Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag beklagar, att dessa ledamöter icke tillika täckts tillkännagifva, hurti min motion lagligen kan sammanbindas med BondeStis inbjudn. Det måste vara ganska klart, att jag önskar bifall till en motion, som jag sjelf väckt; men då Utsk. förklarat sig icke 64 Den q April f. ra. kunna upptaga densamma, och då den icke innefattas i den förevar, inbjudn., har jag icke trott, att vi nu omedelbarligen i Ståndet kunna antaga den. Finnes det lagligen kunna ske, så skall jag visserligen icke sätta mig deremot; men då jag icke hyst en sådan öfvertygelse, har jag, för att komma till slut i saken, nu yrkat afslag ä inbjudn., och mitt skäl är, att jag önskar få tillfälle bifalla en annan inbjudn. i ämnet, såvida mitt förslag deri är iakttaget. H. Ex. Hr Gr. Brahe, Magn.: Jag tillstyrker, att R. o. Ad. må vidblifva dess i ämnet redan fattade beslut. Dertill synes mig vara så mycket mera skäl, sorn plufaliteten alla gånger varit af den tanka, att, så länge en fullkomligt rättvis markegångssättning icke äger rum, det är orättvist att borttaga correctivet af den ömsesidiga uppsägningsrätten. Sedan Utsk. icke upptagit H. Ex. Gr. af Wetterstedts motion, finnes saken i samma skick, som då R. o. Ad. sednast deröfver beslöt. Såsom bevis på, huru litet markegången utmärker det rätta priset, vill jag blott nämna, att i slutet af sisth Febr. betalades säden i södra Sverige med 2 r:dx* öfver markegången pr t:na. Jag yrkar, att R. o. Ad. må vidblifva dess fattade beslut. Hr Hjärne: Det ändamål, jag åsyftar, är, att BondeSt:s inbjudn. må bifallas med den modification, Gr. af Wetterstedts motion afser. Jag kan icke hoppas, att BondeSt., sedan dess inbjudn. blifvit afslagen, sjelfmant skall fatta ett annat beslut och ånyo inbjuda derpå. Det är möjligt, men icke troligt. Jag kan icke finna någon farlig oformlighet deruti, att inbjudn. bifalles med den förändring, Gr. af Wetterstedt föreslagit.
B) Stadsegendom må likaledes i all* mänhet belånas till hälften af dess, på enahanda sätt, sorn för landtegendom är stadgadt, utrönta ordi styrkta värde, dock tinder vilkor, att hälften af Egendomens Taxeringsvärde icke öfverstiger halfva Brand» försäkringssumman, och för öfrigt under samma bestämmelser, i afseende på äldre Inteckningar i Panten, som i föregående moment, angående Fgendom å Landet, äro föreskrifne. C) Frälse» och Skatte-Jernbruk, sottt hafva egen skog och andre tillegor af den tillräcklighet, att åtminstone hälften af det tiliåtna smidet kan tillverkas med kol af Bilt. till R.-St. Brot. 1828-18to, G Hauth 3 Bandt 3idje tiiiji, 2 ig Banco-l tsl:s Be t linh and a, N:o C)3. egne eller recognitionsskogar, må belånas till högst i, men de Bruk, som drifvas med köpekol, till högst ^ af värdet, bestämdt pä sätt som för Landtegendom är stadgadt, samt under iakttagande för öfrigt af samma bestämmelser, i afseende pä äldre Inteckningar i Panten, som i lörsta momentet finnes föreskrifter. D) Ä Hemman, som lyda under Bruk, må icke Län beviljas, så framt de ej tillika med sjelfva Bruket pantförskrifvas, i hvilket fall hälften af deras värde, efter den föi Landt-Egendom i allmänhet här ofvan stadgade grund, må såsom Län å dem utgifvas. E) Alla sädane Jernbruk, som