Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prat. 1834 och 1835- 4-de Sami. i:sta d/d. På grund hvaraf Motionairen, med stöd af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer af den 2 September nästlidet år och Stats-Ulskottets under N:o 266 häröfver afgifne Betänkande, å sina Commiltenters vägnar, anhåller, att staden måtte beviljas eftergift och afsmulning af de från östgötha Läns Landt-Ränteri, i och för Cholera-farsoten , lyftade 1000 R:dr Banco af det capital, hvilket till förenämnde ändamål blifvit ställdt till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition. Vid öfvervägande häraf, och som, enligt Rikets Ständers, genom underd. skrifvelse N:o 194, hos Kongl. Maj:t anmälda beslut, återbetalningen af de utaf ifrågavarande creditiv till menigheler förskjutna medel bör ske senast inom slutet af år i838 samt fråga om afskrifning af de medel, hvilka, lill följd af hos vederbörande uppkommen oförmåga, icke kunna återbetalas, bör till pröfning företagas vid den Riksdag, som nast efter berörde tidpunkt inträffar, så anser Utskottet sig böra s afstyrka Rikets Ständer att med Herr Bäåths ifrågavarande motion taga någon befattning. Stockholm den 18 Febr. i835.
Nej, det var emedan hon denna gåDg stått och sett efter honom med ej blott kärlek, utan beundran — beundran öfver hans ihärdighet i ett tröttsamt, enformigt arbete, för hans enkla lefnadsvanor, för hans sparsamhet med kläder och ändå stora förmåga att hålla sig elegant och se vårdad ut, för hans öfverseende och godhet. I går till exempel, när aborren var för litet kokt till middagen, gjorde han ej, som hon hört fru Lenérs man bruka vid sådana olycksöden, nästan slungade tallriken i hufvudet på henne, och ej röt han af ondska och flyttade ur sängkammaren, när lille Truls gaf hals för » ondt för tänder ». Nej, han var alltid så god och fördragsam iuom hemmet. Tant Wisén hade på det lilla kafferepet i går riktigt öppnat hennes ögon för de goda egenskaper, hennes man besatt. åstadkomma en skugga af den gedigna lyx, den rike som en helt naturlig sak ernått, en skugga, som är så olik den verkliga lyxen som oljetrycket är lik den saftiga, af lefvande hand framalstrade taflan. Vi måste se med egna ögon, i hvad ställning vi än äro. Det är just, när vi med andras förgiftade blickar se på våra förhållanden, som de mången gång bli så svåra att fördraga. Och så alstras missnöjet. Socialisten bringar sina anhängare att se med » andra ögon » det lilla hem, i hvilket man förr lefvat nöjd, och som nu blir odrägligt. Kamrater ' och vänner lära en att se den make eller den maka, med hvilken man genomkämpat en följd af arbetstunga, men af arbete äfven välsignade dagar, med deras ögon, och man ser plötsligt » en ragata » istället för den trogna makan och vännen eller en » stackare » istället för det stöd, man förut ägt i sin make. Tjänaren, som varit nöjd med, ja, kanske stått i begrepp att hålla af sin matmoder, ser med en ny kamrats ögon, att denna » ser sur ut ». Lönen, som förr var tillräcklig, blir omöjlig att hjälpa sig med; det lilla trefliga köket blir en » håla », därför att det ses med en annans illvilliga blickar.
