Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
4:o 1 Frankrike, der en allmän omprägling af landets gamla slitna kopparskiljemynt nyligen företagits, har raan vidtagit den åtgärd, alt förstärka kopparen med en liten inblandning af Tenn och Zink, sålunda, att lill 95 Grammes koppar tilläggas 4 Grammes Tenn och 1 Granime Zink, tillsammans 100 Grammes i vigt, som utgör grunden för utmyntningen sålunda alt 1 Franc utmyntas af 100 Grammes koppar 1 Dectme (,'„ franc) af 10 » » 1 Cenlime (,a franc) a.f 1 » » Denna blandning är alldeles lika dyr med oblandad koppar, emedan 4 Grammes Tenn och 1 Gramme Zink tillsammans hafva i det närmaste lika värde med 5 Grammes koppar. Fördelarne af denna kopparens sålunda meddelade förstärkning äro 1) att myntet blir hållbarare mot slitning 2) att det är mindre blottställd! för ergning 3) att den vidriga kopparlukten undvikes 4) alt myntet får ett vackrare utseende, samt 5) att del lättare skiljes från de gamla kopparmynten. Jag tager mig friheten föreslå, att samma fördelaktiga tillsatts af Tenn och Zink äfven måtte äga rum vid nya Svenska kopparmyntets prägling, samt att således lill 95 ti koppar tillsättes 4 ti Tenn och 1 ti Zink, tillsammans 100 ti, hvaraf myntningen sedan verkställes enl. ofvanstående grunder, anhållande vördsamt, att denna motion må varda remitterad till vederbörligt Utsk., förbehållandes mig att till Utsk. ofördröjligen få aflemna, så väl ett mig af ÖfverDirektören vid Kongl. Myntverket Akerman lofvadt yttrande rörande detta förslag, som gtskillige profmynt slagne af denna sålunda förstärkte koppar, med åtecknad vigt, af hvilka skönjas kan, så väl de serskilde myntstyckenas storlek som utseende. D e n 28 December f. m. 153 Slutligen, och som ändamålet med mina nu gjorde framställningar ingalunda är, att försvåra antagandet af det förslag Kongl. Maj:l täckts till R. St. öfverlemna, får jag vördsamt föreslå, att R. St. ville l:o bifalla K.
Reseförbud, om ändring af eller tillägg till 8 Kap. 10 § Utsöknings-Balken, i fråga om reseförbud för gäldenär. Motion N:o 191. Lag Utsk. Betänk. Reseunderstöd åt arbetare i de särskilda näringsyrkena, om förhöjning af an" slaget dertill. Motion N:o 313. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 60. R. Skrifv. Revisionsskilling, om upphäfvande af lagens stadganden i fråga om skyldighet att nedsätta sådan, m. m. Motion N:o 128. Lag-Utsk. Betänk. N:o 24 och Mein. N:o 50. R. St. underdån. Skrifv. N:o 70. om utsträckning af den uti 30 Kap. C § Rättegångs Balken medgifna befrielse från skyldighet att nedsätta sådan, samt om upphäfvande af 54 alla i samma Balk förekommande stadganden, i fråga om borgen för kostnad och skada. Motion N:o 296. Lag-Utsk. Betänk. N:o 24 och Mern. N:o 50. B. St. underdån. Skrifv. Revisorer, Rikets Ständers af Statsverket, om vissa ändringar af gällande instruktion för dem. Motion N:o 236. Stats-Utsk. Utlåt. Riex, f. d. lokomotivförare, om Statens öfvertagande af den honom genom dom stolsbeslut ålagda skyldighet att till åtskilliga personer utgifva ersättning, i följd af den vid Sandsjö jernvägs-station den 23 December 1864 inträffade olyckshändelse. Motion N:o 353. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Riksbanken, om sammanförande af dess särskilda fonder till allmänna fonden för utlåning med omsättningsrätt, in. m. Motion N:o 64. Banko-Utsk. Betänk. N:o 10, Mern. N:o 19, 22, 24 och 33. om mottagande och invexlande derstädes af privatbankssedlar, m. m. Motion N:o 64 och 205. Banko-Utsk. Utlåt.
