året: (Allmänna Hospitalsoch Barnhus-fonden). Räkenskaperna, som för år 1844 blifvit i Kongl. Kammar-Rätten granskade utan anmärkning, hafva för år 1845 ej undergått revision derstädes. Förhållandet emellan inkomster och utgifter redovisas sålunda: år 1844- år 1845. Debet. Balans från föregående året: Inkomst: Ersättning för genom Balans till påföljande året'. Credit. Balans från föregående äret: Restituerade medel » 171: 2. 3. Balans till jxiföljande året: Behållningar i kontant samt span mål och proviantpersedlar 37,557: 1. — 63,645: 28. 8. Revisorerne få anmäla: att till Kongl.
Men för att undwika en större kostnad och tidsspillan, an med förseelsens beskaffenhet och Lagens ändamål ar förenllgt, fa Riksens Etander hos Eder Kongl, Magt i underdånighet nedlägga den önskan, det täcktes Eder Kongl Mastt i Nader anbefalla Desi Befallningshafwande, att wid alla de tillfallen, da personlig inställelse uti Polieeoch Ordningsmål möjligen kan undwikas, den tilltalade dermed icke beswaras, utan äga ra sighet, akt, ester erhallen del af anklagelsen, fa deröfwer afgifwa sin ssriftliga förklaring, inom wisi tid, kill wederbörande Krono Betjente, samt alt sedan Utslag i malek fallit, pa enahanda satt erhålla del af Utslaget, med lem* nåd förman, att deruti, i sall han sa Dunbar, Inom den i Lag och Författningar stadgade sid, räknad ifrån den dag, han af samma Utslag del erhöll, söka ändring; aftvensom att, i händelse an kla - Den z Julli. sys klagelsen more ogrundad, den anklagade matte för gjorda kostnader antingen han sig personligen in, ställt eller ej, njuta skälig ersattnina, efter de grunder Allmänna Laren i 2i Cap. Rättegangs-Bal, ken och Kongl. B.efwet af den 27 Maji igor stadga, oberoende deraf om han i sin förklaring eller wid muntliga förhöret derom pämint eller icke. Riksens Ständer framhärdar rc. Uppläst hos Ridd. och Adeln d. z Julli. » Prcst-Ständet den z - , Borgarc-Ständet d. z - Bonde-Ståndet den z Stormägtigste Allernstdigste Ronung! ^ill Eders Kongl. Maj.-ts Nådiga stadfästelse får Riksens Ständer härmedelst öfwerlemna BryckfriHets-Lagen, författad i enlighet med de enhälliga beslut , till förändringar deri, Riksens Ständer wid denna Urtima Riksdag fattat. Riksens Ständer anhålla i underdånighet, det täcktes Eder Kongl. Maj:t i Nader densamma till allmän efterlefnad lära utfärda. Riksens
Om härtil lagges Branwins-panneafgiften, blott beräknad efter en 52 kannors panna, för hwarje i2-.te person, utgörande 4000 dylika pannor, samt för jemn räkning, uptages 2 R:d. för hwarje panna, tilkommer salunda 8,000 R:d. eller tilhopa 16,000 R:ss Ma hända, at, i händelse högre Pannerymder warda tillätne, en del Bränwins-brännare stulle deraf sig begagna, och inkomsten i den wägen något warder ökad, men da a andra sidan desto troligare är, at förenämnde antal eller 4220 Pannor icke blifwa nyttjade, som de swara emot en möjelig ärlig tillverkning af Atta Millioner Kannor Bränwin, och högsta behofwet för Staden wanligen warit något öfwer En Million, hwaraf säkerligen hälften, om icke mera, genom tilförsel fran Landet hädanefter torde böra päräknas; sä befarar Åtminstone jag, för min del, at ofwannämnde 8022 R.d. pann-afgift, wid en tilläten allmän Bränwinsbranning, icke utgär. Och widkommande Götheborgs Stad, hwars Folknummer stall utgöra 15222, sä wägar jag icke upraga de mantalsstrifnes antal högre än til 9222:^° För desse 9222 Personer utgör Bränwins-Bewilluings-afgiften a 8 H. endast 1,502 N:v., samt afgiften för 752 stycken 50 kannors pannor, äfwen omkring 1,520 R:d. eller tilsammans Z222 Rd.; hwilken LumwL ocksä torde minstas, genom begagnandet af ett mindre antal pannor. ?i8 Den i; Mars.
