Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St.; ty jag föreställer mig, att, då R. St. nu iiro sandade, och K. M. erhåller kunskap om det skick, hvaruti saken sig befinner, den orättvisa emot dessa commendanter icke kan få äga rum, att icke K. M. till deras förmån skulle vilja aflåta en nåd. proposition. JNär K. M. på goda grunder beslöt upphäfvandet af de sportlar, som förut tillkommit commendanterne, så anser jag att krigsadministrationen begått ett stort fel, som icke ofördröjligen ingått till K. M. med anmälan om beliofvet af en ersättning till de personer, som sålunda förlorade sina inkomster, samt om behofvet af förhöjning uti commendantslönerna för framtiden. Utan en propos. från K. M. tror jag icke att StatsUtsk. kommer att förändra.sitt utlåt; ty utom det att Utsk. ansett sig hafva skäl att i denna fråga icke lyssna till enskild motionärs anspråk, finnes äfven inom Utsk. en majoritet, hvilken icke är benägen alt bevilja någonting för att sätta våra fästningar uti försvarstillstånd emot Rikets fiender, utan som tverlom utgår från den åsigt, att våra fästningar måtte hållas svaga, för att, i den händelse de af fienden intagas, lättare kunna återtagas. Denna mening delar icke jag, utan önskar tverlom att våra fästningar måtte göras så starka som möjligt, och dertill hörer äfven att de äro försedda med pålitliga och skickliga commendanter; och då hemställer jag, huruvida det kan vara lämpligt att lemna våra fästningar i händerna på personer, som endast åtnjuta en underofficerares lön. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Denna fråga har fått en något oriktig form, men det hindrar likväl icke att saken står qvar sådan den är. Enskilde personer hafva genom en reglering blifvit lidande och deras löner förminskade. Lika med Frih. Hamilton anser jag att R. St. hafva svårt att uti en fråga, sådan som denna, taga initiativet; dock tror jag icke att svårigheterna äro oöfvervinnerliga. Det finnes ett sätt för R.
Napt till Diköts 8tän6örs ArunckkaASönki^a böbanälinA bärmeäölst i blääsr koresia, att DöKörinAskormöns ne.äanstäönäö §§ örkälla köljanäö köränclraclö l^äelss, iiöinlibön: 8 17. "Ivonun^öns äomsrätt skall upclraons mb?st Dolk ak bouoin utnämnclö la^kunni^ö inän, bvilka tullport bvacl körkattninAarnö köreskrikva bein, som uti äomaröömbötsn mä nyttjas, samt i säclana värk ääaAalaAt insigt, örkarsnböt oob röälitzböt. Dö kallas äustitiö-Däcl oeb utföra XonunAöns klöfsta Domstol. Deras arttck /carr e/ a/cas rcto/ver ilo//, meck mi-rckre /kora-rAer ecb /kitcse-rs 8'tä-rcker, cke ststrämrcke r cke-r arck-ri«c/, sam /ar emst«As/räAa-'8 a/i/a -a-rcke /-r-res stacb/ack, säckmrt öestrcta, r ärcta>tt«t, akt Döm sta Damstaters Deckamäter -ira /ar-ra t^erstAvrcr ^iä a/'- cketrinAa .^ 8 22. "Uti Högsta Domstolön kunna rin^arö mäl prökvas oob aktzbras ak Döin leöamötör, sä oek ak D/ra, clar alla k/'ra äro om slutet ense. Ökvsr vitzti^are sakör skola minst 8 j>i cloiria. Dj mä börk än ^.tta ledamöter pä ön ^änA i prc/rMA6-r a/ ra^/ot mat ckettcrM?' 8 24.
