Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nedanför dem utbredde sig sundet – gråblått, lugnt. Längst borta – strax innan haf och himmel gledo samman i en mjuk, violett linie – höjde sig Tre kronors fäste, dimgrått, stort De hvita, stjernlika snöflingorna lågo som strödda öfver Bertas breda, svarta skinnkrage och öfver den lilla pelsmössan. Hvarunder den blonda, buckliga pannluggen var framdragen. Ingen af dem hade paraply. Snön syntes knapt på hans ljusa hattkulle, men på rockkragen och axlarne låg den i ett tätt, hvitt lager. Berta gaf just akt på, hur väl det klädde hans mörka hy och svarta ögon. Så talade han – lugnt, med denna milda, vemodiga klang i stämman, som hon så mycket älskade. »Så är det alltid. Då man mötes i lifvet, är det blott för att skiljas igen. Det är icke en ny menniska, som jag råkar, utan att jag säger till mig sjelf: »det skall komma en dag, då också denna skall glömma dig.» »Tror ni», der låg tusen ömt vemodiga smekningar i hennes röst. »Tror ni då, att jag någonsin skall glömma er?» »Icke nu strax, kanske – men, chérie, lifvet är långt.» »Icke så långt, att jag kan hinna glömma er», upprepade hon igen lugnt och mildt. Han teg. De gingo långsamt, mycket långsamt. Snön föll glest omkring dem. Man har så mycket att säga, då man skall skiljas – och man finner aldrig ord; aldrig något, utom det mest triviala. »Ni skrifver ju till mig någon gång – icke sant?» »Så ofta ni vill, min vän.» Han hade aldrig sett henne så lugn, så innerlig förr. Han sade henne det. Hon såg upp på honom och smålog. »Kære», all sin ömhet gaf hon i detta enda smekord, »vet ni då icke, att smärtan adlar? De gingo tysta en stund, så sade han – stilla, som om han fullföljde sin egen tankegång: »Ni skall aldrig bli lycklig, Berta.» Hon log – ett trist leende. »Nej – jag är ju lik er.» Och derpå – sakta:
Enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, finnas för närvarande 108 stycken fullt färdiga refflade fältkanoner med lavetter, föreställare och fordon; men EiVpe.ditions-Vtskoltets Förslag lill irtiderd. Skrifvelse, A:o 67. 17 men då af 1831 års materiel med släta kanoner och lavetter samt föreställare ännu återstode 60 stycken kanoner, hade General-fälttygmästaren ansett att, i utbyte mot nämnda släta kanoner, jemte nödig reserv, 70 stycken refflade bordo anskaffas, derför kostnaden af General-fälttygmästaren beräknats till 55,000 R:dr, deruti inberäknadt hvad som åtginge för anskaffning af 10,000 stycken spetsprojektiler äfvensom till inredning af 255 stycken ainmunitionskistor samt förändring och ny anskaffning af riktinstrumonter m. fl. mindre utgifter. I enlighet med Gencral-fälttvgmästarens berörda framställning, — hvilken General-fälttygmästaren beledsagat med den upplysning, att, derest Rikets Ständer beviljade de af honom såsom för behofvet erforderliga angifna medel, skulle inom loppet af tro år fältartilleriet komma att ega, inberäknade de 24 kanoner, hvartill medel redan förut blifvit beviljade, 192 stycken refflade fältkanoner med lavetter och föreställare, eller i det närmaste det antal, som af Landtförsvars-komitéen ansetts erforderligt, enligt den af densamma föreslagna armé-organisationen, samt dessutom 10 kanoner i reserv, — har E. K. Maj:t nu begärt, att för anskaffning af refflade kanoner och spelsprojektiler, ammunitionsvagnars inredning, nktinstrumenter m. fl. mindre utgifter ett belopp af 55,000 R:dr måtte af Rikets Ständer anslås och har den äskade summan, 55,000 R:dr, af Rikets Ständer blifvit beviljad. 27:o.