icke äroanlagde på egen frälseeller skattegrund, och hvilka icke serskildt ega några, Bruket till styrka underlagda Frälseoch Skattehemman, må, i likhet med hvad uti 1823 års Banco-Reglemente stadgas, vara från lånerättighet uteslutne. §• 9- Söker någon, som erbjuder pant, i hvilken förut Lån med företrädesrätt linnes intecknadt, större Lån, än honom, efter förutgående §. kan beviljas, men förklarar sig vilja med skillnaden eller derutöfver inlösa, med företrädesrätt i Panten intecknadt
För Hallands Län: Nämndemannen Lernt Millton i Olmewalla. För Götheborgs och Bohus Län: Förre Riksdagsmannen och Gästgifware» ^.nöers Reijerson i Kyrkobyn. Tran - Den Novemi 15 Transumt af Herrar Bancs-Revisorerne; Protocoll för ven 17 och 18 November i8vz. Den 17 November. (Herr Friherre kotenkane fränwarande.) Till uppläsande företogs, CancelkieUtskottetS Prvrocoll för den 14 i denna männd Hos Cancellie-Utjkottet hade berörde dag under öfwerwägande förekommit Herrar Banco-FullmägtigeS asgifne underdäniga yttrande, angående realisatronen as Riksgälds-scdlcirne, enligt ben af Kongl. Mastt i Näder fastställde plan; jemte ven algard, Banco-Fullmägtige i sammanhang dermed, och kill följe deraf, befunnits haswa ingått. Följande omständigheter hade derwid i synnerhet Zdragit sig Cancellie-Utssottets uppmärksamhet: r:o. Hururvida Banco-Fnllmägtige kunnat ga ifrån den dem af Högloft. Banco-Utskottet wid t800 ars Riksdag meddelte Jnstruction, och den Realisations . plan Riksens Högloft. Ständer da fastställdt? 2:0. Hurnwida det kunde rvägras en Ledamot bland Banco-Fullmägtige, att wid deraS till Kongl. Mastt afgående underdåniga sivar, fä bifoga dest särskilta yttrande? Z:o. Angående den af Bancs-Ful!m§gl»ge till arund för deras underdånig» urlakande författade Calcul öfwer ö,.,.. ^vpvnwnen emelian „^ad, och utsläpa, ,LSedlar? 4lv. Rörande den af Banco - Fullmägkige wivtagne utwäq, att förmandla den i sodlar insiurne Förmögenhets-afgiften till silfwer?
Stånders Statssamt Allmänna Besvärsoch EconomiUtskotts Utlåtande öfver Riksdags -Fullmågtigen Eric Mörtbergs Memorial, om anslag af Allmänna medel till fullbordande af en Yåganlåggning i mellan öfveroch Neder-Calix Socknar inom Norrbottens Lån. np i ill Statsoch Ekonomi-Utskottens gemensamma handläggning, har Hedervårda Bonde-ståndet remitterat ett af Riksdags-Fullmågtigen, från Norrbottens Lån, Eric Mårtberg ingifvet Memorial, angående anslag af Allmänna medel till fullbordande af en våg-anlåggning imellan Öfveroch Neder-Calix Socknar inom berörde Lån. ggo Stats-Utskottets Betänkatiden. Vid föredragningen af detta ärende, hafva Utskotten inhemtat: att ifrågavarande våg, hvars anläggande, uppå derom gjord ansökning, blifvit besluten, skulle komma att sträcka sig långs åt vestra sidan af Calix-Elf, och innefatta en längd af 4| mil; att en slik våg vål vore af stor vigt för ortens Innvånare, och ledande till förbättring af deras tillstånd, genom lättad handels communication, men att Invånarne likväl sjelfve sakna utvägar, att åstadkomma kostnaderne till vågens anläggande; samt att de derför åt Monberg uppdragit, att anhålla om bidrag till företagets utförande, af den fond, som för Strömrensningar eller nya vågars upptagande blifvit anslagen.
