Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För att vara mer historiskt trovärdig, skall jag säga: en mulen förmiddag vid half-tre-tiden stod jag i godt följe och ringde på dörren till » D. K. K. H. H. Hertigens och Hertiginnans af Vestergötland våning », som det står på en dörrskylt alldeles som hos andra dödliga, hvilka nödgas bo flere familjer i samma hus. — Vi voro kanske en smula nervösa, Marie von L. och jag — har jag sagt, att det var Marie, som var med? — Nog af, vi observerade ej i början en välvillig notis om ett litet konstgrepp med dörren, som också stod att läsa på en plåt. Emellertid öppnades det till sist, och vi kommo in. Det första, som möter den besökande Prins Carls Vi kommo emellertid in i en rätt mörk tambur, hvilken dock som genom ett trollslag blef ljus, tack vare en lakej, en knapp och ett par elektriska lampor — som nä- stan är det enda jag af hela min själ afundas hufvudstaden. Det visade sig nu, att tamburen var röd och prydd med gamla vackra skåp, kistor och gyllenläderstolar samt på väggarna med vapen och brokiga holländska fajanser, sådana du sett i porslinsköket hos onkel. På ett skrifbord (med en rätt dålig penna, ma chére; den var sterttrum. i 898 IDUN 35 för spetsig för mig!) lågo ett pär böcker framlagda, där de, » som önska göra Deras Kungliga Högheter sin uppvaktning, pläga anteckna sina namn » (du ser att jag citerar!). Till höger var en lång klädhängare. där jag bland en hel hop uniformsrockar — du kan ej tänka dig hur långa! — upptäckte en fruntimmerspäls. När jag kommer hem, skall du få veta, hur den såg ut! Emellertid frågade vår följeslagare, om vi ej ville stiga in i våningen. Vet du, jag har nästan alltid intryck af sådana där, som visa, att det finns blott en sak i världen de riktigt varmt önska, och det Du känner kanske den franske ädlingens råd till en af sina söner, som trädde i hoftjänst?
Majit måtte genom nådiga Bref anbefalla Dess Befallningshafvande i Westerbottens och Norrbottens län att föranstalta om en skyndsam tillämpning af oftanämnda nådiga Brefs föreskrifter å de inom nämnda län belägna privilegierade sågverk, så vidt sådant utan förnärmande af annans rätt kan ske, samt i nåder föreskrifva att deraf föranledda kostnader skola, der utbrytningen sker utan sammanhang med allmän afvittring, gäldas af skogsplanteringskassan, derom underrättelse äfven torde böra Stats-kontoret och Skogsstyrelsen meddelas. Innan jag lemnar den rent ekonomiska sidan af frågan, måste jag i underdånighet jemväl yttra mig öfver det af Skogsstyrelsen väckta förslaget att ej mindre kronoparkerna än äfven sådana öfverloppsmarker. som kunna åt enskilde upplåtas, skulle från den allmänna utsyningen undantagas och i fråga om afkastningens användande behandlas lika med kronoparkerna i mellersta och sydliga delarne af riket. Detta förslag får jag i underdånighet afstyrka icke allenast på de emot detsamma af Kammar-kollegium anförda skäl, utan äfven derföre att, om mina nu framställda förslag i nåder gillas, den försäljningsmetod, som för närvarande begagnas vid sistberörda kronoparker eller auktionsmetoden, kommer att blifva för alla kronoskogar gemensam, hvarmed också all anledning till ifrågavarande undantag försvinner. Då jag sålunda trott att all Kronans skogbärande mark i de norra länen bör hållas öppen för skogsafverkning, så anser jag det också vara nödigt att densamma alltid ställes under forstlig ledning och kontroll. Ali saluafverkning på Kronans Kongl. Maj:is Nåd. Proposition N:o 54. Si mark skulle derföre, enligt mitt förslag, vara fästad vid vilkoret af utsyning genom vederbörande skogstjensteman och den afverkning, sorn, i strid deremot sker, betraktas såsom åverkan. Men på skäl. som jag redan i underdånighet anfört, torde den skog, som för husbehof och vedbrand är nödig, böra äfven utan utsyning få hemtas från de områden, för hvilka den uteslutande utsyningsrätten eger rum.
