Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På grund af hvad jag nu haft äran anföra, tager jag mig friheten hemställa, att R. o. Ad., med afslag å Utskits förslag, ville i stället förena sig om följande förslag till författning: »Sedan R. Sl:r öfverenskomma, att det i C § af R. o. Ad:s privilegier af den 16 Oktober 1723 grundade samt uti 9 mom. af 2 § i 8 Kap. Rättegångs-Balken meddelade stadgande, att frälseman uti vissa brottmål bör omedelbart af Hof-Rätt döinas, skall upphöra, samt K. M:t denna öfverenskommelse bifallit; så varder berörda rum i allmänna lagen jemte dermed öfverensstämmande särskildta författningar upphäfdt; kommande derjemte Kongl. Brefven den 26 Oktober 1748 och den 7 April 1805, hvarigenom utländska adelsmän, som hit till riket inkommit, samt Svenska Akademiens ledamöter blifvit förunnade enahanda förmåner i rättegångsmål som R. o. Ad., att till kraft och verkan upphöra; dock skola de mål och ärender, sorn jemlikt förenämnda lagrum och författningar tillhört Hofrätt såsom första domstol, tillhöra vederbörande underdomstolar och efter allmänna rättegångsordningen behandlas. Denna författning kommer att gälla till efterrättelse från och med den 1 Januari 1867; men de mål och ärenden, som Den 7 Mars f. m. 149 då på Hofrätts pröfning bero, skola af Hofrätten med slut afhjelpas.» Frih. Leuhusen: Afven jag måste på de af Hr Ramsay anförda skäl motsätta mig upphäfvande af den i RättegångsBalkens 8 Kap. 2 § 8 mom. R. o. Ad. i vissa fall tillerkända särskildta jurisdiktion. Till hvad Hr Ramsay anfört ber jag att endast få tillägga några ord med anledning af de förmenade olägenheter, hvarmed Utsk:t anser denna särskilda jurisdiktion vara förenad. Utsk:t framhåller sålunda först K.
Ej må några allmänna afgifter, af hwad namn och beskaffenhet som helst, utan Riksens Ständers samtycke kunna förhöjas, Stora Sjö-Tullen å inkommande och utgående spannemål allena undantagen. Uti Högsta Domstolen kunna ringare mål pröfwas och afgöras af Fem Ledamöter, så ock af Fyra, der alla fyra äro om slutet ense. Öfwer wigtigare saker skola minst Sju döma. 1: o. Konungen äger att i Stats-Rådet utnämna och befordra infödde Swenske män till alla de Embeten och Tjenster inom Riket, högre och lägre, hwilka äro af den egenskap, att Konungen fullmakter derå utfärdar, dock böra wederbörande förut med förslag hafwa inkommit, der sådana hittills ägt rum. Konungen ware likwäl obetaget, att, efter wederbörandes hörande, eller uppå deras framställning, till lärare-befattningar wid Universiteterna, de theologiska lärare-tjensterna likwäl undantagna, såsom ock till lärare och andra beställningar wid andra Inrättningar för wetenskap, slöjd eller skön konst, äfwensom till Läkare-befattningar, kalla och befordra äfwen utländske män af utmärkt förtjenst, de der den rena Evangeliska läran bekänna. Likaledes må Konungen kunna uti militära embeten nyttja utländske män af sällsynt skicklighet, men icke till Kommendanter i fästningarne. Konungen fäste, wid alla befordringar, afseende endast å de sökandes förtjenst och skicklighet, men icke på deras börd. Till civile Embetsmän inom Riket och till Domare må sådane män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran. Hwarje Departements-Chef skall föredraga och expediera alla ärenden, rörande befordringar, förordnanden, tjenstledighet och afsked, till och ifrån Embeten och Tjenster, wid de Werk och Stater, som under Departementet höra. 2: o. Konungen äger att genom naturalisation till Swensk medborgare upptaga utländsk man i den ordning och under de wilkor, som uti särskild derom af Konung och Ständer gemensamt stiftad lag bestämmas.
