Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Visst blir den ena jordad uti en bortglömd vrå, Där inga blommor pryda mörka kullen; Visst skall den andra rum i familjegrafven få Och ei uti den ringa, soarta mullen, Men, hur vår Herre domer, på förhand ingen vet, Och den., som här var ringa och föraktad, T himlen kanske kommer till fröjd och härlighet Och där blir som den yppersta betraktad. Mathi / da Lang / et. Den unga hustrun i äktenskapet. Äktenskapet är högeligen elastiskt; det tillåter många grader. Den ene är 2 0 grader gift, den andre 10, en annan 0 grad. Man borde därför alltid fråga: » Huru många graderar ni gift? » Michelet. f s k e d från fädernehemmet — högtidsfest — den första dagen i mannens o c h makens hus! Hvilken revolution i en kvinnas lif! Först har hon räknat dagarne, till dess den stund stod för dörren, som skulle medföra det ljufva uppfyllandet af hennes innersta längtan, och så — när den var inne, slog det oberäkneliga hjärtat högt af fruktan. Nu först känner hon, hvad hon går att lemna, hvarifrån hon afstår. F ö r sista gången sitter hon vid det kära familjebordet i hemmet, för sista gången känner hon sig helt och hållet som ett med far och mor, med syster och bror. H e l a hennes gångna lif står inför hennes andliga ögon. H o n vandrar igenom de rum, hon så snart skall l e m n a; hon blickar med vemod på hvarje bohag, hvarje möbel, som väcker minnen, inom hvilkas krets hon växt upp till jungfru. H u r trefligt var det icke i hennes egen lilla kammare; huru stego ej hennes barnd o m s oskuldsfulla drömmar, hennes kärleks o c h längtans suckar upp för hennes fantasi; hur gladt o c h sorglöst hade hon ej här framlefvat sina dagar, omhuldad, älskad och lycklig! V ä l henne, o m hon så gjort sitt val, att hjärta förenats med hjärta, och att redan sedan länge själarnas äktenskap afslutits, innan bröllopsdagen var när. D å förmedlar denna endast en högre grad af gemensamt känsloo c h handlingslif, ej en skilsmessa från allt, som förut gifvit tillvaron innehåll.
Landtmarskalken sorn mottager sedlarne har framför sig ett litet skåp i hvilket finnas 25 lådor med påskfifna Numror. När en afdelning uppropas uttagesden efter Nummer tillhörande tomma lådan* sorn Sättes på bordet och hvaruti voteringssedlar-, ne läggas; sedan afdelninngen slutat voteringen inskjutes lådan och och fortfarés på samma sätt alla afdelningarne igenom. Skulle det anses nyttigt, att hafva 2:ne upprop, förfares vid det andra efter samma grunder sofis för det första. Efter slutad votering företages sedlarnes öppnande särskildt för hvarje afdelning, nya Prosocoll förås vid hvarje ny låda* S28 Den ix April e. m. och de gamla lemnäs till hopsumering åt serskildta vid bordet sittande ledamöter, hvilka uppskrifva namnen på alla sorn fått röster och huru många. Sedan dessa särskildta Protocoll äro färdiga, företages med dem en generel hopsummering, då de personer hvilka i total summa (utan afseende på antalet inom serskildta afdelningar) erhållit de flesta rösterna ,lj äro af Ridderskapet och Adeln valde till Electorer. Inträffar dervid lika röstantal bland flere hvilka med minsta antalet röster härtill komma i fråga, men någon eller några måste uteslutas, afgöres saken genom lottning. Nästa plenum då valet för Ridderskapet och Adeln skall tillkännagifvas, bör uti RiddarhusSalen äfven finnas anslagit huru valen inom hvarje särskildt afdelning utfallit. Vid complettering af Electorer föreslås, i fall de lediga rummen öfvergå en tredjedel eller 8:ta, att nytt val i Plenum anställes på lika sätt, sorn det första, utom den enda skillnad, att personemes antal på vallistorne rättas efter det antal som skall väljas. Skulle under loppet af Riksdagen i anseende till inträffad sjukdom bland Electorerne, hvaraf 13 ej voro att tillgå, ett mindre antal lediga platser än 9 behöfva tillsättas; tror jag ehuru det något afviker ifrån principen, man utan fara kunde tillåta genom lottning afgörashvilkas afdelningar som skulle tillsätta de lediga platserna.
