Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon var sjutton år, men hade förstånd som en gammal menniska, och skulle läsa i höst, då det troddes att kyrkherrn tänkte komma på ett besök upp till fjällskogsboarna. Hennes namn var Bolla, egentligen sammandraget af Ingeborg. Hela slägten hade nödgats gifva sig till kolare under Furuborgs bruk, hvars innehafvare nyttjat den vanliga taktiken att under något hårdt år tvinga de halsstarriga finnarne till undergifvenhet. De hade nu i hemlighet gjort en färd nedåt landet, berättade gubben vidare, för att byta till sig något säd och förse sig med åtskilliga andra behof, utan att bruket skulle behöfva veta derom. Anders, den äldsta af sönerna, hade varit några år i sällskap med ett parti hästbytare, och förstod sig ännu så på hästhandel, att han förtjente rätt betydligt på hvarje resa. Den andra sonen, Per, hade öfvat upp sin konst att byta varor och handla på marknaderna i Fahlun, Rörås, Gefle och Norrlandsstäderna. Det var således icke i oerfarna och obildade skälmars sällskap, som Thorsten hade råkat. Hvad som förvånade honom isynnerhet, var gubbens värdiga utseende och de öfrigas vördnad för honom, så snart de kommit ifrån landsvägen. Den enda som tycktes icke mycket akta på gubben, var hans svägerska, Bollas mor. Hon satt och mumlade för sig sjelf på hästryggen, under det de öfrige enligt hans tillsägelse höllo sig tysta. Det var i en af sällsamt brutna klippor innesluten dal, vid en mila, hvilken året förut blifvit bränd, som, nattlägret utsågs. Karlarna aflastade hästarna, för att leda dem till vatten i en bäck strax bredvid. Qvinnorna gjorde upp eld på sjelfva kolbottnen. En kittel framtogs och Ollikainens hustru satte sig i spetsen för måltidsbestyret. De unga qvinnorna sågo om sina barn och utbredde några grofva filtar på marken. Thorsten klättrade upp på en af klipporna för att se sig omkring i den vilda, storartade naturen. Det ligger något besynnerligt hemskt men tillika skönt i anblicken af en stor skog, särdeles vid solnedgången.
För alla Husbönder är det ytterst magtpåliggande, så vidt det rörer Jordbruket, att vid denna tid få mottaga sitt nya Tjenstefolk, som då genast derefter får påbörja bergslen af hö, löf och förråder af alla slag, af hvilka de ej allenast sjelf ve skola njuta sin föda och underhåll, utan äfven dermed försörja de dem till utfodring oia; <r 374 Den a5 November, betrodde kreatur, under förestående vinter. Blott den omständigheten bör tagas i betragtande, att ett Tjenstehjon, som flyttar den 24 October, utan afseende, hvarken å HusbondeFolkets bästa, eller deraf kommande olägenheter för efterträdande Tjenste-hjonet, förslösar från slutet af September, då vanligen infodringen tager sin början, till flyttnings-dagen, mera foder, än som på dubbel tid bordt åtgå. Sedan måste ett Legohjon antagas under så kallade friveckan, eller till este November, då nya Tjenstehjonet sin tjenst iträder, och emoltager ej allenast ett minskadt, utan kanske ofta, genom afllyttande Tjenstehjons mindre nit, illa bergadt foder, hvarigenom händer att Husbonden om våren får vidkännas foderbrist. Många ytterligare skäl till bifall åt den föreslagne förändrade flyttningstiden för Tjenstehjon skulle kunna framställas, hvilka troligen ej blifva behöflige, då hvarje Husbonde, så i Stad, som på Land, nu hunnit öfvertyga sig om den nuvarande flyttningstidens olämplighet. Jag anhåller ödmjukeligen att detta mitt utlåtande måtte få åtfölja till behörigt Utskott. m Herr von Heijnnej Georg: Då den nya flyttningstiden vid 1818 års Riksdag etablerades, hade jag den äran vara Ledamot uti den Afdelning af Allmänna Be - Den ao November. svärsoch Ekonomiutskottet, som beredde ärendet. De skäl, hvilka nu åberopas lill stöd för Motionen, framställdes äfven då, jemte flere motskäl. Jas; är öfvertygad, alt Utskottet lika omsorgsfullt, vid denna, som vid 1818 års Riksdag, behandlar ärendet.
