Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Remitterades till Bevillnings-Utskottet en af Doktor Sandberg den 15 dennes väckt motion, om förhöjning af bränvinstillverknirigsafgiften från 60 till 75 öre per kanna, samt om en motsvarande förhöjning i tullen för införsel från utlandet af bränvin och andra dermed likartade spritdrycker, tillika med ett af Doktor Säve i anledning deraf denna dag afgifvet yttrande. S. D. Remitterades lill Stats-Utskottet en af Doktor Sandberg i Ståndet den 15 dennes väckt motion, att ltikcts Ilöglofl. Ständer under nuvarande missgynnande konjunkturer vid denna riksdag icke må besluta upptagande af nya lån på utrikes ort. Från Vdllofl. Borgare-Ståndet. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades Herr Sundvallsons den 15 dennes bordlagda motion, -U 151, angående revision af Kongl. Förordningen om landsting. S. D. Föredrogs ånyo och lades til! handlingarna utdrag af Ilöglod. Ridderskapet och Adelns protokoll den 11 dennes, innefattande, bland annat, kommunikation af särskilda hos bemälda Riks-Stånd väckta, till Stats-Utskottet remitterade motioner, JVs 13. af Herr Liljenstolpe, Axel Fredrik, om beviljande af 10,000 R:dr årligen till stora barnhuset i Stockholm i och för inlösen af 100 barn efter 72 Prot.-Utdrag den 18 November 1865. högst 100 R:dr för hvarje, och JM 47, af Herr Du Kietz, Fredrik Gustaf, om åstadkommande genom Statens försorg af tjäraoch kolbränning å Gotska Sandön. Från Hederv. B onde-Ståndet. S. D.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet vid en fråga, som väl redan i hela dess vidd blifvit vackt och omtvistad, men särdeles i ett afseende bör öfvervägas, om ej det hela, hvarpå den syftar, Rån ernås. Med grundade skäl och de ädlaste afsigter har skadligheten för Jordbruket och Näringarne af den nu gällande Nederlagsfrihet af utländska varor i åtskilliga Rikets Städer blifvit framställd, oaktadt den i vissa delar kan gifva en handelsvinst åt Riket. Derutöfver har jag ej något att anföra, men anser för den möjliga händelsen af den sainmas fortfarande, en omständighet, beträffande upplag af utländskt Jern, böra närmare bestämmas eller förklaras. Uti sitt till Kongl. Maj:t afgifna under; dåniga utlåtande, rörande inrättandet af ett ÖstersjöCompagnie i Götheborg, har Kongl. Maj:ts och Rikets CommerceCollegium bland annat hemställt följande: ”Ehuru Kongl. Förordningen angående ”nederlag af den 5:te Maj 1813 icke för5, bjuder utländskt Jerns uppläggande i Götheborg och Carlshamn; synes likväl sam”ma Författning, med hvars ordalydelse i *51 $. är enligt, att så hädanefter som hittills utrikes varor af alla slag måga till tiämde Städer få införas och der upplag - Den 5 Maj. e. m. 135 ”gas , dermed tydligen åsyfta varor af hel ”annan beskaffenhet-än jern , hvilket hittills aldrig inkommit.