Kan den rädsla, som dess sjelfsvåldiga öfverträdelser ingjutit, hafva den vådliga verkan, att den nedtystat all känsla för rätt och billighet inom våra lagstiftande församlingar? Eller huru skall man kunna förklara, att allt fått fortgå under längre tider hejdlöst i denna riktning, utan att de enklaste och af behofvet dagligen påkallade lagbestämmelser, som, åtminstone till någon del, borde lända till förbättring, blifvit vidtagna. Ännu kan en tidningsutgifvare, genom begagnande af en fattig uslings namn, undgå lagens rättmätiga straff för en handling, som den stackars ansvaringen ej på minsta vis är skyldig till; ingen garanti är ännu gifven för, att de penningeböter, som allt för lindrigt äro bestämda att utgå af den som missbrukar tryckfrihetslagen, kunna af den lagliga makten utbekommas; juryn är så sammansatt, att den påtagligen är till större fördel för tryckfrihetsförbrytaren, än för den klagande parten, med ett ord, intet af hvad som rörer dessa Irenne, af allmänna rösten öfverklagade, förhållanden är ännu förändradt. Vill man derföre bevaka tryckfriheten, såsom en helig rätt för folket, så bör äfven detta folk se till att, på samma gång den kraftfullt strider för att bibehålla tryckfriheten såsom grundlag, de åtgärder vidlagas, som behöfvas för att åstadkomma de enkla och billiga förändringar jag här påpekat, nemi. att: 1:0 Hvarje tidnings-förläggare bör ock vara ansvarig utgifvare. 2:o För hvarje utgifven tidning bör ett någorlunda högtpenningebelopp nedsättas eller giltig kaution för densamma bestämmas, svarande emot dess storhet och utspridning. 3:o Bör juryn ordnas så, att genom densamma full opartiskhet i domslut kan vinnas.
Och vi uppmana särskildt dess motståndare att taga del af innehållet i dessa småskrifter: man är i främsta rummet skyldig att skaffa sig verklig kunskap om den sak man ogillar. V i tro för öfrigt, att mången s. k. försvarsvän skall efter genomläsningen betydligt modifiera sin åsikt om fredsrörelsens oberättigande. I alla händelser kan fredsrörelsen nu göra anspråk på att såväl vän som fiende gör sig underkunnig om dess historiska utveckling, dess medel och dess mål. konventionella leende, som hon alltid antog, när hennes humör var i olag. Och till sist hade hon fått honom riktigt ond, det förstod hon, och det var då inte underligt heller efter alla hans tålmodiga försök att få henne glad igen. Han hade stampat på sig galoscherna, som om de vore minst ett helt nummer för små, och han slängde igen tamburdörren efter sig med en smäll, som bättre än ord tillkännagaf, att han ej ämnade göra sig till narr för några dumma fruntimmersnyckers skull. Hon stod kvar i tamburen en lång stund och väntade, att han skulle komma tillbaka och ge henne tillfälle att göra allt godt igen — hon kunde inte fatta, att han i vredesmod hade lämnat henne efter deras första äktenskapliga missämja och att hon skulle få sitta ensam här hemma med alla sina outtalade tankar ända tills sent i kväll. Det var ju alltsammans hennes eget fel — kunde hon bara lära sig sjunga ut och tala rent språk, så skulle något sådant som detta aldrig hända. Men hvarför kunde Claes då aldrig försöka förstå henne en liten smula, hvarför kunde han inte inse, att hon var en af dessa människor, som ej ens i de mest upprörda ögonblick kunna få ett häftigt eller förebrående ord öfver sina läppar och hvars känslolif man endast varsamt kan vinna genom finkänsligt förstående? Men i kväll hjälpte det inte, att hon försökte dela skulden mellan dem båda; i sitt hjärta var det endast sig själf hon anklagade. Nu satt han där på sitt håll och led af hennes svåra lynne — hur kunde hon ha hjärta att göra honom ledsen, honom, som var den raraste, ömmaste, gladaste man på jorden och som aldrig med vett och vilja hade vållat henne ett enda ögonblicks förtret?