De hvilka kommit från Lyon tycktes vara äkta Franska landtpatroner och ingåfvo mig en ganska dålig tanke om bildningens tillstånd i allmänhet bland medelklassen på landet i Frankrike. I Bourges, der vi hade att lossa mycket jern, blefvo vi länge liggande och här köpte jag för 2 sous vindrufvor och fikon mer än jag orkade äta på en gång. Färden blef dock till slut något tråkig och först kl. mellan 5 och 6 på aftonen hunno vi fram till Avignon; ty dels hade jernlossningen, dels anhållande vid hvarje småstad för att afhemta passagerare, uppehållit oss; så att de andra ångbåtarne gått förbi oss, ehuru vår fart på det hela var starkare än deras. I anseende till vår sena framkomst fanns ingen billet mera qvar i diligencen till Marseille; ty jag hade beslutit att i den fortsätta resan, emedan ångbåtsfärden från Arles är så obestämd och så mycket beror af väder och vind på hafvet. Jag fann mig således nödgad qvarstanna ett dygn öfver i Avignon, men tog dock för säkerhets skull redan nu billet för följande dagen. Knappt utkommen ur postbyrån, fingo tvenne värdshusgarçoner tag på mig och inbjödo mig hvar till sitt hotel med sina adresskort. Jag emottog af den ena hans kort, men beslöt mig dock att följa med den andra, emedan hans hotel var närmare; deröfver blef den andra högeligen förargad och fordrade med "Ungestüm" sitt kort tillbaka, hvilket han ock naturligtvis genast fick. Sedan jag på morgonen förtärt litet bröd med vin efter mitt kaffe, vandrade jag ut för att betrakta staden och vände mig genast till det gamla slott på ett högt, hela trakten dominerande berg, som i går aftons då vi hit ankommo genast hade fästat min uppmärksamhet. Det var nu till en stor del förfallet och man tycktes uppe på berget bland dess ruiner börja anlägga någon offentlig promenad, hvilken säkert kommer att ta sig särdeles väl ut. Ty utsigten är mycket vacker och vidsträckt; på ena sidan staden, som dock ej är hvarken stor eller vacker, på andra sidan floden genast derunder och bortom den en lång sträcka af Sevennerna, hvars toppar och hela ås här mer och mer aftaga i höjd.
Uti högstberörda den 24 Oktober sistlidet artill Rikets Ständer aflåtna och af samtliga Riks-Ständen till Stats-Utskottet remitterade nådiga skrifvelse (N:o 15), har Kongl. Maj:t behagat i nåder meddela hurusom Löjtnanten vid f. d. Armeens Flottas Sveaborgs eskader, Kapitenen Johan Fredrik Standertskjölds enka Johanna Wilhelmina Standertskjöld, född Mellin, i underdånighet anhållit, att, ehuru hon försummat att inom föreskrifven tid före utgången af år 1860, väcka anspråk pä utbekommande af den del utaf hennes mans aflöning, som under hans vid Sveaborgs öfvergång är 1808 iråkade fångenskap blifvit inni hällen, Kongl. Maj:t likväl, med afseende derå, att denna försummelse härledde sig från okunnighet 0111 det beslut, hvarigenom henne blifvit tillerkänd en sådan rättighet och dä samma okunnighet vore desto mer ursäktlig, som något tillkännagifvande af berörda beslut icke blifvit i Finska tidningarne infördt, måtte täckas af gunst och nåd tillåta sökanden, hvilken vore i Finland boende, att ännu få anmäla sig hos Stats-kontoret, för att derstädes göra sin rätt gällande. Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande hade Stats-kontoret, anfört: att, enligt Kongl. Brefvet den 24:de Juli 1857, Rikets Ständer, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t föreslagit, beslutat att, för godtgörande af innehållen och till
All aflöning från statsverket utgår i penningar, till lika belopp med de föreslagne aflöningsstaterna; hvaremot boställen och löningsräntor indragas till statsverket. Det indelda manskapet qvarblifver vid det aflöningssätt och de löneförmåner, som de indelningsverket rörande föreningar och knekte-kontrakter innehålla. A aflöningen ega icke några andra afdrag rum, än dem delegarne af armeens pensions-kassa frivilligt åtagit eller åtaga sig att till förmån för nämnde kassa erlägga. Aflöningen består af årlig lön och daglig ajlöning, hvilken sednare utgöres af tjenstgöringspenningar, skjutsoch traktaments-ersättning; ajlöningstillökning under marscher och kommenderingar med trupp, utom brigadens stånd, och ajlöningstillökning för värjvadt manskap, i följd af utöfver 6 år förlängd tjenstetid; och äro för de olika befälsgraderne serskilda aflöningsbelopp föreslagne. För manskapet är aflöningen upptagen i öfverensstämmelse med hvad i förslaget N:o 1 förekommer. Provianter ingen: Föreskrifterne derom äro lika med de i förslaget N:o 1. Inkvarteringen utgöres efter enahanda grunder, som i förslaget N:o 1. Manskapets beväpning, beklädnad, remtyg och utredning fördelas uti tvänne slag, nemligen stora och mindre monderingen, hvilka begge anskaffas och bekostas af Kronan, hvad angår det indelda manskapet, emot en årlig afgift till statsverket af rustoch rotehållare, af de förre: 37 rdr 32 sk. för hvarje rusthållsnummer, af de sednare: 3 rdr 17 sk. 7 r:st. för hvarje rotehåll. För värfvadt manskap är persedlarnes brukningstid beräknad i kalenderår, utan afseende på de dagar, då soldatens tjenstgöring genom tillfälliga orsaker afbrytes.
