Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Måtten J en gång, när J blifvit så gamla som jag, kunna gråta såsom jag nyss gret! Barnen flyttade sig så tätt intill Fastern som möjligt, och med ögonen fästade på henne, bådo de ifrigt att få höra Fasterns berättelse. Fastern. Edra goda Föräldrar hafva, allt se’n J kunnat tala några ord, lärt Eder att bedja Gud, och tacka Honom för allt godt Han gifver Eder. J hafven också ofta sett dem sjelfva göra det, och just då, när J kommen in till mig, tackade jag Gud för den Julgåfva Han beskärt mig, Eder och alla menniskor. Albert. Nej Faster, det är Pappa och Mamma, som gifver oss Julklappar. Fastern. Ja, men det är Gud, som gifver dem förmåga dertill. Och veten J väl, hvarföre J fån Julklappar? Jo mina små, älskade barn: J hafven sjelfva försökt, att det går Eder galet, när J ej lyden goda menniskors råd och tillsägelser. Den gode Guden såg, att det samma skulle hända oss stora menniskor äfven, om Han ej sjelf lärde oss hvad vi böra göra. För att hjelpa oss beslöt Han alltså, att ifrån Himmelen skicka ner till oss Sin egen Son, och just under en Julnatt, men lång, lång tid sedan, låt Gud Honom födas på jorden, under skepnad af ett sådant litet barn, som Er Bror Carl. Detta barnet växte sedan upp, och lärde verkligen menniskorna hvad de skola göra, om de vilja vara goda och älskade af Gud. Fördenskull äro nu alla stora, som höra och rätta sig efter hvad Guds Son sade, glada om Julen, emedan de då fira Hans födelsedag; men så små barn, som J, kunnen icke ännu riktigt fatta allt hvad J undfått af Honom, och då Gud ändå vill, att J skolen glädja Eder om Julen, låter Han Edra föräldrar gifva Eder Julklappar. Mycket beskedlig måste man då äfven vara, för att rätt kunna njuta af denna fröjdeafton, ty det Gudomliga barnet, som genom Sin födelse förskaffat Eder den, höll så mycket af goda barn.
rörande Stats-Utstottets Protocolls-Utdrag angäcnde Fabrikören Ureriks ansökan, att en i desi egendom intecknad fordran mätte af Manufactur Discont-fonden fä inlösas, 4zo4- — rörande Stats-Utstottets utlätande öfwer föreslagen indragning af wisia Profcsiors-löncr wid Universiteten samt de Prebende Pastorat, som öfwer Staten blifwit atstillige Profesiorcr tilldelade, 4305. — rörande Constitutions-Utstottets Förflag till Swea Rikes Ständers Förening om Hans Durchlcuchtighct Prins UiliristiLn Augusts af Schlesswig Dollstcin Sonderburg Augustenburg förklarande för Tronföljare, 4Z05. rörande Lag-Utstottets Protocolls-Utdrag angäende ätstillige förcflagna förändringar i Kongl.
(Kineserna uppfanno massagen, Rydberg har öfversatt Faust). I denna utläggning har signaturen Robinson för öfrigt en tolkning af uttrycket » Das ewig-weibliche zieht uns hinan », som jag ej kan förbigå. Han förklarar det nämligen sålunda: * Äfven erfarenhet är uppenbarelse ». Att identifiera det evigt q vinliga med erfarenhet, fy då, det är inte vackert af en damernas riddare, det är ju detsamma som att ställa qvinnan blott på föreställningens ståndpunkt. Denna åsigt leder mig emellertid, då jag jemför den med författarens ståndpunkt j öfrigt till qvinnofrågan, öfver till en annan egendomlighet i arbetet; det är den inkonseqvms som etundom yppar sig der, det olika sättet att bedöma samma sak hos olika författare. Så klandrar t. ex. signaturen Robinson skarpt Brändes som nuriktigt tycks vara hans bête noire, för att han i Florizel skildrat ett undantag, en anomali, en qvinna som man ytterst sällan skall träffa på. Jag har inte så stor erfarenhet af q vinnorna att jag kan afgöra, huruvida hon verkligen, när man tar den motivering Brändes ger för hela hennes karaktär i betraktande, blir så rys-ligt abnorm, men äfven antaget att så är fallet, är hon vil mera abnorm än den fyrvaktare fru Edgren skildrat i Aurore Bunge? Näppeligen! Och hvad säger författaren om honom? Jo, att han inte hör till de starka delarne i fru Edgrens skildring. Men ingenstädes påpekas det onaturliga, det verkligt anomala i hela denna figur. Och om den unga flickan i samma författarinnas » Ett bröllop », som väl dock i onatur eller, om man så vill, sällsynthet torde ta priset både af Florizel och fyr * vaktaren, om henne icke ett ord af klander; hon förbigås under tystnad. Detta ser dock nästan ut att vara mer än inkonseqvens, det bär spår af den gamla välsignade kotterikritiken. Brändes har inte samma uppfattning i sedlighetsfrågorna som fruntimmers * kotteriet här hemma, derför, » pil på ’ n! »