Hur må föräldrar, barn i nattmörkt vimmel ha hjälplöst dött därvid, då sol och värme flydde deras himmel för all evärdlig tid !- » — Vid sådant tal hon ut med ögon våta i rymden liknöjdt såg: » Kan allt ditt vetande väl känslan båta? » — hon sade, dof i håg — » om nu en Ijussvag stjärna mindre lyser där invid himlens pol, ack, vaggan här ej mer vår dotter hyser: vi ha ock mist vår sol. Dock, jämför fjärran världskropp ej med henne. Tala vid din fästmö! : r 8 af Idun for i år finnes en arn:r tikel med rubrik: » Tala vid din hustru », hvars sanning af hvarje upplyst och rättänkande människa måste medgifvas. Mig ingaf den därjämte några vidare reflektioner i ämnet, hvilka gifvit anledning till den uppmaning, som synes öfver denna lilla uppsats. Ja, tala redan vid din fästmö och gif henne en klar öfverblick af den ekonomiska ställning, som väntar eder i det blifvande, egna hemmet. Det måste vara en ömsesidig rättighet så väl som skyldighet, att I icke i något leken den barnsliga leken » blindbock », när I stån inför ett så allvarsamt steg. En sådan ärlig uppriktighet är, i händelse de ekonomiska utsikterna äro strängt begränsade af små inkomster, äfven en säker pröfvosten, huru vida ni af er tilltänkta hustru kan vänta verklig kärlek och tillgifvenhet, eller om hon valt er af andra bevekelsegrunder, hvilka äro långt ifrån att befästa lyckan i ett äktenskap, i hvilket fall hon hellre gifver er friheten åter än lefver ett indraget, arbetsamt lif vid eder sida. ffijti Säkert har mången kvinna fått djupt beklaga, att icke i rätt tid verkligheten ohöljd blifvit henne visad, då hon ej förmår eller vill finna sig i ett anspråkslöst, stilla lefnadssätt, då hela hennes lust är att lysa för världen, då ständiga försakelser — låt vara inbillade, — möta henne, eller då efter en tids briljant lif krisen kommer, hård, obeveklig, krossande hvarje illusion.
En sadan laga ärgärd, som genast och ulan dröjsmäl borde iakttagas, skulle ostridigl bereda ett skyndsammare afstntandc af ofta noff langwariga brotlmäle-ransoknmgar och nrom en giswen besparing i Statens, deraf sig härledande, dryga utgifter för sängars underhal! och skjutsande, jemwäl förena den hnswUdfakeliga fördel, att mangen mistgerningsman, som icke fällan diktar ä sig brett dem han ej 742 Ten 22 Jun». öfwat, endast i hopp, ait under en längre wäg» sorfling finna tllälle lill fin t, icke ernar detta syf» temäl, dä ank-dlling till dest afsandande ar annor ort fiq icke företer. Lagens hämd kan desto förr drabba den broktftige: langwäqa, betungande och kostsamma fängstjurser undwikas, fäkcrhctcn om fängarnes person mera betryggas, sami egendvms helgden wara mindre äswenkyr underkastad. Dekra memoriel anhäller jag mä warda lill Rik» sens Sränders Lag-Utstotts utlärande öjwerlemnadr« Remitterades til Lag U. stoltet. Friherre Ltaol von hollstein erinrade, att ehuru Högloft. Ridderstapek och Adeln behagat af» siä hanö motion rörande TullArrende-Societetenhade dock hans anförande innehållit en annan rö, rande Spannemäls-Direekionen, hwilken han icke ansage såsom afftagen och hwarpä han nu begärte kemist, Och hwilken, sedan Ordföranden i Stats-Ut« skottek Herr Grefwe förner up yst, att till Stats? Vtstottet inna räkenstaper frän MagazinS-D«re« ctionen inkommit, uppä gjord propostkiou, af Herr Landt-Marstalken, blef tlll Skats-sltstoktet remitterad med anmodan, att U'stotiet mätte härom meddela Riksens Ständer uplysning, Högloft.