De öfrige Hans folk ur rian dref; en strid begynte, Der knekten kom till korta. Flyende, Förföljde af de våra, in de bröto Uti din faders hus. Ej mer blott ord Och armkraft gällde der, men spjut och pilar. Då lyfte en soldat dig på sin arm, Gick fram med dig till fönstret, ropande: »Den första pil, J rikten emot oss, Blir detta barnets död.» Din moder dignade på golfvet ned, Och när hon åter vaknade, då stod I lågor stugan, qvidan de du låg På halfbränd tröskel; upp hon tog dig, flög Igenom eld och rök – och gården hann – der vred sig Din fader i sitt blod, och långt från fjerran Ljöd knektars hånskratt genom lågors gnissel. DANIEL HJORT. Jag hör det tydligt, som jag lågan ser Och gården, skogen, – åkern bort till höger. Ha! Minnet som en vådeld flammar upp I dunklet af den natt, der förr jag famlat. KATRI. Förstärkning hade Flemings knektar fått, De våra flytt, din fader sårad fallit, Och de, som började med rån och våld, Med mordbrand slutade sitt segerjubel. DANIEL HJORT. En skogsväg minns jag nu, en stormig natt. Emot en qvinnas axel tyst jag låg Och lekte der med ett par svarta lockar. KATRI. Det var din mor. Hon följde med din fader Till Åbo, dit han skickades att klaga Hos Fleming öfver knektarne. DANIEL HJORT. Nåväl ? KATRI. Nåväl, for uppror och för mord beskylld, Emedan han sin egendom försvarat Mot Flemings knektar, dömdes han till bojor Och skymflig död på stupstock. Fåfängt låg jag På knä för Fleming, bedjande om nåd. Den grymme mannen såg mig kallt i ögat Och vände sig och – gick. Här är den plats, Der skuldlöst flöt din faders blod! Här är den plats, der liflös ned din moder Af smärta dignat! Här var det, som hon under nattens mörker Gret blek sin kind och sörjde håret grått. Här har hon lyft dig faderlös mot skyn
Af den 5 i denna månad, i anledning af Riksdagsmannen Anders Sandstens MeJ morial, angående driften och förvaltningen af Ädelforss Guldverk vid öfverläggning hvarom, Utskottet ansett sig böra toresia , om ej hos Kongl Majit kunde i underdånighet anhållas, ej allenast a;t en ny laglig undersökning måtte med första anställas, hvarvid med yttersta noggranbet borde utrönas, så väl huru Grufvedriften vid Ädelforss fortsättes och E-' gendomen derunder skötes, som ock huiuvida nuvarande Arrendatorn , ÖfverDirecteuren Kihlström i en eller annan del b.ustit i full-j görandet af det med honom ingångna ArrendeContract, utan ock att, i händelse vid denna nya undersökning skulle befinnas, att Öfver-! Directeuren Kihlström icke uppfyllt hvad honom, enligt ArrendeContractet, ålegat, han genast måtte från Arrendet varda skiljd , samt att Kongl. Majit derefter, jemte befallning om Verkets nedläggning, såsom sig icke lönande, täcktes i Nåder låta vidtaga de åtgärder med Ädelforss och derunder hörande Egendomar, som för öfrige ledige KronoLägenheter finnas föreskrifna ; i hvilken händelse de tjenstbarheter m m., sora Allmänheten förut till Guldverket utgjort, borde upphöra.