R;dr till bestridande af Indelta Årméens möteskostnader, har E. K. M. begärt, att ifrågavarande 15,500 R;dr måtte å Stat uppföras; och, med afseende å den stora och obestridliga vigten af Indelta Arméens, serdeles Cavalieriets, öfning, hafva Rikets Ständer, lika med E. K. M., funnit det för Exercis-sqvadronerna jemväl vid de Regementen, som ej kommit i åtnjutande af andel uti de förut beviljade 22,000 Ridr, erforderliga belopp böra, utan sammanblandning med det för Indelta Arméens möteskostnader utgående anslag, serskildt anvisas, hvadan Rikets Ständer beslutat, att det för Exercis-sqvadronerna hittills uppförda anslag, 22.000 R:dr, må ökas med 15,500 R:dr, eller till 37,500 R:dr, och för framtiden erhålla egenskapen af ett reservations-arislag, så att hvad deraf ej för ett år utgår, må kunna till samma föremål ett följande år disponeras. 5:o Till underhåll för Instructions-Compagnier vid Indelta Infanteriet har E. K. M. äskat 35,000 R:dr, samt till underhållande af sängar, sängklädes-persedlar, husgeråd m. m. för dessa Compagnie!’ 2,500 Ridr, eller tillsammans 37,500 Ridr årligen; roen då för dessa Compagnier, i den händelse E. K. M. skulle finna deras bildande böra ega rum, oberoende af de förändringar uti Arméens organisation, hvilka E. K. M. pröfvat erforderliga, tillgång torde kunna beredas så väl af Titelns besparingar i allmänhet, Expedilions-Utskotlets Förslag till und.
Vid frågor om remiss af efter motionstidens slut här väckte motioner, hade Hr Gr. o. Landtm, förut tillkännagifvit, att han trodde ordet omedelbarligen icke kunna tolkas sålunda, att hvart och ett ämne, derigenom att det förut under Riksdagen blifvit uptaget, kunde gifva anledn. till väckande af nya motioner i samma ämne ; hvaremot Hr Gr. o. Landtm, ansåg det böra förstås så, att den nya frågan af den redan uptagne skall vara en omedelbar följd, emedan eljest motionstiden vore obegränsad för alla de frågor, som under den redan förflutna delen af Riksdagen varit föremål för motioner. Dertill komme att 42 § Riksd.Ordn. väl säger: ”Finnér Utsk. sig behöfva af någon Konungens Embetsman, eller ”af något publikt verk inhemta mundtliga eller skriftiga uplys”ningar, begäre genom sin Ordf:de, hos den StatsRådets ledamot, ”Konungen vid hvarje Riksdag dertill förordnar, Konungens Nåd. ”befallning till vederbörande, om de äskade underrättelsers meddelande” ; men att der likväl icke kunde vara fråga om annat, än att Konungen i Sverige skulle meddela sådan befallning till någon Svensk embetsman, och icke derom, att Ständerne hos Norriges Konung kunde anhålla, att Han måtte vidtaga en eller annan åtgärd för Norske embelsmäns införskrifvande; hvarförutan berörde § icke tillkännagaf något sätt för R. St:r, att med sådane införskrifne personer öfverlägga eller af dem inhemta råd. Enl. Hr Gr. o. Landtnäs tanke kunde derföre någon annan åtgärd i afseende på ifrågavar:de motion icke vidtagas, än att den lades till handlingarne. Hr Ribbing: Vid den framställning, som Hr Gr. o. Landtm, behagat göra, vill jag blott hafva äran erinra att min mening aldrig har varit, och sådant är icke heller uti motionen uttryckt, att, på sätt 48 § Riksd.Ordn. omförmäler, några embetsmän från Norrige skulle i denna egenskap inkallas, eller förpligtas inställa sig.