Om Kommerse-coll. motverkade dylika författningar, så kunde det måhända hjelpa sådane fattige näringsidkare pä benen. Att nu, och så länge dylika författningar bestå, vilja hjelpa näringsidkarne genom nedsättning i de dem åliggande afgifter, anser jag fruktlöst, och tror, att förevar, förslag är ett palliativ, hvarmed man söker betacka, men icke bota skadan. Rättvisan fordrar imedlertid erkännande af dessa medborgares olyckliga belägenhet; men denna bör föranleda en rättelse i näringsförfattningarne; men icke nya misstag hvarmed icke kan uträttas hvad som åsyftas. Frih. Alströmer, Jonas, anförde skriftligen: De af Hr Hjerta framställda skälen för nedsättning af beskattningen å handel och rörelse, samt för handtverkare, fabrikanter och handlande i hufvudstaden låta ganska talande. Men om man blott tager den aldra ringaste reda på de till taxeringskomitéerna lemnade upgifterna, torde lätteligen inses att det snarare vore skäl att höja än minska skatten. Det finnes t. ex. de, sorn per år skatta lika mycket till cigarr-bodarne som slaten, och den som har råd att låta sä mycket gå upp i rök, bör ej kunna klaga öfver det bidrag han lemnar till Statens utgifter. Delta förhållande erkännes äfven af Hr Hjerta uti andra mom. af hans skäl; men för att betaga det sin kraft, beledsagas det med den fromma förmodan, att, om skatten lindrades, skulle först och främst upgifterna blifva mera sanningsenliga, en förmodan, som säkerligen ej kan vara framställd på rent allvar; och sedermera, att taxeringsmännen skulle, vid upgiflernes kontrollerande, i sådant fall noggrannare förfara; Hr Hjerta tror således att eden skulle ega mera kraft hos en taxeringsman, om man skrifver en 3:a i st. f. en 5:a; kan äfven detta vara allvar? Jag tror dock att den ed som ger vika för en 5:a, gör det äfven för en 3:a.
Efter upläsningen häraf begärde motionären att motionen måtte kommuniceras de öfriga RiksStm och, om det ansågs nödigt, remitteras till vederbörligt Utsk. Motionen begärdes på bordet. Ur Munck, Bror Gust. Reinh.: Carolina Sophia Alrutz, enka i tryckande belägenhet efter en i lifstiden duglig, redlig och till alla delar präktig karl, har nu ändtligen lyckats att till Chefen för Sjöförsv:sDeparl:tet, Amiral Ulner, få inlemna en underd. ansökan om pensionsunderstöd, och Hr Amiral Ulner har af utmärkt, men af honom väntad godhet samt pligt, såsom anledning är förmoda, hos K. M. utverkat, om ej, som hon hade önskat, Nåd. Propos. till R. St:r, ang:de någon pensionsförhöjning, så åtminstone tillfällig gratifikation för den betryckta enkan. Då jag nu vördsamt anhåller, att någon lämplig årlig pension måtte henne af R. St:r beviljas, behöfver jag, för att framställa skälen dertill, 302 Den 4 December f. m. endast begära att få upläsa konceptet till den underd. ansökan hon gjort hos K. M., och som lyder sålunda: »Vid foten af E. M:s thron dristar sig undertecknad, en sörjande och betryckt enka, knäböjande anropa E. M:s landsfaderliga hjerta om nåd och förbarmande i min bedröfliga ställning. För vid pass 1-| år sedan atled min man, LotsKaptenen i Stockholm E. R. Alrutz, efter 10 års tjenst vid Lotsverket, samt dessförinnan 3 års tjenstgöring som Underofficer och 30£ års tjenstgöring som Officer vid E. M:s Flotta. Redan 1814, blott 17 år gammal, hedrades han, vid belägringen af Fredrikshall, med silfvermedaljen för tapperhet till sjöss, och år 1849 utnämndes han till Riddare af E. M:s Svärdsorden. Efter en 43^-årig trogen och oförvitlig tjenstgöring i E.