Jagt och Djurfångj idkas väl något i de mindre bebodda trakterna, men har småningom minskats i mohn af odlingens framsteg, äfven i Lappmarken, der de verklige Fjellboerne nu mera egentligen sysselsätta sig dermed utan särdeles vinning, hälst fogel på flere år icke funnits till betydenhet. Skinn af rofoch skade-djur som afsätles från orten till största delen af Lappmarksboerne kan inbringa några tusende R:dr. Fiskerierna ocb deribland Laxfisket i synnerhet hafva öfverhufvud tagit varit ringa lönande. Tjärubranning: Härtill saknas erforderliga ämnen å de till liafskusten belägne hemmansägor, hvaremot näringen idkats i de mera aflägsna trakterna, dels inom skatteoch krono-hemmans samt nybygges områden, dels, såsom förut är omnämdt, efter tillstånd och emot afgift, å krono-allmänningarne af torra träd och vindfällen, stubbar och rötter. I anseende till långväga transport är denna häring ingalunda lönande, men lenmar dock tillfälle till penninge-förtjenst. Salpeter-tillverkning är en näring som står i tilltagande, och bidrager betydligen till Länets förmon. I anseende till en ymnig tillgång på ved, som vid sjudningen erfordras och alla Öfriga omständigheter, är handteringen passande för orten. Under de sednaste fem åren har tillverkningen uppgått till 46,093 LM. 10 M., hvaraf sistlidet års lefverering utgjorde 11,259 ^ 10 I hopp att salpetern fortfarande inlöses af Kongl. Majit och Kronan, hafva en stor del af invånarne skaffat sig egna sjudningspannor. Pott askeb ränning, som blifvit uppmuntrad genom premier af HushållsSällskapet, är i tilltagande; men har ännu icke blifvit allmän. Ylleoch linne-väfnader tillverkas öfverallt af qvinnorna, bland hvilka många utmärka sig genom särdeles skicklighet. Hushålls-Sällskapet har ock bekostat några personers undervisning i konstväfnad för att vidare spridas, ehuru afsättningen utom orten af dessa tillverkningar icke varit betydlig.
Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Pegron, Silfverstolpe, Wcern, Friherre Ggllengranat, Faxe, Fåhreeus. Departements-chefen Friherre Ggllengranat uppläste till justering. 3:o Ett, i öfverensstämmelse med förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majits Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående upphörande emot vissa vilkor af rotehållarnes vid båtsmanshållet i Bohus Län skyldighet att förse sina båtsmän med En månads uppfordringskost; och täcktes Kongl. Majit, i enlighet med Statsrådets underdåniga tillstyrkan, berörde förslag, sådant detsamma finnes detta 6 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, N:o 11. protokoll bilagdt, i Nåder gilla samt befalla, att, i öfverensstämmelse dermed, Nådig Proposition skulle till Rikets Ständer expedieras. Ex protocollo C. O. Vougt. ]%T:o 11. Arik. till Exp.-Utsk. d. 5 Dec. kl. 11 f. m. KONGL. MAJ-.TS Nådiga Proposition till Rikets Stunder, angående vissa lagbestämmelser med afseende på Enskilda Banker; Gifven Stockholms Slott den 17 September 1847. Kongl.
Fr i bleck och spik till fartygs förhydning Fria arbetad: omålad och olackerad 1 skålp. — 3 målad eller lackerad 1 skålp. — 15 förgyld, försilfrad eller pläterad 1 skålp. — 40 30 Zinkblende Fril t Zitwcrrot; hänföres under Apoteksvaror. Åkdon; se Vagnar. Ångmaskiner och Ångpannor ÅKS Fria Fria Ångskära; hänföres under Färger och Färgningsämnen, andra slag, ej specificerade. Attika, alla slag 1 skålp. — 6 Öl; hänföres under Maltdrycker. Varor, som icke kunna hänföras under någon af de i denna införselstariff upptagna bestämmelser: råämnen Fria mer eller mindre arbetade R:dr 100 R:mt. 15 — 10 — Anm. Med det för vissa i denna införselstariff förekommande varuartiklar af jern eller annan metall tillagda ordet: ”poleradt” förstås, att arbetet skall hafva så mycken polityr, att intet filstreck derå är synligt. 77 Underrättelser om hvad vid Taxans tillämpning iakttagas bör. § i. Hvad vid Tullklarering af brutet öretal ej hinner till halft öre uteslutes, och räknas deremot för ett öre hvad af sådant brutet tal stiger till eller öfver ett halft. § 2. Varor, som med främmande fartyg införas, äro i Sverige icke underkastade andra eller högre afgifter, än om de med Svenska fartyg införas. §3.