April månad detta år och om åtgärder emot ett befaradt kringgående af Kongl, kungörelsen den 13 Juli 1853; Betänkandet, i hvad det angår Doktor Sandbergs motion, afslogs, men blef återremitteradt, i hvad det rörer Herr Dalmans motion. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 2, angående återlemnande af en utaf Riksdagsfullmägtigen Nils Larsson väckt motion om nedsättning eller upphäfvande af en till städernas drätsel-verk anslagen såkallad tullstämpel-afgift. Motionen ansågs böra till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitteras. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos oell godkändes Höglofl. Expeditions-Utskottets förslag till underdåniga skrifvelser: N:o 6, angående inbetalning till Riksgälds-kontoret af en mot köpeskillingen för f. d. Hofbageriegendomen i Stockholm svarande summa; samt 112 Prot.-Vtdrag den 4 Februari 1854. N:o 7, angående grunderna för val af Revisorer till granskning af Banko-diskontens räkenskaper. S. D. Efter skedd föredragning bifölls Höglofl. Konstitutions-Uttkottets Memoria], N:o 3, med utlåtande angående Kongl. Majlis Nådiga Proposition om tillägg till 61 § i Regerings-formen. S. D. Vid skedd föredragning af Särskilda Utskottets Betänkande, N:o 3, öfver väckta motioner, om inställande af bränvinsbränningen under April månad detta år, och om åtgärder mot ett befaradt kringgående af Kongl, kungörelsen den 13 Juli 1853, blef detsamma af Ståndet återremitteradt, med anvisning för Utskottet att, vid frågans förnyade behandling, taga i betraktande Herr W. F. Dalmans motion och deröfver meddela utlåtande. Den 4 Februari. Från Höglofl.
Majit gillade beslut angående upphörande af de s. k, Djeknepenningarne, i underdånighet anhållit, att den deremot svarande afgift, som Transport R;dr 53,843: ig. — Span mål. 20 t:r 25 k:pr. 20 t:r 25 k:pr. Kongl. Maj As Nåd. Prop. till IL St. 1847. 67 Transport R:dr 53,843: ig. — li va i je matlag i ofvanbemälda församling från äldre lider med 24 LU. tackjern utgjort lii! rector scholae i Nora stad måtte, från den 1 Maj 1844 räknadt, afskaffas och församlingen i stället varda berättigad att använda samma afgift lill sockenskolornas nytta. Då ifrågavarande afgift, Som, enligt livad upplyst blifvit, utgör 45 SkU. tackjern, är af samma natur, som de så kallade Djeknepenningarne, och Rikets Ständer vid 1834 och 1835 årens Riksdag beslutif, alt dessa borde upphöra och ersättning i behörig ordning utgå till de auktoriteler, hvilka förut disponerat denna inkomst; men de medel, hvilka för sådant ändamål äro af Rikets Ständer anvisade, icke lemna tillgång till sådan ersättning åt rektor vid Nora stads skola , föreslår Kongl. Majit, att ett belopp af 298: g. — motsvarande 45 SkU. tackjern, enligt Örebro läns markegång för de 10 sista åren näst före det år, då frågan väcktes, måtte å riksslaten uppföras såsom ersättning lill rektor vid stadsskolan i Nora lör nyss berörda inkomst, och Kongl. Maj:t derigenom beredas tillfälle att bifalla Nora Bergsförsamlings begäran om befrielse från afgiftens O O O, utgörande. Sedan i anledning af yppadt betydligare missförhållande emellan Stockholms stads inkomster och utgifter, förorsakadt bland annat af kostnaden för å tsk i 11 i ge staden åliggande större ' ’ O O byggnadsarbeten, hvartill nu kommit uppförandet af en ny fängelsebyggnad m. m., framställning blifvit gjoid om beredande af tillökning i stadens inkomster genom förhöjd tolag å vissa från utrikes ort inkommande varuarliklar, men Kongl. Maj.ts Nåd.