Ytterligare appgift å Förslag till ändringar i Grundlag arne, af Rikets Högloft. Ständer vid Riksdagen åren 1859—1860 hänskjntna till grundlagsenlig behandling vid nu ingångna Riksdag. 10:0. Om tillägg i 109 § Regerings-Formen och 80 § Riksdags-Ordningen, angående uppskof i Riksdag. (Nu gällande lydelse, hvaruti äro med kursiv stil ut(Föreslagen lydelse, hvaruti ändringarne eller tillägmärkta de delar, hvilka blifvit föreslagna att ändras gen äro med kursiv stil utmärkta.) eller utgå.) Ej må Riksdag längre räcka än Trenne månader från den dag, då Konungen låtit om Stats-Ver kels tillstånd och behof Riksens Sländer eller deras Stals—Utskott underrätta. Skulle likväl, vid nämnda tids förlopp, Riksens Ständer ännu icke hafva Riksdags-ärendena afgjort, anmäle de det hos Konungen och äske, att Riksdagen måtte fortfara någon viss tid af högst En månad derefter, hvilket Konungen ej äge makt att vägra eller förhindra. Der så oförmodadt hända skulle, att, vid den sålunda förlängda tidens utgång, Riksens Ständer icke hade Staten reglerat eller någon ny Bevillning lili bestämdt belopp sig åtagit, då skall Konungen kunna Riksens Ständer åtskilja, och fort färe den förra Bevillningen intill nästa Riksdag. Ar åter Bevillningens hela belopp bestämdt, men Riksens Ständer icke om fördelningen deraf ense, då skola, efter den fastställda Bevillnings summans förhållande till den, som vid föregående Riksdag blifvit fördelad, de i den sista Bevillnings-Förordningen stadgade Artiklar jemnlikt ökas eller minskas; och uppdrage Riksens Ständer deras Fullmäktige i Ranken och RiksgiildsKontoret, alt en ny Bevillnings-Förordning på sådan grund uppgöra och utfärda. l:o. Ej må Riksdag längre räcka än Trenne månader från den dag, då Konungen låtit om Stats-Verkets tillstånd och behof Riksens Ständer eller deras Statsutskott underrätta. Skulle likväl, vid nämnda tids förlopp, Riksens Ständer ännu icke hafva Riksdags ärendena afgjort, anmäle de det hos Konungen och äske, att Riksdagen målte fortfara någon viss tid af högst
IV. E. 77. — N:o 33. angående beräkningen af Statsverkets inkomster. III. B. 556, 615. Litt. A. — III. B. 556, 615. IV. Å. 3. E. 198. XI. E. 462. Litt. B. — III. B. 556, 615. IV. A. 3- E. 198. XI. E. 462. Litt. C. — III. B. 556, 615. IV. 26. A. 32, 38. E. 198. XI. E. 462- — N:o 34. i fråga om medels anvisande för år 1857, till Natiopalmuseibyggnaden. III. B. 504. A. 613- IV. E. 77. — N:o 35. i anledning af vackt fråga om skattläggning af f. d. Kronoparkerna Rälla-tall, Sörby-tall och Lindby-tall på Öland. III. B. 504. A. 613. 18? — S — Stats-Utskottet9 Memorialer, Betänkande!) och Utlåtanden : — N:o 36. angående vackt fråga om afskrifning af f. d. Kronofogden Chr. Öhboms uppbörds-balans. lil. B. 504- A. 613. — N:o 37. i fråga om ytterligare anslag för statens Agronomer. III. B. 670. IV. 76 A. 89. E. 198. — N:o 38. angående utdelning bland Riksståndens ledamöter af åtskilliga i Riksgälds-kontortt förvarade tryckta Komité-Betänkanden och andra handlingar. III. IV. 76. A. 89- — N;o 39. angående Riksgälds-kontorets förvaltning under den sedan början af 1853 och 1854 års riksdag förflutna tid. — N:o 40. angående regleringen af Utgifterna under lliks-statens Första Hufvud-Titel. N:o 41. i en med statsregleringen gemenskap egande fråga.
I DU N 1893 » Värden såsom barn! » \ &lt;4L arudomens poesi » är ett begrepp, som helt ^Mgl visst skall förefalla främmande för mången, som, hvad han än från barnkammaren erfarit af oredigt sorl och döfvande buller, dock aldrig därifrån försport något, som kunnat förete end minsta skymt af poesi. " Vi kunna därför väl förstå den trumpna min, hvarmed den, som endast från det stilla, ensamma ungkarlsrummets fönster har tillfälle att taga notis om den muntra barnavärlden, betraktar dess ystra glädje och stojande lekar samt hör dess glada klingande skratt. D å han ej haft tillfälle att djupare blicka in i barnens värld, tycker han dessa vara till endast för att störa andras stillhet och ro samt förorsaka andra ett oändligt besvär. Och dock har barnavärlden icke allenast sin prosa, utan äfven sin poesi. Hvem minnes ej den tid, då han själf omgafs af denna leende drömvärld, den tid, då sagans trollspö blott behöfde röra vid ett föremål, sak samma hvilket, och allt fick lif och rörelse. Nötknäpparen talade, dockan dansade, tennsoldaterna marscherade. Allt lefde och rörde sig för barnets lifliga inbillningsförmåga. Ja, äfven det som icke var » til lyst », utan till gagn, men som dagligen omgaf ens barndom, framställde sig för inbillningen i så skär, så liflig gestalt, att till och med den trånga barnkammaren öppnade en hel värld af lefvande bilder för den barnsliga föreställningen. A c k, det var förvisso med helt andra ögon man betraktade detta sitt barndomshem, än man vid mognare år ser sig om i det hem, där man nu har sin varelse. Hvilket skimmer af oskuld och frid strålar oss ej till mötes, när från en längesedan försvunnen tid för vårt minne dyker fram den väna bilden af en om än aldrig så enkel och torftig hydda, där dock våra lyckligaste dagar förrunnit.