komma nu till ett moment i frågans behandling » som vi äro benägna att anse såsom det märkligaste af det märkliga — då domstolen icke ansåg full bevisning föreligga om uppsåt hos komminister E., hade den då verkligen intet annat attgöra äo att döma honom för oupps&amp;tligt brott? Egde domstolen intet laga medel att söka framtvinga sanningen? Lät 089 sammanfatta de omständigheter, som talade för den uppfattningen, att herr E. gjort sig skyldig till upps&amp;tligt brott. Han inskref i vigselboken ett oriktigt datum för en persons födelse, oaktadt han hade speciell anledning att fästa pin uppmärksamhet vid detta datum, enär han erinrats om den felaktighet han vid vigseln begått, beroende ju9t på samma datum. Anteckningens oriktighet var af beskaffenhet att kunna blifva honom nyttig till döljande af en föregående försummelse. Han hade — enligt eget erkännande — reflekterat öfver utvägen att genom en oriktig dagteckning öfversJcyla sitt föregående fel. Han hade sedermera att göra ett utdrag ur vigselboken och saken måste derigenom hafva återkallats i hans minne. Men den oriktiga och för honom förmånligt oriktiga dagteckningen bibehölls likafullt. Rättegångsbalkens 17 kap. 30 § säger: » Der uppenbart och på sannolika skäl grundadt rykte eller andra bindande omständigheter och liknelser äro mot den som tilltalas; må ock domaren värjemålsed ålägga. Men ej må det ske utan i nödfall och der sanning ej annars utletas kan. Går saken å lif; då bör ej till värjemålsed dömas ». Vi anhålla vördsamt att fl hemställa till hvarenda — vi säga icke jurist — men person med vanligt sund t omdöme för * enadt med nödig läskunnighet, huruvida icke detta lagrum är som om det vore skrifvet för fallet i fråga. Föreligga icke här » bindande omständigheter och liknelser », så veta vi icke, hvad dessa uttryck skola innebära. Icke heller kunna vi inse, att något hinder skulle förefin-nas i afseende å sakens beskaffenhet att ålägga den tilltalade väije-målsed. Deruti att eden skulle afse icke ett yttre faktum utan det inre uppsåtet, kan ett sådant hinder icke vara gömdt.
Efter skålarnos påhängning skab tungan ställa sig på7samma sätt. likaledes då skålarrfe byta plats, eUer de vigter eller den vara, hvarmedelst vågen förut visade jemnvigt, ombytes från den ena skålen till den andr;1’ På större vågar, der skålarne ersätta? af plana trädskifvor, hvilkas jemnvigt ä^ svår att unrjier fortsatt bruk bibehålla, skall des^ns jemnvigtmed pålagda tyngder/återställas, innan vägning företages^ , b) Botsman af jern eller stål, gjorda efter fastställd modell och uppstuckna till högst 40 skålpund, få äfven justeras och krönas, samt, då varans aflem - § 9 mom. 3 i 1826 års förslag är både i 1838 års förslag och af oss på goda grunder uteslutet. Mom. 4 i förenämnde § är i motstående moment hufvudsakligen följ dt. Motsvarande § 9, mom. 5 i 1826 års förslag, med ändring i åtskilliga delar. Föreskriften om vågens konstruktion är hemtad ur Kongl. Akademiens förslag i 1834 års betänkande; dock hafva vi begagnat ordet våg, såsom utmärkande hela vägnings-instrumentet, och ordet vågbalans såsom endast en del deraf eller den s. k. vågbaiken. I afseende å vågens pröfning är 1838 års förslag till en del följ dt. Att här ingiå. i de fysiska bevisen för vårt förslag härutinnan, skulle leda till alltför stor^ ' vidlyftighet och torde dess‘norn Vara öfverflödigt. Föreskriften uti 1838 års förslag, angående vågens känslighet, anse vi böra utgå, enär denna bör få lämpas efter värdet af den vara &pui väges. Motsvarar § 3, mom. 3 i 1826 års förslag.
