Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Frih. Cederström, Jacob: Sedan R. o. Ad. afsiagit förslaget till ändring i 9 § Reg.F., lärer ock detta förslag komma alt förfalla; ty då det i 9 § om allmän lag står: ”vare för beslutet ansvarig, såsom hade han styrkt Konungen att det beslut fatta”; så följer deraf, att i annat fall vägran af contrasignation bort följa; men det skulle strida mot grundlagen, hvad förslaget ronde allmän lag i grundlagen finnes intaget, emedan den derom annorlunda bestämmer. Det är således, sedan R. o. Ad. afsiagit förändringen i 9 §, icke antagligt. FIr Lefre'n: Jag vågar för min del hysa den öfvertygelse, att skäl förete sig att bifalla denna förändring, emedan öfverensstämmelse då vinnes mellan hvad som finnes stadgadt i 9 § och denna. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att om förevar, förslag anlages, så kommer den 38 § att bli alldeles öfverensstämmande med den 106, hvilken lyder sålunda: ”Finnér Ulsk. af dessa prot. alt någon Statsrådets ledamot, eller någon för tillfället förordnad föredragande, eller den embetsman, som i commandomål Konungen råd gifvit, uppenbarligen handlat emot rikets grundlag, eller allmän lag, etc." Jag tror således, att den 38:de blir till ordalydelsen alldeles öfverensstämmande med 106 §. Hr Printzenskjöld, Carl: För min del kan jag icke dela den åsigt, som Hr von Hartmansdorff yttrat, icke eller den, som Hr Lefren uttalat. Jag anser denna lagförändring vara ganska vådlig för Konungens rådgifvare. Man har genom densamma velat i grundlagen lägga en lika positiv skyldighet för dem, när de finna Konungen vilja handla mot allmän lag, som dem åligger, när Konungen fattar beslut, som strida emot Reg.F., att nemi. nedlägga sina embeten, för att deni icke återtaga, innan 2H. 32 250 Den 7 September. Sländcrne pröfvat deras handlingssätt.
Grefwe förner, 6öran, utbad stg, -lt i anledning af de nu bifallne förslag till arfwoden, fä endast i afseende pä framtiden göra en anmärkning wid den skillnad, som röjer sig emellan beloppet af der arfwode som blifwit Herr StarsCommitzarien kröäelius och dem som blifwit Ständens Secreterare trlldelte. Den förre erhölle 666 Riksdaler zz ff. Banco, och de sednare endast zos Riksdaler hwardera. Herr Grefwe» misikande ingalunda Stats-Commisiarien krööelii skicklighet och arbetsmöda, hwarpä Herr Grefwe» Alf sett manga ojäfaktig» bewis, och hade Herr Grefwen af detta stal icke welak framställa sin erinran förr än Ridderstapet och Adeln den för honom föresiagne gratificalionen bifallit. Det förefölle Herr Greswen allenast, art proportion emellan hans arbete och Ständs-Secrekerarnes icke more iagttaqen, dä man med hanö jemförde desies wid denna Riksdag wida drygare arbete: hwilken Herr Grefwens ranke, han wille blott hafwa i protocollet reserverad till fö> rekommande wid en annan Riksdag, att en dylik disproportion icke mätte aga rum. Herr r-4 Den 24 Iulir. Herr Landt Marskalken förmälre sig, i sammanhang tMd de twäune list afgjorda mäl, wilja anmäla, det han as sista Riksdags - protokoller crfari', det Riksens Stander hos Kongl.