Jag vill i öfrigt ej bestrida att Grefve Cronhjelms motion niå till RiddarhasUtskoitet remitteras: och sedan jag nu haft äran upplysa att Utskottet vid författandet af den Instruction, som ligger under Ridderskapets och Adelns pröfning, öfvervägt ämnet, anser jag mig icke böra med något vidare anförande derom upptaga Ridderskapets och Adejns för andra göromål angelägna tidt Den 17 Octo ber c. m, jb Herr Hammarjkjöld, Jag vågar visserligen icke täfla roed Grefve von Platen uti u|.pgöranilet af en excurs af politiska fragmenter och fermenter de rebus omnibus et nonnullis aliis; roen jag anhåller blott att få fästa uppmärksamheten vid en enda omständighet. Grefve von Platen yttrade nemligen, att sysselsättningen med uppgörandet af slägt-extracter och genealogier vore så mechanisk , att, ifall Riksdag icke: inträffade oftare än hvart femte år , denna sysselsättning skulle alldeles förslöa den Embetsman, som icke under tiden hade några andra göromål. Jag torde dock få erindra derom, att för uppgörandet af en genelogi, om det skall ske med besked, och ännu mera om fråga är att vara Ridderskapets och Adelns Hisforicus, fordras något mer än mechanisk färdighet. Och dertill behöfvas så många historiska rechercher, att roan väl må säga, att förutsättandet af en sådan sysselsättning skulle förslöa, lika mycket utmärker misstroende till RiddarhusSecreterarens sinnes-förmögenheter, som suposition att han möjligen skulle emottaga intrycken utaf förespeglingen af heders-embeten och decorationer, kan sägas utmärka misstroende till hans caracters fasthet. Det ena misstroendet kan åtminstone vara så godt som det andra.
Jag delar den åsigten, att man ieke bör beröfva en gästgifvare rättigheten, att, med iakttagande af skick och ordning, utskänka bränvin, emedan resande ofta deraf kunna vara i behof. Men om å andra sidan oordningar deraf upkomma, så bör kommunen ega rättighet att förhindra ett sådant ofog. Man har Den 17 Juni e. ra 807 sagt, att Taxeringskomitén är i tillfälle att göra detsamma; men om så är, så går Taxeringskomitén dervid på oriktig väg. Den får icke genom öfverdrifven beskattning lägga band på en näring, utan den måste handla efter öfvertygelse. Om också för öfrigt Taxeringskomitén skulle anse sig berättigad att pålägga en öfverdrifven beskattning, för att derigenom hindra superiet, så kan detta beslut ändras af den högre myndighet, hvilken pröfvar Taxeringskomiténs beslut, och hvilken icke lär underlåta att ställa sig lagar och Författningar till efterrättelse. Hr Arnell: En värd ledamot har anmärkt, att om gästgif varen är en ordentlig person, så kan han lika väl som hvar och en annan erhålla denna rättighet. Om så vore förhållandet, så kunde man utan fara bifalla Utsk:s förslag. Men nu är förhållandet så, att om en gästgifvare afsäger sig sin rättighet att utminutera bränvin, så är han icke säker på att återfå densamma, äfven om han är aldrig så ordentlig. Det beror nemi. först på Sockennämnden att yttra sig, huruvida den anser en Sidan utmiuutering nödvändig, ty i annat fall blir der ingenting af. Säger nu Sockennämnden, att en sådan bränvins-utskänkning behöfs, så är det icke derföre sagdt, att gästgifvaren blir den högst-bjudande. På detta sätt hafva en mängd gästgifvaregårdar förlorat denna rättighet. Jag vet i hela Östergöthland endast ett ställe, der bränvins-utskänkniugs-rätt är medgifven utan att vara förenad med gästgifveri, ty de afstyrkas i allmänhet af Sockennämnderna. Om man borttager denna rättighet på ett ställe, som t. ex. är beläget 4 å 5 mil från stad, så tror jag, att löunkrögeriet derigenom skall komma att florera.