Uppå begäran af Hr Tham, Wolr., samt Frih. v. Albedyhl, Carl Gust., blef Stats-o. Oecon.Utsktns d. 11 dennes e. m. på bordet lagda betänk. N:o 22 i anledn. af väckt motion, ang:de åbooch besittningsrätten till kyrkohemmanen i Halland, ånyo lagdt på bordet. Vid förnyad föredragning af Bevilln.- och Oecon.Utsktns d. 11 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 4> i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:ns betänk. N:o 2 i fråga om jagtbevillning till premier för rofdjurs dödande, beslöt II. o. Ad., då de öfriga RiksSt. bifallit sistnämnde betänk., att dervid låta bero. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: För att icke upptaga tiden med att ingå i en formfråga, och då saken icke är af särdeles vigt, får jag endast reservera mig emot beslutet. Företogs till pröfning BancoUtsk:s d. 11 dennes e. m. på bordet lagda berättelse N.‘o 21 om Bancofullmägtiges åtgärder och förvaltning på det hela efter nästförflutne riksdag. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: BancoUtskls yttrande i afdelningen 6, ang:de formen för de* tryckta öfversigterna af Bankens ställning, måste godkännas af hvar och en; men med en sådan opinion är förenligt, att man uttrycker sig mera bestämdt om dea form, som bör iakttagas i Den iS Augusti. lGg i afseende å nämnde öfversigter. Utsk. har väl lofvat att härom framdeles yttra sig närmare, och min anmärkning kunde sålunda linnas öfverflödig; men då jag deltog i i832 års statsrevision, som framställde anmärkningen, bör jag i korthet redogöra för de skäl, hvarför samma revision ansåg en bättre form böra följas, än den Fullmägtige iakttagit.
Uli den al Kongl, Maj:t lill innevarande riksmöte aflåtna nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd oell behof, föreslås, under sjette Hufvudliteln, ”till fond lpr anläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar 150,000 R:dr årligen eller för de tre åren 1864—1866 tillsammans R:dr R:mt 450,000.” Emot det sålunda i nåder proponerade årliga anslag har jag för min del ingenting annat alt anmärka, än alt det är alltför otillräckligt. Fördeladt lika emellan länen i riket, lemnar det åt hvarje län en årlig tillgång af endast omkring 6,000 R:dr. Ett sådant bidrag till förbättrande af landväga kommunikationer kan visserligen anses fullt ut hvad Statsverket har råd att för sådant ändamål årligen anvisa ål län, som redan kommit i åtnjutande af jern vägsförbindelser; men för de orter, som sakna den stora lördelen af jernvägar och icke ens ega någon förhoppning att framdeles komma i direkt beröring med Statens jernvägsnät, kan ett så ringa anslag desto mindre vara tillfyllestgörande, som dessa orter, om de icke alltför mycket skola stå tillbaka i utveckling af sitt näringslif, tvingas att mera ån förr bemöda sig om anläggning af nya och förbättring af redan befintliga allmänna körvägar. Jag erkänner villigt, såsom något i sakens natur liggande, att de jernvägar, som under namn af stambanor på rikets allmänna bekostnad anläggas, omöjligen kunna, med hänsigt till Sveriges inskränkta tillgångar, sträcka sig till eller igenom rikets ålla provinser.