Ett tillräckligt Rörelse-Capital, för Landtmannen åtkomligt, skulle snart fylla Rikets behof af Spannmål och Victualier, och bespara de stora Summor nu förloras, synnerligen genom Finska Handeln, som ensam finge ali vinst af hvad slags Realisation, Sverige skulle för tidigt företaga. Ett tillräckligt Rörelse-Capital medför axiornatiskt billig Penninge-ränta, fördelaktig för all Näring ; och tvärtom. 7:0 Mynt-Hepresentativets gångbarhet. Orsaken hvarföre jag föreslagit Riksgälds Contoiret, såsom det Verk, hvilket bör begagnas till Fenninge-förlägenhetens afhjelpande, då likväl, vid första påseendet, det kunde, såsom ägande Banquens Creditiv och Vexlings-rätt, synas vara förblandadt med Banquen, är min önskan; att Banquen, med tiden, matte åter blifva Rikets enda Penninge-Verk, dess Credit och Sedel-värde uppehållas, och Riksgälds-Sedelstocken, tills vidare, tjena som Correctiv mot Banquens: Förökas eller amorteras i samma förhållande som hittills gående Banco-Sedlar indragas, eller nya utgifvas, dock utan Amortissements-fond, hvarföre Anslaget dertill kan inga till Kust-försvaret. Ehuru i Malmö Discont ingen Bolagsman torde förete någon Actie, måste likväl ej obetydliga Hypotheker och tillgångar gifvas, sorn, med försigtighet försålda, skulle minska Balan-: Ridd, och Ad. December. cen ock gifva flera proCents ersättning för det föreslagna Förskottet. Förlusten vid Förskottet af Götheborgs och Götha Canal Discont-Sedlar, torde blifva ingen eller obetydlig, och Riket äger, sina Domainer, Boställen, Allmänningar och Skogar, en tillgång, hvilken, antingen betraktad såsom Hypothek för Sedelstocken, är af större värde än silfver, emedan Hypothek af jord gifver ränta och således är i beständig tillväxt ; eller successivt på öppna Auctioner, dels utbjuden till försäljning mot redbart
Jag hade visserligen icke ämnat tala i denna fråga, men då directe till mig och dem, som talade för det sednast beslutade anslaget, en uppmaning blifvit stalld, vill jag först till den sista talaren lemna den förklaring, att det är den stora skilnaden emellan hamnanläggningen i Wadstena och Lidköping, att här har icke samhället begärt någon hamn, icke gjort någon ansökning och ännu mindre gjort något anbud att bekosta någon del af en sådan anläggning. Här är således icke det ringaste i detta afseende undangjordt, hvilket torde vara en ganska stor skilnad. Jag vill icke här ingå i någon undersökning, huruvida talarens sifferjemförelse emellan en skeppniog af i5,ooo tunnor från Wadstena och 100,000 tunnor från Lidköping är riktig eller icke. Ser man de begge orterna, så skulle man lätt tro att snarare motsatsen äger rum. Jag skulle dock tro, att om man slog begge summorna tillsammans och delade hälften på hvardera orten, skulle man komma närmare sanna förhållandet. Hr Anckarsvärd: Jag begärde ordet egentligen för att besvara Hr Westfelts fråga. Den har redan blifvit besvarad dels af honom sjelf och dels af Hr Rosenblad. Hr Westfelt har nemi. sjelf medgifvit, att icke Lidköpings innevånare begärt någon hamn. Jag får tillägga, att de ej allenast icke begärt någon, utan de hafva satt sig deremot. De hafva af Storamiralsembetets 3 afdelning varit erbjudne en hamn, varit rådfrågade och hörde öfver hamnanläggningen saint hufva förklarat, att de icke vilja hafva någon, icke behöfde någon. Att således från StatsUlsk:s sida tillstyrka ett trugande till hamnanläggning för ett samhälle, som ej velat hafva någon, tror jag icke kunnat anstå StatsUtsk. och skulle säkerligen hafva ådragit oss en mängd af anmärkningar. Således är ingen inconseqvens begången derigenom att man tillstyrkt anslag för ett samhälle, som begärt hamn och dertill sjelf erbjudit betydliga medel, och att man icke föreslagit några medel för ett samhälle, sorn protesterat emot all hamnanläggning, såsom icke för detsamma behöflig.
