Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vore en bagatell värd så mycken kamp, så mycket arbete? Hvad som rör Svensk mans rätt får i intet hänseende betraktas såsom ovigtigt; när frågan är om en grundprincip eiler ett unionelt och internationell stadgande eller en traktats-bestämmelse, får det i intet hänseende anses såsom betydningslöst. Och under hvilka omständigheter fattades Norska Storthingets beslut? Var det icke ett gensvar pä Grefve Anckarsvärds bekanta motion? 1 och för sig sjelf må nämnde beslut hållas för en obetydlighet; men betraktadt, som en för nära trädd grundlagsprincip, som en integrerande del i fördraget och som ett uttryck af en alltför stor ömtålighet, får det en annan gestalt. Jag reserverar mig ändtligen 4:o. Emot det tyst eller öppet uttalade medgifvande att Sveriges Rikes Ständer icke ega att med hela delta ärende taga någon befattning. Också med äfventyr att anses tillhöra »den fanatiserade sidan» af Utskottet, måste jag förklara att jag icke gjort eller gör nå^on koncession i denna del. Hafva Rikets Ständer ingen rättighet att befatta sig med ärendet i fråga eller att inblanda sig i Norges angelägenheter; eger detta äfven i förevarande fråga en uteslutande sjelfbestämmelse-rätt; är den icke af fördragsenlig natur — hvarföre lade då Utskottet icke motionerna helt enkelt till handlingarne med förklarande af sin inkompetens? Att det deremot upptog dem till behandling och uppställde ett betänkande, som af sjelfva motständarne förklarats lör ett »mästerstycke», dermed har de ju velat de facto visa sitt berättigande att hafva ett ord med i laget. Och hade Rikets Ständer ingen rätt tili sådan inblandning, hvad betvdde då 3 § i riksdagsbeslutet 1815, som innehåller: att »frågor som angå föreningen emellan rikena, kunna vid samma riksdag, då de blifva väckta, afgöras af Konung och Ständer, utan att till nästa riksdag behöfva hänskjutas?
J att det må tillhöra landsh.-embetet alt deröfver besluta, eller som jag föreslagit att del må bero på församlingarna att göra öfverenskommelser men ej verkställa dera förr, än de vunnit laga kraft, d. v. s. alt del må väl vara majoritetens rätt alt deröfver utlåta sig, men dock anktoriteterna förbehållet alt deröfver besluta; ty eljest kunde en minoritet deruti blifva alldeles orimligt undertryckt. Jag ber Hr von Hartmansdorff vara god och slå upp betänk, sid. 24 och fästa sig vid min reservation emot 7§ mora. 1, samt mitt förslag till dess ordalydelse; och jag tror att Hr von Hartmans dorff skall göra rättvisa åt den förändring jag yrkar, såsom alldeles nödvändig, så framt ej minoriteten skall blifva undertryckt af majoriteten. Vidare, efter jag har ordet, ber jag alt få göra en anmärkn. emot ifrågavar. förslag. I § 32 Ilar Utsk. föreslagit, att bibehålla den föreskrift som för närvar, finnes, nemi. att köpare ej må lill vittne antagas i fråga om del bränvin, han sig sjelf tillhandla!. Denna föreskrift Ilar hittills lagt hinder i vägen för lönkrogars upptäckande, och jag har hört all den varit största orsaken hvarföre konobetjeningen har ansett sig oförmögen att konna komma åt lönkrogarne. När man vet att polisbetjeningen får vittna i mål, der de haft sin hand med, när man vet att tulltjensteman få vittna i mål, der de bilrädl i beslagen; sä hvarföre skulle ej en person som köpt bränvin fä villna likaväl som en annan? Det är icke omoraliskt, men det är vära Hrr jurister i Utsk., sorn funnit nöd vnndigt för principens skull alt bibehålla denna föreskrift. Om föreskriften får utgå, tillkommer det sedan domaren i hvarje särskildt fall att pröfva, huruvida vittnet i följd af sin köpenskap var jäfvigt eller ej! Jag tror alt denna föreskrifts bibehållande fortfarande som hittills skulle välla, det författningen aldrig kan blifva efterlefd.