Deeglemente, ntåfle vibkättnaé, men hvilket afbrag icke får öfvevfHga en fjerbebel af beit fafkjlädba räntan för be lån, hvartill $rebi? 43 tittet blifrott begagnabt; fommanbe räntan å ben reban t benna lånrörelfe an< mänba anbei af omförmäla ^rebititt att, efter famina grunb, från ocf) meb 3uli månab fiftlibet år, fKifögälbe^ontoret gobtgöraö. 4:o Sitt Sån Ijäbanefter icfe må af UlW^DitTont^fonben bemiljaö till Ijögre belopp, än 50 procent af bet rnärbe, Ijmartill ullen blifmit roib 11114’ontoret upffattaD; famt 5:o Sitt £ommerce>£oIlegii befattning, i affeenbe på lånbeloppens befläm* manbe, må för framtiben injMnfa fig till bet ullen åfatta noärbeté jemföranbe meb be i allmänhet gångbara ullprifen famt till fotitrolleranbe af forteringené bcl/örtga merfftälligljet. §. 28. 3Keb affeenbe å förefomna bemefanbe omftänbtgljeter, Ijafrne ^i mebgifvoit, att, berefl Motigt. 9ftaj:t frude finna fåbant af beljofmet påfallabt, o cl) unber be förbehåll, Äongt. ^ajit fan finna lämpligt närmare beftämma, Slllmogen i Df noan ©tljané $ögberi i Öjier ©alarne, äfnoenfom i Sleban ©tljané §ögberi ocf> Refter dalarne må meb betalningöjfplbigljcten för be 0panmålömnbfätt
Utskottets förslag att nedsätta införselstullen å sågblad till 8 sk. skålpundet, röstar Ja; ■ den. det ej vill, röstar Nej; vinner nej) bibehålies gällande införselstull 9 sk. skålpundet. 1 öfverensstämmelse med Utskottets förslag, har Borgare-ståndet nedsatt införselslullen å såpa från 36 lill 24 sk. lispundet, hvaremot Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-stånden, under vidblifvande af gällande taxa, ogillat Utskottets förenämnde förslag. Så vida B or g are-ståndet icke frånträder sitt skiljaktiga beslut, föranledes deraf följande omröstning. Bih. till R. St. Den, som, på sätt tre Stånd beslutat, anser införselslullen å såpa böra bibehållas med 56 sk. lispundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, nedsättes tullen till 24 sk. per lispund. Med godkännande af Utskottets förslag, hafva Presteoch Bonde-ståndén beslutat, att sjökort skola i noten upptagas med hänvisning till chartor. Ridderskapet och Adeln har bibehållit den i nu gällande taxa för Sjökort lem nade hänvisning till böcker, hvaremot B or g are-ståndet, i öfverensstämmelse med Kongl. Majrts förslag, utur taxan helt och hållet uteslutit artikeln Sjökort. Ehuru det visserligen icke kan antagas hafva varit Ridd er skap et s och Adelns samt Borgare-ståndets afsigt att genom nämnda bestut belägga sjökort med tullafgift, likväl och enär detta skulle blifva en följd af de från Utskottets förslag skiljaktiga besluten, hemställer Utskottet till sistbemälda två Stånd, att de ville frånträda sina sins emellan skiljaktiga beslut och instämma i de öfriga Ståndens. För annan händelse lärer omröstning blifva nödig, enligt följande propositioner: a) om kontrapropositionen: 278:o.
Dessa jemförelseförhållanden tala tillräckligt för sig sjelfva. Efter den uti 1857 års taxa införda nymodiga figurberäkningen å 15 öre per figur och genom att för en half qvadratrefs mätning skall betalas med 45 öre uppmuntras Landtmätaren till denna oändliga sönderdelning, som räkningen utvisar blifvit följden, och hvarigenom afmätningen och uträkningen af ett tunnland jord kan komma att kosta 5 R:dr; och om jag ej vågar ansvara för fulla rigtigheten af dessa beräkningar så torde det likväl böra utgöra grundad anledning för det respektiva Utskottet att häröfver ifrån Kongl. Landtmäteri-kontoret infordra fullt tillförlitlig uppgift. Jag kan icke föreställa mig att de respektive Utskotten kunna förbise nödvändigheten, och att Rikets Ständer icke skulle anse sig förbundne, att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det tillämpningen af 1857 års Landtmäteri-taxa, mätte blifva suspenderad, intill dess jordbrukaren mindre ruinerande förfoganden i denna del kunna blifva vidlagnc, och en offentlig anmaning, till jordegare, att, så vidt möjligt är, inställa alla tilltänkta landtmätcri-förrättningar, intilldess en, på bättre grunder fotad, Landtmäteri-taxa kunde blifva utfärdad, anser jag ifrån lagstiftningens sida en lika så behöflig som ändamålsenlig åtgärd. : '<> * Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. Men, för att blifva till ändamålet ledande, fordras ovilkorligt att det i Skiltesstadgan skiftessökande medgifna obegränsade vitsordet äfven måste upphäfvas. Jag har sökt förskaffa mig kännedom om förhållandena med landtmäteriet inom andra länder och liar funnit de för dem utfärdade arfvodesberäkningarne öfver allt hvarken för allmänhetens begrepp så konstigt eller inveckladt sammansatte, som våra Landtmäteri-taxor visar sig vara del; och åtminstone, så vidt jag förmått upplatta förhållandena, på långt när icke för den skiftcssökande sa öfverdrifvet tryckande, som 1857 års Landtmäteri-taxa är det.
