Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan 6 år vistas jag åter i stad, deltager nå- gon gång i sällskapslifvet och följer med min tid både i toalettoch andra dagens frågor. Ordning, sparsamhet och flit tror jag mig — utan skrj t — kunna säga höra till mina hufvuddygder; dessutom har jag för princip att aldrig köpa på kredit. Skulle jag för tillfället icke ha nog penningar, 7 väntar jag med det önskade och hjälper mig, tills kassan ökats, och det vore önskligt, att alla gjorde sammaledes. I regel har mitt konto under årens lopp varierat mellan 175 och 200 kr. För att nu någorlunda visa, huru dessa fördelats, följer här en tablå öfver de trenne senaste åren. En af mina väninnor brukade ofta säga till mig: » Ja det går väl an för dig att klä ' dig fin, som bara behöfver gå till far att få pengar, du skulle, som jag, ha 125 att extravagera på, så finge du nog se hur det ginge. » Som jag aldrig bokfört mina utgifter, kunde jag ju inte svara henne, men beslöt att göra det för att se, hur det gick ihop, och resultatet följer här nedan. Detta är nu visserligen blott till kläder, och det är ju en hel del annat som behöfs, men så brukar ju en flicka i familj (guvernant, hushållsbiträde eller barnsköterska) alltid få bra presenter dessutom, och mina presenter i klädväg stå också på kontot. Men hvad ett fruntimmer behöfver och i all synnerhet en med små inkomster är smak och praktisk färdighet, ty saknar man dessa egenskaper, så kan garderoben bli altför både dyr och otreflig. Man bör kunna, hvilket jag ock kan, sy allt åt sig utom möjligen sina bästa klädningar och kappor, ty allt annat smått är lätt att sy, men skall man lämna bort det, så blir det en rätt dryg post. Efter det nu är fråga om klädpengar, så ville jag så gärna bedja alla föräldrar, som hafva sina vuxna döttrar i hemmet, där de arbeta och hafva sitt intresse, att gifva dem, allt efter råd och lägenhet, en viss summa i månaden, som får användas efter deras eget förstånd och godtfinnande. Det finnes ingenting mer nedtryckande än att, då man arbetar, hvar det nu vara må, icke erhålla det nödvändigaste, utan behöfva bedja jämt därom.
Hr Cederschjölds, Pehr Gust., motion om utsättande af en belöning för författandet af en ny lärobok, i Christendomen för menige man; 2:0 Hr Cederschjölds, Pehr Gust., motion, angrde folkskolors inrättande; 3:o Hr Ilägerflychts, Gust., motion om håliskjutsens upphörande; 4:o Frih. Cederströrns, And., motion om upphörande af den Wermdön nu åliggande hållskjutsskyldighet vid Fittja, samt om gästgifveriers inrättande å nämnde ö; 5:o Hr Bråkenhjelms, Pehr Reinh., motion om ändring i K. Lotsförordn., i hvad den rörer mindre båtars skyldighet att taga lots, då de komma från öppen sjö. Å nyo föredrogs Gr. von Fersens, Axel, d. 1 dennes f. m. på bordet lagda motion om vidtagande af åtgärder till befrämjande af hypotheksföreningar. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Den motion, Gr. V. Fersen väckt, är af sä stor vigt, att jag skulle hafva orätt, om jag dervid icke nämnde några ord, då det blifvit min lott att vara ordförande i den Committé'’, som behandlat detta ämne i den provins, der jag är boende. Ämnet är af den vigt, att jag vågar säga, att sällan någon fråga varit af så stort inflytande på jordbruk och näringar. Ide'en är icke ny; den härleder sig från ett land, sora uti oeconomiska framsteg på en kort tid måhända gått längre, än något annat Iand i Europa. Idéen fattades af den store Fredrik i Preussen, för att efter de långvariga krigen bereda möjlighet för landtbruket att utgöra de dryga skatterna och betala räntorna på de under krigen åsamkade skulderna. Sverige står olyckligtvis på den punkt, att det ser sin jord belastad med 70 millioner R:drs skuld. Jag tror, att det är liög tid att söka förminska denna skuld, eller bringa den i systematisk ordning. Man hör så ofta i våra dagar ifras mot skuldsättning.