På sådan grund är äfven Kongl, Maj:ts nådiga Proposition stödd; och då vid betraktande af vådan för allmän och enskild säkerhet af Ämbetsoch Tjenstemäns tillgrepp af medel som åt deras vård blifvit anförtrodde, de föreslagne straffgraderna förekomma Utskottet lämpade efter brotten, samt bristerne udden nu gällande Lagen således dermed äro aflmlpne; tillstyrker Utskottet, att Riksens Höglofl. Ständer mätte bifalla den Kongl. Propositionen; hvarvid Utskottet likväl torde få fästa Riksens Höglofl. Ständers uppmärksamhet derpå , att då de i Lagen utsatte gradationer i Straffen slutas sålunda: i Fjorton till Sexton år, om det går öfver Sextio Tusende, eller till Ett HundradeÅttatioTusende Daler, orden: och derutöfver torde böra för fullständigheten skull tillsättas, emedan det annars skulle kunna tydas derhän, att tillgrepp utöfver beloppet af 180,000 Daler antingen icke kunde ske eller icke bestraffades. Detta, tillika med någre Ledamöters Särskilda mening hemstalles dock vördsam-. 1298 Lagutskottet! Bttånkanden. ligen Riksens Högloft. Ständers vidare pröfning. Stockholm den 4 September igaik Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft. Stånders Lagutskott den i(5 Augusti 1S23. S. D. Föredrogs Kongl. Majt:s af samtlige RiksStånden till Lagutskottet remitterade Nådiga Proposition, om upphäfvande af 8 §. i 1 Cap. UtsökningsBalken samt ändring af 2 §. 45 Gap. Missgernings Balken och öfverskriften till samma Capitel; och tillstyi’kte Utskottets fleste Ledamöter Bifall af den Nådiga propositionen, på sätt Betänkandet N:o 187 utvisar.
I händelse denna hemställan gillas, vill Exp. Utskottet besörja, att i feamma stund, som några förslag till underdåniga Skrifvelser arfärdas till Höglofh Ridderslcapet och Adeln, förteckning deröfver meddelas så väl detta som hvarje af de öfriga Resp. Riks-Stånden till underrättelse, Pa sådant sätt blir det mdjligt att fortfara i den förut började ordning med de underdåniga Skrifvelsernas tryckning, så att de, utan behof af serskildta Protokolls-Utdrag om justeringen, kunna förses uppöfver med en kort anteckning när de äro hos hvarje Stånd upplästa och godkända,' °ch Resp, Riks-Stånden igenfinna dem snart derefter i io:de Samlingen till det tryckta Bihanget, der de göra större tjenst, än i de skrifna Exemplaren. Härigenom besparas jemväl en, i Utskottets tanka, onyttigt förspilld: tid på den fyradubbla omékrifningen och torde Utskottets ICansli-göromål kunna bestridas med mindre tillökning i Ivanslisternes antal, än som eljest, må hända, varit af nöden. Öfverlemnande till R, Högh Ständers profning det nu gjorda tillägg-, afbidar Utskottet derom Riksens Ständers Resi ut. Stockholm den 10 Eebruari 1S18. Pro - ProtokollsUtdrag'. 57! Protokolls Utdrag den 13 Februari 1818. Från UalloJl. B or gare-Ståndet. S. D. Bifölls hvad Expeditions-Utskottef ^ uti dess den 10 af innevarande månad afgifne Memorial, hemställt såsom tillägg till Utskottets förra förslag att bereda större afsättning och gagn utaf Hillänget till Riks-Ståiidens Protokoll* Från Hedervärda Bonde-Ståndet.