Understöd, som af föreningen meddelas, må ej för gäld med qvarstad beläggas, ej heller införsel deri meddelas, utan skall understödet' oafkortadt till understödstagare!! utbetalas. § 17- Alla ansökningar och handlingar, rörtde understödsCpreningen, vare frun lösen och stämpladt papper fria, samtåtnjute portofrihet, då de med posten afsändas. 8o Den 4 Mars e. ra. § 18. I afseende på nuvar. commissionslandtmätare, öfver 55 år gamla, som genom sjuklighet äro ur stånd att sig genom tjensten försörja och icke mäkta stadgade afgifter till föreningen erlägga, vill K. M., uppå till vederbör, afdelning ingifven ansökning, och sedan afdelningens delägare samt Öfverdirectörseinbetet sig deröfver yttrat, i nåder bestämma, huruvida någon hjelp af högst -j-^s understöd från föreningen må dem förunnas. Stockholm d. Carl af Forsell. G. R. Lagerstråle. Formulär för Ombudsmans-redovisning (JV. IV. Län) [t. ex. för år 18fä.') (Förslå anteckningen antages vara skedd i Februari 1842, och således den retroactiva afgiften vara beräknad för landtmätarens ålder lill den 3i December .841-) 1 ö >0 0 tö 0 SJ Afgift under ar 845. —6 2- n Delägare* OPP3 lägarc i föreningen år .afgifter, crlagda t. 0. m. år “ o5 CJQ « OQP 2. rf 3* * CfQ ? « 2 'S! . *-n s-F erö 0 Pp O £3 0 • W 3 3?. ' rt? £33 O ►t 3 Årsafgift enligt 2 § 1 mom. Förhöjning. Andre landtmätaren N. N. (har till nu fullo inbetalt åliggande afgifter.) 1781 1842 .844 98 98 Coniin, landtm. N. R .
Oaktadt allt det jäf, den siste talaren deremot uppställt, står jag således qvar vid den tro, att i ali konst är det täflan, som bringar konsten till sin höjd, och att om hon faller, är det just brist på täflan, som förorsakar sådant. Jag förenar mig dock med Gr. Horn deruti, att det är högtid att införa någon censur uti i fråga v ar. afseende. Slutligen begär jag återremiss i afseende å sednare delen af betank., ej derföre, att jag medger, att det ang:de theatern anförda här slår in, men derföre, att jag anser den urskillning vara af vigt, att hvarje år infinna sig härstädes en mängd utländska histrioner, lindansare, hunddansare, fogeltämjare etc.; och emot de fördelar, dessa åtnjuta, kan jag ej finna annat, än att det är billigt, att de till theatern erlägga en afgift, för det att de derifrån locka folk. Gr. Cronhjelm: I afseende å rättsfrågan är jag ense med Gr. Löwenhjelm, att den är temligen utredd, men på det sätt, att 60 §. Reg.F. förbjuder alla inonopolier, theatrarna derifrån icke undantagna. I afseende på taflan theatrar emellan kan jag instämma med Gr. Löwenhjelm. Det är visst sannt, att andra beräkningar än konstens upptagas; men jag skulle likväl tro, att det yttrande, hvilket jag med ledsnad hört af en så Svenskt sinnad man, som Hr Gr. Löwenhjelm, det nemi., att taflan skulle slå så ut, att den directör, som gräfde djupast ned sig i dyn, skulle vinna största bifall, icke med en verklig kännedom af vår publik kommer att hålla streck. Jag är öfvertygad, att om hushållning går hand i hand med förbättringar i tillställningar Den 5 Juni f. in. och försköning af konsten, skall säkert vinsten blifva större än genom det grofva sätt, Gr. Löwenhjelm uppgifvit. Hvad censuren beträffar, har man ett ytterligare skäl, för införandet deraf, deruti, att fruktan för sjelfsvåld eljest af K.