Utskottet har tagit dessa anmärkningar i öfvervägande och får, efter noggrann 748 Besv. och Ekon. TJt&k. Betänkanden. pröfning af deras beskaffenhet, vördsamt anföra, att i Utskottets tanka skola de fleste öfverklagade olägenheterna i afseende på lumpsamlingen förekomrnas, genom Utskottets föreslagne åtgärd, det sjelfva skyldigheten att samla lumpor upphäfves; beträffande dernäst frågan om lumpsamlares antagande och rättigheten för dem, att i sådan egenskap kringresa, si, och då alldeles stridiga motioner och interresen i detta afseende blifvit framställde, yrkande nemligen å ena sidan, att pappersbruksegare malte berättigas, att, utan någon inskränkning i afseende på Län, tid eller personer, antaga lumpsamlare, och å den andra, att lumpsamlingen skulle i hvarje socken eller pastorat i den mån inskränkas, att det uppdroges åt en enda person, att derom besörja, så lemnar detta förhållande en ökad styrka och ett nytt stöd för Utskottets öfvertygelse, om lämpligheten och billigheten af den medelväg. Utskottet föreslagit, att nemi. pappersbruksegare väl skulle bibehållas vid rättigheten, att antaga lumpsamlare, som äfven finge kringresa, men med iakttagande af sådana villkor, att deras besök icke må falla allmänheten till besvär. Utskottet, som derjemte trott sig böra erinra om betänkligheten deraf, att nti en ekonomisk fråga, derunder enskildas mangfalldiga och obestämbara interessen äro beroende, från ett absolut Sesv. ech jLkon. Utsk. Bctänhanden. Svang genast tillstyrka en oinskränkt frihet, hvilka motsatta förhållanden, enligt Utskottets erfarenhet, böra beredas och förmedlas genom en lämpelig, fortgående, icke plötslig öfvergång af det eea till det öndra, om olägenheter skola förekomma®, finner sig, af hvad anmärkt blifvit, icke föranledt att förändra dess i Betänkandet framställda mening.
Den store skalden med verldsryktet vände sig till henne som till en andlig jemlike för att inhemta hennes råd. Hon kände, att hon växte under detta förtroende, och allt annat trädde i bakgrunden, föreföll smått i jemförelse med det stora: att hon var Heinrich Heines medarbetarinna. Öfver hennes egna literära små försök uttalade han sig alltid med den öfverlägsne domarens mildhet. Den personliga sympatien kom honom att se dem i ett vänligare ljus än andra liknande bagateller, som han läste. Han smekte öfver dem med lätt hand, och fullbordade meningen genom en lofsång öfver hennes personliga företräden. Men öfvergången var alltid så lekande gratiös — och Margot var kvinna: hon kunde icke känna sig sårad öfver, att han satte hennes kvinliga behag i främsta rummet. »Ditt lilla manuskript läser jag om och om igen med stort nöje», skref han en gång. » Jag skall muntligen uttala mig vidare derom. Kom således i morgon, om det är dig möjligt. Jag törstar efter att återse dig och tänker oupphörligt på dig, min älskliga Mouche». Och en annan gång: »Kära hjerta. Mitt tillstånd är dåligt och jag är i hög grad nedslagen. Mitt högra ögonlock har tagit exempel efter det andra och slutit sig helt; det är mig knappast möjligt att skrifva. Men jag älskar dig lika högt som någonsin, och tänker ständigt på dig, mitt hjerteblad. Novellen har alldeles icke tråkat ut mig, tvärt om, den lofvar godt för framtiden. Du är alldeles inte så dum, som du ser ut; men förtjusande är du öfver all beskrifning och deri har jag min glädje. Skall jag återse dig i morgon? Jag vet det ännu icke; håller mitt lidande tillstånd i sig, så får du kontraorder. Jag känner mig beherskad af en förskräckligt gråtmild stämning. Mitt hjerta gapar i kramp. Jag borde vara död eller också en stark karl, som inga läkemedel behöfde. Elände, ditt namn är H. Heine.» Hans nervsystem var som en känslig barometer. Under de ljusa, klara sommardagarne hade det allmänna helsotillståndet varit jemförelsevis godt.