Lånen blifvit af den svaga skörden inlefvererade. Inkomsterne af Räntorne användas väl till en del för Fondernes successiva ökande, men för det mesta till understöd för Fattigvården och andra sådane anstalter, som det tillkommer Socknarne att gemensamt bekosta. Då genom dessa anstalter således ingalunda bildas några upplag från de bättre skör - 21 skördarne för afhjelpande af förlägenheten då skörden misslyckas, torde det synas, sorn om omtankan borde framkalla annorlunda ordnade Inrättningar för detta ändamål, särdeles efter det de senare årens olyckor dertill gifvit så allvarsam väckelse; men så väl vid Soeknestämmor, som i detta ämne blifvit på min uppmaning hällne inom alla Länets Socknar, som vid den till underdånigste följd af Kongl. Maj:ts särskilta Nådiga Föreskrift hällne öfverläggning med Deputerade från alla orter af Länet, liar man yttrat sig obenägen för sådane Inrättningar, dertill eLt giltigt skäl jgenfinnes i den billiga farhågan att i samma mån Jordägarne, hvilka uteslutande måste bilda sådane besparings-upplag, derigenom sökte på förhand afvärja bekymret för de svårare åren, måste lättsinnigheten ökas hos den obesutne delen af befolkningen, för hvilken dessa bekymmer utgör den enda hufvudsakliga väckelsen till omtanka och varsamhet. Inga Krogar för vägfarandes behof äro anlagde, emedan de ansetts icke behöflige, då inga mera allmänt besökte vägar finnas, sorn icke äro försedde meri Gästgifvaregården der mat och bränvin bör hållas till salu. Inom hela Länet finnes således i Landet endast Irenne särskilt tiilåtne krogar, nemligen en vid Dalaholm, nära Lunds brunn, egentligen med afseende å Värdshushållningen för deras Betjening, som besöka Brunnen, och 2:11c vid llödesund, der Götha Canal utfaller i Wetter 11 och dessutom 2:ne större marknader om året hållas, så att den der förefallande större trafiken gjort krogarne nödige. 5:o Städer. Mariestad med r,38^ innevånare, deraf 9G0 skattskrifne.
» För att människor skola börja prata och tro att affärerna gå dåligt, utsprida rykten om att vi ej längre ha råd att se våra vänner hos oss o. s. v. » Ett leende gled öfver Elmas läppar. » En sådan dom skulle kanske såra dig mer än om tungorna förtaide, att vi lefde öfver våra tillgångar, » svarade hon med sin klara blick fäst på hans ansikte. " » Ja, du kan inte förstå, du, hur nödvändigt det är för en affärsman, att » » Jo, det förstår jag ganska godt, och därför vill jag ej på minsta vis, att du skall afstå från att bjuda dina affärsvänner, hur ofta du önskar, liksom jag ej heller tänker säga farväl till mina goda vänner och själsfränder. — Men, Viktor, » — här reste hon sig, flyttade en stol och satte sig bredvid honom, medan hon bevekande lade handen på hans arm och såg in i hans ögon, — • » låt oss slippa det stora notvarpet, alla dessa kreti och pleti från östan och västan, om hvilka hvarken du eller jag bekymrar oss det minsta, och hvilka i sin ordning kanske äro rätt tackspmma öfver den besparade utgiften för toaletter, ekipage, m. m. samt öfver utsikten till att en enda kväll under säsongen vara hemma hos sig i lugn och fred, slippa nattvak en enda gång på månader. Ja, skratta .du, men jag vet, att jag talar sant — så har jag tyckt mången gång och säkert flere med mig. » ». Ja, - men det går inte an — » » Ja, se just där ha vi det. Det går inte an! Men vet du hvad som i dess ställe » går a n », hvad som händer och sker dagligen omkring oss, och hvilket anses som något helt naturligt? Här skall du få höra. » Hon flyttade sig än närmare honom, den lugna måttfullhet, som annars hvilade öfver henne, gaf vika för en värme och ifver, som kom hennes man att förvånad betrakta henne: hon var verkligen vacker, det klädde henne att vara röd och varm, — han klappade henne litet beskyddande på hufvudet. » Nå, hvad har nu kläckts ut i din lilla fruntimmershjärna? » utlät han sig i den grandseigneur-ton han gärna använde, då han ville vara älskvärd.