673 Slåndet godkände Ulskotlets tillstyrkande, rörande decharge för Fullmägtige. S. D. Föredrogs punktvis Stats-Utskottets bordlagda utlåtande, N:o 184-, dels i anledning af erhållne återremisser å vissa punkter af betänkandet, N:o 54, angående Stals-Verkels och andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse oell förvaltning åren 1838, 1839, 1840 och 1841, dels i följd af Riks-Ståndens beslut uti öfrige delar af samma betänkande, dervid Ståndet stadnade uti följande beslut '• Usta punkten: Ståndet godkände den af Utskottet föreslagna voterings-proposition; 2:dra punkten: Ståndet lät bero vid det af Utskottet afgifna yttrande; 3;dje punkten: Den föreslagna voterings-proposilionen gillades; 4:de punkten: Bifölls; 5:te punkten: Ansågs ej fordra någon åtgärd; 6:te punkten: Slåndet vidhöll sitt uti ämnet fattade beslut, samt lät bero vid Utskottets afgifna yttrande; 7:de punkten: Äfven härutinnan fann Slåndet skäligt låta bero vid den mening, hvaruti Utskottet stadnat; 8:de, 9:de, 10:de, 12:te, 13:de och 15:de punkterne: Vid föredragning häraf beslöt Slåndet att, med gillande af den utaf Herrar Schartau, Berg, m. fl., emot Utskottets beslut, afgifna reservation förelägga Utskottet, att inkomma med voterings-proposition för att uti Förstärkt Stats-Ulskolt behandlas, i afseende å de frågor, hvilka uti förr berörde punkter förekomma; Dih. till R. St. 11 :te och 14:de punklerne: Siandet lät härutinnan bero vid hvad Utskottet yttrat; lGale punkten: Utskottets härvid afgifna yttrande godkändes. S. D. Föredrogos Stats-Utskotlets följande utlåtanden:
Af Herr Boström, som, med anförande att större delen af liandtverksocn manufactur-arbeten åtnjöte för låg skyddstull, samt att oarbetade råämnen af flere slag deremot voro belaggde med alltför bög tull-afgift, hvarigenom i synnerhet voro lidande, i förra afseendet, Karduansmakare och Saffiansfabrikörer, Svarfvare, Sadelmakare, Bokbindare, Gördelmakare, Bleckslagare och Instrumentmakare, samt, i det sednare, Kammakare och Klockgjutare, aflemnat ett serskildt föreslag, att karduanssamt färgade eller tryckta skinn måtte åsättas ett, det verkliga motsvarande, värde af 6 R:dr 32 sk. och införsels-tullen höjas lill 33 ^ proc., eller åtminstone till 1 R:dr 32 sk. per ti, samt finare skinn förtullas antingen efter vigt med samma värde och tull, eller ock efter värde mot 33f procents tull-afgift; äfvensom en uppsatts angående värdet å oarbetadt samt platterhorn. Af Jöns Månsson, från Malmöhus Län, hvilken anfört, att som, oaktadt hästculturen inom nästan alla provincer i Riket blifvit genom racernas förbättring dels från stuterier och dels genom andra ändamålsenliga åtgärder betydligen utvidgad, införandet af Danska hästar likväl så betydligen tilltagit, att det icke vidare vore möjligt att med fördel afsätta en Svensk häst, skulle detta förhållande påtagligen leda till hästculturens förfall, hvarföre liemstäldt blifvit, att införseln af utländska och framför allt Danska hästar måtte antingen belt och hållet förbjudas, eller ock beläggas med så hög tull, att densamma icke blefve lönande. Af Pehr Mattsson från Wester-Norrlands
För min del är jag visserligen icke på något sätt benägen att bestrida den af Utsk:t uttalade grundsatsen i afseende å fria räntan — den är fullkomligt riktig som grundsats betraktad —, men jag är lika så litet benägen att medgifva, det tidpunkten för lagens ändrande är lyckligt vald; och detta med afseende å förhållanden, som redan länge förefunnits och ännu äro för handen. Vid sista riksdagen afslog också R. o. Ad. denna fråga, och sedan dess hafva inga nya förhållanden inträdt, som kunna verka ändring i detta beslut. Tvärtom har ju filialbankernes indragning — en åtgärd, som jag för öfrigt fullkomligt gillar — bidragit att minska lånetillgången. Ue fördelar, Frih. Gripenstedt förespeglat jordbruket med afseende å detta förslag, kan jag ingalunda biträda, och är af en alldeles motsatt öfvertygelse. Om förslaget går igenom, kommer en stor del af de penningar, som nu disponeras för denna näring och för den mindre industriidkaren, att för dem gå förlorade, emedan spekulativa affärsmän kunna gifva högre ränta. Jag kan således icke göra mig reda för, till hvilkens eller hvilkas fromma förslaget är väckt. Icke är det för jordbrukaren, icke för industriidkaren, icke för våra klent aflönade tjenstemän; ja! icke ens för kapitalisten, som derigenom drifves till vådliga spekulationer, ty vi veta att cessioner göras på 100,000 tals rdr, utan att någon kan förstå, huru cessionanten kunnat få så stor skuld. Bortslösade kapitaler äro en gifven nationalförlust, och jag får upprigtigt bekänna, att jag icke har lust att understödja dylika spekulationer. Utskrts skäl hafva således ingalunda kunnat öfvertyga mig om nyttan och nödvändigheten af denna förändring, och jag lemnar derhän, om denna för jordbruket ämnade »tuktan» kan vara föreslagen efter moget bepröfvande och med lugnt omdöme. Sex månaders tid, som Utsk:t föreslagit, är redan, med afseende å affärspapper, en alltför lång tid; och om man nu nödvändigt skall taga något steg i denna riktning, bör man åtminstone nöja sig med den tid af högst 3 månader, som Riksarkivarien Nordström i sin reservation föreslagit.