På alla d essa skäl tillstyrker jag alltså, att de öfverflödiga tillägg, som Utskottet gifvit oss, till och utöfver sjelfva Anmärkningsfrågan, må lemnäs utan allt afseende, samt Handlingartie i detta ärende läggas ad Acta t hvarom jag alltså utbeder mig Herr Grefvens och LandtMarskalkens Proposition, Herr Påhlman, Otto Fredric: Den fullkomliga aktning jag hyser för de Herrar och Män, som äro Ledamöter af ConstitutionsUtskottet, gör mig förvissad att de Anmärkningar jag vid nämnde Högloflige Utskotts Utlåtande nu går att framställa, af dem endast bedömmas, såsom föranledda af min olika öfvertygelse. Till en början får jag vördsammast förklara, att jag ej anser Riksens Ständers ConstitutionsUtskolt rätteligen förfara, då det; med åsigt till GrundLagens Esprit, sträcker tillämpningen utöfver Lagens bokstafliga lydelse. Jag liar ock vid flera tillfällen och sednast år i8i5 bestridt sådana tillämpningar; och jag tror, att om man tillåter sig förklara meningen af en Den 11 Martu. 351 GrundLag till mer eller mindre påföljd, iinorden lyda, förlorar Lagen på sådant sätt sin helgd och Medborgaren sin deruti förvarade säkerhet. Emedlertid hafva förra Ständers ConstitutionsUtskolt någon gång med jemförelse emellan särskilta Sladganden, genom tolkning af GrundLagens Esprit, trott sig kunna och böra ersätta, hvad man ansett i sjelfva GrundLagarne saknas eller ofullkomligen vara uttryckt. Manne icke man nu i fortsättningen af ett sådant förfarande igenfinner orsaken till förevarande öfverläggning, den ConstitutionsUtskottet, enligt min tanka, kunnat och bordt förekomma ? Beträffande åter sjelfva frågan, som nu Utgör föremål för Höglofl. Ridderskapets och Adelns öfverläggning, så har ConstitulionsTJtskottet i den ena delen deraf, eller i afgörande! om Konungens Föredragande i CommandoMål bör vid RiksRätt tilltalas, ägt att Riksens Ständers rätt utöfva, och kan alltså derom ingen vidare fråga uppstå.
Redan de privata lärarinnorna aflönas ju emellertid till större delen mycket dåligt, och gå vi fran dessa särskildta fön-arf till d c allmänna, der utbildningen är jemförelseris ringa, s i träffa \ - i lönesatser, som icke synas tillräckliga ens till det tarfligaste lifsuppehalle. Beträffande de qvinnor, som sysselsätta sig med industriela förvärf, finna vi upplysningar om lönen i Köpenhamns industristatistik för 1882. Det framgår af densamma. att genomsnittslönen var: Sålunda är genomsnittsdaglönen för qvinnor I krona mindre an för barbejdsmaend~ och under halfva gesällernas. 1.ikalcdes ar ackordförtjensten per vecka för qvinnor under halfva gesällernas. Genomsnittet af maximisatserna för den qvinliga daglönen ar I kr. 79 öre: af minimisatserna I kr. i6 öre; och raknar man årets arbetsdagar till p, far man salunda i genomsnitt en maximi-, minimioch medelJrsinkomst af resp. 537; 348 och 41 I kr. Man inser, a t t ' e n årsinkomst af 400 kr. icke är mycket för e n qvinna, som helt och hållet skall lefva af detta belopp. O c h medelbeloppet når ju t. o. m. endast denna höjd, för .såvidt arbetet är oafbrutet under hvar och en af veckans sex dagar, och liksom detta ganska ofta icke ar tillfallet, sa 11 % ju .också endast en del af de qvinliga arbeterskorna detta belopp; .en ringa del når öfver det upp emot maxi.mibeloppet, en större del, sarskildt af sömmerskorna; får under det nöja sig med en .iirsinkomst af knappast 350 kr. Likasom det ö f v a det anförda genomsnittet af niaximisatserna finnes lönesatser, som närma sig nlännens, så finnes det under genomsnittet af minimisatserna lönesatser, som t. o. m. med arbete hela året igenom blott ' kunna .bringa irsinkotnsten upp till 200 kr. Det ar klart.