Då jag vid den mekaniska verkstadens inrättande antog,' på Chefens för Teknologiska InstiH. II. 41 642 Den 28 Februari f. m. tutets förslag, denne man till verkmästare, var Iian ännu helt ung och kunde derföpe nöja sig med den låga lön, som åtföljde platsen. Nu deremot skulle han alltför myckel vanvårda sina egna intressen, om han ej, i händelse lönen ej ökas till 3,000 rdr, söker förskaffa sig en annan befattning. Gr. Mörner har visserligen förklarat, att en verkmästare vid Kronans verkstad skulle innehafva en vida mera betryggad ställning, än om han vore anställd vid en enskild, men jag kan icke finna, att så är förhållandet. Mig veterligen finnes det ingen pensionsanstalt, der han kan erhålla understöd, och ej heller torde han kunna anses såsom inamovibel, utan han lär väl, då han blir gammal och ej kan fullgöra sin tjenst, få lemna sin plats. Jag anhåller fortfarande om bifall till Utsk:ts förslag. Hr Silfverstolpe, David Wilhelm: På grund af hvad Frih. Wrede och Hr Breitholtz anfört, och med tagen kännedom på stället, ej mindre af den utvidgning och stora förbätt ring verkstäderna vid Artillerigården härstädes på sednare tider undergått, än ock af det behof de af den anledningen ega af en skicklig och kunnig tekniker för ledandet af der förekommande noggranna arbeten, såsom bland annat kanoners reffling, projektilers aptering m. m., samt med vunnen öfvertygelse om den i dessa arbeten, sedan flera år val initierade, närvarande verkmästarens förmåga, får jag tillstyrka bifall till livad Utsk:t i denna punkt föreslagit, eller förhöjning af verkmästare-lönen till 3,000 rdr rmt.
Åkerhjelm har understödt Friherre Cederströms åsigt, att ett helt anförande kan ur Protocollet uteslutas, oaktadt den, som afgifvit anförandet dertill nekar. Det har emedlertid af Herr Cederschjöld, på ett tillfredsställande sätt, blifvit ådagalagdt, att ett sådant förfarande ej kan äga rum, eller Herr Grefven och LandtMarskalken derå framställa proposition. Men sedan Herr Dalman sjelf medgifvit borttagandet af de klandrade orden, begifver jag mig äfven dertill, ehuru jag finner det oformligt, emedan Herr Dalmans anförande i sin helhet, om jag icke misstager mig, mäste hafva åtföljt den beslutade återremissen till ConstitutionsUtskottet; åt min - Den 19 Februarii f. m. 257 minstone liar detta i ajiförandet blifvit Legardt* oell jag vet icke, huruvida sådant blifvit vägradt. Fråga har äfven blifvit väckt, att liela den nuvarande discussionen likaledes skulle ur Protocollet utgå; men jag bestrider äfven detta, på samma grund, som jag bestrider ett anförandes uteslutande utan författarens tillstånd. Dessutom anser jag, att de vältaliga anföranden, som af flere talare blifvit afgifne, böra qvarstå till deras egen tillfredsställelse och för att supplera den föreslagne adressen, hvilken jag ytterligare bestrider och hoppas att Ridrlerskapet och Adeln jemväl skall bestrida. Herr von Hartmansdorff, August: Då jag instämmer med dem, som anse de anmärkte orden i Herr Dalmans anförande böra såsom otillbörlige ur Protocollet uleslutas, tror jag likväl icke deraf följa, att hela anförandet bör uteslutas. Det har icke heller Grefve af Wetterstedt yrkat, och jag inser icke, hvarföre det skulle ske. Anförandet innefattar för öfrigt ett klander af Styrelsens åtgärder, hvilket förut under denna Riksdag i mångfaldiga variationer blifvit yttradt utan anmärkning mot dess qvarstående i Protocollen. Lika mån man bör vara derom, att den Il ia yttrande-rätten icke missbrukas — och Herr