På de flesta ställen är afståndet icke öfver 2 mil; men det gifves ställen, der afståndet är 3 mil, hvilket likväl icke kan hjelpas, förrän nya bosättningar dertill lemna tillfälle. Jag skulle derföre tro, att den föreslagna skrifvelsen lill K. M. är både onödig och olämplig; emedan de rättelser, som äro möjliga, i alla fall både kunna och böra tillvägnbringas i den ordning jag nämnt. Jag anhåller derföre 0111 propos. till afslag å betänkandet. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anhåller äfven 0111 afslag å betänk., så mycket hellre, som R, o. Ad. torde finna olämpligheten af en und. anhållan hos K. M. , att lagen måtte verkställas. Om Ständerne skulle hos K. Manhålla om lagens verkställighet i ett visst fall; så ku-nde de lika gerna begära det i alla hänseenden. Men huru skulle väl en sådan anhållan vara att betrakta? Frih. Hamilton: Jag torde blott få taga mig friheten upplysa, alt icke en så orimlig begäran, som alt lagen sktil - 20 Den i G Maj f. ra. le; verkställas, ingått i delta betänk.; men alt man fruktat, att lagen på några ställen icke blifvit verkställd. Vi insågo visserligen, att svårigheter dervid mött; men svårigheter låta stundom jemka sig. Enligt hvad jag bort, är betänk, i BondeSt. afslaget, och jag yrkar derföre ej bifall dertill. Jag har blott velat tillkännagifva detta, på det man ej'må tro, att vi så lösligt behandlat detta ämne. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: Alldenstund motionä ren icke gittat styrka, det någon förgätenhet af gällande föreskrifter ägt rum; tv linner jag någon erinran till vederbör. landshöfdingar icke kunna ifrågasättas, hvadan jag ock instämmer med dem, som yrka afslag å betänkandet. Allm. Besvärsoch Ekon.Ulskts betänk. N:o i i blef af R. o. Ad. afslaget. Till pröfning företogs Allm.
Cederström gratulerat mig, i fall jag kunde på förhand sluta till utgången af bänkmtsvalen, så, och om vi tillsammans komme att öfvervara ännu en riksdag, ville jag anhålla att få göra Hr Frih, ett anbud uti det ifrågagaställda afseendet, och jag hoppas, att jag skall kunna visa honom, hurusom förutseendet torde befinnas lika mycket närmande sig till det ganska enkla och lätta, som till det sanna och riktiga. För min del får jag förklara, att jag verkligen varit tveksam, om jag ens bort deltaga i valet, emedan jag inom min bänkmrsafdelning icke funnit någon med den politiska karakter, att jag, enligt mina grundsatser, trott mig böra välja honom. Jag hoppas, att detta nog öppet uttalade skäl må ådagalägga en grundad anledning för mig att önska inrättningens upphäfvande. Hvad beträffar den uppgift, att på de sista afdelningarna skulle kunna belöpa sig endast en å två ledamöter, torde denna härleda sig från ett misstag, enär det är föreskrifvet, att Ståndet skall fördelas lika på 5o afdelningar, och man skall fördela det öfverblifvande antalet på de sista afdelningarna, som sålunda väl kunna blifva större än de öfriga, men ej mindre. Emedlertid, och då jag nu hört Hr Cederschjöld, med hvilken jag så ofta annars delar tänkesätt, jemväl yttra sig emot bifall till min motion, lärer jag icke äga hopp, att den blir antagen; och det är då bättre att få någon utsträckning i antalet, hvarinom man får välja, hvadan jag anser Utsk:s förslag bättre än det stadgande, som nu äger rum, Probabiliteten att finna skickliga personer ligger dock mera för min än Hr Cederschjölds sats; ty troligen är det lättare att bland 100 finna 5 personer, till hvilka man har förtroende, än att bland 20 finna 2:ne sådana.