att hon bara har kolik; hon söker ett nattkärl; hon vet icke rätt, hvarom det är fråga: Var hon nödig eller var hon icke nödig? That is the question, skulle Shakespeare hafva sagt. Jag vet icke, om Adele är nödig, men hvad jag vet är, att ingen annan naturalist skulle ens i feberyra skrifvit någonting jemförligt med de tre sidor, som derpå följa: det är eri afhandling om barnförlossning, hållen på ett plumpt språk och fullkomligt ovärdig en man, som gör anspråk på sina läsares aktning: Man tror sig höra en buse utan minsta uppfostran och gift med en barnmorska mellan skål och vägg förtälja för andra busar, huru hans hustru arbetar; en man af smak och uppfostran, som af en slun / p hörde på, skulle säkert få qväljningar. En man af hjerta skulle helt visst med större medkänsla tala om en ko, som nedkommer med en kalf, än Zola gör det om denna flicka, som bragt till verlden en mensklig varelse. Den författare, som skrifvit denna smuts, har stält sig utom kritikens lag; han har ingen rätt längre till vår literära aktning. Man måste låta honom kräla i den orenlighet, hvari han med sådan lust vältar sig. Zolas smickrare hafva någon gång talat om honom som en ny Balzac. Men det är för visso icke den Balzac, hvilkens vida hjerna alstrade snilleverk, icke den Balzac, som grubblade öfver menniskoslägtet i tystnaden af sitt kabinett: det är kabinettens Balzac. Ah! hvilket präktigt kapitel man kunde gjort med denna barnsbörd i en vindskammare, ett kapitel, förfärligt A sin sanning, men fullt af lärdomar och af en hög filosofisk bärvidd, om, i stället för en studie öfver ett nattkärl, man hade målat denna flickas belägenhet, hon som, öfver-gifven i sitt kyffe, pliktar för sin husbondes utsväfningar och står inför alternativet att antingen bekänna sitt fel och bortköras, eller strypa sitt barn och gå till straffängelset.Ja, der hade varit ett vackert kapitel att göra för en författare af Zolas talang.
En öfversigt af alla sålunda förekomna händelser, grundad på de i berörde afseende infordrade uppgifter och beslut, lemnar det resultat, att, under loppet af åren 1834 och 1835, hos Kongl. Hof Rätterna i Riket förevarit och blifvit afgjorda, sammanräknade, i32 emot UnderDomare och andra, HofRätternas Domsrätt underlydande, Embetsmyndigheter anställda åtal, deribland, för olaga Dom eller beslut, 44» samt, för andra fel eller ock försummelse i Embetets utöfning, 56, tillsammans ioo; uti hvilka mål icke funnits någon anklagad och dömd för svårare förseelse, utan samtlige sakfälldes ansvarighet antingen stadnat vid penningeböter, till större eller mindre belopp, i förhållande till förseelsens beskaffenhet, jemte förpliktelse till skadeersättning, der den lagligen ägt rum, eller ock är vorden bestämd blott till gäl - ( 64 ) elände af sådan ersättning; hvaremot i de öfriga, till antalet 32, de tilltalade blifvit ifrån allt ansvar befriade. Och bör härvid tillika erinras, att vid flera tillfällen inträffat, det samma Domare eller Embetsmyndighet varit, för serskilda förseelser, under tilltal ställd; hvaraf följer, att de anklagades antal befinnes mindre än åtalen. ö V 11 Jemte den tillsyn, som blifvit ägnad åt Lagskipningen idet hela, har, i afseende å den judiciella Styrelsen i Hufvudstaden, der, tilläfventyrs mera än å andra ställen, ärenderna med uppmärksamhet följas af allmänheten, tillfälle varit, att erfara, huruledes, oaktadt göromålens mängd och mångfalld, vederbörande sökt att med nit och verksamhet uppfylla deras åligganden, så att, under ifrågavarande åren, ibland de få hos JustiticeOmbudsmannen emot de serskilda Embetsmyndigheterna förda klagomål, allenast ett föranledt till anställande af laga åtal; äfvensom, med undantag af ett annat, till min kunskap kommet, men då redan, jemlikt Kongl. Svea HofRätts förordnande, till åtal förvisadt mål, de öfriga anmärkningar, hvartill anledning sig företett, blifvit behörigen utredda och förklarade.