Från Högvordige Preste-Ståndét* S. D. Efter uppläsning af Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående 'Bih. till R. St. Vrot, 1828 och 182g. g Saini. 1 Band. 2:a Haft. j 1 8i Prot. Vttlrng tinn 19 Junii 182g, vidtagne åtgärder i följd af nuvarande utsigter för Årsväxten, gifven Stockholms Slott den 18 Junii 1,829» blef densamma till Handlingarne lagd, S. D. Då nu föredrogs Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 34, med uppgift på de af samtlige Riks-Ståndpn godkände Grund-lagsändringsförslag, blef detsamma till Handlingarne lagdt; och beslöt Ståndet anmoda Expeditions-Utskottet, att, i afseende å nämnde Grundlagsförändringar, Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majtt uppsätta. S. D. Bifölls, vid förnyad föredragning, Lag-Utskottets Betänkande, N:o 70, i anledning af Riksdags-Fullmägtigen Herr P. Lindqvist! förslag till ändring af 16 Cap. Giftermåls-Balken, angående medgift och heinföljd. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkande, N:o 132, i anledning af väckta Motioner, rörande Presterskapets aflöning. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 33, med Utlåtande, i anledning af återremisser på Utskottets förslag till ändrad redaction af senare punkten i 15 §. Riksdagsordningen, blef, vid nu förnyad föredragning, antaget till Grundlags-enlig behandling vid nästkommande Riksdag.
Mus högstberörde Nådiga Proposition, i underdånighet meddela; Och Riksens Ständer framhärda etc. - ■ Underdåniga Skrif velser. 337 N.o 356. Uppl, o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 27 Nov. 1823. Preste-Standet d. 29 Borgare-Ståndet d. 39 Bonde-Ståndet d. 1 Dec. — Riksens Ständers underddniga Skrifvelse, i anledning af vackt fråga om skärpning af straffet får Skogsåverkan. S. A K. H os Riksens Ständer har framställning blifvit gjord om nödvändigheten, att, genom skärpning af det i Eagoch Författningar bestämde straff för Skogsåverkan, skydda egande-rätten mot dylikt ingrep deruti. Vid öfvervägande af detta ämne, hafva Riksens Ständer funnit, att, i anseende så väl till Skogens ökade värde, som svårigheten, att den bevaka, detta slags egendom är, likasom all annan, berättigad till skydd emot olofligt tillgrep,’ men att, emot bestämmandet af en lika bestraffning för tillgrep af Skog, som för stöld i allmänhet, förekommer, dels att, der tillgången är öfverflödig, egarens mindre omsorg, att bevaka Skogen och liknöjdhet, att emot åverkare anställa åtal, likasom utmärker, att egande-rätten endast i en mindre mån förnärmas, dels att, der behofvet, i anseende till en ringare tillgång, förleder till åverkan och således tillgrepet kunde anses mera ursägtligt, skulle Skogens större värde medföra ett högre ansvar, dels ock slutligen att o - 338 Undsrdfiniga Sb-lfvelser. pinionen icke vid ifrågavarande förbrytelse fastat samma begrep om vanära, som vid annat tillgrep eller stöld.
Uppå de af rektorerna anförda skäl och med afseende på den stora vigt, som för undervisningens befrämjande och ungdomens vård ligger derpå, att skolornas närmaste styresmän kunna odeladt egna sina krafter åt det maktpåliggande uppdraget att med oafbruten uppmärksamhet följa och leda undervisningen och disciplinen inom de i omfång alltmera tillväxande läroverken, tillstyrker jag i underdånighet att nådig proposition må till Rikets Ständer aflåtas om anvisande för omförmälda ändamål af ett anslag af 3000 R:dr, Förhöjdt anslag till vikarie-arvoden och oförutsedda behof. Anslag till ekonomiska biträden för rektorerne vid de högre läroverken. 36 Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. Anslag för ritläraren J. G. Köhl ers uppdyttning i högre lönegrad. Indragna prebende-pastorater. Anslag för uppförande af ny byggnad för högre Elementar-lär overket i Upsala.