Hvarföre gråter du? jag tycker du har allt hvad du behöfver.» «Nej Albert,» sade Evelina, «du är icke nu sådan du var. Jag skulle gerna vara fattig! jag ville ega ingenting: bara du Albert altid hölle lika mycket af mig.» «Du är för besynnerlig, söta Evelina,» sade Albert. «Hvad orsak har du att tro någon förändring hos mig men du är för mycket romantisk, min vän. Du talar om att gerna ega intet, det kan möjligtvis gå an i romaner; men i verkligheten dör alltid kärleken utaf fattigdom. Således bör du tacka Gud för din lott.» «Min lott!» upprepade Evelina. «Ack Albert, jag fruktar, att vi misstagit oss om den rätta lyckan, jag finner det nu huru vilse vi gått. Hur bemötte man mig icke i går och den stackars fru B., sade mig ...» «Min söta vän,» afbröt henne Albert, «tag inga exempel af henne. Fru B. är ett pjåk, som narrat sig på sin man. Den stackars B. kunde ej ana, att fadren skulle göra henne arflös. Nu har han både henne och fattigdomen på halsen.» «Stackers fru B. det är då som jag trodde,» sade Evelina. «Men Albert, det var för hans skull, som hon öfvergifvit sina föräldrar. Det är ju för hans skull hon nu icke är lycklig. Kanske om de vigdes, att hennes far då skulle förlåta henne.» «Gudbevars! så tokig blir aldrig B.,» sade Albert. «Han hyllar mina grundsatser i det fallet. Ger icke gubben med sig, så gynnar väl lyckan honom bättre på ett annat ställe.» «Gud i himmelen!» utropade Evelina, «skulle han väl nånsin kunna öfvergifva henne? sedan hon för honom uppoffrat allt! De kunde ju ännu bli lyckliga, om presten förenade dem. Gode bäste Albert! jag har äfven tänkt att vi kunde göra detsamma. Man lefver icke lycklig, jag ser det, utan » «Evelina min bästa vän!» afbröt åter Albert. «Hvad i Guds namn har du nu fått för griller i hufvudet? hvad fattas då i vår lycka? jag tycker att allt är sig likt, som första dagen. Kom för Guds skull aldrig fram med sådane fraser. Först då skulle kanske olyckan begynna.
Guden behagar göra ett önskeligt slut på Den 18 November e. m. i55 "detta långyariga kriget; Och hvad det för”ra angår, så hafva Båtsmanshållarena deruti att rätta sig efter Reglementet, emedan ”Kongl. Maj:ts Nådiga vilja och allvarliga ”befallning är, att BåtsmansContracterne på ”det nogaste efterlefvas, hvaröfver Lands”höfdingarne hafva att hålla hand.” — 3:o Förvaltningens af SjöÄrenderne Kungörelse den 3i Augusti i8o4- 4:o ”Att, om Sjöexpedition varar så länge, "att uppfordringstouren till årstjenst för de ”commenderade Båtsmännen efter nummerordningen derunder å nyo skulle inträffa, "Rotehållarne i sådan händelse böra till "Kronans ersättning, uti de vid SjöMilitiae”Contoret upprättande Vacance-uträkningar, "för det året påföras uppfordrings-bekläd”nadskostnaden till fullt belopp efter Markegång. ” — 4:o Kongl. Kungörelsen den 10 Sept. 1816. 5:o ”Är Båtsmannen på en längre Sjöexpedition eller för annan orsak skull, under ”loppet af flere på hvarandra följande år, ”ständigt tjenstgörande, så skall dock Roten Den iti November e. in. "icke någon ny årsbeklädnad prestera förr 'an Båtsmannens rätta uppfordringstour i "sin nummerordning inom Compagniet och "i sin proportionerliga ordning inom Båts"manshållet å nyo inträffar, utan vilje Yi "och Kronan honom under liden med beklädnad förse. Men under krig, då hela "eller största delen af Båtsmanshållet är ”uppfordradt, och vanligt hemlof icke äger "rum, skall hvarje sådan ny uppfordrings"tour anses inträffa efter förlupne 12 månaders tjenstgöring, då Rotens skyldighet "att Arsbeklädnaden utgöra, således å nyo "inträffar.