Ehuru frågan äfven kommer att i förstärkta StatsUtsk. afgöras, måste i allt fall premisserna i Exped.Utskts förslag till skrifvelse ändras, enär deruti finnes såsom grund för det resultat, den underd. skrifvelsen anmäler, upptaget, att frågan förfallit derföre, att två Stånd stadnat emot två. Exped.Utskrs förslag N:o 87 återremitterades. Företogs till pröfning Oecon.Utskls d. 4 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 101 i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utskts betänk. N:o 17, ang:de väckta motioner om upphörande af stapelstädernas skyldighet att hålla upplag af salt och spannmål. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Utsk. har vidblifvit sitt förra förslag och reservanterna jemväl deras motsatta tanka. Bland dessa sednare återfinner man nästan alla ledamöterna af BondeSt. Utsk. yttrar sig sålunda: att Utsk. anser, att den garanti för tillgång å salt, som för närvar. är behöflig, finnes förvarad uti föreskriften, att stapelstädernas handlande och skeppsredare böra årligen ira - iG6 Den 18 Augusti. port er a ett efter hvarje stads och omkringliggande orts behof lämpadt qvantum salt, ett stadgande, hvaruti någon ändring icke är begärd eller af Utsi. tillstyrkt. Uppå fullgörandet af ett sådant stadgande hafva hittills just de föreskrifna upplagen utgjort garanti. Så länge dessa existerade, var man alltid förvissad, att nödig tillgång fanns; och jag hemställer nu, hvilken controll man väl ämnar att sätta i stället. Förra gången betänk, förevar, visade jag exempelvis, att om saltupplag uti Wisby icke funnits, hade orten saknat tillfälle att nedsalta en betydlig fiskfångst. Jag anhåller om afslag af denna irsta punkt. Hr Rothlieb, Axel Fredr.:
Af detta skäl, och då Utsk. har sig fullt bekant den nytta, som genom båkars och fyrars upprättande tillskyndas handeln och sjöfarten, så väl som den våda, för hvilken de sjöfarande äro utsatte, så länge tillräckliga och ändamålsenliga 332 Den »5 November e. m. fyringsoch båkanstalter icke finnas, hade det skäligen kunnat förväntas att Utsk. icke förminskat den begärda måttliga summan, utom hvars anslående de af behofvet och allmänna rösten högt påkallade förbättringar endast långsamt skola inträda , och ännu mången olycklig sjöfarande länge få beklaga sig öfver saknad af den vägledning, som med skäl kan fordras. 5:o Till dockbyggnaden i Carlskrona har K. M. äskat ett anslag af 166,666 r:dr 32 sk. b:co, alt utgå med 33,33 5 r:dr 16 sk. om året i 5 år, men delta anslag är af Utsk. alldeles afstyrkt. Det var en tid, ej så långt aflägsen, då Svenska nationen täflade om att uppmuntra snillets jelteverk, då den ansåg sig stolt af alt inom sina landamären hafva hyst sådana män som en Chapman, en Polhem en Thunberg, och då desse mäns snillrika skapelser, linieskeppen och dockorna, så inom som utom fäderneslandet, bedömdes nära nog som underverk. En annan tid har kommit, då man antingen förkastar eller fördömmer dessa mästares arbeten, eller, der man vill gå till väga med någon skonsamhet, lemnar dem åt förgängelsen, åt glömskan. Denna tid är den närvar., och dess lynne är, åtminstone för den som minnes den bättre tiden, svårfalliigt. I stället alt man, för ej många år sedan, med en nästan lill helig vördnad gränsande beundran påminte sig dessa män och deras mästerverk samt troget trampade den väg de utstakat, går nutiden sjelfklok fram på sin egen opröfvade bana; men snart skall man ångra sig hafva öfvergifvit det bättre, det pröfvade, för att omfatta det problematiska, det opröfvade.