Men i blinken var han utför trapporna och vid köksspiseln, emedan han fruktade för sina öron i händelse fru Bern kommit ut under tiden, och funnit att thépannan afstannat i kokningen. Emellertid stod nu vår hjelte der i mörkret, med handen på låset af Rosas kammardörr. Han bemödade sig att litet hämma den flämtande andedrägten; men det var honom liksom det oroliga, ostyriga hjertat velat hoppa ur bröstet, då han skulle intränga i den helgedom, dit han icke ens i sina djerfvaste drömmar vågat kasta en blick. Att skåda den i verkligheten, föreföll den blyge, obeskrifligt finkänslige ynglingen nästan som ett helgerån; men att icke se henne, det var mera än han förmådde. Han vred litet i låset, och vid denna rörelse vore det svårt att afgöra, hvilket hjerta som klappade hårdast, det som slog inom eller utom dörren. Ändtligen sprang det stackars låset upp, och Mannerstedt trädde öfver tröskeln. Han befann sig nu i Rosas rum, hvaraf han såg nättupp ingenting; ty vid kakelugnen satt den hulda, älskliga gestalt, hvilken uteslutande upptog alla hans tankar och känslor. Han bugade sig djupt, men stum. Det stora, trefliga rummet upplystes endast från ljuset i glaslampan; men för Mannerstedt syntes både rummet och egarinnan i en oredig strålglans, hvilken bländade hans ögon till den grad, att han måste skydda dem med handen, för att icke blifva ännu mera yr i hufvudet. ”Välkommen, herr Mannerstedt!” ljöd den milda, sköna rösten, och Rosa steg upp och bjöd honom en stol. Mannerstedt tyckte sig sitta i paradiset, och han önskade att slippa tala, för att så mycket längre kunna fasthålla sin irrbild, och endast skåda, hvilket han äfven gjorde, med både lekamliga och andliga ögon. Rosa kände visserligen också något sådant; men hon fann likväl, ty hon var qvinna, att det icke gick an att så öfverlemna sig åt sina känslor. Man måste hitta på något att tala om. ”Herr Mannerstedt får icke träffa mina föräldrar! Ack, hvad det är ledsamt; men ställningen inom vårt hus tillåter det icke i dag.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, hafva Rikets Ständer funnit behofvet af ett nytt länsresidens i Christianstad vara till fullo ådagalagdt; och då, enligt hvad uti den Nådiga Propositionen jemväl blifvit upplyst, kostnaden för denna nybyggnad, hvartill, jemlikt nådigst gilladt kostnadsförslag, en summa i jemnt tal af 55,000 R:dr erfordras utöfver påräknad köpeskilling för de nuvarande residensoch embetshusen, icke kan, utan äfventyr af bristande tillgång för andra nödiga byggnads-arbeten, bestridas af det å 7:de hufvudiiteln uppförda anslag till byggnader och reparationer i landsorterne, hafva Rikets Ständer, med bifall till den föreslagna försäljningen af nuvarande Landshöfdinge-residensoch embetshus i Christianstad, nu, till uppförande af nytt länsresidens derstädes, å Riksgälds-kontoret anvisat en summa af 55,000 R:dr. 3:o. Till utgifter för kolonien S:t Barthelemy, 6,000 R:dr årligen i 3 år, eller tillsammans 18,000 R-.dr. Som, enligt hvad den Nådiga Propositionen innehåller, ifrågavarande, äfven vid sednaste riksdag beviljade, anslag visat sig fortfarande vara af behofvet påkalladt, hafva Rikets Ständer, till bestridande af de för kolonien S:t Barthelemy’s förvaltning, enligt nu gällande grunder, erforderliga kostnader, hvilka icke utaf inkomsterne af ön betäckas, å Riksgälds-kontoret anvisat ett årligt förslagsanslag af 6,000 R:dr, att under hvartdera af åren 1854, 1855 och 1856 förskottsvis utgå, under förbehåll af den framtida godtgörelse lill nämnda Kontor, hvilken genom ökad afkastning af ön eller medelst dess afhändande kan beredas. Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande etc. Stockholm den 11 Oktober 1854, 390 Expediliöns-UlshotteU Förslag till underd. Skrifvelse, N:o US.
