Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
H4 Den 18 September f. m. östra besittningar, härrör det till stur del af det dåliga skick, i hvilket arméen befanns un» der loppet af de 3:ne sista Finska krigen; den största möjliga misshushållning är det visserligen, att underhålla en Armée, hvilken, i brist på öfning, brist på krigslydnad och brist på krigsmateriel, är oskicklig att försvara Landet; då är det bättre att hafva ingen Armée, och spara in penningarne. Nu är förhållandet hos oss helt annoriunda, och kan arméen i dess nuvarande skick fullkomligen trygga fosterlandets sjelfbestånd. Herr Friherre Anckarsvärd har äfven vidrört några detailler, och bland andre dyrheten af Snör maka te-arbe te t vid LifRegementets Hussarer; i anledning hvaraf jag få påminna Herr Friherren att Oeconomielltskottet, enligt en af mig leninad uppgift, uppgjort förslag till ett Beklädnads-sätt vid Indelta Cavalleriet, (hvars gillande å högre ort ej torde felslå) enligt hvilket anskaffningen och underhållet af hela Karloch Häst-munderingen vid LifRegementsHussarer kommer att uppgå till 27 iRdr om året, då Herr Friherren i sina Statistiska Tabeller beräknat samma utgift till långt mera. Herr Friherren har likväl förklarat, att han icke ingår uti att betala de föreslagne 27 R:dr, hvilket tydligen torde ådagalägga, att nämde Hästeoch Karl mun dering långt ifrån att kosta hvad Herr Friherren uppgifvit om året, i verklighet lärer kosta mindre än 2yR:dr, hvarförutan Herr Friherren troligen skulle antagit propositionen. Den 18 September /. nu 115
(Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 53.) S. A. K. Då nyttan och fördelarne af s. k. lifbergnings-båtar inom andra länder, särdeles England och Danmark, der dessa blifvit använde, länge varit erkände och bepröfvade, samt enär de många och stora förluster af menniskolif och egendom, som oftast i följd af bristande tillgång på så beskaffade räddnings-anstaller årligen vid fartygs förolyckande i Sverige inträffa, visa angelägenheten och behofvet af dylika båtars anskaffande och förläggande vid våra kuster, hafva Rikets Ständer ansett åtgärder för befrämjande häraf böra vidtagas; men då Rikets Ständer hvarken äro i tillfälle att bedöma å hvilka platser ifrågavarande räddningsbåtar företrädesvis böra stationeras eller funnit lämpligt alt, innan närmare undersökning rörande dessa med flera andra omständigheter egt rum, för berörda ändamål anvisa bestämdt stats-anslag, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M:t Nådigst låta föranstalta om anskaffande af ändamålsenligt konstruerade så kallade lifbergnings-båtar, jemte andra tillhörande lifräddnings-apparater, och till bestridande af härför erforderliga utgifter använda ett belopp af högst Tiotusen R:dr B:ko, att utgå af reservationerna å det på 5:te Hufvud-titeln uppförda anslag för loisoch fvrings-slaterna eller af handelsoch sjöfarts-fonden; öfverlemnande Rikefs Ständer åt É. K. M:t att i Nåder bestämma de ställen, som företrädesvis böra med dylika räddningsanstaller förses. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den IG Mars 1854. Expeditions-Utskottels Förslag till anderd. Uppläst o«h godkändl hos Ridd. och Adeln den IS Mars 1834. Preste-Ståndet den 13 Borgare-Ståndet den 13 Bonde-Ståndet den 16 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående meddelande af stapelstads-rult för Köpingen Döderhultsvik. (Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts Bet:de, N:o 53.) S. A. K.