Loen fångas vanligen i jern, men skjutes någon gång för hand. Räfven fångas äfven i jern, och vargen, som någon gång åtföljer renhjordarne, dödas vanligen af Lapparne på skidor. Björnar, loar och jerfvar förekomma till icke ringa mängd inom länet i de för dessa rofdjur här varande så passande bergiga och vilda skogsmarker och anställa årligen ganska betydlig skada bland husdjuren. Att bestämma huru många husdjur årligen af rofdjur dödats är icke möjligt, men af de spridda upplysningar, Tab. Litt. H. TJtskeppade skogsalster. 1856. 1857. 1858. 1859. 1860. Summa. Skottpenningar. Bergsoch brukshandtering. 21 sorn i detta ämne erhållits, kan antagas, att öfverhufvud 20 nötkreatur och hästar samt 400 getter och får årligen dödas af björnar, samt omkring 20 å 30 renar årligen af jerfvar och loar. De skottpenningar för fällda rofdjur, som enligt jagtstadgan skolat med 4 R:dr 50 öre för björn, 3 R:dr 37 öre för varg, 2 R:dr 25 öre för lo, samt 37 öre för jerf och räf, utgå af länets jagtkassa, hafva icke blifvit uttagne, och någon afgift till nämnde kassa har icke blifvit erlagd, emedan öfverenskommelser sockeneller tingslagsvis blifvit träffade att efter fördelning per hemman utgifva skottpenningar till vida högre belopp, nemligen 18 R:dr för björn, 9 R:dr för varg och 6 R:dr för lo, och detta inom hela länet, med undantag af ett par socknar, der skottpenningarne på sista tiden blifvit höjda till 50 ä 75 R:dr för björn. För öfriga rofdjur hafva skottpenningar icke erlagts. E) Bergsoch brukshandtering. De Norrländska bergverken hafva från äldre tider utgjort föremål för Regeringens omtanke och särskilda lagstiftning, men några rika grufvor hafva dock icke funnits i de begge provinser, som utgöra föremål för denna berättelse.
Afsägelse!- att vara Bänkman. Agronom, om anslag lill aflöning för en, hvilken vore pligtig ( 5 ) att lemna biträde åt reqvirenter i landsorterne. I. R. 483. III. 13. 387. Se vidare Stats-Utskoltets utlåtande N:o 39. Ahlbom, f. d. Bruksidkaren W. L., angående eftergift i åt honom meddeldt discontlån. Se Eftergift. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Ledamöter. Se Lista. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 1. angående ökad betjening. I. B. 129. A. 145. — N:o 2. om beräkning af Notariearfvode för de såsom Notarier hos Utskottet anställde Cancellister. I. B. 622. II. A. 297. — N:o 3. i anledning af väckta motioner angående indelta räntors förvandling lill penningar. II. B. 180. A. 301. — N:o 4. i anledning af väckt motion om rättighet för en del räntegifvare på Gottland att med penningar fä lösa räntepersedlarne. II. 13. 180. A. 301. — N:o 5. i anledning af väckt motion om upphörande af bruket att utkasta kröningspenningar. II. B. 180. A. 301. E. 327, 347. III. U. 12. A. 23. — N:o 6. angående väckt motion, om tillsättande af civila Fängelsedirecteurer och upphörande af Commendanternes å Rikets fästningar befattning med fängelsernes inre förhållanden. II. B. 323. A. 328. — N:o 7. i anledning af väckt motion om förbud för anläggande af hållslugor vid kyrkorna. II. B. 323. A. 328.