Domstol i Laglig ordning må varda, i närvaro af behörige Kronooch Consistorii Ombud, undersökt och profvadt, huruvida Kongl. Majit och Kronan eller Kyrkan har jordegande rätt, och att, såsom följd häraf, jemväl förklaras måtte, att de uti administrativ väg redan vidtagne beslut icke äro af den beskaffenhet, att de kunna vara hinderlige för eganderätts-frågans upptagande och afgörande i tvisteväg. Slutligen böra Utskotten tillkännagifva, ätt, då de af Riksdagsfullmägtigen från Malmöhus Län Per Jönsson och f, d. Talmannen Lars Olsson, under discussionen i det Hedervärda Ståndet, afgifna yttranden blifvit framställde i så obestämda uttryck, att Utskotten sakna all ledning för bedömandet Stats-,Lag-s./Hlm»Besv.ö Oec.-Utsk.Bet N:ö56.3*5 af deras föremål, hafva Utskotten icke kunnat något Utlåtande deröfver afgifva. Åtskilliga Ledamöters Reservationer i ämnet bifogas. Stockholm den u,i Julii 182g. 36 Bil.t>St,Lag.s.Allm,Besr,n.Oec,-Uisk.Bet.N.^G, Reservationer: fÅf Herr Professoren Bexell. Under förklarande deraf, att jag, af förevarande frågas utgång, sjelf hvarken eger den ringaste nytta eller skada, samt att jag lika varmt interesserar mig för Hallandska Kyrkohem. mans åboernes, som för Kyrkornas rätt, går jag att emot Höglofl. Utskottens Betänkande mig reservera. Såsom grund för min Reservation får jag åberopa de åsigter af ämnet, hvilka innefattas i det förslag till Betänkande, som Utskottens sammansatta Beredning till Utskottens Plenum ingifvit, och hvilket förslag härvid bifogas. Jag får ytterligare anföra? Frågan är af eganderätts natur. För mig ligger hon således inom eganderättens fridlysta område. Konungen har redan råttsenligt afgjort henne. Nittionde Paragrafen af Regeringsformen framtställer sig oundanrödjelig i vägen för Rikets Höglofl.
Vidare torde jag här få tillägga, att enligt gällande författningar är bestämdt, att soldat, som från början erhållit lägre pensionsbelopp, t. ex. 15 eller 24 rdr, uppflyttas efter viss ernådd ålder till närmast högre pension, samt att landtvärnskarlen, derest han redan från början erhållit blott det lägsta understödet, hvilket väl hade varit det minsta man från rättvisans synpunkt kunnat fordra, nu skulle, enär de yngsta landtvärnsmännen äro 72 eller 73 år gamla, och de flesta sålunda ändå äldre, derest nemi. samma grunder vid hans pensionering följdes som vid soldatens af stående arméen, i de aldra flesta fall i alla händelser erhålla 48 rdr i pension. Redan detta förhållande torde vara tillräckligt att förtaga den af Hr Nordenfelt befarade afunden hos soldaten, derest landtvärnskarl skulle tillerkännas pension, och får jag derjemte mot Hr Nordenfelts inkast, att det skulle vara orättvist, om landtvärnskarlen för endast knappa 2 års tjenstgöring erhölle kanske högre pension än en soldat, som oförvitligt tjenat i 20 till 30 år, anmärka, att för - Ben 19 November. 105 fattningarna icke bestämma någon viss tjenstetid för soldatens pensionering, derest han under tjenstgöring ådragit sig skada eller sjuklighet; kortare eller längre tjenstetid inverka härtill intet. Hr Nordenfelt har vidare anfört att iandtvärnet icke skulle hafva verksamt deltagit i kriget, utan att det skulle hafva användts till mera underordnade göromål. Jag delar visserligen i någon mån denna åsigt, men af ansökningar och dervid fogade intyg, som inkommit till komitén för understödjande af 1808 års landtvärnsmän, framgår tydligen, att Iandtvärnet mera, än man kanske hittills i allmänhet trott, deltagit i strider, särdeles i skärgårdsträffningar, samt att af de ännu qvarlefvande landtvärnsmännen icke få bevisligen under och genom kriget ådragit sig sjuklighet och skada. För öfrigt får jag bemöta Hr Nordenfelts anmärkning att, derest man nu beviljade landtvärnskarl pension, skulle det för framtiden blifva ett farligt prejudikat, att beväring eller skarpskytt, i händelse af krig, skulle genast göra anspråk på pension.