M:t behagat i nåder föreslå, att hela återstoden af samma indelning måtte till statsverket indragas, under förbehåll, att Rikets Ständer ville, såsom vederlag derför, anvisa icke allenast de Lifregementets grenadier-korps samt Uplands och Södermanlands regementen tillförsäkrade ersättningsbelopp, med tillhopa 4,199 R:dr 4 sk. 5 r:st. b:ko, ulan äfven 2,000 R:dr s. m. lill arfvode åt presidenten i Krigs-kollegium, samt uppföra dessa summor under vederbörliga anslag på Hufvudisleln; men dä Rikets Ständer icke funnit att någon fördel skulle vinnas genom den af E. K. M:t föreslagna förändring rörande ifrågavarande chefsindelning, har E. K. M:ts nådiga framställning derom icke blifvit af Rikets Ständer bifallen. 8:o. 1 enlighet med hvad Rikets sednast församlade Ständer medgifvit och hvarom E. K. M:t jemväl nu erinrat, hafva Rikets Ständer beslutat, alt öfverskottet af de indelningsräntor, som förut ingått ensamt till rusthållare vid södra bataljonen af Bohusläns regemente, må fortfarande ställas till E. K. M:ts disposition, lill betäckande af de kostnader, som för statsverket uppkommit genom nämnde bataljons förändring tills vidare till likhet med roteradt infanteri. 9:o. I enlighet med hvad Rikets Ständer, i anledning af E. K. M:ts nådiga proposition angående roteringen i Jemtland, redan i underdånig skrifvelse den 13 innevarande månad anmält, har, för der omförmälde ändamål Fjerde Hufvudtitelns anslag för indelta arméen blifvit ökadt med 9,800 R:dr, hvaribland ett förslagsanslag af 1,900 Rd:r. 10:o. I följd af Rikets Ständers beslut med anledning af E. K. M:ts nådiga proposition den 15 November sistl. år, angående serskilda till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande mot statsanslag, hafva under titel:
Ganska obetydliga uppköp af Spannmål ske hemma i Landet, och då åkerbrukaren således måste icke blott sjelf borrtforssla sin vara, utan äfven söka att bereda sig afsättnings-tillfällen som ofta blifva osäkra eller slå sig ut till hans skada, följer deraf, att brännvins-bränningen tillgripes såsom ett hjelpmedel, det der dräves vida utöfver ett skäligt husbehof och förvandlar sig till ett förstörande ondt, derigenom, att ett lätt och för lågt pris, tillgängligt öfverflöd af den farliga produkten uppkommer. Sjön Mälaren gifver hela södra och vestra delen af Länet en lätt communication med Stockholm och andra orter. Landscommunicationerne i det inre af detta från urminnes tider odlade och bebodde Län, äro goda, beqväma och för behofvet tillräckliga; dock hafva alne nya Härads-vägar af betydlig längd under de sednare åren blifvit anlagda, nemi. den ena från Skuttunge By genom Skuttunge och Bälinge Socknar till den så kallade vestra Landsvägen, och den andra från Walla By i Wesslands Socken till norra Landsvägen emellan Mehede och Elfkarleby Gästgifvaregårdar. Uti den inre Handeln har någon annan märkbar förändring under de sist förflutna åren icke skett, än att de tillförene tillåtna arne Årsmarknader i Elfkarleby Socken, hvilka befunnits öfverflödiga och skadliga, numera, enligt Kongl. Majus Nådiga beslut, upphört, och inskränkts till ett sådant utbyte af Skärgårds-producter och La nr! tålanna varor, som jemväl vid Skefthammar Kyrka samt på åtskilliga ställen vid Mälarens stränder, såsom Flottsund i Bondkyrko Socken, Örsunds bro i Girista Socken, m. fl., äger rum och hvilka sedan fordna tider ännu talrikt besökas, vid Midsommaren och Michelsmässan af ‘»kärgårds-boer och Landtman, hvilka senare då, emot spannmål, för förskaffa sig saltade fiskvaror. Numera finnes således blott en enda marknads-plats å Landet, nemligen vid Skefthammar Kyrka, der Marknader årligen hållas i Junii och October Månader. 4:o Politisk Författning.
VIII. A. 38. — N:o 3i. i anledning af väckt motion om rättelse i den tullafgift, som Kongl. Danska Regeringen uppbär för fartyg, hvilka passera Öresund. VII. Å. 52. XVI. U. 2o3. XVII. 85. XVIII. A. n. E. 323. — N:o 32. i anledning af väckta motioner om ändring i författningarna, angående allmänna vägars underhållande vintertiden. VIII. B. 148, 227. A. 233. XVIII. U. 176. XIX. A. 278. — N:o 33. i anledning af väckt motion, angående föreskrifter om sättet att mäta salt och spanmål. VIII. B. 148. A. 227. — N:o 34- i anledning af väckt motion om skyldighet för säterier och boställen att fortskaffa kronobref. VIII. B. 148. A. 227. AU - ( 9 ) Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Memorialer, Be tänkanden och Utlåtanden: — N:o 35. i anledning af väckt motion om indragning af vexel-controlleurs-befattningar. — N:o 36. i anledning af väckt motion om inskränkning af nämndemäns befrielse från skjutsningsbesvär. VIII. B. 14^8. A. 227. N:o 37. i anledning af väckt fråga om utfärdande af nya inslructioner för Länsstyrelserna och deras underlydande tjenstemän. VIII. B. 148. A. 228. XI. U. 12g. XII. A. 14.0. — N:o 38. i anledning af väckta motioner, angående ändringar uti eller tillägg vid författningarna om lumpsamling. IX. E. 172. — N:o 3g. i anledning af väckta frågor om näringsfriheten. E. 332. XIX. A. 26. XX. B. A. 24g.