De i valsverksrummet befintlige två värm-ugnar, hvilka båda voro ytterligt utbrända, nedrefvos och en ny af något förändrad konstruktion uppfördes; hvarjemte, då under ^sednare hälften af året allt myntningsarbete, för den nya ångmaskinens insättande, måste upphöra, en af högsta behof påkallad genomgripande reparation företogs af det egentliga mynthuset, å hvars södra faijad, i anseende till grundens dåliga beskaffenhet, högst betydliga sättningar ägt rum, och hvilken byggnad, efter hvad vid derå hållen besigtning ådagalades, befanns vara särdeles bristfällig. Under hela den tid myntningen detta år varit inställd, hafva de vid verket anställde arbetare hållits sysselsatte med synnerligen behöflig reparation af alla de äldre prägelmaskinerna, utan att dock desse maskiners fullständiga iståndsättande under året medhunnits. § 2. Under granskningen af Bankens räkenskaper och behandlingen af dithörande ärendsr hafva Revisorerne erfarit, att Bankens styrelse redan den 23 sistlidna Maj hö» — 30 — Kongl. Mynt-verket gjort framställning om prägling af silfvermynt till belopp af 1,000,000 R:dr R:mt, deraf: men att af denna reqvisition först uti slutet af nästlidne September månad specier, motsvarande ett belopp af 140,000 R;dr R:mt, kunnat ifrån Mynt-verket levereras. Vid Revisorernes besök i Kongl. Mynt-verket i sistnämnde månad, ägde icke heller någon utmyntning af silfver rum; och ehuru orsaken härtill uppgafs vara den att för prägling af hela specier erforderliga stämplar ännu saknades, anse sig Revisorerne likväl böra å förhållandet fästa uppmärksamhet, helst, enligt Revisorernes tanka, särdeles angeläget är, att arbetet vid Mynt-verket så ordnas, att från Bankostyrelsen ingående reqvisitioner skyndsamt kunna fullgöras och Banken icke, till följd af uteblifven eller fördröjd leverans af mynt från Mynt-verket, urståndsättes att tillhandahålla allmänheten de myntsorter, som derstädes begäras.
9 Behållning, innestående i Rikets Ständers Bank och reserverad för kände samt förestående utgifter, 70,253: 21.10- Summa 2,796,367: 46. 7. Sammandrag' af Kongl. G ener al-krig s-kommissariatets, från och med Mars månad 1855 till och med Maj månad 1857, till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifna kassa-förslag öfver i nåder anvisade kreditiv-medel till försvars-verkets fullständigare ordnande. Debet. Ordinarie uppbörd: Det kreditiv, som Kongl. Maj:t, genom nådiga bref den 8 och 15]Februari 1855, anvisat, att lyftas för försvars-verkets fullständigare ordnande, har Kongl. Kommissariatet uppburit med Af det kreditiv å 550,000 R:dr, som, till ofvannämnde ändamål, i nåder anvisades i Kongl, brefvet af den 23 Januari 1856, har Kongl. Kommissariatet afräkningsvis lyftat Extra ordinarie uppbörd-. Aterburna förskotts-medel af f. d. chef erne å briggen Nordensköld och korvetten Najaden under 1855 års expedition 52: 28. Credit. Utbetalt för Kongl. Arméen: Till Kongl. Krigs-kollegii Artilleri-af delning'.