Eks anförande om utvidgande af Wadstena Hospital. 5:0 Ett Anförande af Prosten Lector Froberg , rörande den igenom 27 §. af 1815 års RiksdagsBeslut tillförordnade Committé till reglering af Statens Embeten och Tjenster, Till Banco Utskottet. 1:0 Ett Memorial af RiksdagsFullmägtige från Calmar Stift, Prostarne von Sydow och Fornander , angående Lånebiträde till uppbyggande af ett nytt Gymnasiioqh ScholeHus i Calmar. 2:0 Ett anförande af Lectorn Doctor Knös, 486 ProtokollsUtdrag d, 5 Jan. 18ig. rörande ett dylikt Eånebiträde för uppbyggande af ett nytt GyrnnasiiHus uti Skara. 3?o Tector Arenanders Memorial om präglande af en Medalj, till åminnelse af den år 1817 firade Jubelfest, 4:0 Ett Memorial af Prosten Rabe, rörande BancoTån för Uddevalla Stad. Till BevillningsUtskottet : Prosten Ohrwalls Memorial , om förökad lösen till HäradsSkrifvarne för DebetsSedlar. Till Tag-Utskottet. I:o Ett Memorial af Prosten Aspelin , an* gående bestämdt stadgande, huruvida förrymd Maka, som sedermera återkommer} må vara be. rättigad att i nytt giftermål ingå. 2:0 Prosten Kolmod,ns Memorial, om TeStamentlnnehafvares förpligtande att inom viss bestämd tid communicera det erhållna Testamentet med den aflidnes Eagliga Arfvingar ? jemte Professor Kölmarks i sammanhang dermed gjorda anmälan angående TestamentaReciproca. Till Tågsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten Ett Memorial af Prosten Kolmodin, om förekommande af en allt för vida sträckt Hem* mans-klyfning. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet : i:o Prostarne Billdals och Fröbergs muntliga anförande i anledning af de förut inom Ståndet väckta frågor angående Hospitaler och Lazareiter, 2:0 Prosten Öhrwalls motion om rätta stal* ProtokollsUtdrag d. 5 Jan. ig 18.
De må fly undan ... de må fördölja sig ... de må vara uslingar som jag eller härars ledare, de förnimma ändock hans blick ... En hjälte ... hvad är en hjälte? Det är ståndaktighet intill det sista, ståndaktighet mot vedersakare, mot vänner. Men du där ofvan, du är både din och människors hämnare, och när din misskunds timglas är utrunnet, höjer du i allmakt ditt finger, och hjälten lutar sitt hufvud mot mullen ... och ligger försonad ... Tolle Årasson böjde den närmsta skanskorgens vidjor åt sidan och han hörde den norska konstapeln tala med soldaterna. – Gossar, det båtar till intet att längre spilla manskap och artilleri på detta skansverk, men efter det gamla fältstycket är för bräckligt att släpas härifrån, har kommendanten befallt mig att fyra af, innan vi gå. Alltid kan väl ändå det skottet vålla de svenske någon skada, så framt pjesen inte springer i bitar. Medan han talade, lade han försiktigt luntan på fältstycket och, följd af sina män, återvände han sedan mot fästningen med snabba steg – och sjungande. Tolle Årasson följde med ögat luntans gulaktiga flamma, som ringlade sig allt närmare mot fänghålet. Han stötte undan risknippen och jordsäckar för att bryta sig fram och rycka bort luntan, och han talade högt som till natten. – Jag ville döda den mannen ... och nu vill jag frälsa honom, bara därför att jag nyss har sett honom och hört honom tala! Så gör han oss då alla med en blick till sina tjänare! Mitt vett slocknar och jag kan inte längre tänka. Han högg i sär vidjorna med knuten hand, men pålverket stängde honom ute, och hela tiden såg han lågan vid fänghålet. Ibland tynade hon bort och var nära att blåsas ut, men slog sedan åter i höjden, klar och stor. Det var ett tecken, menade Tolle Årasson, att människorna ej mer den natten skulle pröfva att handla, och han steg ned i klyftorna, som stupade mot dalen och de svarta skorstenspiporna i det afbrända Fredrikshall. Ännu på afstånd såg han lågan.