UtsökningsBaiken. 5) Friherre Ridderstolpes, Fredric, den 26 sistlidne Februarii, förmiddagen, på bordet lagi de Memorial, angående medel till förekommande af skogsåverkan. 4) Friherre Rehbinders, Johan Fredric, d. 26 sisth Februarii, förmiddagen, på bordet lagde Memorial, om Länsmäns skiljande fran all andel i de böter, hvilka kunna härledas från ärenden, med hvilka de hafva befattning; jemte Hr Ehrenborgs, Casper, i anledning deraf afgifne yttrande. 5) Friherre Skjöldebrand», Pehr Eric, den «6 sistlidne Februarii, förmiddagen, på bardet Jagde Memorial, om en så beskaffad lagföråndring, att icke någon må för proprie borgen bysåttas, så långe gåldenåren kan inom Riket anträffas. 6) Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, den 26 sistlidne Februarii, eftermiddagen, på bordet lagde Memorial, om stiftande af en lag, angående jordägares förmonsrått vid utmätning å Landtbonde» tillhörigheter. 7) Friherre Cronstedt», Carl Fredric, den 26 sistledne Februarii, eftermiddagen, pä bordet lagde Memorial, angående skärpning af straffet för skogsåverkan. Den 5 Marth, 8) Herr af Ekenstams, Israel, den 26 sistlidne Februarii, eftermiddagen, på bordet lögde Memorial, angående ändring af Kongl. Förordningen den i5 Junii 1800 om städsel och lego af jord på landet. g) Herr af Ekenstams, Israel, den 26 sistledne Februarii eftermiddagen på bordet lagde Memorial, om förbud för Ledamöter i HofRätt, att sig emellan byta lottade måljemte de af åtskillige Ledamöter, i anledning deraf, afgifne yttranden. 10) Friherre Rehbinders, Johan Fredric, d. 28 sistledne Februari på bordet lagde Memorial, angående rättighet för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och vederbörande Domare, att ■vid vissa tillfällen, extra judicialiter afstraffa brottslingar; jemte Herr Stjernstams, Ludvig, rörande samma ämne, afgifne yttrande.
Jag har kommit till den erfarenhet, att de åtgärder, som på olika tider vidtagits i afs:de på skogarnes uplåtande till anläggning af sågverk, af tjäruproduktion, m. m., föranledts af obekantskap med förhållandet deruppe. Jag tror att dessa nybygges anläggningar, som man så mycket upmuntrat, i de flesta fall blott varit ett beqvämt sätt att komma åt skogen, och i stället att vara en lycka, blifvit en ren olycka. Man har medgifyit ända till 50 frihetsår; men när efter dessas förlopp skatten skolat upbäras, har blott skogen varit sköflad, och intet nybygge funnits anlagdt. Der jordbruk kunnat med fördel idkas, har naturligtvis sådant icke behöfts eller inträffat. Huru förhållandet • för öfrigt är, vill jag visa med ett exempel. Det begärdes en gång hos Landsh.Emb. i Hernösand utsyning på cn upgifven kronoallmänning, för att derifrån hemta timmer till en kyrkobyggnad. Denna utsyning bifölls också; men några veckor derefter kom samma församling oell begärde utsyning på en annan kronoallmänning — och hvarföre? Jo, ty på den först upgifna fanns intet timmer att taga! Huru skall K. M:s Befh:de i sådana fall förfara? Som hvar oell en väl vet, är Norrbottens län af (lii7 qvadratmils vidd. Om jag antager, att i detta län finnes 30 Länsmän, sfi finner man att hvarje sådan skall bevaka skogshushållningen på en vidd af 30 qvadratmil. Är icke då ett bifall till denna punkt detsamma som att säga: »Fortfar »att hushålla med skogen som ni hittills har gjort!»? Det är dock i dessa trakter som några skogar af betydenhet ännu finnas qvar, ehuru man sträfvar på allt sätt att förstöra dem. Jag påyrkar på det lifligaste, att 11. o. Ad. icke må instämma i den anmärkn. de sammansatta Utsk:n här framställt, utan i stället må förklara sig godkänna de af K. M. uttalade principer. Gr. Sparre:
Ridderfkapec ^och Adela, tvid Urtima Riksdagen i Orebro den i6Aug. 1312. S. D. 3 anledning af Högwöxdige Prest-Ståndets, genom Protocolls-Utdrag af den 15 gjorde anmärkning wid det Särjkilda Utskottets Betänkande , rörande alla Stånds deltagande i kostnaden för byggnaden af Publika Hus i Städerna, ansag Ridderstapet och Ädeln att, i det fall icke Prest-Stänhet ifrån sina i dek Privilegier grundade rättighet i detta fall, wille afsta, kunde ej någon Expedition af detta, endast af tre Stand, fattade besiut aga rum. Elt supra. Lx krotocollo, 6. 5i Ivers tolpe. Utdrag afprstscollet, hället hos HZgwärd. l)rest-Standet, wid Urtima Riksdagen r (örebro den 16 Aug. 1812. SD. Äa Wälloflige Bergare, Ståndet genom Protocolls-Utdrag af förledne gårdag förklarat, att det ej wille.,fransa sitt meddelte bifall till Allmänna Veswärsoch Economie-Utskottets först afgifne Betänkande, rörande Saltbitteruillwerkningen i Riket, men § Den 16 Augusti. 2631 men att det ansage detta bifall såsom en Concesston j Ståndets Privilegier, hwadan Expeditions - Utskottet skulle anmodas, att skriswelfen till Kongl. Maj:t i öfwercnsstämmelse med detta besiut förändra, hwaruti de öfrige Standen blifwit inbjudne, att sig förena; anser Prest-Ståndet sig böra frånträda sitt förut fattade besiut, i de delar, som af Wälloflige Borgare-Stander såsom Privilegii-sak blifwit ansedde. Elt supra. Ex krotocollo, I. El. ^Imzuist, Utdrag af prstocsllek, hållet h»s HögwZrd. sdrest - Ståndet, wid llrtima Riksdagen r Örebro den r6 Aug. »812.
Bergman uppgifvit': att Häradsrätt ej hurde vara hindräd, att fastställa en storskiftes delning) hvarmed alla Vederbörande förklaradt sig nöjde, om ock föreskriften om skiftens antal någon gång skulle ÖfverskridaS) enär ett sådant Förslag synes Utskotten icke öfverensstämma med Enskiftés Författningens anda och den dermed åsyftade redighet och enhet i skiftläggningen, hafva Utskotten likväl till förekommande af dé öfvérklagade olägenheterne och af de förluster) som genom ifrågavarande stadgande kail för Enskilde jordegare uppkomma) ansett lämpligt föreslå) att hvad 2 Mom. 4 §• samt 3 Mom. 5 §. af Kongl. MajrtS Nådiga Förordning , om En skiften af den 2 Februarii 1807 stadga) angående delningen af så beskaffad Mark) som den ifrågavarande) äfven må lämpas till Storskiften, så att dervid forst bor ur* skiljas hvilka ägor 1 sämfälligheteii af åker) äng ut-och betesmarker äro af den odlingsbara beskaffenhet, att de såsom till åker och äng eller så kalladt Circulations bruk tjenlige, kunna i storskiflesdelningen intagas och hvilka deremot befinnas i det ofruktbara tillstånd, att de oaktadt vederlag, LagViskottett Bet Åttkanten, *039 icke böra emot inegor beräknas eller utdelas, såsom bergig och mycket stenbunden mark, sträf och mager sandmo, måssar, kärr och sidländta madängar, för hvilka affall felas, med flere sådane ofruktbara ställen, dock att dessa icke tilltagas större än nödvändigheten fordrar och så afrösas, att ingen stridighet om gränsorne framdeles må uppkomma ; samt att desse således afskiljde sämre egor derefter måge särskildt fördelas, dock att hvart hemmans andel deraf, om möjligt är, förenas med dess erhållna lott, eller lägges så nära derintill, som omständigheter ne medgifva. Och få Utskotten på grund häraf vördsamt hemställa, att Riksens Höglofi.