Härefter fkulle Nedra Kammarens fam* teliga Ledamöter komma att utgöra: Af Bonde-Ståndet, hvaröfver det icke bör få tillökas 150 Af Städernes Borgare dito 60 Jordägande Ståndsperfoner 64 Bruksägare, Jernmanufacfurifter och diverfe Fabriksidkare 30 Summa Perfoner i Nedra Kammaren 304 Detta öfverensflämmer ock i det närmake med den här frammanföre uppgjorda Calcule, och hvarefter alla valen famt grunden för de nya Reprefentanternes Riksdagsmanna-rätts beftämmande blifvit hämtad. Deffa mina på öfvertygelle fäftade vördfemma tankar, får jag tili Högloft. Utfket - tets närmare upplyfta ompröfvande öfverlemna, med anhållan, att örn det anförda lkulle förtjena något affeende, de mätte fa. i Protocollet intagas; och då Rikfens Hcgl. Ständer redan vid Regerings - Formens raftftäilande, äfven hafva bifallit fjelfva frågan om de oreprefenterade Ståndsperfonemes inträde och rölfrättighet vid allmänna Riksmöten; men verftällighetqn deraf förutfätter en be tydell g förändring uti nu varande R:ksftänds organisation; få vågar jag .ock oförgripeligen tro, att den andra lika hufvudfakeliga frågan, om förändring ifrån 4 till endaft 2:ne Stånd, nu bör komma under en afgörande pröfning och beredning, till antagande och iaftftällande vid näfta Riksdag, famt att emedlertid Rikfens Högloft. Ständer denna gång hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäler, att oreprefenterade Jordbrukare, Brukspatroner, Jcrnmanufacturiftcr och Större Fabriksidkare, efter den grund forn fäftftälles, måtte till näfta Riksdag blifva kallade att inträda uti åtnjutandet af deras på rättvifa lig grundade Riksdagsmanna - rätt. Sv. Stockenström. Lades på Bordet, Ut fupra.
Dessutom äro uti de handels-tractater* som under senare tider blifvit afslutade, grundade på reciproeitets-systemet, uttryckligen nämndt, att Svenska skepp skola vara försedde med Commerce-Collegii fribref, såsom nationalitetsoch pass-handling, för att tillgodonjuta de fördelar, som skeppsrederierne äro genom Iractaler med utrikes magter tillförsäkrade, och hvilken handling 24 Allm. Besv,- och Ekon,-Utskottets Utlåtande, N.-o 84. mäste företes äfven i de länders hamnar, sorn ligga oss närmast. — På dessa skäl reserverar jag mig emot det nu uppställda Betänkandet. Häri hafva instämt Herr Friherre Krcemer, Herr af Schmidt, Herr Biskop Butsch, Prosten Sylvan, Herrar Åbom och /Vallander, samt Riksdagsmannen Anders Trysén från Östergöthland. STOCKHOLM. Tryckt hos A. G. Hellsten, 1840. Allm. Bese.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, IV-o 85. I N:o 85. Ank. till Exp, Utsk, den 29 Juli, kl. 9 F. m. JB et anie ande, i anledning af väckta motioner om behof - vet, l:o af en tillförlitlig redaction af Allmänna Författningar; 2:o af en samling af alla äldre, ännu gällande Polis-Författningar, samt 8:0 af en Revision utaf alla före antagandet af 1809 års Constitution utgifne Författningar, I dessa frågor hafva från Högloft.