Riksd.Ordn. ”att SlatsContoiret bör, i frågor om sjelfva redovisningen af medlen, alla äskade upplysningar omedelbarligen meddela,” K. Räntekammarens inventering såsom ingående uti nödvändigheten af en fullständig Controll, borde vid framtida Revisioner äga rum. Då likväl all den under K. Stats-Contoiret ståenpe PenningeUppbörd, som af K. Räntekammaren re - Betänkanden, N:s 353. 231 dovisas skall, jemlikt derom meddelade föreskrifter, i B. St:rs Bank och RiksgäldsContoir på räkning insattes och derifrån till förefallande behof utassigneras, samt i följd deraf några medel eller contanta behållningar i K. Räntekammaren icke finnas, deraf inventering kan anställas , har Utskottet icke funnit beliöfligt, att i Instructionen för R. St:rs Revisorer, intaga något förordnande om K. Räntekammarens inventering. Med de bestämda gränslinie]-, Hr Friherre Anckarswärd ansett böra i Revisionslnstructionen uppdragas, i anseende till de förvaltande Verkens förhållande till Revisorerne, synes vara åsyftadt något stadgande i afseende på formen af de Utlåtanden, som, öfver Revisionens anmärkningar eller framställningar, af de förvaltande Verken afgifvas, och hvartill anledning blifvit tagen af innehållet af K. StatsContoirets öfver 1827 års RevisionsBerättelse afgifna yttrande. Men som i frågakomne Utlåtanden af K. M:t infordras och till K. M:t i underdånighet afgifvas; och Utskottet dessutom ej kunnat finna rättsenligt, att, genom serskildta föreskrifter i detta fall, uti Instructionen för R.
Oansedt nu Representationsskyldigheten i vårt land icke är principmässigt bestämd, minst för Ridderskapet och Adeln, så måste likväl äfven den ibland detta Stånd, som uppträder såsom Riksdagsman, veta, att såsom sådan behålla samma oberoende, (endast begränsad! af öfvertygclsen om det rät - 202 Den i3 Mars f. m. la) som man fordrar af Embetsmannen, den der icke är endast Regeringens ulan äfven Statens tjenare. Om detta nödvändiga oberoende af enskildta förhållanden är en rättighet, som fri tager från skyldigheten att hålla med Regeringen i hvad man icke anser vara rätt, så mäste än mindre den tystnad man såsom offentlig man iakttager, då Regeringens åtgärder klandras, kunna construeras såsom ett fel, derföre man inför Representationen offentligen må uppkallas att stå till rätta. — Sådane försök utmärka hvarken frihetskänsla eller begrepp om vilkoren för dess utöfning. Må det nu tillåtas mig i förbigående nämna, att jag, såsom enskild man, såsom medlem af Wermlands industriella samhällsclasser hyst och ännu hyser djup erkänsla till Regeringen för den hjelp, somafStatsmedel lemnades år 1826. Anledningen för mig att våga hoppas nådigt bifall till den då ingifne ansökningen låg i det aldrig slocknande minnet af det lika beskaffade ädelmodiga understöd, som Hans Maj:t Konungen år 1818, då ännu Kronprins, läcktes af sin enskildta cassa nådigst lemna samma provins, hvilken välgerning icke torde vara allmänt känd och den jag derföre i sammanhang härmed icke kan afhålla mig från alt här omnämna. I frambärandet af ortens vördnadsfull djupt kända tacksamhet och tillgifvenhet för en sådan enskild fri* Den Mars f. m. 2o3 kostighet, har jag deltagit.