Må vi ”derföre blott fullborda, hvad Svenskarne redan ”under förflutné århundraden begynt! må vi ”icke längre förtiga hvad Sanningen oss förkun”nat om våra fräjdade Fölfader; må ljuset öfver ”Nordens Fornhäfder utgå ivan Sverige, den ”Nordiska bildningens urgamla stamhåll. ”Att härtill medverka, synes mig vara Svea ”Rikets Ständer värdigt. Jag hoppas au Svenska 3 18 StatsUtskottets Betankandert. ”Ombud skola med tillfredsställelse öppna i/z> ”gen till ett kunskapsförråd, hvars skärskådande.) ”då det upräithåller Sverges vetenskapliga anseende, då det lemnar det säkraste vittnesbörd ”om Fäderneslandets tillstånd under framfarne ”tider och erbjuder hvarje Svensk medborgare ’de starkaste väckelser, att genom stora oell ädla ”bedrifter följa sine Förfäders ofterdömen, ostri”digt kommer att medföra ett gagn, vida öfver.» ”stigande den upoffring, som måste utgöra ett ”vilkor -för verkställigheten af mitt förslag. ”Då\jag nu inför Högloft Ridderskapet oell ”Adelil fritt yttrar mine tankar öfver ettvigtigt ”ämne för allmän upmärksamhet, hyser jag den ”säkra öfvertygelse, att hvad jag anfört, icke ”skall ogillas af ett RiksStånd, som altid nitäl”skat för äran och sanningen och aldrig saknat ”Medlemmar hvilka, genom egne forskningar ”och frikostiga understöd, lifvat minnet af vår ”Forntid. ”Sluteligen anhåller jag, att frågan om sät”tet att utse de för ofvannärnnde ändamål nödi”ge medel, måtte blifva öfverlemnad till Hög» ”loll. StatsUtskottets uplysta pröfning. Jacob Adlerbeth.'''’ Hvarförutan blifvit Utskottet meddeldte serskildte i anledning häraf gjorde anföranden till Höglofl.
Kerstin i Markstug(an); ä. Kerstin i Bresäter; 83 årige gubben Carl i Logölet; sold.(aten) Åfeldts hustru Kajsa i Röstebo; sjukl.(ige) handskmak.(aren) Forssberg i Bergå; pig.(an) Anna i Tiblenäs; ä. Karin i Löpsjötorp; ä. Kajsa i Vrå; sold.(aten) Hindbergs änka Stina i Nimtorp; husm.(an) Anders i Tiblenäs; ä. Kajsa i Gropen; husm.(an) Eric hos sold.(aten) Vallgren; ä. Jngrid i Skottstug(an); ä. Jngeborg i Hvithella; flickan Kajsa i Djula grindstug(a); sjuka hust(run) Anna i Gribeckstug(an); hustru Stina i Skräptorp; hwardera 24 sr (sk). Of.(ärdiga) dot(t)er Anna i Pehrstorp; ä. Anna i Skirtorp; ä. Maja i Fårnäs; ä. Maja i Kaflinge; ä. Brita i Fogelö; ä. Anna i Rösten; pig.(an) Anna i Qvabben; åboens swärmor Anna i Skräptorp; blinde mannen i Nybygget; ä. Anna i Fäboda; afsk.(edade) Corporal Södergren; ä. Maja i Karinbo; ä. Kajsa i Dufholmshagstug(an); ä. Jngrid i Mostug(an); hwardera 16 sr (sk). Desse 50 personer fingo nu 30 Rdr 8 sr (sk). § 19. Åter blef erhindrat, att sådane fattige, som hoppas få någon penning ur fattigcassan, böra sjelfve wara tilstädes och emottaga sina pgr. (penningar), så framt de icke äro sjuke el(le)r oferdige. Jn fidem (protocolli) C. F. Maneck Upläst och erkändt P. Blomberg Kyrkowärden Lars Jonsson A: Blomberg Lars Nil(s)son i Stensjö 1802 d.(en) 10.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, samt II. R. o. Ad. anhåller jag vördsamt att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, vinna befrielse frän updraget såsom R. o. Ad:s Suppleant uti Const.Ulsk., att räkna från och med Onsdagen d. 9 dennes. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde frän Ulsk:n inkomne ullålm, mern. och belänk:n, nemi. frän Stats-Ulskottet: N:o 197, i anledn. af väckt motion om förhöjd upbördsborgeu för Kronofogdar; N:o 198, i anledn. af väckt motion, ang:de optionsrätt vid utarrendering af militieboställen; 358 Den 5 Juli e. m. N:o 199, i anledn. af väckt motion, ang:de nedsättning i arrendet för indragna militie-boslället Koltorp i Jönåkers härad af Södermanlands län. N:o 200, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter vice Länsmannen Peter Lök Rösler lill förmän för hans arfvingar; N:o 201, i anledn. af väckt motion om tillåtelse för häradsboerne att få till skatte lösa Häradsallmänningen Holavedden i Norra Wedbo härad af Jönköpings län; N:o 202, i anledn. af väckt motion, ang:de nedsättning uti de ålskiliige hemman på Wisingsö åliggande utskylder; N:o 203, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de uplåtande till Domkyrkan i Calmar af arrendeinkomsterne utaf jordlägenheter, tillhörande Calmar f. d. fästning; N:o 204, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse i fråga om Irenne kronan tillhörige jordars uplåtande lill utvidgning af kyrkogården i Calmar; N:o 205, i anledn. af K.