Den af Eder, Gode Herrar och Svenske Män, gemensamt föreslagne utväg att lemna Allmänheten kunskap om Författningar och Påbud, medelst uppläsande deraf från Predikstolen efter Guds jenstens slut, synes väl lämpeligj mende nyttiga töljder, som kunde vara att förvänta af omsorgen, att från offentliga Gudstjensten aflägsna allt, som ofördelaktigt verkar på sinnet, bör dock icke utesluta afseenden på Borgerliga Lagar och förpligtelse till deras efterlefnad När ämnen, sorn dermed äga sammanhang, förkunnas på en för andagtsöfning bestämd stund, eller liksom i förening med det andeliga, ger sådant o:vif* velagtigt en kraftigare erinran om undergit\ venhet för Öfverhetens bud, samt lemnard;u.) pare intryck och lif! gare åhåga till åtlydnad* Ändamålet med Författningars kungörande i Kyrkor å Sabbat skulle äfven möjligen förfelas, om det skedde efter GudstjedsteDS slut, helst af den frihet, som Kyrkololket i allmänhet anser sig då äga, att åtskiljas, och skynda till sina hem, kan förväntas, att de flest® ej gifva sig tid att qvarstanna, utan bortgå; 36 Den t 6 Junit f. m. hvarunder den tystnad, ordning och stillhet ^ som vid en fortfarande Gudstjenst råder, afbröts till hinder för öfrige qvarblifvande, art höra och fatta hvad för menigheten uppläses. Väsendtligt och magtpåliggande är derföre, att kungörandet sker högtidligen, o; h vid de tillfällen, då Allmänheten har förbindelse, att vara samlad , och uppmärksamheten lemnäs ostörd, ett iagttagande, nödvändigt förnämligast i afseende på Allmogen, som saknar den lättare utväg andre kunna äga, att underrätta sig om utkommande stadganden, och hvilket, under de århundraden det i Sverige varit föijdt, icke haft på Religionen någon menlig verkan. Sedan Jag, angående detta ärende inhämtat Mitt StatsRåds och Högste Domstolens tan* kar, har j>g af anförde skäl, ansett Mig icke böra samtycka till Edert sistnämnde underdåniga förslag.
S. D. Föredrogos å nyo och lades till Handlingarne Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 183» i anledning af en begärd upplysning, rörande verkställighet å ett Rikets Ständers beslut; samt N:o 1Ö4, angående begärd underrättelse, huruvida en af Rikets Ständer begärd ändring i Kongl. Förordningen den 22 Julii t8o3, rörande Tiondeoch Räntegifvares med fleres rättigheter och skyldigheter, egt rum. Från Högvördige Preste-Ståndet. S. D. Banco-Utskottets Utlåtande, N;o 62, öfver de hos Högloflige Ridderskapet och Adeln gjorda anmärkningar mot Utskottets utaf3:ne Riksstånd bifallne Memorial, N:o 32, angående Silfvermynts Vrot. Utdrag den 21 Julii 182g. 7 3 vermynts utvexling till några Academier, Collegier ecb allmänna Inrättningar inom Hufvudstaden, blef, vid förnyad föredragning, till Handlingarne lagdt. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos BancoUiskottets Betänkanden : N:o55, med anledning af Herr Confracts-Prosten Nibelii motion, i fråga om Diarii-utdrag från Domhafvande öfver alla vederbäftigbetsbetvg, som af dem meddelas för Lånsökande och Löftesmän i Banco-Disconten; N:o 56, i anledning af Herr W. Th arns motion om belåning af Kobolt i Rikets Ständers Bank; N:o 5y, med anledning af Herr D. Crons gifna Förslag, att Banken måtte för allmänna BrandStods-Bolaget förskjuta, för ett år i sender, alla Brandskade-ersättningar m. m.; N:q 58) med anledning af Herr F. L.