Rikets sednast fordna Swm-.,. - . ^ ^ . sta Statsförsamlade Stander, att, ehuru genom redan widtagne åtgärder for liqvidemes afstutande om de fordna Swensta Statslanen i Holland och Drabant, Swensta Statswerket hufwudsakligen wore betryggadc emot sädane ytterligare fordringsanspråk, som da eller framdeles möjligen skulle kttnna grundas pa ätstiliige ännu icke till Riksgälds-Kontorer aflemnade förbindelser, hörande till nämnde Statslån, Kongl. Mast likwäl, för god ordnings stutt, mätte täckas anbefalla widtagandet af ändamälsenliga anstallter, ledande dertill, att berörde förbindelser mä antingen äterbekommas eller ock bewis erhallas om samma förbindelsers fullkomliga dödande. Sedan Kongl. Mast lack för Sig framlägga en fullständig utredning af förhällandet med liquiden i afseende pä förberörde Statslån, har Kongl. Mast under den 4 sistledne Maj meddelat erforderlige förestrifter, för ernående af det utaf Rikets Ständer äsyftade ändamål. Religionen, denna wigtiga grundwal för samhällets bestånd, har Religwnsi allmänhet med ett berömligt allwar och ett upplyst nit blifwit af allmänhet. Presterskapets wardad. Om än i en eller annan ort werksamma åtgärder warit erforderliga för art lugna en öfwerfpänd inbillning hos somliga och afstöja hyckleriet hos andra förfamlingarnes medlemmar, hafwa dock i de flesta fall Presterskapets råd och lugna warningar warit tillräckliga för att bibehålla religions-begreppen i deras oförwillade renhet. Bibeloch Mitzions-Sällstaperne hafwa fortsatt sin werkfamhet. Mbaoch Genom de Gudomliga sanningarnas spridande till mindre bemedladeSAapmn,. eller med den Kristna Religionens ljus ännu obekanta mennistor utöfwa de ett gagneligt inflytande pä samtid och efrerwerld.
Motion N:o 197. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 60. B. St. underdån. Skrifv. Hörnfeldt, Pehr Olof, från Wester-Norrlands län. Motion N:o 7, om medgifvande för Nätra och Själevads socknar att, emot skattelöseskillingens återbekommande, till Kongl. Maj:t och Kronan afträda af bemälda socknar skattelösta kronofisket Trysunda, eller ock att den för fisket bestämda årliga räntan måtte med hälften nedsättas. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 38. Motion N:o 40, om anslag af allmänna medel för anläggning af väg mellan Björna kyrka i Wester-Norrlands län och Fredrika kyrka i Westerbottens län, m. m. Stats Utsk. Utlåt. N:o 78. Motion N:o 41, om ändring af 10 Kap. 1 § Giftermåls-Balken. Lag Utsk. Betänk. N:o 8 och Mern. N:o 31. Motion N:o 234, om befrielse för innehafvaren af gästgifverihemmanet N:o 3 Weda i Nordingrå socken af Wester-Norrlands län från skyldigheten att erlägga rotevakansafgift. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 37 och Mern. N:o 72. Motion N:o 235, om anslag till lön åt tvänne veterinärläkare i Wester Norrlands län. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. * Motion N:o 236, om vissa ändringar af gällande instruktioner för Bi kets Ständers Bevisorer. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 28. I. Ifvarsson, Carl, från Hallands län. Motion N:o 258, 0111 indragning af Hallands begge båtsmans-kompanier emot vakansafgift. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 3. B. St. underdån. Skrifv. Ifösjön i Willands härad af Christianstads län, om anslag för dess sänkning. Motion N:o 330. Stats-Utsk. Utlåt.