Utskottet anser sig genom nu afgifne Utlåtande äfven hafva besvarat en af Riksdags-fullmägtigen Pehr Jönsson från Christianstads Län väckt, af Hederv. Bonde-Ståndet, under den 11 sistlidne Mars, Lill Utskottet remitterad motion, att tiden för Discont-låns omsättning måtte utslräckas Lill belt år och fonden för hvartdera Låne-contoiret ökas med i million R:dr Banco. Stockholm den 14 September 1840. Arik. lill Exp. Utsk. den iS Sept., kl. d e. m. Utlåtande, öfver väckt motion, angående Låns utgifvande från Rikets Ständers Bank emot första inteckning uti fast egendom på landet till belopp af Fastighetens halfva Taxeringsvärde. Ifrån Hederv. B onde-Ståndet har till Utskottet blifvit remitterad en af Riksdags-Fullmägligen David Andersson från Hallands Län väckt motion, dels att Rikets Ständers Bauk måtte meddela lån emot pant af första inteck - 8 Bmnco-Ulskoltets Utlåtande, N.o 83. isingen uti fast egendom på landet till fastighetens halfva Taxerings-värde mot lindrig ränta och med rättighet för låntagaren att amortissementsvis återgällda lånet på en längre utsträckt tid, samt att en gång hvarje år få ■verkställa afbetalningarne, dels att för låntagarne måtte beredas tillfälle att, åtminstone emot billig afgift, få i landsorterne i Landshöfdinge-Residense afbörda sig deras årliga ränteoch capital-afbetalningar å dylika lån. Sedan Utskottet, med anledning af berörde motion, infordrat
inredning och förändringaf den för folkskolelärare-seminarium i Stocholm upplåtna byggnad T 0,000: folk - 3,000: 10,000: 10,000: - 2,500: - Riksmynt. Transport Sundhets-kollegivm: Till löneförbättring åt Kollegii embetsoch tjenstemän samt vakt betjente Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-akademien: Till arfvode och resekostnads-ersättning åt en Antiqvitets-inten dent 3,500: , höjande af akademiens å stat uppförda anslag till vetenskapligt bildade biträden 1,500: — För tillökning i akademiens vaktbetjening 1,936: — Musikaliska Akademien: För inköp af en orgel åt läroverket Naturhistoriska Riksmuseum: För ordnande och uppställning af naturhistoriska Riksmusei samlingar 15,000: — ökande af samma musei pakeontologiska samlingar 3,000: — Nationalmuseum: För vårdande och underhåll af nationalmusei-byggnaden och der förvarade samlingar m. m.: — För hospitalsv arden: För hospitalsfondens förstärkning, såsom kreditiv . 100,000: — Till betäckande af en i hospitalsfonden uppkommen brist 50,000 För utvidgning och förbättring af hospitalet i Wexiö 3,500 , dito dito af hospitalet i Upsala 6,900 „ tillbyggnad och utvidgning af hospitalet i Nyköping 10,000: — Kyrkors underhåll: För reparation af domkyrkan i Linköping Diverse aaslag: Bidrag för vård och skötsel af de i provinsen Helsingland af sjukdomen spetälska angripna personer, såsom Re servations-anslag 3,000: — För uppsökande och aftecknande af runstenar.
3ot papper till TVdel af det belopp, hvarmed der. Afskédstagandes Fullmakt eller Constitutorial å samma tjenst är charteradt. Hvilket allt Förstärkta StatsUtskottet skolat hos R. H. St:r vördsamt anmäla. Utlåtande, i anledning af väckt motion om upphörande af dagsverksskyldigheten under Sandby Kungsgård. (l-A.) Till StatsUtskottets behandling har Hederv. BondeStåndet medelst Remiss öfverlemnat ett af RiksdagsFullmäktigen från Christianstads Län Tufve Larsson ingifvit Memorial, deruti han, under framställning af det tryckande onus, som för närvarande åligger hemmansegarne inom Sandby oell Stoby Socknar i Vestra Göinge Härad af Christianstads Län, att, enligt Contract af den 12 December 1720, utgöra arbete till den inom nämnde Härad och Län belägne, till Ryttmästareboställe vid Skånska HusarRegementet anslagne Kungsgården Sandby, emot i Contractet bestämd ersättning, å bemälde Hemmansägares vägnar, anhållit att, då berörde ersättning, i förhållande till nuvarande tiders pris, vore aldeles för ringa att kunna motsvara de uppoffringar, som Hemmans ägarne mäste vidkännas i och för fullgörandet af berörde arbetsskyldighet, enär de för densamma i lega åt annat folk ofta måste betala mångdubbelt mot hvad de sjelfva 3o2 Stats-Utskotlets erhålla, för att ej åsidosätta sina egna Hemmans tillbörliga skötsel, de Sandby Kungsgård underlagde Hemman mätte, i likhet med hvad genom Kungörelsen den 3 December 1810 och K. Förordningen den 20 September i8i5 blifyit andre Hemman af dylik beskaffenhet medgifvet, tillåtas, att få lösa ofvanberörde deras ai betsskyldighet efter markegångspris, livilken rättighet, 0111 ej förr, åtminstone vid nuvarande Boslällsinnehafvarens afgång, kunde få vidtaga.