Här finnas visserligen varor, som man, för alt vara conseqvent, vill hafva tillåtna till utförsel, men man har hämmat utförseln så (så är det åtminstone mig sagdt, jag förstår ej så noga att bedomina detta,) att ingen kan föra ut dessa varor med den tull, som derå är bestämd. Jag tycker, att det hade varit mera öppet och uppriktigt alt förbjuda utförseln af dessa varor; ty om utförseln deraf är skadlig, så måste det icke vara orätt alt föi bjuda den. Jag be/arar likväl, att denna tillåtelse att mot hög tull föra ut en vara, som man icke vill hafva utförd, är detsamma som att nu öppna dörren på glänt, och vid nästa riksdag öppna den litet mera, samt sedan helt och 368 Den 2g Juli e. ta. hållet. Så har åtminstone gången hittills varit med våra ekonomiska författningar. Då tyckes det mig hafva varit riktigare att rent af stänga dörren. Så betraktar jag saken, men måhända har jag orätt. Uti specialiteterna vill jag ej gå igenom betänkandet. Jag anhåller blott att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på åtskilliga ämnen, hvaruti jag kan äga någon erfarenhet. Här är bland annat fråga om tull på kläde. Opinionerna i detta afseende äro mycket delade, huruvida kläde skall vara förbjudet till införsel eller icke. Om förbudet skulle kunna verkställas, så känner jag ej hvad skydd det kunde gifva åt klädesfabrikanterna i landet, men det vet jag, att under den tid, som införseln deraf hittills varit förbjuden, har ändamålet, oaktadt en ganska tjenligt organiserad tullbevakning, icke vunnits. Jag bor i en landsort, som är temmeligen aflägsen ifrån fabriksorlerna. Jag känner ingen fabrik, som skickar en enda alu kläde lill Skåne. Måhända en och annan gång någon reqvisition sker, men aldrig finner man uti någon handelsbod något betydligt lager af Svenskt kläde, och likväl äro vi klädda i kläde. Detta kominer således naturligtvis från något annat håll, än våra egna fabriker. Opinionen har redan sagt oss, att Skåne lurendrejar. Der tryter icke kläde, och då Norrköpings-boerue klaga, att vi icke köpa af deras kläde, så måste det som vi nyttja vara utländskt, och likväl är Skånes consumtion af kläde ganska stor.
Allt om vännen min. Och skogen, den friska, Är tystnadens famn; Men höga furorna de hviska Ett älskeligt namn: Det är vännen min. Du genljud, som skallar Mot klippornas höjd, Bär högt utöfver skogens tallar Min sång här i fröjd Allt om vännen min! Och bäck, du som hoppar Dit neder i dal, Smyg fort emellan gräs och knoppar Med kärlekens tal Allt till vännen min! En gång nog han kommer Och hemtar sin brud; Då skall jag dansa om i blommor Och liljehvit skrud Allt med vännen min. (^Hon aflägsnar sig bakom kullen^) ANDRA SCENEN. ANDERS. Sedan ANNA. Anders (^kommer från skogen på sidan om stugan, sjungande^) Hej hoppsasa! Lustig och gla', Munter och hurtig ständigt är jag! Kommer sorgen och vill lägga sej på själen, Tar jag honom bums och slår ihjäl'en; Inga pengar har jag, men det kan qvitta mej lika, Bara bekymmer och oro följa de rika. Strunt, ingen nöd! Har jag mitt bröd, Så vill jag lefva nöjd till min död. Håhå Gudskelof, så har jag slutat arbetet för i dag. Nu är det tid te tänke på, hvar jag ska hålle midsommersvak och få mej en hejdundrande sväng-om-sväng med jäntera i sockna. (^Anna kommer från skogen på sidan om kullen^) Men se der kommer Anna. Go' afta, du hjertans lelle tös! Har du nu kört hem kreatura ur skogen? Anna (^skälmaktigt^) Jaha, det kan jag just inte egentligen neka till. Anders. Det är inte lite rart te få se dej nå'n gång på hele veckan, kära Anna, för bitti' och sent vanker du der oppe i bergena. Te slut kommer foll skogsrån och tar bort dej, så att jag aldrig får se dej mer. Anna. Jojo du, det torde nock hända det en vacker dag. Vet du, jag har verkligen sett och talt med skogsrån många gånger, jag. Anders. Åh aldrig! Kära Anna, hur ser hon ut? Anna. Hon? Ah, du är tokig, Anders. Inte är skogsrån nå'n hon, inte.