De tyngre däremot föras ned i ett expeditionsrum i källarvåningen, hvarifrån paketer ett par gånger IDUN 350 dagligen sändas till de respektive kundernas hem. Expeditionen för returvaror — artiklar, hvilka efter att hafva varit bortsända till påseende återskickats till affären — och expeditionen till landsorten äro likaledes förlagda till souterrängen. Till kassan gränsar af delningen för klädningstyger, ett af de många nya områden, som affä- ren i höst införlifvat med sig. Där bjudes på allt, som till en välsorterad klädningsaffär hör, från kraftiga och varma ylletyger för hemoch promenadtoaletter till sällskapsoch baldräkternas luftiga väfnader i siden, tyll och muslin. I fråga om prisen samt tygernas mångfald, deras färgsammansättningar, mönster och olika kvalitéer hänvisa vi, liksom hvad varorna inom de öfriga afdelningarna beträffar, till firmans i dagarna utkommande, rikt illustrerade priskurant och till de maskinfabricerade, prydliga profkollektioner, som vid minsta vink från kundkretsen likt en svärm brokiga fjärilar gratis utsändas åt alla väderstreck och till alla landsändar. Nästa departement, likaledes nytt, kallas afdelningen för barnoch damlconfaktion. Det material, som i förra sektionen väckte vår beundran, finna vi här förarbetadt till färdiga kostymer. I glasskåp och på skyltdockor hänga utländska modellklädningar efter senaste modet, matinéer, bluslif och underkjolar, nationaldräkter m. m. m. m., och i montrerna briljera gnistrande lifgarnityr, smakfulla halsrosetter och andra den moderna damtoalettens otaliga små tillbehör. Skoldräkter och gymnastikdräkter, » tailor made-kostymer », engelska capes o. d. tillverkas på beställning å firmans egen klädningsatelier fyra trappor upp. Till de båda afdelningarna höra ett s. k. mörkrum, hvari tygerna förevisas vid ljus, och ett prof rum — båda spegel prydda — hvari måttagning och profningar verkställas.
Jag tror således att det i fråga vide tillägget, som framkallats af omsorg och försigtighet, icke är behöfligt, men önskar B. o. Ad. att det skall insättas, så har jag ingenting deremot. En talare har yttrat att förslaget borde afslås, emedan våra speciel' hafva så god kurs i utlandet. Detta yttrande förefaller mig ganska besynnerligt. Man skall väl icke tro att någon utför speciel' till utlandet för annat ändamål än att antingen betala en skuld, eller en vara, eller hvad han förtär. Kan han få göra det med Svenska specier och med profit, finner jag icke att deri ligger något ofördelaktigt; i annat fall skall lian skaffa sig ett kreditiv eller en vexel, oell det kostar mycket mer. Sål. antingen hans liqvider i utlandet ske med vexel eller specier, så inverkar det icke på vår realisation; men då dessa liqvid er en gång skola ske, så är väl bäst att göra dem på ett sätt, som för den liqviderande medför den största vinst. Skulle åter förbit vara, hvilket jag icke har mig bekant, att man preglar våra specier till högre värde än hvarföre de ges ut, så är skäl att åstadkomma rättelse i sådant fall, och man borde då väntat att Hrr Bankofullmäktige derå fästat upmärksamhet. Inom Utskit har derom icke varit fråga. Jag anhåller af dessa skiil att It. o. Ad. ville bifalla den föreslagna reda k tionsföränd ringen. Hr Printzensköld: Jag nödgas att på det högsta prote stera mot riktigheten af den slutsats, som Gr. Liljencrants dragit af mitt anförande, angående Bankens rättighet att utlemna speeiemynt mot sedlar. Jag erkänner att jag begagnat ordet valfrihet i detta fall, men jag hoppas att man lätt inser, det min mening icke kunde vara någon annan, än att Banken skulle ega rätt säga till den person, som kommer och vill vexla sig till silfver: det finnes icke tillgång på denna myntsort, utan på den här; den lemna vi nu 250 Den 1 Februari. tili vexling och kunna icke göra annorlunda.