»Aldrig, aldrig!» upprepade han, och för hvarje gång kändes det som om hjertat ville brista. Kunde man icke dö af det ... dö af det! För hans sjuka fantasi framstod hon med ens som något oändligt aflägset och öfverjordiskt skönt. Trumpen och modstulen kom Selma hem. Äfven hon kände tomhet, men den var af annat slag. Alla lediga stunder hade hon dittills fördrifvit med att uppföra framtidsplaner och luftslott. Nu voro de alla kullkastade, och villrådig betraktade hon spillrorna. Hvarmed skulle lifvet utfyllas, hvad fans det att hoppas på, att sträfva för? Och i allt detta låg skammen och brände, – skammen att ha blottat sig, att ha gjort sig till narr, att ha blifvit tillbakastött. Hon gick till sin bestämda plats i matrumsfönstret, der hon brukade sitta och se ned på hönsen och dufvorna. Det var hennes vanliga tidsfördrif, när hon var vid dåligt humör. De gamle kommo in, nymornade, och man drack kaffe under tystnad. Sedan återtog Selma sin plats och fru Berg gick ut. Farbrodren stannade qvar och stälde sig vid det andra fönstret. »Kristerson kommer hit i qväll», sade han, »då får du taga dig ett parti med honom, det skall muntra upp dig.» »Jo jag tackar! Vi bli ju alltid ovänner, så gick det sist.» Hon sträckte hals för att kunna se på en blå durk, som bugade sig och snurrade rundt nere på gården under ifrigt kurrande. »Ja utan det der gnabbet tror jag sannerligen inte att ni hade något nöje», anmärkte kyrkeherden med ett leende. »Det kan nog hända, men man blir inte på långt när så ilsken på patronen som på Richard. – Kommer han inte hem förr än till Mårtensafton?» »Nej. Längtar du?» »Åh – nej. Men jag trodde att han skulle komma hem till farbrors födelsedag.» Hon gjorde en missnöjd min, och det uppstod en stunds tystnad. »Hvad tycker du egentligen om Kristerson?» frågade kyrkoherden efter en stund. Hon dröjde ett ögonblick med svaret och stack hufvudet ut om fönstret för att se bättre. Den lågbente tuppen hade gifvit sig i slagsmål med den högbente.
Bonde Ständet, pä det innerligaste rördk af Konungen». wid gränsen af sin, utaf alla en Thron prydande Dygder, lysande bana, ädagalagde Landsfaderliaa omwärdnad, omfattad? med en Glädje, som ej kunde beskrifwas, detta riSsNle, att under warmaste önskningar, det Försynen möjligast mätte förlänga wär Wise och Gode Konungs dagar, med etk Hjerta och en Mun besluta, det, i enlighet med Konungen» Nådiga Proposition och med de wilker densamma innefattade, Hans Fnrstrliga Höghet Iohan Baptist Juliu» Bernadotte, Furste af Ponte Csrvo antages och anses urkorad till Swerige» KronPrins och wär nu tvaraude Allernädigste Konung» Csterlrädore pä dea Kongl. Swenffa Thronen; Hwaroiu Bonde-Ständer skyndsamt genom en Deputation ych Prorceolls Utdrag, wille wördsa mmeligen och wänligcn, sine respcct. Mcdständer underrätta, tu^ra Lx protocollo. Labklss Oälnsnv. Upp - Den 22 Aug. 71 Uppläst hos Ridd. och Adeln d. zo Aug. n8ro. - Preste-Ständet d. zo s Borgare-Ständct d. zo Bonde-Ständet d. zo Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående förekomne hinder och swärigheter" wid werkftättigheten af Riksens Ständers förnyade ChartäSigillatä-Förordning: Gifwen wrebro Slott, den 2L Augusti -8 ro. 9oS Kongl. Majrt har Desi och Riket» Kammar» Collegium i underdånighet anmält, a:t Collegium, efter erhällen del af Riksens Ständer» förnyade Chartä-Sigillatä-Förordning, till underdänig ätlydnad af Kongl. Majus