M:t i nåder föreslagit ej mindre angående tull-lindringarnes upphörande, än ock tiden, då sådant skulle vidtaga, men hafva ansett, att, samtidigt dermed, nedsättning i nu stadgade införselsafgifter bör ega rum så val för Mascovad-, eller brunt och gult, ordinärt Terresoch Tetessamt hvitt Pudersocker, pa sätt i den nådiga propositionen är föreslaget, som äfven för kaffe till 2 sk. 8 r:st. skålpundet, samt för artiklarne Brännvin och Sprit af till införsel lofgifna slag ä 28 sk. kannan, Hudar och Skinn, oberedda, å 1 sk. 10 r:st. skålpundet, samt Ris, oskalad eller Paddy, å 1 R:dr 12 sk. tunnan. I underrättelserna om hvad vid tulltaxans verkställghet iakttagas hör, hafva Rikets Ständer för öfrigt funnit följande förändringar vara af behofvet påkallade, nemligen: l:o. Dä, jemlikt 16 §. i Kongl. Förordningen den 16 Maj 1827, angående Lotsoch Båkinrättningen i riket, till hvilken §. hänvisas i 4 §. af nuvarande tulltaxe-underrättelser, alla inhemska och med dem lika berättigade utländska fartyg, som under loppet af ett kalenderår göra resor mellan Sverige och utrikes ort, äro vid förnyadt inkommande, befriade från lastpenningar, då fartygen icke innehafva gods öfver 4 läster, hvaremot innehafvandet af mera gods medför skyldighet att erlägga lastpenningar, beräknade efter fartygets hela lästetal, men detta stadgande föranleder dertill, att mindre fartyg ehuru fullt lastade, undgå all afgift, under det att större fartyg, ehuru gående med förlust eller ringa fraktvinst, ändock mäste betala i förhållande, icke till fraktvinsten, utan till sin stor lek, hafva, för undanrödjande af denna orättvisa Rikets Ständer ansett 4 ’§. i tufltaxe-underrättelserna böra så förändras, som underdånigst bifogade underrättelser utvisa. Expeditiens-UtskoMets Förslag till md.
Kyrkoherden såg, att här var något särskildt å bane, och han förstod, att något måtte hafva inträffat, som gumman Lenas äfven eljest tämligen orediga förstånd ej räckte till att hålla ihop. Han klappade henne vänligt på axeln, bad henne lugna sig och frågade, för att distrahera henne litet, om hon fått något kaffe. Gumman tackade och neg. – Nå, hvad var det Lena ville säga? frågade han så igen. – De ha slagit ihjäl Karlsons hustru i Nygård, sade hon ändtligen. För jag såg det själf. Herre Jössus – förlåt goda prosten, men jag är så förskrämd, så jag vet rakt inte, hvad jag säger – så det såg ut. För jag hade fått ligga där öfver natten. Ja, vördig prosten får inte tro, att jag har varit ute och strukit igen, som jag, gud bättre, har gjort det många gånger förr. Jag gick bara förbi, och det var så’nt väder, så jag fick lof att bli där öfver natten. Och som jag ligger i ladan och sofver, så vaknar jag vid ett så’nt fasligt skrik. Och som jag kommer ut på gården, så hör jag, att det kommer ifrån stugan, och jag springer fram till fönstret och tittar in. För de hade nog hängt något för, men det var ett stort hål på täcket, och då såg jag, att de hade bundit madamen vid sängen, och att en stor karl stod och stack henne med en knif rätt så här under bröstet. Hon var en så innerligt rar människa, och hon har gett mig båd’ bröd och potatis många gånger. Men jag tordes inte stanna en minut, och jag vet aldrig, hur fort jag kom genom skogen, och här har jag gått och vankat hela morgonen, ända tills jag trodde, att vördig prosten var uppstigen. Kyrkoherden frågade henne, om hon visste, hvem det var, som slagit ihjäl hustrun. Nej, hon hade inte torts se efter någon ting. Hon hade bara sprungit sin väg: Och det kan väl prosten tänka sig, hur en blir, när en får se så’nt, som onda människor tar sig till. Och det är sanning, att jag har hela natten tyckt, att jag hörde henne skrika och sett blodet, som rann och rann.