Auction eller förseglade anbuds ingifvande, och dessutom andre personer erbjudit sig att till lindrigare pris leverera enahanda virke, likväl, med kännedom af förhållandet och tillgångarna, understödt antagandet af ett både enskildt och högre anbud, hvilket ock, enligt i officiel väg bekomna underrättelser, i följden ledt dertill att leveransen kunnat på annor man öfverlåta contractet i vissa delar, med sig sjelf betingad vinst af 18 procent å betalnings summan. 2:0 Mot Herr StatsSecreteraren för 168 Conskitutions-Utskottets Betänhanden. Kammar-Ärenden, Friherre Ehrenborg, att sedan under sista Riksdag, dels Riksens Ständer, dels Fullmägtige för Bonde-Ståndet från Konga och Upvidinge Härad af Kronobergs
Ifrån denna åsigt har Utskottet således utgått vid uppgörande af det föreslagna tillägg vid förenämnde Moment; men då Utskottet derjemte finner sig böra lemna rättvisa åt anmärkningarne, tillstyrker Utskottet att berörde föreslagne tillägg må i stället undfå sådan lydelse; ”och utfärde Dom sist inom 3:ne månader efter det tredje uppropet skett. Fördröjer Katten härmed utan lagliga skäl och orsaker, svare dertill sam för annat tjenstefel; fylle ock all den skada, som genom uppehållet bevisligen uppkommit’'.., Herr Den 7 Jidb \ Herr voll Schants har viii ock anmärkt,- att nyssberötde stadgande skulle pä flera af ho* rom anförda förmenta skäl vara olämpligt till de Cloncours-rnål, som af Höf-Rätlen såsom första Domstol behandlas j men dä deh §. i Cöncoursstadgan, hvarvid tillagget är vcJrdet föreslaget, blott har afseende å de Goncöiifs-1 vikter sorn vid Bådstufvu-Rätterna blifva anhängiga , heldst särskildt uti 13 §. af berörde stadga egentligen Utstakas huru med sådana mål, då de hos Hofrätten förekomma, skall i fråga Om SkyhdSambeten vid deras afgörande förfäras, anser Utskotret något annat besvarande af besagde anmärkning öfverflödig. Detta oaktadt och då af Herr Nordenstolpe , Herr 'Borgmästaren Kjellander och Riksdags-Fullmägtigen Aberg påminnelse skett j att hvad om tiden för Stads Domstol j inom hvilken Concours-mål böra afdömäs, Samt om ansvaret vid underlåtenhet deraf, är Vordet föreslaget, äfvert böt sträckas till Hof-Räfte’ii,' har Utskottet funnit för sig något hinder ické uppstå att jemväl till pröfning företaga denna på-* minnelse, enär den till Utskottet remitterade a£ Riksdags-Fullmägtigen Anders Joachimsson Väckta motion, sorn föranledt till Betänkandet,- kant anses dertill lemna anledning.