Dessutom är det ej otänkbart, att Konungen, vid något tillfälle, kunde till denna Post behöfva en utländsk man af Catholsk Religion. Jag tillstyrker derföre bifall af Utskottets förslag. Herr Rosenblad> Bernhard: Af ett skal alldeles motsatt det af den siste värde Talaren anförda, kommer jag till samma resultat. 10 Den 16 December. Yigtén för Statens Embetsman af bestämd religicus öfvertygelse äfven i dess minutieusare beståndsdelar, har hos mig stadgat den mening, att inga lagar böra finnas, som kunna bos medborgare och Embetsman föranleda en Politisk Trosbekännelse, olik bjertats, och derigenom öppna vägen för en dubbelhet och falskhet i handlingssätt, för hvilken man i verldsliga förhållanden skulle känna mindre betänkligheter, sedan man redan i samvetets dyrbaraste angelägenhet tillåtit sig det. Jag tror tvertom, att då för hvarje bekännare af Christna Läran är öppet, att utan hinder för sin medborgeliga verksamhet bekänna, hvad hans hjerta och tro bjuda, så skall Staten bäst kunna vinna de stora ändamålen, Samvetsgranna Embetsman^ Christelig förening och enighet emellan medborgaretinder Ömsesidig aktning för, och helgd af hvarandras religieusa öfvertygelse. Herr von Hartmansdorff: Då en krigare sjelf har trott, att Konungen kunde komma att behöfva en Föredragande i Commandomål af främmande Troslära, så torde det icke tillhöra mig att bestrida, ehuru jag bctvillar, det. Men ingalunda kan jag medgifva det vara likgiltigt, af hvad religion man är, eller förmoda, att en sådan tanka skulle af Högloft. Ridderskapet och Adeln antagas, såsom skäl för det beslut man vill tillvägabringa. Jag förnyar således min anhållan om Ridderskapets och Adelns för blifvande vid sin redan i detta afseende yttrade mening. Den 16 December i 11 Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf:
Mast wärdes anbefalla wederbörande, att härom föranstalta, pä det de till nyttjande och bruk, kunde wara för handen wid samma tid Kongl. Maj:t täckes pabju, da werkställigheten af de till Lärowerkens och Uppfostringens förbättrande utkommande Nädiga författningar. Och skulle om detta Preste-Dtandcts beflut de respcctive MedStanden samt Allmänna Beswärs» och Oeconomie-Utffottet wördsamt och wänligen underrättas. Ot suxrr. S. D. Preste-Ständct gillade Riksens Höglost. Stän ders Lag-Utstotts nästlidne gärdag uplaste Betänkande öf^ wer Kongl. Majlls Nädiga Proposition, angäende ägten, ffapS stillnadcr, med följande rättelser, nemligen: iw Att de efter ordet: rväldssmt sinnelag förekommande orden: sch vylikt: såsom möjligen föranledande till obehörige skillnads ansökningar eller ätminstone till wkllrädigyet hos Domaren, mä uteslutas. 2:0 Att den Maka, som blifwit dömd till Landsstyckt eller lifsuds fängelse, ej mä anses hafwa förwerkat dess giftorätt, morgongäfwa, annat giftermåls ingä nde samt barnens wärd-nrdc, utan att i detta fall wid Allrnännr Lagens sta gande mä förblifwa. ve suprs. Dx DrotocnIIc». Utdrag af Protokollet, hältet hos Högwördige PresteStändet den 24 Mars l8>o. S. D. Föredrogs ä nyo och bifölls Allmänna Beswärs och Oecsnornie-Utstottetö i Protocollö-Utdrag af den den - 678 Den 17 April. Io bennes asgifne utlätande, angående granstning af En, stif.es G. D. Dä Riksens Högloft.