För att kunna bereda glädje åt de blinda, hvilka u t g j o r d e ett ö m t f ö r e m å l för hennes deltagande, lärde sig vår grefvinna under senaste åren äfven blindskriften f ö r att medels en liten tryckapparat kunna återgifva uppsatser i livar j ehanda ämnen, berättelser, skaldestycken, m. in. O c h att hennes vänskap var af rätta slaget visade sig däri, att h o n aldrig skydde att säga en vän sanningen, äfven o m däri l å g en skarp tillrättavisning. Man kände d o c k, att ett sådant uttalande icke k o m af klandersjuka, utan fastmer af ett verkligt b e g ä r att gagna, på samma g å n g m a n k u n d e vara viss, att h v a d hon icke sade i ansiktet, det sade h o n aldrig på r y g g e n. O c h icke m å n g a dagar därefter läste samma vän annonsen o m hennes d ö d den 28 sistlidne augusti! E n häftig lunginflammation h a d e varit dödsorsaken. Efterlämnade sånger och visor af Augusta III. Aftonklockan. S. tjiift i stilla kvällen toner sig höja mot himlens stiga från dal mot tonande hortdö i glans Tonernas eko vike frän vågor, aj kommen med oron tiden ljudet af Lyssna, Och göm tystna, i djupet hvarför makt det är en far, en det är Böj då din ande Böj dä ditt hjärta som lyfter vid nr Och, när: kallar, förstår. mening tonens tyda. maning lyda ljuset gruset vingade tonernas o röst. lyssna! när tleras svallar, tonens att bröst! han kvalen att Lyssna, göm ditt hjärta barnet Himmelska anden af tonen ditt som vän, röst l lyssna! de vet, med lugna, sjungna, himlabudeis minne Människa, hvarför stormar sfärer friden: o när deras fjällen, hjärtats i högre af bryn, purpurskyn. som sånger, för de minne tystna, i djupet af ditt bröst! Koltrasten. Lyss hör, Helt visst en ton dar ja hör: det mörke sången La la la la la la opp, dalar — la vänta att åter Själf skog.
Styrelsen öfver ifrågavarande sjukvårds-inrättning, benämnd: "Stockholms Hospital för sinnessjuke," skulle föras af en Direktion, bestående af Öfver-Ståthållaren såsom Ordförande och fem, på förslag utaf Serafimer-Ordens-Gillet, såsom Öfver-Styrelse för Hospitalen i Riket, af Eders Kongl. Maj:t utnämnde ledamöter, bland hvilka en i Nåder skulle förordnas att vara Vice Ordförande, samt att i öfrigt Kongl. Stadgan angående sinnessjukes behandling Tal). Litt. S. IV. öfriga Pensions-inrättningar i hufvudstaden, till hvilka i allmänhet delägarerätt beredes genom årliga af gifter. a) Allmänna eniceoch pupillkassan b) Arméens pensionskassa 1) Arméens enkeoch pupillkassa c) Civil-statens pensions-inrättningar: 2) 1. Allmänna enkeoch pupillfonden 3. Enskilda » » » d) Tull-statens enskilda pensions-inrättning e) Banko-statens enkeoch pupillkassa f) Enkeoch pupillkassan vid Rikets Ständers Riksgäldskontor g) Enkeoch pnpillkassan vid Stockholms Stads Verk h) Jernkontorets tjensteinäns enkeoch pupillkassa i) Kongl. Theaterns pensions-inrättning Tillsammans Fastighetsvärde år 1860 i Stockholm. Kapitalbehållning vid 1860 års slut. Inkomster år 1860. Utgifter år 1860. Underhållstagares antal år 1860. Pensioner och underhåll in natura. Af H. M. Konungens fond i enkeoch pnpillkassan utbetaldes jemväl 7,497: 25 åt 122 personer, hvarjemte 985 underhållstagare från enkeoch pupillkassan dessutom af Statsmedel åtnjöto en summa af tillsammans 37,605: 60. Den under samma förvaltning ställda stiftelsen af Grefvinnan A. S. Horn f.