Kill; hänföres till Blyhvitt under art, Färger och Färgningsämnen. Kli, alla slag Fritt. Klinker; hänföras under Tegel I Klorkalk 1 skålp. — 2 Klor syrad t Kali; hänföres under Salt, Kläder, ej specificerade: nya gångkläder, äfvensom nya färdigsydda duktyg, handdukar, lakan, örongott m. fl. dylika hushållspersedlar, omärkta eller märkta, förtullas med 25 procents förhöjning i den tull, som är bestämd för tyget eller det ämne, hvaraf klädeseller hus1 hållspersedeln hufvudsakligen består. | Anm. För gångkläder tages öfvertyget till grund för tullberäkningen; men uppstår svårighet att bestämma hufvudbeståudsdelen, tages till beräkningsgruud det material, som drager högsta tullafgift. för kläder eller delar deraf, som äro försedda med guld eller silfverbroderier eller galoner, eller med fransar, spetsar eller blonder, förböjes tullafgiften med 50 procent i den för tyget bestämda. j för oljade eller fernissade kläder, derunder ej inbegripna sådana, som äro öfverdragna med kautschuk eller gutta percha, beräknas tullafgiften efter hvad för tyget är bestämdt, utan förhöjning. Anm. Möter i något fall hinder för utrönande af hvad slags tyg oljade eller fernissade kläder äro tillverkade, hänföras de till Väfnader, vaxade, andra 6lag.. Förslag till Tull-taxa. 23 Qvantitet för Införselstull. Tullberäkningen. Riksmynt. Kläder: kläder, sorn utgöras af knutna eller stickade eller på strumpstol tillverkade persedlar, såsom hufvor, tröjor, underkläder m. m, äfven om dessa äro färdigsydda, försedda med knappar oell band o. s. v., förtullas, utan förhöjning, efter hvad för art.
Bonde-Ståndets, vid pröfningen af detta betänkande, medelst protocolls-utdrag af den 29 dennes gjorda inbjudning till Med-Stånden att instämma i Bonde-Ståndets, rörande den så kallade likstolen fattade beslut, stannade Ridderskadet och Adeln, i afseénde på nedanstående punkter af betänkandet, N:o 109, uti följande beslut: l:o, bijöllos 1 och 2 punkterne; 2:o, lailes 3 punkten till handlingar ne-, 3:o, vidblef Ridderskapet och Adeln sitt, i fråga om 4 punkten, förut lattade beslut, samt afslogos 5 och 6 punkterna, hvarjemte Ridderskapet och Adeln afslog Utskottets uti memorialet, N:o 134, gjorda tillstyrkande, i afseende å förbättring och förändrad reglering af Comminislrarnes lönevilkor ; 4:o, vidblef Ridderskapet och Adeln sitt, i afseende på 7 punkten, förut fattade beslut; hvarjemte Utskottets uti memorialet, N:o 134, i fråga om denna puukt gjorda tillstyrkande afslogs, samt Ridderskapet och Adeln förklarade sig icke kunna antaga Bonde-Ståndets inbjudning i ämnet: 5:o, hules 8, 9 och 10 punkterna lill handlingarne. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets den 26 dennes f. m. på bord,et lagda utlåtande, N:o 238, i anledning af väckt motion om understöd för handtverks-gesäller, som i främmande länder förvärfva! sig utmärktare skicklighet och konstfärdighet. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets den 29 dennes på bordet lagda memorial, N:o 244> met^ förslag till voterings-proposition, i an - BiA. till R. St.
Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskollets nedannämnde den 12 dennes f. m. på bordet lagda betänkanden: N:o 33, i anledning af väckt motion om nedsättning af räntan vid utlåning af spanmål från sockeneller fattig-magazin; N:o 34, i anledning af vackt motion om upphörandet af interimsbesigtningar å prestebol; JN»o 35., i anledning af vackt motion om upphäfvande af föreskiifterne, rörande inländske skådespelares och konstidkares skyldighet att erlägga a fg i fler till Kongl. Thealerus och 1 lof-Capellets pensions-cassor; N:o 36, anledning af väckt fråga om förändring af Patent-lagen af den 13 December 1834; samt N*o 37, i anledning af väckt motion, rörande mäklare-slut i afseende på den så kallade leverans-handeln. Från Hög v. Preste-Ståndet. S, D. Af inkommet protocoll, hållet hos Ståndets Electorer, inhemtades, att Contracls-prosten Helén blifvit utsedd alt vara Suppleant i Eanco-Utskottet i stället för Doctor Elfström, sorn erhållit Ståndets permission, att, för företagande af en resa till hemorten, vara från Riksdagen frånvarande trenne veckor, räknade från denna dag; hvarom alltså protocolls-utdrag på vanligt sätt expedieras skulle. S. D. Föredrogs Expeditions-TJtskottets memorial, N:o 6, angående tillägg i Utskottets förslag till underdånig skrifvelse, N:o 9: Bifölls. S: D. Till Stats-Utskottet remitterades Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer aflåtne följande Kådiga Propositioner och Skrifvelse: l o Pro!.-Utdrag, den iy Oclober 1844• 225 l:o, angående åtskilliga i Götheborgs och Bohus
Jag fäster upmärsamhel derpå, icke så mycket för denna serskildta frågas afgörande, som icke mer derföre, att jag skulle utbedja mig att de Hrr ledamöter af StalsUtsk. som här äro närvar, behagade taga saken i närmare öfvervägande, när reglementet för Riksg:s-kont. kommer att diskuteras. Måhända den utvägen blir bättre att då få den förbättring jag åsyftat åbane, än som nu genom en återremiss af denna punkt kunde ske, hvarför jag icke vill påyrka återremiss. 200 Den 26 Juni f. nr. Jag skulle likväl kunna föreslå, att alla de punkter, som följa Fiär efteråt, må sättas i konformitet med hvarandra, så att i och för det ena anslaget samma kontroller må följas som för det andra. Hr. Lagerhjelm: Dä den siste talaren icke yrkat återremiss, så har jag icke mycket alt säga, men vill hlolt göra en distinktion. Då Fullmäktige i iliksg:s-kont. få den förbindelse, som här är i fråga, hvilken är mycket enkel, ly den behöfver hlolt innehålla att staden förhinder sig att försätta den inre hamnen till ett djup af 13 fot i fullfärdig! skick, och dä denna förbindelse är riktigt pröfvad och säkerhet lem nåd för dess fullgörande, så äro ju Fullmäktige i tillfälle alt utlemna dessa medel. Men den frågan huru dessa medel användts, äfvensom om förbindelsen är fullgjord, den frågan kan jag icke inse att K. M. kan afgöra utan alt skicka personer till stället, som höra embelsverken till, samt äfven höra Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen. Detta synes mig icke hindra R. o. Ad. från att afgöra den punkt, som StatsUtsk. tillstyrkt, helst som den siste värde talaren fästat upmärksamheten på, alt en närmare bestämmelse derom alltid är möjlig att i reglementet för Riksg:s-kont. få införd.
Priwilegier, Resolutioner eller Tillståndsbref, med rättighet till Bergwerks, Handelsoch Handa, slöjders, Fabrikers och Manufacturers, findladige Sagars, Pappersoch andre Bruks anläggande med mera, som kan komma under namn af Priwilegierade Inrättningar till Effecters och Warors förfärdigande eller förädling, ifrån Fyra Riksd. T>ugufyra Skilling, till Trettiosju Riksd. Tjugufura Skilling. Charta, allt efter som förbemäldte Collegier och Werk pröfwa Jnrättningarne wara förmånlige; och warder Kongl. Majus Hofoch Ofiver-Ratter samt Collegier och flere wederbörande, som äga enskildte Personers angelägenheter med flut afhjelpa, förbudit, att genom Expeditionssättet minsta Kongl. MajttS och Kronans inkomst af ChartaSigillata, utan bör, i fall Beflutet expedieras genom Bref, Protocolls - Utdrag eller påskrift a Handlingarne, sa stor Charle-Sigillate-Stämpel nyttjas, som, efter hwad nu stadgadt är, dera belöper. Communicationsoch Jnhibitionö-Resolutioner härifrån undantagne. §- 8. Riksens Ständers Bank och RiksgäldsLontsir, chfwer-Hof-Jägmästaren och (öfwer-Intendents-Embecet , Collegium - Medicum, LandtmäteriForcificationsLontrollRiks, DiscontAssistnnceoch Jern-Lontoi. ren, 2938 Den >8 Augusts. ren, Lsnwoy - Lommitzariacet, Directionen af slummer-Lorreriet, Allmänna Brandförfäkt ingö-Lontoircc, Gfwcr-Direcrionerne wib Tulloch post-werkcn samt Riddarhuset sch öfrige Riks-Ständens Cancellier. Inlagor, Tre Skillingar arket, hwarje Bilaga, .Twa Skillingar arket Öppna Utslag eiler Utdrag af Protocoller och Diarier, Frm Skiliingar arket.