Uti en inom Borgare-Slåndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion, har Herr Kjellberg, J. A., med afseende derå, att ConstitutionsUtskotlei vid innevarande Riksdag, oagtadt dess rastlösa bemödande och vitsordade arbetsamhet, icke syntes hafva lyckats tillvägabringa ett med de flestes åsigler öfverensstämmande förslag till National-representationens ombildning, och under förmodan, att en ny uppoffring för ändamålets vinnande skall af nationen med beredvillighet göras, föreslagit, alt Rikets Ständer måtte utfästa en belöning för den, som med ett fullständigt motiveradt och till sina hufvudgrunder antagligt representationsförslag till Rikets nästsammanträdande Ständer inkommer. I anledning häraf, får Utskottet anföra , att, som icke allenast Grundlagen föreskrifver den enda ordning, hvaruti förändringar i densamma kunna väckas och utarbetas, utan äfven den största svårighet måste uppstå att pröfva, huruvida eli, i öfverensstämmelse med motionärens hemställan, tillkommet förslag i sådant afseende må anses hafva uppfyllt de fordringar, som skulle utgöra vilkoret för belöningens tilldelande, har Utskottet icke funnit sig kunna tillstyrka motionen, utan hemställer, att densamma icke må till någon åtgärd föranleda. Stockholm den i3 Maj 184 *• JBih. till B. St■ Prot. 1840 och 1841. Ank. till Exp-Utsk. dea 16 Maj i84t, kl. 12 midd. Utlåtande, i anledning af väckte motioner, angående Stats-anslag för Fattigvården i de Fikets städer, hvarest garnizoner finnas förlagde. (U. A.)
Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken gjorde proposition till bifall å Statsoch EkonomiUtskottens ifrågavarande Utlåtande. Ropades Nej. Hvar - Den 7 Maji f. m. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet behagade afslå berörde Utlåtande. Ropades Ja. Föredrogs till remitterande Herr Hallenborgs, Carl Johan, den sisth April f. m. på bordet lagde Motion, att Skånska InfanteriRegementerne, måtte befrias från garnisons-tjenstgöring under fredstid. Grefve Brahej Magnus3 anförde skriftligen: Ehuru jag är öfvertygad att det Utskott, till hvilket Herr Hallenborgs Motion remitteras, på sättsom vederbör, och i öfverensstämmelse med Grundlagarnes föreskrift > kommer att behandla det öf Herr Hallenborg afgifne anförande, hvari han föreslår den underdåniga anhållans framställande från Rikets Ständer, att Skånska Infanteri Regem en tern a må varda befriadefråti garnisons-tjenstgöring under fredstid, har jag dock trodt mig böra hafva äran med några yttranden beledsaga den förestående remissen, ej för det jag anser den ifrågavarande åtgärden behöfva här försvaras, men för alt lemna några upplysningar, hvilka kunna interessera dem, som delta mål närmare rörer, och hvilka den värde Ledamoten tyckes sakna. II. 11 Den 7 Maji f. m. Jag tror visserligen, att Herr Hallenborgs ifrågavarande förslag härledt sig af nit för hemmavarande Rotehållares bästa, men det synes mig, som vore projectet något förhastadt. Så länge (Törfattningarne likmätigt) å Malmö Slott arrestanter skola förvaras, så fordrar väl allmänna säkerheten, att dessa behörigen bevakas, och då efter Konungens eget värfvade Regementes successivt skedda upplösning, i garnisonerne ej funnits tillräckligt stor mililairstyrka till sådant ändamål, har den måst successivt ifrån andra Regementer incommenderas. Den uppgår nu till omkring 60 man.
Med anmälan, att Fahlu stad, sannolikt genom ett begånget misstag vid uträknandet af stadens medelbevillning af bus och tomter för åren 1828 till och med 1832, fått sig påfördt ett högre båtsmanshåll, än som, enligt de af Kongl. Majit och Rikets Ständer stadgade grunder, bort staden åläggas, hafva Rikets sednast församlade Ständer, uti skrifvelse den 22 April 1843, i underdånighet anhållit, att, då den nedsättning i det på Fahlun fördeldta antal båtsmän, hvartill staden till äfventyrs är berättigad, skulle, i anseende dertill, att nummerstyrkan för städernas båtsmanshåll är, enligt äldre författningar, bestämd, medföra en rubbning i den allmänna fördelningen af ifrågavarande besvär emellan alla städer och köpingar i Riket, hvarvid den tillökning i båtsmansroteringen för andra städer, som blefve en följd af Fahlu stad tillerkänd minskning, kommer att erfordra en mera invecklad utredning, än att Rikets Ständer dermed kunde taga befattning, Kongl. Majit, efter anbefalld undersökning om förhållandet med båtsmansroteringen för Fahlu stad, och derest staden skulle befinnas hårdare roterad, än som vederborde, måtte i nåder meddela Rikets nästsammanträdande Ständer förslag till nedsättning i båtsmansroteringen lör nämnde stad, samt till en lämplig fördelning af den dymedelst uppkommande brist i städernas båtsmanshåll, genom motsvarande tillökning deruti för andra städer eller köpingar.