Till stöd för denna utgift åberopas Kongl, brefvet den 14 December 1860, innehållande, enligt hvad Revisorerne inhemtat, att Kongl. Maj:t, uppå underdånig ansökning, funnit godt, på grund af nådiga brefvet den 14 April 1827, för ändamålet anvisa ifrågavarande belopp. Af sistnämnde nådiga bref hafva Revisorerne jemväl tagit kännedom; och som den med afseende å dåvarande förhållanden bestämda ersättning till en annan Guvernör, enligt Revisorernes tanke, icke allt framgent utgör en lämplig grund vid bestämmande utaf beloppet af berörde ersättning, hvilken ingalunda lärer böra utgå med högre summa, än hvartill kostnaden i verkligheten uppgår, hafva Revisorerne, som anse sig icke sakna skäl till den förmodan, att lättade kommunikationer betydligt förminskat denna kostnad, så att den numera icke bestiger sig till samma belopp som år 1827, trott sig böra å förhållandet fästa Rikets Ständers uppmärksamhet. — 263 — Utom här ofvan omnämnde verks och inrättningars räkenskaper, hafva, enligt hvad Revisorerne inhemtat, till Kongl. Kammar-rätten för revisionsåret inkommit följande, af föregående Revisorer icke granskade redogörelser, nemligen: Ekeplanterings-styrelsens räkenskaper, Redogörelser för expeditionslösen, » » medel till fiskerinäringarnes upphjelpande, » » » till flygsandens hämmande, » » » till geologiska undersökningar, Skeppsbyggeri-institutets i Karlskrona redogörelse, Redovisning för anslagna medel till jordeböckers upprättande, Ljungstedtska friskolans räkning, Redogörelse för anslaget till vårdande af Riddarholms-kyrkans effekter. Redovisning för anslaget till utgifvande af Svensk Lagsamling, Helmfeldtska stipendiefondens räkning, Lidbäckska dito dito, Tekniska elementarskolornas redogörelser, Bränvinskontroll-byråns redogörelse, Redogörelse för anslaget till Svenska Slöjdföreningen, » » » till H. H. M. Enkedrottning
Hvad återigen beträffar att man ej skall få sälja brännvin på näringsställen, med mindre än att mat derjemte fortares, så beklagar jag, att den siste värde talaren såsom landshöfding troligen är den ende, som här den mening att så icke skall få ske. Jag hemställer till honom hvad mat vill säga. Ar ickp en skorpa äfven mat? Hvad blir då förhållandet, om icke brännvinsförsälining på 19 H. 18 i38 Den i3 Januari e. m. näringsställen skall få ske ulan alt inåt fortares? Missbruken dervid kunna icke förekointnas, och jag skulle tro att för ordningen för Konungens Bef:li:de oell kronofogdarne i Riket, ur det af högsta vigt, att icke ett sådant stadgande finnes, af det skäl, alt då uppkommer en ovillkorlig controll af dem, som äga rättighet alt utminutera brännvin på lönnkrögeriet. I samma slund som de, hvilka äga rättighet till utininutering, nemi. krögare och värdshusvärdar, sälja brännvin, ulan att gifva inåt, kommer lönnkrögaren och anger dem, och derföre våga de icke angifva, att en lönnkrog finnes i grannskapet af den lagliga krogen. Detta hafva Ulsktn äfven funnit, och dei före hafva de ej kunnat tillstyrka hvad Frih. Nauckhoff föreslagit. Jag har visserligen ingenting emot alt be länk. återremitteras, men jag betvifla!' att något annat svar på de anmärkntr, som af den sista talaren äro gjorda, kan lemnäs, än hvad Utsk:n redan framställt, och på dessa skäl anhåller jag om bifall till Ulsktns betänkande. Tlr von Rosen; Jag glömde, då jag förra gången uppträdde, att anmäla en anmärkn. emot Ulsktns förslag i /\.3 §:n, och hänvisar till Frih. von Kraemers reservation i den delen, som förändrar Konungens 15ef:h:des rätt alt ensam pröfva lim ovida nya värdshus eller näringsställen få anläggas, utan alt, såsom Ulskin tillstyrkt, pastor oell socknemännen skola deröfver höras och lemna sitt bifall dertill.