Om tillägg kill 14. §- af-Ombudsmans Instruktion. II. B. p. 285, 3>4, ;i6, 320. llk. Om Ändring i Tryckfrihets-Lagen. Om Grundlags-frägvrne, m. m. Expe-itions-Ut skottet: Lm tidigt insändande till Utskottet af Ständens Protocolls-Utdrag samt Utskottens Betänkanden m. m. k. G. P. 53, 54, 56, 8>. Lm uppsättande af Riksens Ständers Expeditioner m. m. I. Granskning deraf: I. B. P582. » lil. B Ppstocolls-Utdvag; Riksens Ständers, lil. B. Om förestrifter wid förefallande oroliga och wäldsammä uppträden. Om witsord för fordringar enligt Dok eller Räkning, lD. p. 344- u. D. p. 234, 254, 29, 322. Om Landrmäkares skyldighet, att till Provinee» och Landtmäteri-Contoiren insända Cvnceproch renoverade Char» tor ni. m l. Lp347. ll. B. P. >89,244,308,324. Om Landtmätare-arfwode. l. BP> 347- H. Lm förändring i >2. Cap. 9. -. Om Förklaring öfwer Allmänna Lagens stadgande i 5. K. 6. Cap. Misig. Balken, l. Om Lag-Committcens Arbets-mcthod. ll. B. p. > ;o. Om Ändring och rättelse i Kongl. Förordningen om Stäng» sel,skyldigheten, ll. B. p. >57- Hl. B. p. »35, >45, >50, >8>. Om ändring i formakiteterne wid afhanblingar om jorda. fäng. ll. BP. >85. lll. Angäende f. d. Konungen.
De skall vårdas och tillräckligt många skogsbetjänter skall anställas. Dessa skall få boställen helst belägna i utkanten av skogen. Det s k forstväsendet grundat på en viss årlig trakthuggning och återväxt bör vidtagas. Däri kan även enskilda ingå. Inga andra än skogsbetjänterna skall bo i skogen och genomfart förhindras. De parker som Kronan inte vill behålla bör delas eller försäljas till enskilda, såvida de inte inkräktar på betesrätt som redan finns. 1: o Jägerioch skogsbetjäntesboställen samt de som har ständig besittningsrätt och är mantalsatta men sakna bete, bör få nödvändigt utrymme i skogen, de senare efter ränta. 2: o De mulbeten som endast är medgivna av gunst och nåd skall försvinna. 3: o De delar av skogen som blir över, när Kronans behov är täckt skall delas i lotter och säljas. Där borträknas impedimenter som sjöar, kala berg, odugliga kärr och mossar som sakna avlopp. Räntan får innan auktionen bestämmas beroende på markens godhet. Lotterna upplåtes under skattemannarätt till den högstbjudande. Auktionerna sker på samma dag vid det närmaste tingsstället efter kungörelse i allmänna Tidningar. Skatteköpeskillingen skall erläggas inom 6 år. 4: o Skulle något särskilt förhållande visa sig, som är till verkligt lidande för den enskilde, kan prövning göras efter anmälan. Vid verkställigheten av denna stadga kommer att iakttagas: 1: o När kartor och alla tillgängliga handlingar och upplysningar om skogarna blivit samlad, skall befallningshavande från ortens kyrkor tillkännage när sammanträde skall hållas. Då har alla möjlighet att andraga, vad de anser vara deras rätt. Lantmätare, tvenne gode män och nämnd upprättar förslag om reglering, som visar om Kronan eller den enskilde innehar rätten till skogen 2: o Befallningshavanden skall avge yttrande om allmänningarna är kronoeller häradsallmänningar. 4: o Kostnaderna för lantmäteriförrättningen förskotteras av Kronan, men delas sedan av Kronan och de enskilda ägarna. 5: o Under tiden som denna reglering pågår, får man endast ta ur skogen vad som anses oundvikligt nödvändigt. Om ingen önskar disponera allmänningarna har Kongl Maj: t ansett det angeläget, att lämpliga åtgärder för dess skötsel görs.