Borgare-Ståndet af den 5 i denna månad samt från Hedervärda Bonde-Ståndet af den 6 och aa nästlidne Mars, hafva till Utskotten blifvit meddelade de af respective Riks-Stånden fattade beslut, i anledning af Utskottens Betänkanden N:ris 4 och 29> angående ändring af Författningarne om Sockneslämma samt om bildande af Communal-styrelser; hvilka beslut, på sätt bifogade jemförelse-tableau visar, äro i vissa delar så skil jagtiga, att Utskotten, enligt 73 §. Riksdags-Ordningen, tillhörer att afgifva förslag till sammanjemkning deraf. Genom förändring af rubriken till den af Utskotten föreslagna Lagen om Socknestämmor i Riket, utom Stockholms stad, samt om Socknenämnder för landet, har väl Preste-Ståndet beslutat upphäfvande af den föreslagne inskränkningen, så att Lagen skulle, hvad Socknestämmor beträffar, gälla äfven för Stockholms stad, men som icke något annat Stånd häri instämt, lärer detta beslut, till följd deraf, förfalla. 1 §• Genom en af Ridderskapet och Adeln antagen förändrad redaction af denna §., och genom Bonde-Ståndets bifall till Utskottens förslag N:o 4, hafva dessa begge Stånd beslutat, att Socknestämma ovilkorligen skall hållas 2tne gånger om året, ehuru med någon skiljagtighet, i afseende på tiden, då Ridderskapet och Adeln bestämdt Maj och November månader, men Bonde-Ståndet Maj eller Juni samt Oclober eller November månader, hvaremot Presteoch Borgare-Stånden, genom antagande af Utskottens senare förslag, N:o 2(), beslutat, att Socknestämma skall hållas endast en Hill. till R. St. I 2 ]-jCtg~ samt Allm. Besa. och Ekon.-Utskottens Förslag, N:o y5. gång om året i Maj eller Juni månader. I afseende på den hufvudsakliga bestämmelsen, hafva således två Stånd stannat emot två, och då Ridderskapets och Adelns samt Bonde
En myndighet, som står öfver alla andra, nemi. den som kallas hela verldens opinion, har redan totalt utdömt alla roddbåtar. Hr Hjerta har haft ett långt skriftligt anförande om fördelarne af roddbåtarne i ett sjökrig. Jag får anhålla hos honom att han ville vara af den godheten att upplysa mig om hvar han skulle placera sina slupar och jollar, i händelse en Rysk flotta kryssade mellan Gottland och Norrtelje. Sedan han detta gjort, skall jag be att få vederlägga honom. Frih. af Ugglas har påstått att Utsk:t har besvarat min motion. Jag är öfvertvgad om att han tror det, men i sjelfva verket så har Utsk:t icke gjort det. I min motion har jag hemställt, att kanonbåtar icke vidare skulle användas till rörligt sjöförsvar, Den 18 April f. m. 529 försvar, men i K. M:s Propos. finnes af Dep:ts-Chefen föreslaget att icke mindre än 36 slupar och joliar årligen skulle öfvas. Det var just i anledning deraf, som jag väckte min motion, och det var detta som hade bort upptagas af Utsk:t, hvilket det likväl icke brytt sig om att göra. Slutligen ber jag att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på att jag icke kan stå här och fordra att dessa ifråga v:de farkoster icke vidare skola användas till positionsartilleri, utan jag vill att R. St:r skola gå in till K. M. med en anhållan, och sedan detta är gjordt, har ju K. M. tillfälle att höra de myndigheter, han finner lämpliga, och derefter besluta, om han skall göra afseende på Ständernas begäran eller icke. Gr. von Platen, Raltzar: Jag har visserligen icke äm nat undandraga mig min skyldighet att afhöra allt hvad som kunde yttras i afseende å den ifrågav:de punkten af Utsk:ts Utlåt., men å andra sidan har det icke varit min afsigt att deltaga i diskussionen, som jag får erkänna att jag icke kan finna stå tillsammans med den föredragna punkten, hvilken, enligt min uppfattning, är i fullkomlig öfverensstämmelse med K. M:s Nåd. Propos.