Syn på stället, få sådanc Qvarnar samt andre Vattenverk anlägga; från StatsUtskottet, angående Götha CanalBolags, Götheborgs och Malmö f. d. Discontlnrättningars tillstånd och förvaltning. P. 314*— om Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Utlåtande om Stadsprivilegier för Trelleborg samt om Hamnbyggnad derstädes, m. m. P. 3i5. — om Stats-, Bevillnirigssamt Allmänna 4i2 Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkande, rörande ytterligare understöd för Nybyggare i de Norra Provincerne. P. 315. — om StatsUtskottets Utlåtande angående revision af Lästafgiftsfondens förvaltning. P. 372. — om Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkande, rörande inskränkning i Finska handeln. P. 372. — om LagUtskottets Betänkanden: 1) angående föreslagne ändringar uti ConcoursLagen af den i3 Julii 1818; 2) angående föreslagen ändring uti Kongl. Brefvet den 17 October 1778, rörande Barnamord. P. 373. — om LagUtskottets Betänkande rörande befrielse för Banken från skyldigheten att i Concourser och Årsproclama bevaka sine emot lös pant ägande fordringar. P. 373. —- om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande rörande nedsättning af Lots-och Båk-afgifterne för Ångfartyg i allmänhet, samt andre Inrikes orter emellan seglande Fartyg under 6 fots djup gående. P. 373. — om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Utlåtande rörande medel till förekommande af åtskilliga missbruk vid Prestval. P. 374* — om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Utlåtande angående medel till sedlighetens befordrande hos de lägre folkclasserne.
Björkens raka växt i vårt land bör också observeras. Jag tror således icke att faran i detta afs:de är så stor. Deremot är en annan för handen, nemi. i afs:de å större timmer, såväl för export som för eget behof. Vår timmerexport upgår till större värde, än summan af allt vårt exporterade jern. Man måste komma ihåg, att det kapital, sorn växer i skogen, gifver, förvandladt i penningar, tredubbelt högre ränta, än sådana eljest lemna. Det blir derigenom omöjligt att förekomma, att den enskilde hushållaren småningom kapitaliserar större eller mindre del af sin skog, hvarigenom vi befara, att i framtiden komma att sakna timmer, icke allenast för export, utan äfven för vår flotta och våra byggnader. Åtgärder mäste således vidtagas för att åt efterkommande bevara våra skogar, och jag ber att få framkasta en tanke, som står i närmare sammanhang med denna fråga, än det kanske i början ser ut. Ora det icke är omöjligt, måste det åtminstone möta stora svårigheter, att i vårt glest bebodda land åstadkomma och uprätthålla en sådan skogs-lagstiftning och sådana kontroller, som i Danmark och Tyskland, eller i allmänhet på kontinenten liro rådande. Men för att bevara så mycket som möjligt (rån skogsförhärjningar, tror jag man borde, i afs:de å boställs skogarna, ga längre än Komitén, K. M. och Utskm gjort. Man har visserligen icke reda på arealen af boställenas skogar; men om man jemlör antalet och storleken af våra boställen med öfriga hemman, så skulle man kunna förmoda, att af alla våra skogar, in summa boställenas utgjorde feidel. Med detsamma jag således antvdt den väg, som bör följas, hvarom jag sedermera får tillfälle att vidare yttra mig, har jag äfven velat uttrycka den tanke, i afs:de fi Styrelsen öfver skogarna, att om denna icke äfven kommer att omfatta de enskildes, blir det allt för dyrt för Staten att underhålla densamma. Jag förenar mig derföre med reservanten, som ansett att denna befattning kunde anförtros Styrelsen öfver Skogs-institutet, eller förenas med någon annan myndighet, till dess man hinner få in i Riket forstman med erforderliga insigter.