Söndersågade Kanoner och Mörsare, samt kasserade Bomber och Kulör,» skall bestämmas till 24 sk. skeppundet st. v., röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; ' Vinner Nej, kommer nämnde artikel att vid utförsel vara tullfri. Voteringen Slats-Utskollets Memorial, N:o 2 i6. 25 Voteringen liar utfallit med 87 Ja och 32 Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat enligt Ja-propösilionens innehåll. 97:de voteringen (106: te punkten). Den sorn, i öfverensstämmelse med Utskottets af två Stånd gillade förslag, vill att gällande utförsels-tull, 4 sk. skeppundet st. v., bibehålles för Jern: smidt eller valsadt, »SlångPlatt| tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och öfver £ tum fyrkant, » röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer nämnde artikel alt vid utförsel vara tullfri. Sorn omröstningen utfallit med 74 Ja och 45 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat enligt Ja-proposilioneus innehåll. 98.de Den som bifaller, att, jemlikt Utskottets af tre Stånd godkända förslag, nu stadgade utförsels-tull af 6 sk. för omvällde och 12 sk. för andra slag Smältstycken skeppundet st. v. fortfarande bibehålies, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, blifva Smältstycken vid utförsel tullfria. Voteringen har utfallit med 92 Ja och 27 Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat enligt Ja-propositionens innehåll. 99:de voteringen (108:de punkten). Den som bifaller Utskottets af tre Stånd godkända förslag, ali åsätta »Jernskrot, gjutet, smidt eller valsadt», utförsels-tull af 24 sk. per skeppund st. v., röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages för denna artikel följande bestämmelser:
Franska Ärter, » 50 öre, •y Stearinljus, pr paket utkommen oeh tillsändes franko. ~~3ME Helsingborg i sept. 8 och Ärter A. L ö f b er g st. H y g a t a n 1489] P å JL&amp;etf 8 di lingua Italiana con metodo facile per imparare presto a conversare. Mästersamuelsgatan 41 A, 2 tr. Elisa Langéen. Obs.! God inkomst Obs.! erhålles genom att verka för postprenumeration å en illustrerad veckotidning, som nu börjat ny årgång. Skånska Central-Tryckeriet, Malmö. (G. T. A. Marie Sophie Schwartz. Andra genomsedda upplagan. Första häftet. — Pris 30 öre. förlag har n y s s u t k o m m i t: Af 1 Nätt och oumbärlig för Herr-rosetten! Fördelaktig emedan hvad som önskas och får plats, såsom namn, monogram, emblem m. m. graveras å densamma, om detta uppgifves vid beställningen. Nålen kostar a (nysilfyer: A 1: —, B 1: 50 och C l: -. Önskas nålarne af silfver, höjes priset 50 öre pr. st. Insänd liqvid i frimärken eller pr postanvisning. Vid större beställningar rabatt! Ronniers B Ö R D EN - Egen tillverkning! Utsökt prydnad! M .. fDrottninggatan 7 a Regeringsgatan 2 H I Vesterlånggatan Götgatan 24. l:a Hvetemjöl. Hafregryn, vackra Krossgryn Russin, rensade ä Kågmjöl, Kågsikt billigast hos nytt! ctvalitéer. V, [433] HNTyiasto 1 g o d a fe &lt;-y I:a Norsk Fetsill KKKK å 25 ' •y öre, 20 öre då 10 kg. tagas. Margarinsmör, färskt hvarje dag. ä r n u NI .. P. J E N S wöLllt Originalmönster. Akta färger. Bästa materialier.