Jag tror helt visst, att om denna praxis vid alla skolor inom Riket tillämpades, man lättast löste problemet, huru man på ett för Staten icke betungande sätt skall erhålla en tillräckligt öfvad Nationalbeväring, och tror jag att hvarje fråga om förlängda beväringsmöten härigenom med tiden skulle blifva öfverflödig. c) Att föreståndaren vid K. Gymnastiska Centralinstitutet må tillkomma att, för de medel han årligen af Staten upbär och för hvilka åligganden hittills varit ganska ringa, vid institutet, utan vidare ersättning, emottaga och låta undervisa elever, som anmäla sig att vilja genomgå lärokursen derstädes, samt slutligen åt dem utfärda betyg öfver olika skicklighet och kunskapsmått. Som sjukgymnastikens hemligheter, som det vill synas, varit en skänk af den store Ling till efterträdaren, vågar man troligtvis ej påslå eller hoppas, att institutets elever äfven skulle erhålla någon närmare instruktion i denna vigtiga gren af gymnastiska vetenskapen; den som det önskar får troligen vända sig till främmande länder, för hvilka dessa hemligheter, märkvärdigt nog, blifvit updagade och hvilka redan ega en vidlyftig literatur öfver Svenska Gymnastiken efter Ling. Om remiss till vederbörligt Utsk. af denna motion anbålles vördsammast. Begärdes på bordet. 212 Den 3 December e. m. Hr Stråle, Wilhelm, hade inlemnat 3:ne motioner, så lydande : l.o. Man torde allmänt vara öfverens derom, att ett ibland de mest sambällsfarliga brott är mordbrand. Också bestraffar lagstiftningen, 11 Kap. 2 § M:sB:n, detta brott med icke mindre än döden, men genom en måhända mindre lyckad redaktion af lagbudet har vid dess tillämpning, på sätt erfarenheten visat, olika meningar i ett ganska v i g t i g t hänseende yppat sig. Lagbudet säger: »Sätter någor upsåteliga eld i annors mans gård, och bränner ther upp hus, ett eller flera, varde halshuggen och skadan gäldes af gods hans.» Och vidare stadgar 4 §: »Varder mordbrännare i then gerning gripen, straffes med 23 par spö, 18 par ris, eller 20 dagars fängelse vid vatten och bröd, äntå alt ingen skada sker-»
N.o aa t len afkastning , som deraf borde kunna påräknas , hädanefter , som hitintills, varda från all delaktighet i Landsoch Härads-allmänningarne uteslutne; b) att de Hemmans-egare , som ej äro alldeles utan skog, men dock hitintills njutit understöd frän allmänningarne till byggnads-behof o. s. vjemväl för interessenter i allmänningarne skulle anses, enär de sig af rättigheten till utsynings erhållande, inom en tidrymd af t. ex. 10 år, begagnat, dock så, att deras delaktighet, i förhållande till de alldeles skoglösas, blott bestämdes till en fjerdedel, en hälft och så vidare; c) att der en allmänning varit så länge fredly st, att någon bestämd upplysning saknades , hvilka som deraf njutit understöd, borde hemmanens behof undersökas och delaktigheten derefter bestämmas. Från dessa allmänna grunder dock de fall undantagne, dä, genom skattläggnings-instrument eller laga kraftvunnct beslut, någon kunde visa sin rätt till utsynings erhållande, i hvilken händelse han dervid borde bibehållas.