Jag vill nu ej längre uppehålla, utan anhåller blott om bifall. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å förev:de Betänk., framställde Hr Gr 0. Landtm, propos. på bifall tili detsamma och, då svaren utföllo med talrika och starka ja, blandade med många nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Flere ledamöter ropade på votering. Uppsattes och justerades följ:de voter:s-propos.: »Den som bifaller Allm. Besv.- 0. Ekon.-Utsk:ts Betänk. N:o 94, i ani. af väckta motioner om ändring i sednast utfärdade Stadgar för Carolinska mediko-kirurgiska Institutet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, afslår It 0. Ad. ifrågav:de Betänk.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 147. Nej — 60. Oen 14 Mare e. m. 157 Hr von Knorring, Oscar: Ehuru min enskilda opinion i denna fråga kan vara för R. o. Ad. temligen likgiltig, anhåller jag dock att få gifva tillkänna, att jag icke deltagit i det nyss fattade beslutet. Gr. Hamilton, Gustaf: I likhet med den siste värde talaren, får jag nedlägga min reservation mot ett beslut, som jag anser leda till resultater, som äro menliga för den medicinska bildningen. Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 4 och 11 dennes bordlagde Betänk. N:o 95, i ani. af väckta motioner om utländska lotteri-kollektörers samt inoch utländska försäkrings-bolags verksamhet i riket. Föredrogs ånyo samma Utsk:s den 4 och 11 dennes bordlagde Betänk. N:o 96, i ani. af väckt motion om meddelande af allmänna föreskrifter beträffande vilkoren för sparbankers stiftande m. m. Frih. Sprengtporten, Jakob Wilhelm:
Med åberopande af hvad Riksens Ständer nu anfort, få Riksens Ständer i underdånighet anhålla, att Eder Kongl. Majit må i Nåder täckas låta deras så val härmedelst som vid förra Riksdagen i dessa ämnen förklarade underdåniga önskningar till verkställighet befordras._ Riksens Ständer framhärda &c. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Ad. d. 25 Juni 1818, — Prest-Ståndet d. 25 — BorgareStåndet d. 25 Bonde-Ståndet d. 26 Riksens Ständers underduniga Skrifvelse i anledning af Nådig Proposition om en ny Konkurs-Lag. Till Riksens Ständer har Eder Kongl, Majit genom Nådig Proposition den 19 sisth Februari framställt, hurusom, vid den länge allmänt förda klagan öfver brister i de nu gällande Konkurs-Författningar, det icke undfallit Eder Kongl. Majjts uppmärksamhet, att Eagarne i detta afseende ej äro nog tydlige och bestämde samt ej heller nog kraftige till förekommande af ett otillbörligt gäckande å Galdenärers sida al Eor - 5°8 Underddniga Skrifvelserl dringsegandes rätt, och huru sorn Eder Kongl. Maj:t, räknande bland
För att nu undvika samma ifver, för att icke säga hetta, hvarmed den förra frågan bedrefs, har Utsk. måhända velat bemantla sitt motstånd eller göra det så lindrigt som möjligt. I saken är det ju aldeles likgiltigt, om LagUtsk. yttrat sig mera eller mindre bestämdt, i händelse inrättningen är af beskaffenhet att icke snart kunna komma i fråga. LagUtsk. och vi alla hafva så mycket att göra med verkliga, för handen varande, behofs afhjelpande, att vi böra bespara oss tidsförlust genom sysselsättning med sådant, hvarigenom ingenting uträttas. Ville LagUtsk. stifta författningar för alla slags Den 15 Februari. 15 möjligheter, som äro önsklige, så linge litsk. öfver höfvan att göra oell det nödtorftiga, som är ögonblickets behof måste då sättas ä sido. h.v det möjligt för oss att i detta ögonblick påräkna en sådan inrättning, som den ifrågavar. Jag mäste betvifla det, ehuru jag vid förliden riksdag blottställde mig för stort misshag af åtskilliga bland detta Stånds ledamöter, emedan jag vågade yttra tvifvelsmål om den då ifrågaslällda jeruvägsanläggningen mellan Orebro och Hull. Nu sedan hon icke blifvit af, hoppas jag att man icke måtte misstycka om vissa ledamöter fästa Ståndets upmärksamhet på vanskligheten af dessa våra önskningars fullbordan. Jag bar i några länder sett elektriska telegrafinrättningar och kan icke nog glädja mig åt den nytta, som de göra. Men det är vid jernvägarne, jag sett dem anbragta och annorstädes än vid dem har jag icke eller hört att de finnas. När de åtfölja jernvägarne så dragas trädarne längst dessa, fästade högt efver dem på stolpar och bevakas på samma gång som sjelfva vägarne. Då sådane deremot såsom hos oss, saknas, så måste hvad Gr. Horn anmärkt, inträffa nemi. att dessa trådar af hvarjehanda händelser skadas.