Direktionens försorg, de handlingar Fullmägtige tillhandahållas, hvarigenom upplysning erhälles om de ackords-liqvider, till hvilka kreditivmedlen skola användas samt om några för dessförinnan lyftade och icke återbetalda kreditivmedels godtgörande påräknade tillgångar till ackords-fonden influtit. M) Från Riksgälds-kontoret utgående riksdagsoch revisions-kostnader, aflöningar, förvaltnings-utgifler m. m. § 180. Återstående kostnader och utgifter för innevarande riksdag skola af Riksgäldskontoret. bestridas, med iakttagande af de, genom Rikets Ständers Stats-Utskott, Sih, till P. St. Fullmägtige till efterrättelse härvid meddelade beslut och föreskrifter. Likaså bör Riksgälds-kontoret på föreskrifvet sätt liqvidera sådana, ännu icke godtgjorda, kostnader för sednast förflutna riksdag, som, enligt Rikets då församlade Ständers beslut, skola af detta verks medel betalas. § 181. Jemte det Rikets Ständer till Fullmägtiges disposition anvisat ett belopp af Ett tusen sexhundra R:dr, för att undertiden intill nästkommande riksdag användas till underhåll och komplettering af det inom Rikets Ständers hus inrättade arkiv af riksdag s-handling ar och författningssamlingar m. in., hafva Rikets Ständer uppdragit åt Fullmägtige att till Rikets näst sammanträdande Ständer inkomma med fullständigt förslag och plan för tillvägabringande af en sådan utvidgning utaf ifrågavarande arkiv, att derigenom efterhand må kunna bildas ett mot representationens behof och anspråk svarande bibliothek inom Rikets Ständers hus. § 182. Kostnaderna förnödiga reparationer och andra arbeten för vederbörligt underhåll af Rikets Ständers hus samt den för Riksgälds-kontoret anvisade fasta egendom, äfvensom de för samma egendomar utgående ärliga afgifter samt de uti dessa båda egendomar befintliga inventariers underhåll och komplettering, skola utaf Riksgälds-kontorets medel bestridas i likhet med andra till s. k. kontors-expenser vanligen hänförda utgifter. § 183.
Med afseende å den längre tid, som förflutit sedan ifrågavarande jernrör och öfriga materialier, på Statens bekostnad, anskaffades för den då tillämnade vattenledningen, och då någon åtgärd synes böra vidtagas för att fä bestämdt utredt, huruvida dessa jernrör och materialier numera kunna på ett ändamålsenligt sätt användas för det företag, hvartill de blifvit upphandlade, eller om desamma böra, för det allmännas räkning, föryttras, anser sig Stats-Utskottet, under åberopande af den underdåniga framställning, som vid Riksdagen åren 1840 och 1841 gjordes rörande detta ämne, böra hemställa, Stals-Ltskoltets Memorial, N:o 377. 5 huruvida icke Rikets Ständer finna skäl genom underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Majit täcktes meddela den Nådiga föreskrift, som härvid förekommande förhållanden anses påkalla, med hänsigt till antingen oftanämnde’ jernrörs begagnande för det dermed afsedda ändamål, eller föryttrande och de derför inflytande medlens aflemnande till Riksgäldskontoret. 186 §, angående den vid denna Riksdag för Statens utgifter disponerade summa utaf Rikets Ständers Banks, under de sednare åren uppkomna behållna vinst, svarar mot 1851 års Reglementes 164 § och grundar sig på samt öfverensstämmer till ordalydelsen med det beslut, Rikets Ständer härom fattat, genom bifallandet af Banko-Utskottets framställning i Memorialerna, Niris 28 och 30. 187 §, angående förräntandet af Riksgälds-kontorets kontanta behållning medelst uppköp af Hypothek-föreningarnes m. 11. inrättningars räntebärande obligationer, innehåller samma stadgande, sorn 165 § af 1851 års Reglemente, deruti dock tillagts de 2:ne, sedan sistförlidne Riksdag bildade och under år 1853 med Kongl. Majits