» The first Principles » hafva ingenting att göra med metafysiken, och med fasthållande af den satsen att de yt-tersta grunderna äro för oss omöjliga att lära känna, in-skärpes den åsigten att andliga fenomen kunna vara föremål för vår undersökning endast för så vidt de betraktas såsom produkter af - en okänd realitet, hvilken uppenbarar sig for oss under form af materia, rörelse ocb kraft. I logisk följd medgifver Spencér, att han nn borde tillämpa sina första grunder på den oorganiska naturen, men han förbigår denna stora afdelning, dels derfor att hans system redan derförutan är alltför vidlyftigt och dels derför att tolkningen af den organiska naturen efter den angifna metoden är af mera omedelbar vigt. Han går derför närmast till undersökningen af biologiens grunder, inneslutande fysikens och kemiens allmänna sanningar, med hvilka den ra-tionela biologien måste vara rustad, och detta leder till betraktelse af bevisen för utvecklingsteorien, sådan den vanligen är känd under namnen af evolution. Denna gréli af ämnet gifver tänkaren anledning att belysa åtskilliga tillfälliga omständigheter; sålunda dröjer han vid lagarna för forökningen, sådana de framträda hos växter och djur, och detta leder honom till frågan om öfverbefolkningen, ett af vårt tidehvarfs problem. Eftersom han hela sitt system igenom uttalar sig mot inblandningar, förkastar han äfven Malthus ’ doktrin. Hans egna åsigter äro grundade på la-garne for organisationen, d. v. s. jemfÖrande anatomi och fysiologi, tillämpade på alla menniskorasers historia. Han betraktar en tendens till öfverbefolkning såsom en nyttig faktor i en viss period af menniskans historia, för att egga henne till utveckling, men i den mån menniskan blir mera civiliserad och söker höja sig öfver de blott materiela be-hofven, behöfver icke folknumerärens tillväxt öfverstiga den på naturliga orsaker beroende förminskningen. Detta förhållande skall sålunda modifiera sig, att intellektuel utveckling är ogynsam för fruktsamhet; med växande andlig förmåga aftager den fysiska produktiva kraften, och resultatetaf denna lags verksamhetsyttringar skall bli, att när civilisationen vinner seger öfver barbariet, så kommer det förhållande, som i första stadiet eggade till civilisation, äfven slutligen att bli dess skydd.
Län den 20 November i685 upprättade kneckte-contract visade, hvarje rote blifvit tillagd två tunnor spanmål årligen, eller lösen derför, af hvilken spanmål den ena tunnan skulle inlevereras i häradskistan, till bildande af en fond för knecktelegan, och den andra, med afdrag af 5 daler kopparmynt, som skulle, enligt 10 §. af nämnde contract, innehållas för knecktens livree-beklädnad, direct komma roten till godo; att, sådant oaktadt, Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 29 November i^56 §. 83 stadgade, att af de anslagne kronotiondeeller kneckte-tunnorne den ena skulle anses såsom understöd för knecktehållningen och den andra innefatta ersättning för de dagsverken, som allmogen till Kongsöhrs och Strömsholms Kongsladugårdar och stallstats-ängar årligen måste utgöra; att, då rotarne numera fullgjorde sina skyldigheter i berörde hänseende, dymedelst att de dels legde karlar och dels betalade beklädnads-penningar, motionären funne de rotarne anslagne tvänne tunnor kronotionde böra oförryckt dem tillgodokomma, antingen in natura eller efter ortens markegångspris; att likväl så icke tillgått, enär ena tunnan helt och hållet blifvit indragen och den andra löst med tre daler silfvermynt; att indragningen af ena tunnan skett lill följd af Kongl. Brefvet den 26 October i833, hvarigenom lijelpedagsverkena kommit att upphöra, ehuru desse dagsverken, enligt Kongl. Stadgan den 26 Augusti 1651 och f §. i i652 års Riksdagsbeslut, vöre såsom ordinarie att anses; samt att någon orsak, hvarföre den andra tunnan nu betalades endast med 3 daler silfvermynt ej blifvit uppgifven. Anhållande motionären, med anledning af delta allt, att rotehållarne inom Statssamt Allm. Besv. och Ekon.-TJlskottens Utlåtande, N.o 5o. Kongsöhrs