40,000 Rdr Baroårligen, ieke kunde för Revisorerne blifva tillgängliga; orb att, då Lasarettets utlånta kapitaler härflöto fran testamenten och gåfvor, bland hvilka sistnämde funnos upptagna 20,000 Rdr af Eders Kongl, Majrt Sjelf förärade, samt kassans räkenskaper reviderades uti Eders Kongl. Majrts och Rikets KammarRätt, och om förvaltningen deraf Berättelse 2.'tie gånger om året, inför Eders Kongl. Maj:t och Ordens-Kapitlet, af Lasaretts-Direktionen i underdånighet afgåfves, Revisorernas begäran att få granska och inventera denna kassa vore ny, och kunde, såsom stridande emot Inrättningensenskilt ägande rätt deltill, icke i Nåder bifallas-. Då, i följd af detta Nådiga svar, hvarom Lasaretts-Direkiionen blifvit särskilt i Nåder underrättad, Revisorerne sedermera icke hos Lasaretts-Direktionen til 1- kännagifvit sig ämna företaga någongranskning utaf Redogörelserna , i hvad de rörde Statens eller andra allmänna bidrag till Lasaretts-Inrättningen, samt Revisorerne af Lasarettets, uti Eders Kongl. Majrts och' Rikets Kammar-Rätt tillgängliga, Räkenskaper haft tillfälle inhämta, att de allmänna anslagen, hvilka vida understiga Lasarettets öfriga, till det mesta, på grund af enskiita donationer ägande inkomster, blifvit till Lasarettets underhåll använda;; så anser Direktionen i underdånighets att Rikets Ständers Revisorer, emot innehållet af högstberörde Nådiga svar, icke hafva ägt att, i afseende å Lasarettets förvaltning, afgifva så beskaffade erinringar, som dem de nu framställt, ej mindre om Uppbördsmannens aflöningssält, hvilket finnes grundadt på ett af Kongl. Majrt, den 19 November år ij5i, gifvet och sedermera oafbrutet till - 337 larnpadt
Ridderskapets och Adelns Protocoll ”vid instundande Riksdag, har Directionen, ”för att icke allenast undanrödja ofvannäm”de olägenheter, utan ock tillvägabringa ”den möjligast största skyndsamhet vid ”tryckningen, trott sig höra föreslå, att ”ifrågavarande Protocoll, hvaraf upplagan, ”enligt hvad vid förutgående Riksdagar egt ”rum, torde böra bestämmas lill 5oo Exemplar, dels målte tryckas i en oafbru"ten följdj på sätt före sista Riksdag jemväl alltid varit vanligt, dels af delas i smär”re Häften af omkring 20 ark hvardera, ”dock så, att icke något Pleni-Protoeoll ”stympas, utan till slut inflyter i Häftet; ”äfven derest berörde arktal skulle min”skås eller öfverskjutas. Genom en så beskaffad form för tryckningen af Protoco!- ”len åstadkommes så väl den fördel, att ”(lere Häften kunna tryckas på en gång, ”hvarmedelst skyndsamhet vid trycknin”gen i ansenlig nion vinnes, sorn ock beqvämlighet vid Protocollens läsning och ”de serskildta ämnenas uppsökande å Registret, , hvarförutan dylika Häften tilläfventyrs torde kunna med Posten afsändas och ”derigenom under Riksdagen befordra icke ”allenast ett hastigare meddelande i Lands”orterne af berörde Protocoll, utan ock ”desammas ökade afsättning; varande i allt Den 28 November e. 111. 655 ”fall den der sådant åslundar oförhindrad, ”att, framdeles vid inbindandet, i elt band ”sammanfoga flere Häften. ”1 sammanhang härmed, har
M:ts befallningshafvande bestämdes, samt att den afgäld, som lägenheten åsattes, borde af församlingen utgöras till boställsinnehafvare!!, antingen in natura eller efter markegång enligt författningarne, och vidtaga vid nu gällande arrendes utgång, hvarigenom således afgälden af ifrågavarande tunnland jord jemväl framdeles komme att ingå uti förmonerna af bostället och inverka på blifvande arrendeafgiften af detsamma. Rikets Ständer hafva detta ärende under pröfning förehaft och dervid, i betraktande af den till afsöndring föreslagna jordrymdens obetydlighet samt det dermed åsyftade, allmänt nyttiga ändamålet, funnit skäligt bifalla hvad E. K. M. uti den nådiga propositionen föreslagit; hvilket Rikets Ständer få till svar hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 4 Mars 1848. Expeditions-Utskottets Förslag lill und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Mars 1848, Preste-ståndet den 4 Borgare-ståndet den 4 Bonde-ståndet den 4 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse , i anledning af K, M:ts nådiga proposition om eftergift af Kronans rätt till ett efter trumpetaren M, Wipp el fallet dana-arf. (Stats-Utsk. Uti., JN:o 44.) S. A. K. Sedan hos E. K. M. ej mindre