»Af de öfverskott på försålda guldoch sillverpanter, hvilka, enligt 159 §., skola till ofvanberörde dispositions-räkning öfverföras, ega Fullmäktige att utgifva understöd åt sådana, i behöfvande omständigheter stadde enkor och barn efter Tjenstemän och betjente vid Banken och Diskonterne, som icke äro berättigade till erhållande af pension från dessa inrättningars pensions-kassor.» Fullmäktige hafva beträffande denna §. anfört: att som Bokhållaren vid BankoDiskont-verket, A. Montelii entya, Solia Wernander, Vaktmästaren vid Låne-kontoret i Götheborg Wedbergs enka, Rebecka Klefbäck samt Vaktmästaren vid Banko-Diskontverket Garléns enka, Catharina Margaretha Sjöberg med döden afgått, så komme den uppgifna summan 1,881 ll:dr 32 sk. alt med 290 R:dr förminskas till 1,591 R:dr 32 sk., hvilket belopp, enligt Fullmäktiges tanke, borde fortfarande afses till pensioner åt öfriga i §:n uppräknade personer; att, då under året 1851 någon ny pensionär icke tillkommit, samt från och med påföljda årets ingång pensions-anstalten för enkor och barn efter Tjenstemän och betjente vid Banko-Diskonten, Lånokontoren och Tumba bruk besörjt och framdeles skulle besörja pensioneringen af de personer, hvilka tillförene undfått anslag från dispositions-räkningen, Fullmäktige ansågo sig böra fästa uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att 2:dra punkten i §:n till öfverensstämmelse härmed förändrades; att, enär nyssnämnda pensions-anstalt, till hvilken Fullmäktige vid 1852 och 1853 årens slut utbetalat första gången 500 R:dr, och vid sednare tillfället 600 R:dr, ännu icke kunnat vinna full stadga och säkerhet, Fullmäktige tillstyrkte, att den förmån, som uti 3 punkten blifvit pensions-anstalten förunnad, måtte varda bibehållen; att alldenstund Sekreteraren Strinnholm icke torde vara i tillfälle att upprätta återstående delen af det register, hvarför han likmätigt 4:de punkten skulle ega att uppbära 1,050 R.dr, men det syntes vara angeläget, att i Banken funnes tillgång å en sammanfattning af dess handlingar, uppställd i ungefärlig likhet med det register, bemälde Strinnholm för åren 1800—1822 af samma handlingar författat, Fullmäktige anhöllo om bemyndigande alt låta emot ersättning, som pröfvaij^s lämplig, genom Sekreteraren Strinnholm eller annan person utarbeta fortsättning intill närvarande tid af omförmälda register och i sådant afseende använda för annat ändamål icke anvisade besparingar å dispositions-räkningen, samt att Fullmäktige jemväl hemställde, att den genom sista punkten i 219 §:n dem tillagda rättighet måtte fortfarande få begagnas.
Den 29 Maj. emot hvilken ett billigt misstroende äger rum, sedan de mångå missbruk och oordningar den tillåtit sig, äro uppdagade, utan må dessa medel, sorn. endast äro ämnade till understöd för de låntagare, som icke kunna vid förfallotiden inlösa sina’ Obligationer till fulLo, utan blott med afbetalning, ölverlåtas till RiksDisconten, sorn elter erhållande Insruction må dem så förvalta, att ändamålet vinnes. Med Herr Friherre Cederström instämmer jag äfven deruti, att Directionen af Malmö Discont, för sin tilltagsenhet att utgifva tryckta Reverser, hvilket likväl genom Lagar är för enskilta, och annorlunda kunna DiscontBolager icke anses, strängeligen förbudet, måtte till ansvar stäl-, las. De andra Disconterna hafva likväl äfven öfverträdt Reglementet, och medelst circulerandet af sina Assignationer på Banken, på li ka sätt olagligt förhållit sig. Detta missbruk har haft de skadligaste följder; Landet är öfversvämmadt med falska DiscontAssignätioner, som både inoch utrikes tillverkas, hvilket aldrig kunde äga rum, om Assignationer icke vore courante, utan tjente blott att uppvisas i Banken, för att der erhålla Bancomynt. Oordningen med dessa falska A.ssignationer går .så långt, att Malmö DiscontDirection, under den og April, låtit i Lunds Veckoblad intimera, att ingen Götha Canal Assignation emottages i betalning utan endossement, för att kunna, i fall de befinnas falska, till ersättning åRidd. och Ad. På de äro så väl eftergjorda, att icke en DiscontDircction .genast vid påseendet kan finna om de äro falska eller icke, huru lätt skall då icke en allmänhet dermed kunna blifva bedragen? och dä det är en pligt, att tillse och vårda det allmän, nas rätt, och afskaffa allt sådant sorn befordrar svek och bedrägeri, så yrkar jag afven att inga Discont Assiguationer vidare må tillåtas circuiera i land t. utan skola inom en viss föreskrifven tid i Banken varda till inlösen prés. nte. ade.