Af den 8 dennes: N:o 4g. I anledning af gjord motion om indragning af Minister-platser vid främmande Hof, utom i Petersburg och London samt Diplomatiske Årendernes besörjande i öfrigt af Chargé d’Affaires och Consuler. Den 17 April J, m. Föredrogs S nyo och bifölls Stafsoch BancoUtskottens den 29 sistlidne Mars afgifne, samt den 11 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, angående dels förment oriktig tillämpning af hvad uti Reglementet för utredningen af för detta FilialDisconterne stadgas, 1 afseende på öfver-råntan å förfallne lån i desse Disconter, dels ock på grund deraf yrkad rått för gåldenårerne, att återfå hvad de i öfver-rånta skola för mycket utbetalt. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den g dennes under N:o 5 afgifne, samt den i4 derpå följde på bordet lagde, Memorial, i anledning af någre från Bankens FiscalsEmbete väckte frågor om ändring och undantag i några allmänna lagar och författningar, för betryggan. de af BancoVerkets säkerhet; blef samma Memorial af Ridderskapet och Adeln till Lagutskottet remitteradt. Föredrogs å nyo och gilladas Statsoell Bancosamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 2:dra dennes afgifne, och den ji:te derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Betänkande N:o 95, rörande väckt fråga om bestämmande af allmänna grunder för ettStatshushållnings-systeme. 375 Ben 17 April f. m. Föredrogos å nyo och biföllos StatsUtskottets den 10 och 12 dennes afgifne samt den i4 derpå följde på bordet lagde Utlåtanden: N.o io3, om användandet af Djekne-penbingarne i Hernösands Stift. N;o io4, angående inlösen vid RiksgäldsContoiret af tolt' stycken skadade CreditSedlar.
B:co ä 120 sk. 8760 tillökning genom 8 sk. högre Cours-beråkning . , — 583 l6 — Ersättningar 12000 tillökning 3666 3?. — Transport 3699644 29 1 0 2165go 3 8 76590 26 — T ra nsport 3699644 3 9 10 218)90 3 8 76690 Observätionsmedel . 10000 Extra medel och uppbörder, hvaribland Stubbören inbegripas, hafva ej bland Inkomst-titlarne förut varit på- räknade, hvarföre de bär upptagas såsom tillökning . 17000 Inte.’esse-medel 288 — ökning , 712 S:r 37099 32 2 9 10 2 -^4 io 2 3 8 76090 Sjö-Tulls-inedel, netto inkomst . 1331611: 3a. — till Stat och utgifter, , , , 388388: 16. - 1720000 ökning i netto inkomstens beräknande , . 413388: 16. — till Stat och utgifter 61611: 32. - -Cn a 0 0 0 0 Salu-accis af Städerne 11925 minskning ... — 4425 Post-medel, netto inkomst 11632a: 33. 4* till Stat och utgifter , , , , . 203677: i4-8. 4- ökning å Stat och utgifter till 25ooooR:dr, . 46322:33.4 _ _ 3oooo ägande K. M:t att, med hänseende till de i och för Postinrättningens förbättring erforderliga omkostnader, disponera hvad utöfver nämnde 100000 R:dr blir behållet. Chartse-SigillatJE-afgift 277000 ökning 20000 — Bränvins-afgift ...
Under denna dag liar -Conslitulions-Utshottet emottagit Bonde-Ståndets Protocofls-Utdrag för näsllidne gårdag, hufvudsakligen innehållande: att, vid återföredragningen af Banco-Utsjrottets Memorial, i anledning af Ridderskapets och Adelns samt Preste-Ståndets åläggande för Utskottet att inkomma med anmälan, huru det uppfattat Rikets Ständers beslut i fråga om Banco-Reglementets underdåniga öfverlemnande till Kongl. Maj:t, i Bihang tilt R. St. 3 Sami, foule Häftet. 2 Constitutioiis-Vtskottets Memorial N.o 127, sammanhang hvarmed förevarit Preste-Slåndets meddelade inbjudningar i ämnet, proposition blifvit yrkad lill gillande af Banco-Utskottets i Memorial N:o 15r yttrade åsigt, och samma Memorials läggande till handlingar ne; att, efter discussionens slut, Talmannen anfört, att, enligt hans omdöme, frågan ej kunde, emot y3 §.