Böter för förfallolöst uteblifvande från RegementsSkrifvares så kallade Restmöten. Dec. 2 A. P. 28, 43, 5o, 162. — angående äskad förklaring af Ridderskapets och Adelns Beslut öfver Utskottets Betänkanden, rörande föreslagen ändring uti examina för inträde i de Civila EmBetsverken. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Ledamöter, se Lista. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets, det förstärkta, Memorial, angående frågan om sättet till Extra Roteringsskyldighetens utgörande. Nov. 2 A. P. 601, 671. Dec. P. 791. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet, det förstärkta, val af Ledamöter till. Nov. 2 A. P. 281, 4’0» se vidare Stats-, Bevill 3 - 34 nings-, Bancooch LagUtskottens med Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets gemensamma Betänkanden. Allmänna Magazinslnrättningen; se MagazinsInrättning. AmiralitetsKrigsmanhusCassan; se Wadstena KrigsmanshusCassa. Andrarums Alunverk, om förändring af dess rätt till inköp af SkogsEffecter. Aug. P. 206. Ankarsparre, Ingemar August, yttranden. Mars P. 17. B. 76. Junii P. 109. Aug. Dec. P. 499* Ankarsvärd, August, yttranden. Febr. P. 642. B. 719. Aug. 2 A. P. 302. Ankarsvärd, Michael, yttranden. Anmärkningar emot de ansvarige Embetsmännen. Aug. Sept. 2 A. P. 187, xgi. Oct. P. 326. Oct. 2 A. P. i34, 177* Anmärkningspuncter, angående någre af Revisorerne 1820 och 1822 framställde, rö - 36 rande Allmänna Magazinslnrättningens förvaltning.
Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande, M 40, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens tredje Hufvudtitel; och blefvo detta Utlåtandes samtliga punkter bifallna. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskotlets Utlåtande, JY2 41, i anledning af Kongl. Maj-.ls nådiga Proposition, angående statspension ål Öfversten m. m., Friherre Nils Ericson. S. D. Talmannen uppläste det den 29 innevarande månad hållna Protokoll vid Rikets Ständers Elektorers sammanträde för val af kommitterade för tryckfrihetens vård, och inhemtades deraf att i sådan egenskap blifvit utsedde: Riks-antiqvarien och Kommendören af K. N. O., Bror Emil Hildebrand; Holrätts-assessoren, Friherre Garl Gustaf Leijonhufvud; Professoren och Riddaren af K. N. O., Lars Magnus Enberg; Riks-arkivarien och Kommendören af K. N. O, Johan Jakob Nordström ; 204 Prot.-Utdrag den 31 Januari och 4 Februari 1863. Bibliotekarien och Riddaren af K. N. O., Johan Erik Rydqvist; samt Professoren och Riddaren af K. N. 0„ Nils Haqvin Selander. Ifrågavarande Protokoll skalle öfverleronas till JExpediliotis—Utskottet, som hade att uppsätta de förordnanden, hvilka för ofvanbemälde kommitterade borde utfärdas. Den 31 Januari och 4 Februari. Frän Högloft. Ridder skåpet och Adeln. S. D. Vid 'föredragning af Ståts-Utskottets Utlåtande, JV2 39, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens andra Hufvudtitel, fattade Ridderskapet och Adeln nedan antecknade beslut. lista punkten. Utskottets hemställandei! biföl/os. 2:dra punkten. Utskottets hemställan afslogs och Justitie—rådens aflöning bestämdes till 9,000 R:dr. 3:dje—10:de punkterna. Utskottets hemställanden biföllos.
Stad underdåniga ansökning» angående JLandstiöfdings Resldence-huset der-. städes, N:o. 319.,. I anledning af Kongl. M a juts; Nådiga skrifvelse» angående ersättning til inHevänarne i Hert-igdömena Schleswig oell Holstein för gjorde leverancer rrv. m.» till Svenska arméen efter freden i Kiel.. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition om söndring från BispMotala Kongsgård af dea ägorymd, sorn till anläggning af Motala Köping derifrån erfordras.. I anledning, af Kongl. Maj:ts Nådiga Remis», angående sökt eftergift af bristande arrende för lotten N:a 3 under Dalby Kongsgård*. I anledning af väckta Motioner, emi upphörande eller nedsättning af den nya roterings-afgiften inom Jönköpingsoch Elfsborgs län. I anledning af väckj Motion Den 22 Julii e. m. 11*7 angående ersättning För förlorade ängar m. im ,vid Gränslinien mot Kyssland. I anledning af Kongl. Maj:(s Nådiga Kemiss i fråga om ersättning för en brist i Kongl. HofStallets utfordring. N:o 325; I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående Xiönetillökning för Fjerdingsman. Öfver vackt Motion om ränta för fordringar hos Kronan, enligt GeneralKrigsCommissarialets vid f. d. Arméen emot Norrige åren 1815 oc^1 1816 uteställde fordrings. bevis. I anledning af väckt fråga, angående rusthåMs-afgifternss vid Skånska CaLvalleriKegirnenterne utgörande i spannmål. Fran BevillningS', Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconumieUtskotten.- Af den 8 dennes?