Den i sednare tider utsträckta liemmansklyfningen har redan visat sin frukt i deras uselhet, som äro innehafvare af små hemmansdelar. Der ingen sammanhållen egendom finnes, utan hvar och en sitter på sin lilla torfva och behöfver hela hennes afkastning till sitt lifsuppehälle, der finnes icke heller något öfverskott på jordbrukets afkastning, som kan användas till nödiga förbättringar i samhället och till odlingens framsteg i allmänhet. Icke ens jordbruk och boskapsskötsel kunna betydligen förkofras utan stora egendomar, som tjena till mönster för de mindre. Jag har vistats i ett land, der bondens egendom är ett slags fideicommiss, der jordens fördelning icke på långt när befinnes drifven derhän som hos oss, men der jordbruket likväl är vida mindre framskridet. Jag inser ingen närmare orsak dertill än bristen på stora egendomar till föresyn; och märkligt är, att på den största egendomen, och nästan det enda fideicommisset der finnes, har en landtbruksskola, utan Statens mellankomst, bildat sig. Jag anser det äfven vara nyttigt för underhafvande att ej behöfva allt tölofta ombyta husbönder, som icke sällan hafva hvar sitt sätt att sköta egendomen, eller som, för att kunna betala köpeskillingen, måste söka hastig vinning och måhända derföre misshandla sina underhafvande. Den, som känner förhållandet med frälsebönderna i vårt land, måste veta, att de un - Den a Maj f. m. *7 der vissa fideicommiss-egendomar befinna sig gansta väl. Bestämdt kännerjag en församling, der det icke finnes mer än 2 eller 3 sjelfägande bönder och der de, som lyda under en egendom, hvilken sedan Carl Knutssons tid innehafts af samma ätt, utmärka sig framför de sjelfägande i angränsande socknar uti allt, hvad som en Svensk bonde väl egnar. Jag anhåller om bifall å Utsk:s betänk. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Ehuru jag för min del ej fullkomligt instämmer i premissen af Hr
Om något kan kallas ett undantagsstadgande, så är det visserligen den högre bevillning, som blifvit påförd Privatbankerne, hvilken bevillning icke är jemförlig med någon bevillning å andra bolag, de der med Privatbankerne kunna ega en lika inkomst af sin rörelse. Jag förutser nogsamt, att R. o. Adis 31 * Den 19 Juli f. m. vid sista riksdagen fattade beslut, att afslä denna förhöjda och från alla bevillningsgrunder afvikande bevillning å Privatbankerne, icke kail vid denna riksdag röna framgång, men jag kan likväl icke undertrycka min åsigt, ätt det nu af Ulsk. föreslagna stadgande visar från representationens sida en förföljelse emot dessa Privatbanker, som hvarken ur rättvisa eller statsekonomiska grunder kan försvaras. Uppå härefter framställd propos. blef ifrågavar. § af R. o. Ad. godkänd. §§ 37 och 38. Ilr Printzensköld, Carl: Ehuru det Högloft. Bevilln.Ulsk. under åberopande af 3 Stånds beslut vidblifvit sitt förut afgifna förslag, och det visserligen kan vara ganska möjligt, att delta förslag vinner framgång, anhåller jag likväl, att H. o. Ad. ville afslå detsamma och i stället besluta, all den ifrågavar. afgiften skall borttagas. Frågan underkastas derigenom omröstning i förstärkt StatsUtsk., och möjligt är då, alt det lyckliga fall inträffar, att rättskänslan kan göra sig gällande och bevillnings-afgiften försvinner. Propos. till bifall å ifrågavar. §§ blef härefter framställd men besvarad med nej, hvarpå H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade afslå Utslcs i afseende på dessa §§ afgifne förslag, hvartill svarades ja, dervid Gr. Gyldenstolpe anmälde sig och yttrade: Till undvikande af missförstånd bör väl, i händelse R. o. Ad. beslutar afslag, jemväl uttryckas, att R. o. Ad. önskar uphörandet eller borttagande af denna bevillning. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade det han i öfverevsstämmelse med Gr.