Jag har icke, lika med hvad en värd talare nyss yttrat, troll alt ett föi väget yttrande af lastelig art i tal mot Konungens person vore af samma svåra betydelse som ett dylikt yttrande i allmän skrift, emedan i ena fallet syftemålet vore ganska påtagligt men i det andra fallet i högsta grad obestämdt; att således 1777 års bref hade för afsigt alt gifva en föreskrift åt polismakten i Riket, hvilken föreskrift, om den tillämpades på domaremakten, gjorde ingrepp i denna makt, hvilken i intet Jäll bör i ntöfningen af sin höga bestämmelse bero af en - Den 3o Januari f. m skilda inslructioner för dea lagskipande makten. Dessutom liar jag troll, att om 1777 års bref kunde tillämpas äfven på tryckfrihetsbrott, så skulle derigenom måhända, med den jury inrättning som vi för närvar, äga i varl land, ändamålet med della ansvar för den anklagade till stor del förfelas. Jag vill således alldeles icke tillstyrka alt R. o. Ad. för dess del förklarar, alt Ståndet finner nödigt och nyttigt alt 1777 års K. bref ulsträekes till den grad, sorn åsyftas med ifrågavar. lagförslag En värd talare bar yttra!, att det skulle vara lyckligt för en regent med högsinta tänkesätt, alt efter en bestämd |ag-§ äga rättighet att afböja oiämpliga ålal af brott mot majestätet. Visserligen inser jag ganska väl att en högsint regent alltid skall vara böjd att"förekonuna sådana åtal; men monarkens bestämmelse är äfven alt till samhällets skydd och Säkerhet tili sin person oförkränkt bevara majestätets helgd; och om monarken då äger rättighet att efterskänka åtalet, skall han i dylika fall alltid känna en obehaglig strid emellan sin magnanimitet, eller den känsla af oantastlighet monarken på sin höga ståndpunkt alltid måste äga, och sin pligt såsom regent alt uti majestätets orubbade helgd bevara Statens lugn.
Uppå derom väckt fråga, har af Banco-Fnllmägtige hos Revisorerne blifvit hemställdt och föreslaget: att det matte stadgas, det ingen Låneqmsältning må af Discont-Direclionen beviljas, utan att Wexel-Bankens Attest öfver redan verkställd behörig afbetalning dervid företes. O O Revisorerne hafva funnit stadgandet i omförmäldte hänseende redan gifvet, genom sjelfva innehållet af formulairen för Låne-Reversal, till Banco-Discont-Verket, så ljdande: ”Tili Rikets Ständers Banco-Discont-Verk eller Ordres betalar undertecknad ovillkorligen, genom insättning i Rikets Ständers Bank och Banco-Atte stens aflemnande” etc.: ett stadgande, söm, enär inbetalaren icke sjelf kan hos Directionen förete Banco-Attesten, ej bör kunna annorlunda förstås, än alt Attesten, af den för sådana Documenters emottagande hos Discont-Verket anställde Tjensteman, skall företes hos Directionen, hvilken ensam är den Myndighet, som, först efter behörigen skedd insättning och derå förevisad Attest, äger bevilja omsättning, och alt således, derest ordet aflemnande fått hos Disconl-Directionen den tillämpning, att en blott anmälan om skedt aflemnande till föredraganden ansetts vara tillräckeligt bevis för Directionen, att de erforderliga medlen verkeligen kommit Discont-Verket till godo, sådant varit ett missbruk, som Revisorerne funnit böra för framtiden afhjelpas och (brekom mas, samt på desse grunder lernnat deras bifall lill det af Banco-Fullmägtige gifne förslag. i3:o Angående förekomne erinringar i afseende på några från Handels Disconten utgifna Län.