St:s beslut om myntenheten, eiler också låta myntenheten förblifva lika med silfver-r:drn. På dessa båda alternativ har Utsk. stödt sitt yttrande i denna sak, när Utsk. sökt afgifva ett förslag under förutsättning, alt K. M. icke kunde Don 14 Mars. antaga b:coräkningen. Det är tydligt, att i ena fallet skall en sedel på courant icke erhålla den lydelse, Hr Stuart föreslagit, utan blifva så lydande: Svea Rikes Ständers Bank inlöser denna sedel på courant ined så och så mycket i silfver. Då har man bibehållit couranträkningen och ställt sedlarna på silfver. Finner åter K. M. för godt att icke gilla couranträkningen, så behöfva sedlarna endast lyda på så och så många r:dr silfverspecie. Då behöfver hvarken b:co eller riksg:s nämnas. Hr von Troil: På första delen af den siste värde talarens anförande skall jag endast svara, att då jag förra gången yttrade mig, skedde det öfver BancoUtskts betänk, och icke öfver hans yttrande. Om de icke öfverensstämma, så lärer Hr Gr. varit skiljaktig från piuraliteten i Utsk., hvilket jag ej har mig bekant. Hvad åter sednare delen af bans yttrande angår, har jag mig icke bekant, att K. M. vid förra riksdagen afslagit bibehållandet af b:coräkningen, utan är deremot öfvertygad, att den lagligen fortfar, samt att vi ej heller erhållit någon propostn om dess afskaffande. K. M. har endast bestämt en ny myntenhet, nemi. en r:dr silfverspecie, som kom alt utgöra Svenska folkets 3:dje myntenhet, och det är väl möjligt, att Gr. Frölich är väl underrättad, då han tager för gifvet, att K. M. till myntenbet skal! antaga antingen courantr:drn eller också silfverr:drn; men jag, som icke har någon särskild underrättelse derom, tror det vara mig tillåtet att supponera, det förhållandet blir sådant det är, nemi. att vi komma att hafva 3 slags myntenheter, och då förblir jag vid det förslag, jag framställt. BancoUtskts betänk.
Den oerhörda vikt, dessa studenter lägga vid sina atletiska öfningar, förefaller oss oförklarlig, stundom löjlig, men förvisso utgöra dessa idrotter en riktigare och manligare rekreation under studiearbetet än vistelsen i instängda och rökiga kafélokaler. Och endast en sådan harmonisk utveckling af kroppsoch själskrafter, som dessa manliga öfningar gifva, kan sätta Amerikas studenter i stånd att uthärda det hårda arbete, lifvet af dem fordrar. Sånger i Vintern, 1. Ungt hopp. Solblidt kom det nya år, men se ' n sommarns fröjd förfrös, linden utanföre står kal och stel och känslolös. Dock — de unga oerfarna kvistar tro re ' n vårluft klarna, och i hvarje årsspäd topp tittar fram en ljusgrön knopp, midt i vintern sofnmarhopp. Snöregn nu mot rutan slår, och mitt sinne är beklämdt. Svept i barken linden står stel och känslolös alltjämt; men från alla gröna knoppar droppa stora klara droppar. — När det unga hopp bedrar, strömmar tåren strid och klar snart hvar knopp förfrusit har. Bernhard Risberg.Kritik. Skizz af Rust Roest. Dahlman letade med febrilsk brådska i portföljen, som låg på skrifbordet och bläddrade hastigt igenom de fullskrifna, stora halfarken. Det var också förargligt det här! Hans förläggare i Stockholm hade just i dag skrifvit till honom, att han tyckte novellsamlingen skulle » göra sig väl tunn ». Man hade ej förr, än tryckningen framskridit så pass långt, kunnat bedöma, hur mycket den stora, lutande stilen krympte ihop i tryck, och han bad därför Dahlman skicka ännu en novell eller skizz på ungefär tjugo skrifsidor, om möjligt i den glada genren: » det skulle lätta litet på tonen, de fyra andra novellerna voro så genomgående sorgliga ». Ja, det var lätt för Törner att säga, men att nu i sista minuten sätta sig ner och skrifva en berättelse, liksom på beställning, så och så många sidor » med omgående », som det stod i brefvet, nej, det kunde han inte. Men kanske han hade något användbart här i portföljen. Det föresväfyade honom, att han för några år sedan i Stockholm skrifvit en skizz, » Balluft ' ».