Beträffande de till enskilda inrättningar och personer indelda anslag, hafva kommitterade, efter meddelad utredning af detta ämne, (sid. 92—97) föreslagit nödiga åtgärders vidtagande, på det äfven de ränteoch tionde-anslag, som af besagde inrättningar ocb personer innehafvas, mätte, efter med vederbörande träffad öfverenskommelse, kunna till stats-verket indragas, nemligen a) att de under anordningstitel afförde räntor, ifrån hvilkas utgörande befrielse åtnjötes af Åkers krutbruk, Husqvarna gevärsfaktori, klädesfabrikerna i Norrköping och åtskillige uti kommitterades betänkande (sid. 96) uppräknade hyttor, måtte, sedan dessa inrättningars rätt till denna förmåns tillgodonjutande blifvit vid skeende undersökningar bekräftad, uteslutas ur räkenskaperna och endast föras inom kolumn i jordeboken; Slals-Utskottels Utlåtande, N:o 242. 37 b) att, sedan Sala silfververks delegare fatt sig yttra, angående de af kommitterade uti deras betänkande (sid. 93—96) föreslagna vilkor för indragningen af samtliga till Bergslagets disposition öfverlåtna kronans räntor och inkomster, samt vederbörande embetsverk jemväl blifvit hörde och afgifvit den närmare och fullständigare utredning af förhållandena dermed, som för ärendets slutliga pröfning kunde anses af noden, Kongl. Maj:t måtte till Rikets Ständer göra den nådiga framställning i ämnet, som af berörde indragnings verkställande af behofvet påkallades; c) att, då i räkenskaperna affördes tionde och hemmansräntor till ett beräknadt sammanlagdt värde af 3,142 r:dr 37 sk. 5 r:st., såsom ersättning för förluster genom kanalanläggningar, den del af dylika ersättningar, som utgingo till boställen, i afseende hvarpå redan vore stadgadt, att densamma skulle, i mån af då varande boställsinnehafvares afgång, indragas, emellertid borde å allmänna indragningsstaten öfverföras; att i de fall åter, då tilläfventyrs eftergift till större eller mindre del af något hemmans egen ränta vore beviljad, beloppet måtte vid blifvande förvandling af dessa hemmansräntor afdragas och derefter endast återstoden af samma räntor för framtiden uppföras, samt att de hemman, som under egande-rätt innehades och njöte ersättning medelst anvisning af tionde eller andra hemmansräntor, måtte derför undfå viss kapitalersättning, enligt den öfverenskommelse, som med vederbörande kunde träffas ; d) att de till underhåll af loftsbyggningen vid Ornäs och den så kallade Iiungsladan vid Rankhyttan i Kopparbergs län anvisade dagsverken utbyttes, på enahanda sätt, som här frammanföre, i fråga om anslag till vissa allmänna inrättningar,
Nu stötes försiktigt med penseln, så allt guldet fastnar, hvarefter det putsas med en bomullstapp; det får nu ytterligare torka, helst ett par dagar. Sedan föremålet är torrt, bör det fernissas med spritfernissa för att blifva hållbart; fernissningen sker i ett varmt rum i närheten af en varm kakelugn, emedan det annars händer, att hela arbetet blir matt. En liten tillsättning af gummi gutta till spritfernissan ger en varmare, mera guldliknande ton åt metallen. En liten tillsats krita gör att guldet blir matt, hvilket är af god effekt, om det användes smakfullt. Ar allt riktigt utfördt efter ofvanstående beskrifning, har man erhållit ett resultat, lika vackert som om en förgyllare hade gjort arbetet. Vill man hafva ett arbete, afvikande från de vanliga förgyllningarne, kan man med kulörta spritlacker, som anbringas på guldet, erhålla det vackraste resultat. Kulört spritlack finnes af gul, röd, blå och grön kulör. Genom att blanda de olika kulörerna med vanlig spritfernissa erhålles ljusare toner, genom att blanda två eller flere med hvarandra erhålles olika nyancer. Vill man hafva föremålet försilfradt, helt eller delvis, användes tenn eller aluminium, som äfven finnes i blad, och användes samma förfaringssätt som för metallen; de kulörta spritlackerna lemna t. o. m. ett vackrare resultat på hvit än på gul metall. Till utvändigt arbete användes endast äkta guld, utan spritfernissning. En annan art af förgyllning är den s. k. bronseringen; härtill användes metall i pulverform, ytterst fint fördelad s. k. brons. Den kan användas på åtskilliga sätt, men endast för invändigt arbete, den göres i en mängd kulörer; de vanligaste äro: guld, silfver och koppar. Om underarbetet gäller det samma som för metall. Anläggningsfernissa kan äfven här användas, bäst är dock kokt linolja. Den strykes på och får torka till klibbighet, då man tager en bomullstapp, doppar den i bronsen och öfverfar lätt det fernissade föremålet; man måste doppa bomullstappen mycket ofta, annars fastnar bomull i fernissan.