Köping-IIult-Bolagef, i anledning af väckt motion om inlösen för Statens räkning af nämnde bolags jernbana: B. V. 577, 584, 590, A. 590. L. Ladugårdslands-viken, angående upplåtelse till Stockholms stad af Kronan tillhörig mark för anläggning af strandgata utefter — L — lil nämnde vik från Nybron till Fredrikshof: III. 268, 275, R, 275; B. V. 80, 229^ 252, A. 252, E. 580. Lag om enskilda banker, med rätt att utgifva egna banksedlar, förslag dertill: B. VI. 185. 211, 218, Ä. 225,229, 230,236, 241, 242, 250, 252, 253; B. VII. 37,65,70, A. 71, E. 326. — om enskilda banker, utan rätt att utgifva egna banksedlar, förslag dertill: B. VI. 185, 211, 253, A. 257, 259, 260; B. VII. 37, 65, 71, A. 73. 76. B. 229, 238, 245, A. 245, 246, B. 306, 326, A. 326, E. 326. — rörande afskedande af statens embetsoch tjenstemän, som i följd af vansinne, lamhet, blindhet eller annan obotlig sjukdom längre tid varit urståndsatte att deras tjenster bestrida, i anledning af väckt motion om stiftande af en sådan lag: B. VI. 58, 136, 139, Å. 144; U. VII. 163, 169, A. 169. — rörande vattenrätten, i anledning af väckt motion om en ny sådan: B. II. 272, 316, 353, A. 360; E. lil. 58.
Jag anhåller således att Den 7 Martil. detta förbud måtte försvinna och endast föreskriften sträckas till en del Landtmätare, på det en annan del matte till enskildta förrättningar kunna vara ledtge. Dessa mine Anmärkningar anhåller jag måtte la, jern e Utlåtandet, till Utskottets pröfning ötverlemnas. Herr Mannerstam, Johan; Den af StätsTJtskottet föreslagna utväg, att ifrågavarande lagbackar må under Skattemanna rätt upplåtas pä ofTentel ig Auction tillden mästbjudande, är äfven, efter min tanka , den tjenligaste, sorn kan vidtagas med sådane af dessa Lägenheter, hvilka är o inblandade uti Ägor eller Hemman, hvartill Enskildte hafva ägande rätt; men i afseende på de uti andra Classen nämnde Jagbackar, eller sådana, som blifvit begagnade under Kongl. Maj ts och Kronans Egendomar och innom Rågångarne dertill äro inneslutne, är Friherre Ehrenborgs Anmärkning grundad, att det snarare skulle leda till förlust än nytta för Staten, om de serskildt försåldes, så framt de icke äro inbegripne under det Arrende, som erlägges för den Kronans Egendom, hvartill de hittills varit begagnade, kunde de upplåtas för serskildt afgift på lika lång tid, som en sådan Egendom är bortlemnad och sedan dermed sam» manslagne antingen säljas eller bortarrenderas. Jag instämmer äfven uti den gjorde Anmärkningen emot Utskottets tillstyrkande, angående Rättegångssätttt för återvinnande af de 182 Den 7 Martil. uti tredje Classen nämnde Jagbackar, hvartill Enskildte yrka ägande eller dispositionsrätt. — D*t kan icke lagligen åläggas dem som äro Innehafvare af dessa Lägenheter, att sjelfve söka att derifrån blifva skiljde, utan är det i detta , likasom i alla dylika fall, en skyldighet för dem , som vilja frånvinna dem dessa Lä« genheter, att i laglig ordning göra frågan derom anhängig. Något annat serskildt Stadgande härom är alldeles öfverflödigt, än att Statens anspråk pä dessa Lägenheter bör så fort ske kan göras gällande.
Uppå härefter framställd propos. vidblef R. o. Ad. sitt i ämnet förut fattade beslut samt godkändes voter:s-propos:n N:o 2. 15:de punkten, ang:de 2:dra mom. i 33 §; 16:de punkten, ang:de 39 §; 17:de punkten, ang:de 41 §; samt 18:de punkten, ang:de 55 § af författningsfårslaget. R. o. Ad. godkände hvad Utskm i dessa punkter hemställt och yttrat. Den 17 Juli. 143 I9:de punkten, ang:de ‘luiru mom. i 66 § af författningsförslaget. R. o. Ad. godkände den af Utslcn i denna punkt föreslagna voter:s-propos. Föredrogs Sta(sUlsk:s d. 14 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 240, i anledn. af erhållne äterremisser å belänk. N:o 196, ang:de sältet, ordningen och vilkoren för utbetalningen af anslagsoch lånebidrag till befrämjande af allmänna arbeten. Detta utlåt, företogs punktvis till afgörande. lista punkten, ang:de en af Frih. Cederström Claes lind. väckt motion, i fråga om skyldighet att underhålla sådana arbeten, till hvilkas utförande unslag eller lån af allmänna medel ålnjutits. Utskis i denna punkt afgifna yttranden godkändes. 2:dra punkten, ang:de Hr Brincks motion i fråga om sättet för återbetalningen af län utaf allmänna medel för beredande af odlingsföretag. Den af Hr Schartau vid förevar, utlåt, fogade reservation upplästes på begäran af Hr von Hartmansdorff, Au g., som derefter yttrade: Uti denna reservation hafva Hrr Gripensvärd och Norin instämt; Jag får äfven med dem mig förena. Om Utskis förslag antoges, så skulle man erkänna en återverkan på den säkerhet, riksgis-kont, undfått i de låntagares egendom, hvilka redan erhållit ifrågavar. försträckning. Sådant kan icke rältsenligt ske, utan vederböride inteckningshafvares samtycke.