In fidem Protocolli O, J. Lagerheim, B i 1 a g o r till Höglo f lige Ridderskapets och Adelns Protocoll, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1823. Fänta Bandet. STOCKHOLM, Tryckt kos Olof Grahn, 1825. Bilagor O till Pleriiprotocollet för cl. 24 Januari!. Ho i. Grefve Hård, Gnrl Gurtäf: Vid ett föregående Plenum har Hr Grefve vort Schwerin yikat elen sats, att det uti 41 utåt' Riksdagsordningen af den 10 Februarii 1810 innehåHne stadgande: ”1 Utskott eller val till Utskotts Ledamöter må icke någon af förenämnde personer deltaga” _ skulle utesluta de i samma § förut uppräknade personer från deltagandet i val till Bänkman och från utöfningen af Riinkmans befattning, samt begärt* att proposition måtte göras: Om icke Ridder6kapet och Adeln skulle finna vara rätt, att, jemte Riddarhusordningens 43, 44, 45 och 46 § §., hvilka vanligen blifva uppläste, innan Bänkmansvalet företages, också RiksdagsOrdningens 41 §• måtte uppläsas, emedan detta lagbud förmenar de i densamma uppräknade, ansvarige Embetsman, att i val till Ut« skotts Ledamöter deltaga* Skälen för detta yrkande äro hämtadeé dels från den yttrade öfvertygelse, att det Vore mot Grundlagens anda stridande, att dö 4 Den 24 Januarii. personer, sorn icke få deltaga i Utskott eller i närmaste valet till Utskotts Ledamöter, likväl skulle vara berätt;gade, att i de föregående valen till Bänkman och Electorer deltaga, dels af den ät Ordet Utskott gifna tydning, att dewned skulle i ofvannämnda § förstås äfven sammansättningen af Bänkafdelningar, Bänkman och af Electorer, Då jag icke bestrider det förra, utan tvärtom instämmer deruti, att det inflytande på rigtningen af ett Utskotts verksamhet, som man af en ansvarig
N:o 6. N:0 7. Sekreta-Utsk:s handlingar från N:o 85, handlingar vid 1746 års riksdag lill N:o 116; handlingar vid 1760 års riksdag. D:o d:o N:o 117, handlingar vid 1761 års riksdag till N:o 130; handlingar vid 1771 års riksdag. ltidderskapet och Adelns Plemi Protncoller från lN:o 1, 1627 års riksdag (ill N:o 68; Protocoll vid 1756 års riksdag. D:o d:o från N:o 69, handlingar till 1786 års riksdag till och med N:o 103; Prolocoll vid 1792 års riksdag. L):o dto från N:o 104, protocoll vid 1800 års riksdag till och med N:o 178; prolocoll vid 1818 års riksdag. N:o 8. Sccreta Utskottets handlingar från N:o 103J, hand lingar vid 1769 års riksdag till och med N:o 147; Hemliga Utskottets Protocoll vid 1847 och 1848 årens riksdag. Secretn Utskottets Secreta Depntalions handlingar N:o 1, 1672 års riksdag till N:o 44; handlingar lill 1766 års riksdag. N:o 9. D:o d:o från N:o 45, handlingar för 1769 års riksdag till och med N:o 58; protocoll angående Finance-verket 1762. D:o Rikets Ständers Serskilda Utskotts handlingar N:o 1, 1772 års riksdag om Finance verket till N:o 10, vid 1823 års riksdag. Hyllan N:o 1. Commenlarier öfver Romerska lagen. „ N:o 2. Bergs-deputalionens handlingar. N:o 3. Protocolls-dcputationens d:o. , N:o 4. Defensions-deputationens d:o. , N:o 5.