Dessas antal bestämmes i förhållande lill stadens folkmängd, men får ej understiga 20 eller öfverstiga 70, och ombytes till hälften hvartannat år. Vid Fullmäktiges sammanträden, hvilka i allmänhet böra vara offentliga, eger alltid Borgmästaren, eller någon annan, som Magistraten bland sina ledamöter utser, vara närvarande och deltaga i öfverläggningarne, ehuru ej i besluten; men ingen Magistratsperson kan väljas till Fullmäktig. Bestyret med verkställigheten af Fullmäktiges eller Rådstugans beslut, äfvensom den egentliga förvaltningen inom kommunen äro förbehållna Magistraten, hvilken i sådan egenskap jemväl har tillsyn öfver de särskilda Styrelser, som för särskilda förvaltningsgrenar kunna inom staden tillsättas. Dessutom bör Magistraten i allmänhet befrämja stadens rätt och bästa samt eger i sådant hänseende att väcka förslag till pröfning af de beslutande myndigheterna, hvarjemte det åligger Magistraten, att bereda mål, som skola förekomma å allmän Rådstuga eller, i vissa fall, hos Fullmäktige. För öfrigt hafva de Kommitterade föreslagit alt i afseende å Magistralspersoners tillsättande samt Magistratens verksamhet i egenskap af Domstol eller handhafvare af hvad sorn tillhörer Exekutionsverket, Säkerhets-, Ordnings-, Sundhets-, och Sedlighetspolisen inom staden, fortfarande skall gälla hvad derom i Lag och Författningar redan finnes stadgadt. Utom allmänna Rådstugan eller Fullmäktige samt Magistraten skall vidare, enligt de Kommitterades förslag, i hvarje stad finnas en Stads-nämnd, beslående af minst 5 och högst 15 ledamöter, som i allmänhet för 4 år väljas af och bland Fullmäktige eller, der sådana icke finnas, af allmänna Rådstugan. Dess betydelse är hufvudsakligen att utgöra en fåtaligare och derföre lättare sammankallad fördelning af den beslutande myndigheten, ställd vid Magistratens sida för att vid förefallande behof samråda med Magistraten i frågor om förvaltningsoch verkställighets-ålgärder, som Magistraten åligga. Särskildt tillkommer det Nämnden att efter pröfning meddela Magistraten tillåtelse att utfärda anordningar å det kreditiv för oförutsedda behof, som bör i stadens utgiflsförslag för hvart år upptagas.
Domstolen åligger att, på delegarnes bekostnad, låta i Allmänna Tidningarne införa Kungörelse om sådane Bolag, med uppgift om alla delegare derutinnan, hvilken Kungörelse bör vid hvarje års början, likaledes på delegarnes bekostnad, förnyas, under iakttagande af inträffade förändringar af delegare, som alltid böra hos Domstolen amrlälas. Delegare i enskild Låne-Bank svare, en för alla och alla för en, för alla Bolagets förbindelser. § 3. De, som förena sig om inrättande af Enskilde Låneoch Sedel-Banker j gore hos Kongl. Maj:t underd. ansökning om Privilegium derå, hvilket, efter pröfning af Bankens grundreglor och Utlånings-Reglemente, må på högst 20 år beviljas, under iakttagande af här nedan stadgade vilkor. Delegare i sådant behörigen privilegieradt Bank-Bolag svare för Bolagets förbindelser, endast med beloppet af den actie eller andel^ hvarför han sig i Bolaget tecknat. 4 Bancooch Lag-Utskottens Bet. Enskilde, såväl Låne-Banker som Laneoch Sedel-Banker ege, att, vid Låns ineddelande, afdraga den högsta lagliga ränta, dock icke för längre tid än ett år, äfvensom att, efter förfallotiden, åtnjuta en half procents ränta i månaden, äfven då lägre ränta förskrifven är, men med vilkor, att Lagsökning sist 2 månader efter förfallotiden anställes. Förenämnde enskilde Banker njute ock till sina fordringars utsökande och indrifvande enahanda handräckning, som Allmänna Penninge-Verk. § &• Enskilde Laneoch Sedel-Banker må ej inrättas och privilegieras med mindre delegarnes tecknade Capital uppgår till minst 3oo,ooo R:dr Banco. § 6. Innan en enskild Laneoch Sedel-Bank må träda i verksamhet, höra, för en tredjedel af det tecknade Capitalet, sådane räntebärande säkerheter, som af Kongl. Maj:t för ändamålet godkännas, under allmän vård nedsättas i den ordning Kongl. Maj:t vid Privilegii meddelande föreskrifvit.