»Det talet är icke något utdrag,» förklarade värdinnan, hvilken fortfor att vefva, »utan ett fullständigt återgifvande af talarens ord, med andhemtningar, hostningar, snytningar och alla andra oratoriska prydnader.» »Makalöst! Ingen talar som Vasslén.» »Jo, fru Milde-Strängsell,» erinrade någon. »Få vi icke höra henne?» »Hon har icke uppträdt i kammaren på flera dagar,» upplyste värdinnan. »Hon är strängt sysselsatt i statsutskottet. För öfrigt håller hon aldrig långa tal, men gör riksdagen så mycket större tjänster genom sina insigter i statshushållningen.» »Ja, det är ett förträffligt folkombud,» förklarade Oxygen hvilken hittills icke deltagit i samtalet, men haft sina blickar ständigt fästa på ingången till salongen. »Det är en plats ledig för Majornas tredje rote,» sade en af sällskapet, »och om ...» »Jag tänker ställa mig som kandidat,» afbröt Oxygen. »Ni? Vet ni då icke, att man tillbjudit kandidaturen åt fröken Doftman-Ozodes? Ni vill väl icke uppträda som hennes medtäflare?» »Hvarför icke? De atmosferiska förhållandena äro, som jag tror, reglerade för längre tid, och jag känner lust att deltaga i riksdagsarbetet.» »Men hvad skall eder tillkommande hustru säga om detta Ah, se där är fröken Ozodes.» Aromasia inträdde och hälsade med sitt vanliga okonstlade behag. Värdinnan och hennes gäster omringade henne och tackade för gårdagskonserten. Några framdrogo genast åtskilliga packor med värdepapper och ville öfverlemna dem till konstnärinnan, men denna undanbad sig sådana bifallstecken utom konsertsalen. Oxygen var den ende som ej lemnade sin plats .. Han såg dyster ut och rullade ett papper oroligt mellan fingrarne. Månne det också var en obligation eller ett aktiebref? Aromasia gick till honom och ville fatta hans hand, men Oxygen satt orörlig, drog undan handen och undvek hennes blickar. På Aromasias fråga, huru det stode till med honom, svarade han icke.
Län, hvilka enligt nu galande sladganden och föreskrifter, ega åliggandet att in natura till bergslaget leverera hemmansränteoch mantalseller qvarntulls-kolen, vare sig till Stora Kopparberget och dess verk eller ock till Avesta bruk, må från detta åliggande befrias, och hemmansränte-kolen eller motsvarande ränte-persedel deremot af de skattskyldige till Statsverket lösas med penningar efter hvarje orts i behörig ordning årligen fastställda markegångspris; dock att härifrån må tills vidare undantagas Svärdsjö och Bjursås socknar, i hvilka socknar de skattskyldig#, enligt deras egen framställda önskan, må bibehålla åliggandet och rättigheten att kol-skatterna in natura uppå hittills gällande ömsesidiga vilkor till bergslaget leverera, intilldess Kongl. Majit kan pröfva skäligt att jemväl för dessa socknars innebyggare stadga enahanda ordning och förbindelser i afseende på kol-skatternas betalning, som för samtlige öfrige ifrågavarande skattskyldige blifva gällande; likväl allt under förbehåll och vilkor, att de 58 Kongl. Maj-.t» Nåd. Proposition, N:o 9. sålunda från förenämnde åligganden mot bergslagen frikallade skattskyldige i öfrigt förpliglas att ställa sig till efterrättelse de föreskrifter rörande skogsvården, hvilka nu i allmänhet äro gifne eller framdeles kunna stadgas; 5:o Att för de oindelda eller kronan behållna kol-räntor, som än vidare till bergslaget kunna komma att in natura levereras, skall från samma tid, som kopparräntans förmedling vidtager, lill Kronan erläggas full betalning efter hvart års markegångspris. och således det genom Kongl. Förmedlings-resolutionen den 5 Mars 1803 stadgade särskilda eller progressiva Jösningspriset för desse kol upphöra; hvaremot det skall ankomma på bergslaget att, utan någon ifrån Kronan ifrågakommande ersättning, hålla egarne af de til! Storå Kopparberget lydande hytte-ugnar skadeslöse för möjlig förlust å den inkomst, som under benämning af »Hytte-revenv», enligt förre stadganden framgent eller tills vidare skolat dem tillfalla, motsvarande skillnaden emellan det progressiva lösningspriset och den årliga markegången; 4:0