Operan skulle njuta emot ven begärde förfträckningcn swarande Lön, fär Stats - Utskoltet gifwa tillkänna, att hwad de wid Kongl. Operan employerade Sujetter angar, är ingen, som har mer än 8oo R:drs pension pä Stat, och att de densamma erhållit, icke såsom Nädebewisning, utan som ett Contract, hwilket Staten med dem, wid deras antagande ingått, och hwiUet derföre, lika med andra förbindelser, mäste honoreras. Stats-Ulskotter fär afwen anmärka, att oakkadt de af Herr Major Ltael von Ulolstein kemnade betyg om framgången af betz företagne odlingar» anser Stats-Utskottet saken likwäl wara af de mål, som fordra en närmare undersökning, och som derföre egentligen bör Kongl. Majit till nogare pröfning underställas. I anledning häraf, och af flere dylike, dels för Fabriquers, dels för Jordbrukets undrrhjelpande, förekomne ansökningar, samt da Stars-Utskvtcet är öfwerrygadt, att Lesia wigligä föremål säsom de hus - ri22 Den 2Z Zebruarii - hulwudfakiigaste Medlen lill Samhällets trefnad och wälmåga, förtjena en särdeles up nnärkfamhet och allt möjligt biträde, wagar Staks-Utstottei nn förnya desi förm ot'rade underdåniga önstan och förmodan, akt, dä Riksens Högloft. Stander icke nu g - nast kunna till desia ändamål någon bestämd Fond ansta, Kongl. Majit, i fall akt de gjorde Statsanslagen, an ingen genom en nogare Staks-reglering eller indragningar och förbättringar i förwaltningen, framdeles stalie lemna något öfwerstott, Kongl. Maj:t dä i Näder täckes disponera det lil! sädane behof, som kunna jannas ländande antingen till Jordbrukets och Räringarnes förkofran, eller ock till de Löne förbstiringar för Rikets Embetsoch Tjenstemän, som StaimUtstolcet förestagit.
Således, om panten är af så stort värde, att fordringsegaren i en pant, af t. ex. 10 hemman skulle kunna utfå sitt lån utur köpeskillingen för endast ett af dessa hemman, så skulle han dock, efter den föreslagna nya lagen, nödgas söka ut sin fordran ur alla dessa 10 hemmanen för så stor andel, som på hvart och ett af dem blifvit fördelad, och att om då det brist upstår på någon af dessa delar, för den bristen söka pro rala parta ersättning af alla de andra 9. På det viset får fordringsegaren kanske anställa lagsökningar och liqvider om sin fordran, en, snart sagdt, oräknelig mängd gånger innan han får ut densamma. Detta är en olägenhet för den som har den samfällda inteckningen. Jag tror att äfven den kan förtjena alt tagas i något öfvervägande. Gr. Sparre: Jag kan försäkra R. o. Åd. att LagUtsk. så noga genomtänkt, så många gånger betraktat denna författning, alt någon återremiss till Utsk. sannerligen icke lönar mödan. LagUtsk. har i allmänhet gjort sig till regel att så noga kalfattra alla de belänkm, som komma från Utsk., att någon vidare återremiss af dem icke skulle blifva behöflig. Hvad serskildt denna fråga angår, hvilken i följd af en Kongl. propos:n öfverlemnals till Utsk:s behandling och tilldragit sig dess synnerliga upmärksamhet, har LagUtsk. verkligen redan tillräckligt begrundat den, så att genom en återremiss någon förändring i Utsk:s nu fattade beslut sannolikt icke skulle kunna åstadkommas. Jag tilläter mig nu uptaga till vederläggning de skäl 8 H. 27 418 Den 15 Juli. sorn för en återremiss anförts af Gr. Mörner.