Med afseende ä betze Considerationer, och dä Egendomars och Hemmans afkastning i allmän, het Den 5 Januarii. het kunde beräknas efter hemmanens wärde och deraf ukgäende ränta, hälst hemmanen i olla fall stola af Taxerings-Comnilttren wörderås, sär jag ytterligare anföra hwid jag i Utskottet lörgä:w:s yrkat, akt nemligen: Mrnrml-Tabellen kunde för hemman i sä inäcco tjena till grund för beskattningen, arc åtminstone för dem, som icke sjelf, rve aflemnade ancagetige uppgifter pä behällen inkomst af deras Egendom, efter t SockneFörordningen äsacr oth wid Taxeringen god, kandr wärde, en wist procent af denna wär« derings Summa, beräknad efter Egendonrens olika beskaffenhet, kunde anses wara den af Egendomen urgäende behällne inkomst, som med tilläggning af inkomst i annan wäg, där sädan wore, bestämde Claflerne, dit de Skattstyldige bo^de hänföras, och dä detta Förslag icke aswiker lftän grunberne af en progretzivt stigande afgift för inkomst, men i förening med Rikets, ätminstone lika säkra Inkomst, uodanrödjeS mänga olägenheter, särdeles > Moraliskt hänseende, jemte anledningar tili twistigheker emellan Tareringarne och de Skattskyldig-z anker jag mig äga anledning att det samma Riksens Ständers pröfning wördsammeligen fä underställa; warandeS detta afwen en utwäg alt förekomma en i min öfwertygelse, twefalldig obillighet i förestriften, att det nu förlednr ärets behållning af inkomst stall tjena till grund för nästa ärs bestallning, dels emedan den stadgar skyldighet, wid witt och answar, att uppgöra Räkning för ett förflutit är, dä ingen till Bokföring af inkomst och utgift war sörpltgtad, och mängen kunde säledes, blott i saknad deraf och behörige bewts, med skymf och stada wid en Compromitz förlora en rättmätig
Exempelvis må nämnas KielerCana18 H. 2 i8 Den 26 Mars f. m. len, som endast är 3 mil lång, med 6 slussar af 27 fots böjd, och ändock kostat öfver 7 millioner R:dr. Fordrade man af mig ett förslag, som exact skulle slå in, så hade det visserligen varit smickrande, om jag kunnat svara emot en sådan fordran; men slikt har jag aldrig åtagit mig. Det gifves endast arne sätt att göra förslagen med säkerhet lillräcklige, och jag föraktar dem begge. Det ena att antaga ett förslag med en högst betydlig öfverskottsumma på slump. Jag skulle då hafva ljugit emot min egen öfvertygelse, emedan förslagen voro uppgjorde, på vid Canalarbetet förvärfvade och förslagen bilagde erfarenhetsgrunder, af män, på hvilkas arbete jag litade. Att jag såleledes sjelf, af bristande kännedom, trodde det förslagen skulle räcka till, är en sanning. Men jag hade ock haft tillfälle att inhämta tillräcklig kännedom om förhållandet i andra länder, för att tro på deras och min ofelbarhet. Min reservation, att jag ej vågade ansvara för de framlagde förslagens tillräcklighet, står derföre också uttryckligen anförd i Ridderskapets och Adelns Protocoller så väl vid i8i5som 1823 årens Riksdagar. Det andra sättet är, att \itföra arbetet dåligt och svekfullt, men med lika vacker yta. På sådant sätt kan det erhållas för bättre köp, men blir också odugligt. Jag hemställer, hvad tack jag derigenom förtjenat af samtiden. Heldre har jag velat synas felaktig, än besvika samtid ( Den a6 Mars f. m. »9 och efterverld. Men detta må vara nog om förslagen. Stige den fram, hvilken kan visa ett förslag till ett så omfattande arbete, som någonsin slog in. Ty betraktar man arbetets storlek, och besinnar, att det första förslaget, som efter någon erfarenhet framladesår i8i5, uppgjordes till 6,344.167 K:dr, skall man ej undra, att denna summa sedermera måst ökas med 5o procent. Jag är öfvertygad, att man ingenstädes i verlden uträttat så mycket med så litet; ty naturen har så väl försett med mnterialier och transportmedel.