Till ytterligare bevis på riktigheten af denna åsigt, vill jag äfven erinra derom, att de så väl vid 1828 som 1834 års riksdagar i ämnet väckta förslager gingo ut på, icke en lagförändring, utan en lagförklaring, hvarigenom den nya lagen ovillkorligen skulle få den retroactifva kraft, för hvilken man nu sä mycket hesiterar ; och att ingendera gången någon betänklighet mötte från den omständigheten, ehuru förslagen, såsom jag förut nämnt, af andra skäl för föl lo. Jag slutar Mine Hrr, sedan jag, ehuru måhända på ett ofullständigt sätt, sökt, men som jag hoppas lyckats, att sätta R. o. Ad. i tillfälle att bedöma frågans beskaffenhet, med den begäran att 11. o. Ad., med afslag å LagUtsk:s förevar, betänk, ville bifalla K. M:s nåd. propos. i ämnet, och jag tillägger härvid, blott den förklaring, alt, ehuru hela den förbättring i inteckningsväsendet som med ifrågavar. lagförändring är åsyftad, från början utgått från mig, och jag således bör vara på del högsta intresserad af frågans framgång, jag likväl är den första att afstyrka hela för slaget, såvida det icke kan antagas på andra villkor, än dem LagUtsk. framställt. Ty efter min tanka är det vida bättre att man i landet fortfarande lefver efter den gamla, fastän ofullständiga och bristfälliga lagen, än att man under en obegränsad framlid, skall nödgas lefva efter tvenne olika lagar, med all den villervilla och osäkerhet, som både hos den stora allmänheten, och inom affärsverlden, deraf skulle föranledas. Frih. Rehbinder, Fredr. Wilh.: I anledn. af Hr Giinthers yttrande, anser jag mig böra tillkännagifva, alt jag icke deltagit i upgörandet af det förslag som nu föredragits, ty i sådant fall hade det funnits åtminstone en ledamot af detta Ständ, som i LagUtsk. reserverat sig deremot. Med några få ord vill jag endast hålla mig till 18:deoch 19:de §§:ne af inteckningsstadgan, då de öfriga äro jemförelsevis af ringare betydenhet.
Dä vid sistnämnda års Riksdag, uppå aF Kongl. Majit derom gjord Nådig Proposition, StatsUtskottet, uti Betänkande af den 27 Juni, föreslog för Civila Embetsoch Tje nstemän en sådan tillökning i deras otillräckliga pennir.gelöner, som ansågs i någon nion svarande mot tidernas förändrade skick, förklarade Utskottet att: ”då Kongl. Majit”, enligt hvad den Nådiga Propositionen innehöll, ”vöre beredd att, så vidt möjligt vore, genom jemkningar i det hela och en förbättrad organisation, söka vinna ändamålet, samt den vid 1809 och 1810 årens Riksdag ifrågasatta reglering af Styrelseverken uti dess åtskilliga grenar, om verkställigheten hvaraf, genom en serskild Comité, Riksens Högh Ständer jemväl, både vid 1812 års och då påstående (1815 års) Fviksdag, funnit sig böra i underdånighet anhålla, komme att omfatta alla frågor om Verk?ns oell LöningsStaternas förändring; så hade Utskottets åtgärd då hvarken bort eib r kunnat sträckas längre, an att föreslå den tillökning å förra Statsanslagen, som i atel lertid vöre nödvändig och Statens tillgångar funnes medgifva,” med tillägg af följande mening : ”Men hvilken tillo knins sålunda endast kan blifva -provisionel intill nästa Riksdag; hvar förinnan Förslaget till berörde reglering komitier att utarbetas." Detta StatsUtskottets Betänkande blef den 2 Juli af Prestoch BorgareStånden, den 9 af BondeStåndet och den 17 i samma månad af Ridderskapet och Adeln bifallet, hvar - 470 Serskildta Utskottets Betänkanäen, vid BondeStåndet gjorde det tillägg: ”atthos Kongl. Maj:t skulle i underdånighet anhållas, det den af Ri sens Ständer beslutna Comité till reglerande af Statens Embeten och tjenster, genast måtte sättas i verksamhet, och att denna reglexi. g matte ske, innan den blifvande löntillökningen tagit sin böljan”.