Ståndets yttrande slutas med en, på anförda skäl stödd, förklaring, att, ehuru Ståndet icke ansett sig Grundlagsenligt kunna undgå att, ännu innan Utskottets Jemknings-betänkande, i anledning af Riks-Ståndens emot Utskottets Memorial N:o 38 gjorda anmärkningar, inkommit, till pröfning upptaga de i Utskottets Memorial N:o 68 framstälda Grundlagsförslag, Ståndet likväl ville hafva sin rätt förbehållen att, sedan Utskottets förslag till Representationens om bildning blifvit i sin helhet Riks-Ståndens slutliga behandling understähla, då, ulan hinder af nu fattade beslut, meddela det utlåtande, hvartill sakens beskaffenhet kunde föranleda. Vid pröfnigen af Memoria let N:o 85, har Bonde-Ståndet funnit för godt att till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, enligt56§. Regeringsformen, antaga de af Constitutions-Utskoltet i samma Memorial framstälda förslag, så väl till Vallag, som till ändringar och tillägg uti Regeringsformen och uti Tryckfrihets-Förordningen. Utskottet torde bland dessa yttranden först böra till besvarande upptaga Bonde-Ståndets, rörande Memorialet JY:o 68, afgifna, såsom de enda mera i detalj ingående; och Utskottet får då, i anledning af Ståndets anmärkningar emot redactionen af Rikets Grundlagar i de delar, hvilka Utskottet i sina til 1 Riksens Ständer afgifna serskilda förslag icke vidrört, erinra, att Utskottet föreslagit de ändringar i dessa Grundlagar, hvilka Utskottet 4 Conslitutions-UtskoUcls Memorialj N;o 10S. ansett högst nötliga eller nyttiga och möjliga att veikstä!la; och att förslag om sådana ändringar i Ståndens plena ieke få väckas, utom af Konungen ; hvadan Utskottet ej heller Grundlagsenligt kan å Ståndets anmärkning i denna del göra något afseende.
Ridderskapet och Adeln biföll Utskottets hemställanden i mom. a)—n) samt mom. p); och lades Utskottets yttrande i mom. o) till handlingarne. Bih. till R. St. Utskottets hemställanden biföl/os. Utskottets hem9tällanden i mom. a), b), c) samt e) biföllos; och blef tillstyrkandet i mom. d) pä det sätt bifallet, att det extra anslaget till Alnarps landtbruks-institut bestämdes till 36.000 Rdr, att under nästa statsregleringsperiod utgå med en tredjedel årligen, eller 12,000 R:dr; hvarförutan Ridderskapet och Adeln förklarade, att uti Rikets Ständers underdåniga skrifvelse härom borde inflyta O J att med det extra anslagets beviljande jemväl afsäges beredande af utväg för institutet att gälda den skuld, hvari detsamma häftade. Utskottets hemslällanden biföllos. 29:de punkten. Utskottets tillstyrkande afslogs. 30:de, 31:$ta och 32:dra punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 33:dje punkten. Ridderskapet och Adeln biföll Utskottets tillstyrkande på det sätt, att till införskaffande af goda afvelsdjur af utmärktare boskapsracer beviljades ett extra anslag under nästa slatsregleringsperiod af 30,000 R:dr. 34:de—40:de punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 41:sta punkten. Återremitterades. Utskottets hemställanden biföllos. Utskottets hemslällanden i morn. a), b) och c) biföllos; hvaremot Ridderskapet och Adeln, med afslag å Utskottets i mom. d) gjorda hemställan, biföll Herr Ilesselgrens i momentet omförmälda motion. 47:de, 48:de och 49:de punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. Återremitterades.