Jag förnyar min anhållan om propos. på det förslag jag framställt. Hr Coyet, Julius Carl August: Svårligen lärer någon lag i detta fall kunna stiftas, som fullkomligen motsvarar sitt ändamål; men att derföre icke stifta någon lag, lärer icke helin vara rätt; tv om intet stadgande antages, så finnes icke heller något correctiv. För min del vågar O ~ jag hemställa, om icke Hr Råfelts förslag kunde antagas. Inom Skåne har det förhållande inträdt, som Hr von Rosen anlydt, att större jordägare uppsagt sina landtbonden, hvaraf följden på många ställen blifvit hvad Hr von Rosen redan nämnt. Det föislag, som den siste värde ledamoten tillstyrkt, anser jag för mycket ingripa uti äganderätten; hvaremot §:n , sådan den befinnes med iakttagande af Hr Råfelts föreslagna modification deraf, i min tanke innebär ett större correctiv, att icke de personer, hvilkas öfverflyttning till underhåll af fattigförsörjningar denna § vill förekomma , lida någon nöd, då jordägarne sjelfve komma att ansvara för deras underhåll. Jag anhåller derföre vördsamt om propos. på antagande af Hr Råfelts förslag, såsom mest lämpligt eni. deri erfarenhet jag förvärfva! om förhållandet uti den provins, der jag är boende. Hr Ribbing, Arvid; Efter hvad som blifvit yttrndt af de ledamöter inom Utsktn, som äro från Skåne, och hvilka egentligen föranledt detta stadgande, behöfver jag icke vara vidlyftig. Exempel anfördes derifrån, hurusom det systeme derstädes allt mer och mer utvidgat sig, att taga all jorden under eget bruk, men klyfva några få hemman deraf i oändlighet; att på dessa små jordlotter intaga en mängd arbetsfolk, endast under skördetiden behöfligt, och som derböl e belastar de få öfriga inom församlingen befintliga sjelfbesuttna jordägarne. Man får icke bedomina saken endast eltei’ förhållandet uti ilen ort, från hvilken man sjelf är, utan det måste ske äfven efter andras erfarenhet å andra orter.
Och till all storhet sig ledsagas låter Utaf en älskad Hjeltes säkra hand. Det vaknat upp. En Konung, Folkets Far, Som statens skepp i bistra stormar bergat, Besår ett land, af yppigheten härjadt, Med ädla frön till lyckligare dar. En Furste, som af sköna segerfanor, Förenta folk och alla dygders höjd, Härleder sina konungsliga anor, Är thronens stöd och brödrafolkens fröjd. Fullbordaren af deras storverk blif! Nog länge voro vi af åtrån svikna Att andra folk i falsk förfining likna: Vår Nordiska natur oss återgif! Vi hade allt, hvad nötta sinnen kittlar, Essencers doft och läckra drufvors saft, Vi hade stjernor och vi hade titlar: Prins! gif oss Du sjelfständighet och kraft! Sjelfständighet allena Dygden har, Som, utan att med våldets nåd betinga, Af egen torfva och af egen klinga Tar sin förnödenhet och sitt försvar. Och kraften är den höga Religionens, Som sträcker ut mot skyn sin ena hand Och, med sin andra, hyddans rätt och thronens Befäster genom samma helga band. Du vet det, Furste! — och det samma vet Den unga Nord, som växer vid din sida. Af dygd och Religion vi än förbida En tid af ära och lycksalighet. Det fordna Manhems anda, länge bunden I paralysen af en veklig tid, Står upp med fröjd, och går att lägga grunden Till tempelbyggnaden för ljus och frid. Må hända tappade hans första fjät Den smala tråden, mellan mer och mindre; Men intet maktens språk den ädla hindre Sitt mål att söka, och att hinna det! Ej brott och villor menskan slå i fjettrar, Der hon förut ej tankens fjettrar känt; Hvad henne lyfter, henne ock förbättrar, Och friheten är ljusets element. Så skall ännu bland våra klippor bo Den gamle mäktige och fromme anden. Han kommer, och han trifs i brödra-landen, Med endrägt, mandom, tarflighet och tro. I sommarhettan, som i vinterkölden, Sin pligt han fyller utan svek och knot, Och hvilar trygg, — men hvilar uppå skölden, Med sina trogna lejon vid sin fot.