Att lockelsen till deltagande i ett sådant lotteri ”skall, äfven för den mindre bemedlade, blifva stor, i den män insatsen är ringa, ”faller af sig sjelf. ”Det torde svårligen kunna antagas, att Rikets Ständer, vid bestämmande ”af de föreskrifter, som vid ifrågavarande upplåning borde lända till efterrättelse, ”haft för afsigt att för Svenska Statens räkning begagna ett lånesätt, som har ”så nära likhet med ett vanligt klass-lotteri. Det kan nemligen icke vara ”Svenska Staten värdigt att, så länge det genom Kongl. Förordningen den 21 ”Mars 1844 stadgade förbudet emot lotteri-inrättningar samt emot försäljning af ”lotter för ineller utländska lotteriers räkning eger gällande kraft, sjelf inrätta ”ett premie-lotteri, till hvilket dragningarne ske offentligen i rikets hufvudstad, ”och i afseende å hvilket vinsterna skola i Sveriges officiella tidning kungöras. ”Revisorerne hafva icke förbisett den omständigheten, att kontraktet om det ”ifrågavarande premielånet blifvit afslutadt med utländske män, i hvilkas hemvand lotterier är tillärna, samt att Fullmägtige, för sin del, icke gifvit något tillstånd till premie-obligationernas försäljning inom Sverige, ej heller utfästa! att ”i Sverige utbetala de vinster, som å obligationerna utfalla. Det lärer dock vara ”en känd sak, att de ifrågavarande premie-obligationerna i tidningarne utbjudas ”till salu här i Stockholm, och att desamma till icke obetydligt belopp blifvit ”här föryttrade. Att den offentliga åklagareinagten måste råka i tveksamhet, ”huruvida en sådan försäljning är laglig eller icke, må ej förundra, då Rikets ”Ständers egna Fullmägtige, på Riksgiilds-kontorets vägnar, utfärdat dessa så ”kallade obligationer och bekräftat dem med sina namn. Eljest tyckes det väl, Bih. lill li.
Slutligen har Utskottet icke heller ansett sig böra lemm oupplyst, alt den fråga, som nu utgör föremålet för Utskottets pröfning, redan förut varit vackt af magistraten och borgerskapet i Hernösand, samt flere fullmägtige vid 1828 års Riksdag från Hernösands Stift, hvilka i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhöllo, att de från Stiftet utgående 124 domkyrko-tunnor måtte tillfalla Hernösands stads kyrka. Uti det underdåniga Utlåtande, som häröfver infordrades, anförde Consistorium Ecclesiasticum i Upsala: att klaganderne origtigt uppgifvit, det Hernösands Consistorium ensamt vöre i mistning af Domkyrko-tionde, emedan samma förhållande skall ega rum uti 3 k 4 ibland de öfriga Stiften, hvartill anledningen vore, att, då dessa Stift uppkommo, sådant skedde under titel oell egenskap af Superintendentier; att Superintendenterne, som sedan fingo namn af Biskopar, vörö Capitelstadens Pastorer, och att hvarken några Domprostar der tillsattes, eller kyrkorne r nämnde städer erhöllo rang af Domkyrkor, och dermed förenade inkomster, hvadan, och sorn Hernösands kyrka aldrig varit i besittning af denna tionde, rättigheten dertill lagligen icke kunde fråntagas Upsala Domkyrka, sora. fått densamma af Sveriges framfarna Konungar sig tillagd; samt slutligen, att, om Domkyrkans inkomster syntes betydliga, de dock ingalunda vore det öfver behofvet, enär dermed skulle underhållas icke blott den största och dyrbaraste kyrka i Riket, med dertill hörande Kongl. Grafchor, jemte kyrkogårdar, som i senare tider måst mycket påkostas, ulan äfven besörjas nybyggnad och reparation af 4 embetshus, samt dessutom Domkyrkans tjenstepersonal aflönas.