Enligheten med originalet bestyrker Garl Johan PalmeY. Remitterades till StatsUtsk., i sammanhang med Hr af Ekenstams till samma Utsk. remitterade motion, angtde kungsgårdars försäljning. Föredrogs Borgare-Sus denne dag f. m. genom deputation meddelade prot.ntdr. af denna dag, innehållande, alt Ståndet uttryckt den önskan och för sin del fattat det beslut, att nästk. Lördag den 11 dennes välja ledamöter uti den nämnd, som, enligt Reg.Ftns io3 Jo äger att dömma, huruvida Högsta Domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjenle alt i deras vigtiga kall bibehållas, eller om visse af dem må anses böra ifrån ittöfningen af Konungens domsrätt skiljas; i hvilket beslut Ståndet inbjudit MedStånden att sig förena. Likaledes föredrogos, dels ett prot.utdr. från BondeSt , af denna dag, innefattande enahahanda inbjudning, som BorgareStts prot.utdr. innehåller, dels ett prot.utdr., äfven af denna dag, från Preste-St., innehållande att Ståndet biträdt Borgareoch BotnleSUns beslut, angtde tiden för ofvannämnda nämnds väljande. Frih.Boye, Ludv.: 64 §:n Riksd.Ordn. stadgar uttryckligen, att samma dag, sorn valet sker, skall opinionsnämnden sammanträda för att uppfylla sitt värf. Detta förutsätter naturligen en Öfverenskommelse Stånden emellan om ett gemensamt val på samma dag; en sådan öfverenskommelse är icke träffad, då de andra Stånden nu föreslå en dag till val. Det är icke blott i formen, sorn jag bestrider nödvändigheten af inbjudningen, utan det är af en mera vigtig orsak. Ända hittills har vid föregående riksdagar opinionsnämnden aldrig blifvit vald, förrän Const.Utsk. slutat läsningen af protocollen och inkommit med berättelse derom, och än mindre förrän Just.ombudsmannens berättelse huru lagskipningen försiggått, varit före i Stånden.
Man har sedan kommit derhän, att man, för att gifva ledamöterna en fördel i tur, upphöjer de äldre bland dem till hofrättsråder, så att det på hvarje division finnes ett hofrättsråd utom ordföranden. Jag ser ingen fördel deruti, att den domare, som Den 13 J u n i f. m. u63 siller på nedersta-stolen, genast skall beklädas ined högsta värdigheten, roen anser deremot många skäl tala emot den nu föreslagna förändringen. Om den antoges, så blefve derutaf en följd, att de personer, som blifva assessorer, genast skulle få betala en dubbel fullmakts-lösen, ty de skola då erlägga den efter hofrattsråds-lön och icke efter assessorslön. Det händer visst nu att efter 3o å 4o års förlopp man belastas med tvänne fullmakter, nemi. på det sätt, att man redan löst en fullmakt, innan man blir hofrättsråd, men jag tror, att pluraliteten gerna låter detta beskattningssätt fortfara, och anser för öfrigt, att frågan om assessorernes upphöjande till hofrättsråder är af så liten betydelse, alt det för närvar, icke såsom en isolerad åtgärd bör företagas, och tror derföre, alt Ståndet nu skulle göra bäst att afslå betänkandet. Allm, Besvärso. Ekon.Utskts betänk. N:o 4^ blef af R. o. Ad. afslaget. Ånyo föredrogos och biföllos Allm. Besvärsoch Ekon.- Utskts, den io dennes, på bordet lagda belänkanden: N:o 46, i anledn. af väckt motion att befordringar till embeten och tjenster icke måga hindra embelsverkens förändrade organisation; N:o 47) ’ anledn. af väckt motion om iakttagelser vid utnämningar till riddarevärdigheter. Föredrogs ånyo Allm. Besvärsoch Ekon.U(sk:s den 10 dennes på bordet lagda betänk. N:o 48, om befordringsrätt för läkare, som äro antagne för sjukvården inom mindre samhällen på landet.