J och K), och då inga nummer blefve för andra ändamål indragne, erhölle stammen en förstärkning af 1,315 soldater från de hittills anslagne och indragne numren. Med »anslagne» nummer menos rådane, som användas för andra personer än soldater och med »indragne» nummer sådane, som användas till aflöning i allmänhet. Kr »anslaget» nummer finnes således en person, ehuru icke en soldat eller bajonett; för »indraget» nummer finnes ingen. 86 Då det emellertid icke är möjligt att gifva alla indelda bataljoner ett lika antal rustoch rothållsnummer utan en fullständig rubbning och omkastning af hittills gällande regementsoch kompani-indelning, inom snart sagdt hela landet, hvilket skulle medföra större svårigheter än motsvarande gagn, måste det vara fördelaktigt att de svagare bataljonerna få använda ett så stort antal nummer, som möjligt till soldater i ledet eller »bajonetter». De till nummertalet starkare bataljonerna kunna deremot, med mindre afsaknad, hafva några flere af sina nummer anslagna och indragna. På grund häraf föreslås följande: Hela antalet för spel och gevärshandverkare behöfliga rustoch rothållsnummer vid indelda infanteriet fördelas på regementena och corpserne i förhållande till dessas styrka, så att de svagare få färre eller inga, och de starkare flere, anslagna eller indragna nummer. Intet regemente eller corps får dock flere »anslagna» nummer, än det bör hafva spel och gevärshandverkare, d. v. s. 21 på bataljon. De öfriga blifva »indragna» till regementets eller corpsens lönefond. De svaga regementena och corpserne få, i stället för fullt antal rustoch rothållsnummer till spel och gevärshandverkare, ett motsvarande kontant anslag att användas till kontanta nummerlöner för hela eller en del af denna personal. Antalet till lönefonderna indragna rustoch rothållsnummer vid en del regementen Och corpser komme således att jemnt motsvara antalet kontanta nummerlöner vid en del andra (Bil. J, K och P).
Detta förslag vann icke något afseende, åtminstone icke på denna sidan; endast BondeSt. upptog detsamma vid voteringen icontrapropos:n. Const.Utsk. åter, som inom sig ägde stridiga elementer, måhända lika stridiga som de, hvilka uppenbarat sig inom dc särskilda Stånden, visade sig mindre benäget att sammanjemka de tvenne hufvudsakliga stridspunkterna, nemi. allmänna val och slåndsval. Jag yrkade likväl, att sådant borde försökas; men då jag efter en kortare frånvaro återkom till hufvudstaden, fann jag med förundran, icke allenast att Utsk. uppställt helt nakna voteringspropos:r, för att i förstärkt Const.Utsk. afgöra de tvenne grundprinciperne för valförrättningarne, utan med ännu större förun dran, att dessa voter:spropos:r voro af RiksShn gillade. Hvad kunde väl egentligen vara anledn. härtill? Jo, utan tvifvel den, att hvar och en hoppades alt vid voteringen kunna undertrycka den andras mening. Trenne Stånd hade på ena sidan gillat principen af slåndsval, och trodde derföre, att densamma skulle göra sig gällande inom det förstärkta Const.Utsk. Detta Utsk., som representerar R. St. och afgör i deras stad och ställe, med samma rätt som Sländerne lala oell afgöra i Svenska folkets, d. v. s. med stöd af grundlagens tydliga ord, detta förstärkta Utsk. gillade likväl en annan mening och bestämde, att grundsatsen skulle vara allmänna val. Spelet var således tappadt. Nu sedan man först gäll in derpå, har jag i dag hört, 5 är derefter, att förslaget vore olagligt, att saken gått en olaglig väg, emedan det vore emot Irenne Stånds beslut, sorn det förstärkta Const.Utsk. afgjort frågan. Detta Utsk. skulle likväl votera, när Stånden godkänt voter:spropos. och det var Stånden, som genom detta godkännande ingingo på ett äfventyrligt spel om soo Den 28 Åugust i. cn för samhället vigtig grundsats.