Finnes väl då något skäl för den fruktad, alt ett så beskaffad! lagstadgande, som här blifvit ifrågaslälldl, skulle leda lill bildande af majorater? Emellertid föll förslaget för detta spöke, och som jag icke älskar ali betunga Utsk:s Betänk, med raina reservationer, har jag af delta skäl icke ansett mig böra framställa del här ifrågavar:de förslaget. Men då nu Betänk:s återremitterande blifvit af Gr. Lagerbjelke begärdl, vill jag icke sälla mig derémot, utan skall, efter all förmåga, söka inom Utsk. verka för sakens framgång. Frih. Rehbinder, Fredr. Wilh.: Jäg hade ämnat anhålla om bifall lill denna punkt, emedan jag ingalunda kan dela de äsigler, som af de föreg:de lalarne blifvit framställda. Men då det är åtskilliga andra punkler i della Betänk., hvilka jag önskar måtte blifva återremitterade, vill jag f. n. icke anhålla om någon Pröpös. på bifall lill den nu ifrågavar:de, utan medgifver gerna densammas återremitterande. Likväl önskar jag att, i afseende på Gr, Lager bjelkes yttrande, få nämna, alt det skäl han anförl för ålerremiSs; ro Den 7 Juni f. m. eller nödvändigheten al en utvidgad rättighet att bortgifva arfvejord, icke af mig kan godkännas. Jag är icke okunnig om förhållanderna på landet, eller huru det tillgår bland allmogen. Visserligen afstå föräldrarne ofta mot s. k. fördelsvilkor eller undanlag sill hemman ät något bland barnen; men detta sker ej derföre, att de icke hafva något annat sätt att gynna dem, utan oftast emedan de sjelfve icke anse sig längre kunna sköta egendomen. De lenina den derföre till soneD, hvilken de anse kunna med mera kraft och drift sköta densamma. Skulle man således i detta hänseende förändra lagen, så är jag öfverlygad om, att det icke skulle verka någon skillnad i de nuvande förhållanderne, utan de skulle komma att fortgå pä samma sätt som hittills. I anledn. af hvad Gr.
5 Sami. 2 Afd. 4 Häftet. 5 34 Bevillningssamt Allin* Besv.- ocli Elon.-Ut slottens Utlåtande, If:o 5. yida förseelsen varit uppsåtlig eller vållad af större eller mindre vårdslöshet §• *9> Destillerings-pamior, som Apothekare begagna för pharmaceuliska behof, böra angifvasoch upptecknas vid m a n tal s - sk r i fi i i n ge n, samt mätas och stämplas, på sätt om bran vins-pannor §. 30 stadgar, och vid enahanda påföljd Åstundar någon att, i stället för den redskap, han anmält, begagna annan, sora lian sig förskaffat, vare sådant tillåtet, så snart han erlagt motsvarande afgift, och an lin ge u vid mantalsskrifningen eller bos Kongl. Majlis Befallningshafvande derlill erhållit tillstånd; åliggande honom likväl, innan han får nyttja den senare redskapen, att obrukbar göra eller, på egen bekostnad, Låta under allmänt förvar ställa eller försegla, den, han; förut un vänd t. Endera af dessa tv än ne sistnämnde åtgärder skall äfven vidtagas, då någon förskaffat sig flera, störreeller annorlunda beskaffade brånvins-redskap, än dem, till hvilkas begagnande lian erhållit tillstånd, utan att vilja dera för tillfället använda., och vare lian derjemte skyldig att, inora åttadagar efter det han blef innehafvare deraf, sådant hos Magistraten i stad, eller hos närmaste Kronobetjent på landet anmäla. Från stadgandet 1 detta sista moment undantages dock ny redskap, sora ännu är i tillverkarens vård, och gammal redskap, som. är under lagning på kopparslagares verkstad***}.. §. 31.. Försegling skall af välkände personer, dem Kongl. Majlis Befallningshafvande förordnar, verkställas allenast å pannor med fasta bröst, hattar, lösa pa,nnbröst, och afkylnings-redskap, så att egaren må kunna till annat bruk 1 hushållet, begagna pannor med Lösa bröst..