Långa tider förgingo, innan fjälltrakten förmådde ingifva annat än fasa, och först vår tid har ofvan bergsstupornas hissnande prakt upptäckt stillhetens och den öfverjordiska klarhetens majestätiska skönhet, vid sidan af hvilken hafvet med sin döda synrand och sin tunga luft faller till föga. Det svenska landskapet har alla trappsteg från haf till snöfjäll. Det är en lika brokig mosaik som det svenska lynnet och lika svårt att öfverskåda i samlade linier. Men märk missförhållandet mellan uppsvenskarnes håg för det storartade och det täcka, i oändliga enskildheter splittrade landskapet! Inbillningen söker på alla sätt öfverskyla denna tvedräkt. Furorna diktas skyhöga. Förvägna klippor hänga öfver dånande forsar, och skären, som skalden befolkar med mörka vikingagestalter, bli underliga öar utom civilisationens råmärken. Sin olustigaste uppsyn visar det svenska landskapet i disiga sommardagar, då blåsten vänder löfven afviga och markerna bli grå och liksom öfveryrda af allt det damm, hvilket århundraden hopat i ämbetsverk och spannmålsbodar. Det var bestämdt på en sådan dag som gamle kung Gösta trätte om sina laxafisken. Ingenting förkättra svenskarne dock så gärna som det nordiska klimatet. De växlande årstiderna bjuda en vederkvickelse och förströelse, som sydländingen saknar, och vända vår uppmärksamhet mot naturen. Vi ömsa landskap och lefnadsvanor fyra gånger om året utan att behöfva förflytta oss, och vi vänja oss att granska himmel och luft. Skönast är senhösten, hemmets och det andliga arbetets årstid, då brasan brinner, då dagarna bli allt kortare, vägarna allt tystare, och då julgranarna tåga upp på torget. Det är årets högtidligaste och mest obeskrifliga stund, då den första snön börjar falla och hela folket bereder sig till den gamla midvintersfest, som mindre gäller den återvändande solen än den egna härden och känslan för själfva det ärfda landet. Det svenska lynnet har i sin splittrade mängd af detaljer alltså likhet med landskapet. Medan våra grannfolk ofta kunnat karakteriseras i några få ord, är svenska lynnets psykologi så fullt af motsättningar och så skiftande, att ingen någonsin lyckats att sammanföra färgerna till en helgjuten bild.
h&amp; icke tänkt p9, att de&lt; bland rnjchct urrnutilr t. ex. &amp; II skilnaden mellan Iandtbrukarens son och hans doif@, niellan skraddaren och sömmerskan, mellan murareu och handtlangerskan, iäkaren och sjuksköterskan, lararen och lärarinnan, att den förre är pligtig att ined vapen i hand skydda sin fosterland och niaste göra sig duglig dertill antingen enligt &amp; a lindrigare och mindre betänkliga förhallandeii eller p9 det synnerligen kanbara satt, hvarpa det i andra lander sker, der han kallas till ett flerxrigt och drprautrandc kasedif. Si lange skräddaren och sömmerskan sitta vid sitt arbete, är den enes belagenhet natudigtvis icke farligare %n den andras; ineii efter s111tudt arbete intrader skilnaden; skräddaren kan da g9 ti / l Rrogrn: men sömmerskan kan det icke, emedan skick och bruk, om icke nagon ting annat, hindrar henne .derifr&amp;i. Dessutom har skräddaren maända hait sina ~wndriiigsår:, och hrad som s9 bentimmes brukar i moraliskt niseende ickc vara den bästa tiden i handtrerkarens lif. Redaktionen har egendomliet noe icke dragit i betänkande att uttala den higten, att &lt;Iviniian &amp; om ?jenare i &amp; dras hus icke iir mindre utsatt för frestelse till brott än männen vid sina arbeten. En hvar, som aldrig sa litet sett förhållandet i stad och lia land, kan icke ett ögonblick hysa tvifvelsmål om, huruvida stjensteflickorna. eller de manliga tjenarne hafva den störsia omvardnaden och tillsynen, det största skyddet i yttre och i sedligt afseende. Men Redaktionen säger sig icke vaga anse familjens skyddsmakt vara s9 stark som jag antagit, emedan qvinnorna hafva en stor del i vissa svarare och afskyvärda brott, t. ex. mord p % slagtingar. Jag för min del kan ej inse, hvarför Redaktionen ej skulle kunna vara ense med mig i denna punkt.