Hvad förslaget innehåller rörande befälhafvarens skyldigheter i afseende på godset, när resan ej kan fortsättas, och hans befogenhet, när han ej kan af lastemot tagaren erhålla frakt och öfriga fordringar (§§ 114 och 11S), öfverensstämma huf vudsakligen med nu gällande lag, häfdvunnet bruk och utländsk lagstiftning samt torde derföre ej tarfva någon närmare redogörelse. Att befälhafvaren, när han ej ur godset kan erhålla sin betalning, eger rätt att hålla sig till befraktaren, följer deraf, att befraktaren alltid är den, med hvilken fraktaftalet ursprungligen blifvit slutet. Vid hvarje fraktaftal, som angår hela eller en bestämd del af lärtygel, blir fartyget visserligen helt och hållet eller lill en del upplåtet till befraktarens förfogande, hvarigenom detta aftal i betydlig mån närmar sig hyresaftalet; men ett rent hyresaftal är dock ett sådant fraktaftal icke, emedan i detsamma alltid ingår en förbin delse att bringa godset till öfverenskommen ort. Således innehåller detsamma alltid ett tillika personligt tjenstbarhetsförhållande. Emellertid händer det ganska ofta att fartyg blifva ställda till en persons förfogande, men utan åtföljande förbindelse att bringa dennes gods till öfverenskommet ställe. I sådant fal] antager aftalet ka~ rakteren af ett rent bytesaftal. Nu gällande sjölag känner dylika aftal och inne - 95 håller åtskilliga stadganden rörande desamma (Skipl. B. 2). Hvad vid ett dylikt aftal angår förhållandet emelian egaren och hyresmannen, så har man ej ansett några sär skilda stadganden derom vara af nöden, emedan delta förhållande borde regleras af de om lega och hyra i allmänhet gällande föreskrifter. Deremot har nian ansett att ett stadgande borde införas rörande tredje mans rätt i detta fall. Dervid har det kommit i betraktande att säkerheten i handel och vandel skulle på ett betänkligt sätt störas, om icke den, som ingår aftal med en disponent af ett fartyg elter dennes ombud, alltid skulle kunna påräkna den säkerhet för dylika aftals uppfyllande, lagen i allmänhet erbjuder, således att få hålla sig till fartyget i de fall sådant är medgifvet.
Ko alt, lill befrämjande af den inhemska productionen, måtte godkännas såsom hufvudsaklig grundsats: a} oinskränkt frihet att producera, utan afseende på qvalitet, qvantitet, tid eller ort, hvilkas bestämmande måtte åt den enskilda omtankan öfverlemnas; b) näringsfrihet eller rättighet för en hvar alt, till ostörd täflan med hvarje annan individ eller näringsklass, använda capilaler och skicklighet, utan inskränkning al skiåtvång; c) afskaffandet af all export-tull, hvilken egentligen verkar såsom en pra?mie, betald från Sverige till uppmuntran för andra länders produclion; 2:0 att alla förbud mot införsel af främmande varor måtte, så fort rättvisan det tillåter, upphöra och alla tullafgifler derefter hufvudsakligen glända sig på. stats-intrader;: och. 3:o att sjöfarlen, så val med afseende på landets försvar, sorn national-rikedömens förökande, måtte uppmuntras, a} genom undänrödjandet utaf alla, onödiga controller och förenkling af de nödvändiga-, så för den utrikes, sorn inrikes sjöfarten ; b) genom tullfri införsel af alla skeppsförnödenheter; c) genom en förändrad organisation af nuvarande consulat-väsende, så att Svenska sjöfarten mätte vinna fördelar, svarande mot de ofta betungande consulat-afgifterne, och slutligen dj) genom, navigationsoch skeppsbyggeri-skolors snara inrättande i de orter, der rörelsen Jemnar bästa tillfälle till praclisk utöfning af dessa vetenskaper. Med föranledande häraf har Herr Hjerta, Larss. under åberopande af hans vid sista.