Sant är, att den ovanskligaste ärestod reses i det hugfästa minnet af en skön lifsgärning, utan alla yttre tecken till eftermäle, men då det för den frejdade mannens räkning icke inskränkts till denna ideela berömmelse, vore det väl rättvist, att så icke heller skedde i fråga om den frejdade kvinnan. Idén om en stod af någon högt förtjänt kvinna har vaknat på flere håll under senare tid, då, såsom det påpekats, statyer af män upprests i ganska rask följd, men intet förslag i bestämd riktning har ännu sett dagen. Å andra sidan har frågan hos många väckt förvåning och tillbakavisats. » En staty L. S. af en kvinna! D e t går väl knappt a n! D e t finns ju ingen sådan förut! » Ofvanstående vackra dikt till den rumäniska Just det, j a! D e t förefaller så ovanligt, drottningen-diktarinnan på hennes silfverbröllopsosannolikt och otillbörligt nymodigt — som dag, hvilken Idun välvilligt satts i tillfälle att publicera, bar i dessa dagar af rumäniske geneallting annat, med hvilket en början måste ralkonsuln i Stockholm Fredric Möller afsändts göras för att bryta fördomarnes i s! Någon till silfverbruden som en hyllning från det henne gång måste j u vara den första! kära nordiska landet. En stor portfölj med pärSkulle det ligga något befängdt eller onamar af röd maroquin, rikt konstförgylda och med monogram och i lädermosaik, omsluter turligt däri, att en kvinnostod restes! I utlandet dikten, som är textad på pergament i götisk stil. hör dylikt ej till sällsyntheterna. Österrike I den omgifvande ramen ingå vyer af Stockholms har sin Maria Theresia, Ryssland sin Kathaslott, Ulriksdals slott samt ett svenskt elflandskap, omslutna af rosor, myrten, vattenliljor och ljung, rina, Frankrike sin Jungfru af Orleans, Engallt utfördt i guld, silfver och färger på pergament.
Denna utväg drabbar äfven öfverflödet, och består deri, att vid Mantalsskrifningarne hvaije person öfver isår, som ej nyttjar Caffe eller Vin, sådant sig afsäger; den Man eller Qvitt* Dm 19 April. e. m. 557 na — som ej gjort denna afsägelsen, kan med största skäl åläggas beskattning särskildt för Caffe och särskildt för Vin. Jag dristar icke föreslå till hvad belopp denna skatt boude uti sättas; men, då både Caffe och Vm måste utifrån införskrifvas, synes bil ligt vis hvardea Artikeln kunna komma dess förbrukare till last med kanske lika afgift, som nu utgår under namn af Capitation Denna skatt bör lika träffa hvarje person och hvarje kön; emedan bejhofvet deraf, till stor del, beror af inbillning eller vana Jag medgifver, att af vanan kan blifva ett behof, och att skada kan uppkomma vid upphörandet af njutningen; men i sådant fall bör den njutande på något sätt godtgöra Statens lidande genom Importen, då Staten icke genom förbud lägger band på hans smak. Men — äfven denna Taxering torde böra underkastas den contrell, som 3 §. 4 Artikeln af nuvarande BevillningsStadga utstakar, och ansvaret för origtig uppgift ansenligen höjas. Sjette Artikeln 3 §. Momentet lemnar vissa personer rättighet till afkortning, när de hafva fyra minderåriga barn. Må mig tillåtas fråga, om den vackra afsigten med detta förordnande vinnes, enär de af omsorgen lör sina små barn ofta. betryckte föräldrarne ej njuta mera lindring än 10 skilling. Jag tror det icke; och jag önskar att afkortning i detta fall må utsättas till större belopp. Att väl uppfostra Barn till Samhällets tjenst, bör alltid anses med aktning. 55 8 Den 19 April, e, m. Mig torde tillåtas ytterligare anmärka, att Bevilinmgs - Stadgan ålägger ansvar för uteblifvande Ledamot uti B redningen, men icke för Taxeringsman eller Eleclor. Icke heller säges det uttryckligen på hvad sätt Städernas Taxerings-Comitéskall blifva fulltalig, om valde medlemmar uteblifva.