De frågor, som hufvudsakligen böra utgöra föremål för Representationens öfverläggtlingar, äro statens reglerande och bevillningéns bestämmande. Någon behandling af dessa frågor kan icke äga runi, förrän K. M:s nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof är till StatsUtsk. öfverlerrinåd. När nii ingen bestämd tid finnes föreskrifven, inom hvilken denna propos. skall vara inlemnåd, finner jag det vara oriktigt, då riksdagens längd är determinerad till 3 månader, att beräkna dess början från den period, som vid 27 § är beslutad. Man kan föreställa sig, att K. M:s nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof icke inkom förrän en månad efter riksdagens börjad, och då finner man äfven, att de återstående tvenne månaderna voro alltför otillräckliga för att behandla och afgöra dessa frågor. Jag tror visserligen icke, att så blir förhållandet; men det är emedlertid en möjlighet, och då kan Representationen icke få hafva någonting att säga i afseende på riksdagens afslulande; ty om icke statsregleringen kan medhinnas och bevillningen bestämmas på de 3 månaderna, beror det sedermera ensamt på K. M. att bestämma, om den gamla bevillningen skall fortgå eller icke. Här bar af en reservant vid Utskrs memor., Ilr Domprosten Holmström, blifvit yttradt, att äfven i afseende på K. M:s propos:r någon viss tid borde vara föreskrifven, inom hvilken de, vid början af riksdagen, borde vara inkomna. Reservanten har ganska riktigt bevisat, att det icke vore någon inskränkning i K. M:s propositionsrätt; men så länge ej ett sådant stadgande finnes, och det således berör på Konungen att kunna fördröja allemnandet af sina pfoposlr, finner jag den föreslagna förändringen uti 80 § Riksd.Ordn. icke vara lämplig, och anhåller således 0111 propos. till R. o. Ad. att såsom gemensam tanke antaga den anmärkn., att den uti förevar. § föreslagna ändring för närvar, icke är lämplig. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanka förklara den af Gr.
N:o 79. ang:de regleringen af utgifterna under Riksstatens i:sla hufvudtitel; Nio 80. ang:de regleringen af utgifterna under Riksstatens 2:dra hufvudtitel; N:o 8r. ang:de regleringen af utgifterna under Riksstatens 3:dje hufvudtitel; N:o 82. ang:de regleringen af utgifterna under Riksstatens 4:de hufvudtitel; N:o 83. ang:de utgifterna under Riksstatens 5:te hufvudtitel; N:o 84. ang:de regleringen af utgifterna under Rikssta» tens 6:te hufvudtitel; N;o 85. ang:de Rjksstateps 7:de hufvudtitel; N:o 86. i fråga om utgifternas reglering under Riksstat tens 8:de hufvudtitel} ^8 Den a4 Maj. N:o 87. angide regleringen af Riksstatens gide hufvudtitel; N:o 88. angide regleringen af utgifterna under Riksstatens idde hufvudtitel; Nio 8g. angide utgifter å allmänna Indragningsstaten. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 f. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Lördagen den 24 Maj 1834. Plenum kl. 10 f. m. Vid nu anstäldt bänkmansval utsagos till Bänkman för 8:de Bänkmisafdin N:o 114- Frih. Hummelhjelm, fullm. Hr von Wahrendorff, Martin; nite Bänkmisafdin Nio 2Ö7 Frih. Klingspor, Mauritz; 34lde Bänkmisafdin Nio 1600 Hr Braunerhjelm, Ferdinand, genom lottning med Nio i563 Hr Cederstråle, Joh. Casimir ; 43:dje Bänkmisafdin Nio 2o58 Hr af Grubbens, Nils Wilh., genom lottning med Nio 2062 Hr af Dittmer, fullm.