N:o 535, angående votering, i anledning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Memorial N:o 190, rörande allmänna stadganden och anslag till folk-undervisningens befremjande. N:o 536, angående verkställd omröstning, i fråga om dispositionen ak behållningar utaf extra utgifts-medlen. Prot. Utdr. den 29 Maj 18 4 i • Från Högv, Preste-Stånoet. S. D. Föredrogos, i ett sammanhang, ej blott Välofl. Borgare-Ståndets, redan den io dennes å bordet hvilande, och, genom protocolls-uldrag af samma da?, meddelade inbjudning lill Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet att instämma uti de beslut, Borgare-Ståndet fa‘tat uti de ännu ej definitivt afgjorda delar af extra Slats-regleringen, utan äfven Förstärkta Stals-Utskottets denna dag inkomna Memorial N:o 554, med framställning, angående hinder för ifrågaställd votering, rörande anslag å extra Slats-regleringen. Bresle-Ståndet beslöt lägga inbjudningen tili handlingarne och derjemte förklara, att Ståndet icke anser något hinder möta för företagandet i Förstärkt Utskott af de ännu återstående voleringarne, rörande extra Stals-regleringen. S. D. Remitterades till Ståts-Utskottet en af Biskop Jgardh väckt och af Professoren Doctor Bexell biträdd motion, att med anledning af det sammanträde, som nästa år kommer att ega rum i Stockholm af Nordiske natur-forskare, de rum, som finnas i Rikets Ständers hus, måtte upplåtas till disposition af nämnde natur-forskare, med hänsigt till deras arbeten på serskilda sectioner och hvartill dessa rum, mer än någon annan loeal, finnas lämpliga* S. D. Föredrogs och bifölls Expediiions-lJtskottets Memorial N:o 4p, angående anslag af erforderliga medel till bestridande af kostnaden för utskrifning af åtskilliga Riksdags-handlingar. S. D.
Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 12 dennes f. m. på bordet lagda utlåt. n:o 84, i anledn. af väckt motion om befrielse för Klockare på Gottland från skyldigheten att till Kyrkoherdarne utgöra onera för innehafvaude boställs-jordar. Slutligen uplästes och lades till handlingarne ankomne prot.- utdr. från Presteoch BondeSlm af d. 5, 9 och 12, samt från BorgareSt. af d. 9, 12 oeh 14 dennes. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | lill 8 e. m. In fidem protocolli, Alberl Munk, Den 17 A pril 483 Tliorsdajjen (len 17 April 1851. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 9 prot.-utdr. för d. 12, 14 och lfi dennes. Gr. af Ugglas, Ludv. anförde skriftligen: Såsom jag uti gårdagens plenum hade äran yltra, ville jag ej, då min motion redan utaf tvänne Stånd blifvit förkastad, inleda en diskussion rörande densamma, hvilken endast onödigtvis borttagit K. o. Ad:s tid. Fullt öfvertygad dock, att den fråga jag uti denna motion uptagil, mindre än någon annan kan falla, då den är ett grundvilkor för landets ekonomiska utveckling; en grundsten till den högre samhällsbyggnad, hvilken så väl Konung som Ständer under tiotal utaf år förgäfves sökt upresa, nedlägger jag mia reservation emot den förkastelsedom, som vid denna riksdag öfver densamma blifvit uttalad. Tvänne hufvudskål hafva motarbetat framgången utaf det förslag, jag haft äran framlägga: fruktan för de stora, så väl kostnader, som besvär, en utvidgad kommunalverksamhet kräfver och farhåga för den egentliga folkmaktens starkare ingripande uti samhällsangelägenheternas ordnande. Härtill kan läggas Länsstyrelsernas afvoghel emot en bredvid dem slående rådplägande församling och fruktan, att utaf densamma se sig motarbetade eller störde uti sin förvaltning.