Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det fanns en tid i vår historia, då Adeln egde icke blott den största förmögenheten utan äfven den högsta politiska bildningen, och då deu tillika utgjorde en nödig motvigt mot Konungamaktens inkräktningar. Adelns betydelse var då en helt annan än f. n., men dess styrka låg äfven då just. i talrikheten af lepresentanter. Också var det länge nog som vår politiska frihet hufvudsakligen värnades af Adeln, och man kan utan öfverdrift säga, att det var hon som bröt enväldet bade vid inträdet af den s. k. frihetstiden och vid den statshvälfning, som lör 50 år sedan räddade landet. Ja! ännu vid innevide riksdag har R. o. Ad. just genom sin talrikhet och sin endrägt i en nationel fråga åt denna gifvit en vigt, som den möjligen eljest saknat. I samma stund åter som den historiska grunden för K. o. Ad:ns representation undanrycktes och Ståndet komme att bilda en egen sluten korporation, som valde ett mindre antal representanter, skulle Adeln, vida mer än nu ar förhållandet, komma att utgöra en särskild klass eller korporation, som till folket och de öfriga EiksStm komme att finna sig vida iner isolerad än det nuv:de rörliga elementet, och den mångsidighet i åsigter, som just utgör ett af Riddarlus företräden, komme då småningom att försvinna och lemna rum för en stel konservatism eller ett allt för stort byråkratiskt inflytande, som skulle försätta Ståndet i en allt mer och mer fiendtlig ställning till den öfriga nationen. Den nyare tiden aflägsnar sig i allt från s. k. korporatiousval och jag tror således det icke vara välbetänkt att R. o. Ad. på detta siitt reorganiseras, åtminstone så länge R. St:r äro fördelade i 4 kamrar med särskild beslutanderätt. Den enda fördel, som skulle kunna vinnas genom R. o. Ad:ns representation af ett visst antal valda ledamöter, vore den, att Ståndet vissa tider under riksdagen blefve mindre fåtaligt än som nu understundom inträffar. Men, Mine Hrr! hvad är anim till denna fåtalighet?
S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets nedannämnde Betänkanden: N:o 8, i anledning af väckt motion, angående förändrad lydelse af 4 § i 1 kap. Giftermåls-Balken. Återremitterades. Prot.-Utdrag den 3i Januari 1857. 187 N:o 10, i anledning af väckt förslag om tillägg till 1 kap. 12 § RättegångsBalken och 9 kap. 5 § Utsöknings-Balken. Bifölls. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Bankooch Lag-Utskottens Utlåtande N:e 1, i anledning af väckta motioner, angående förändring af lagens stadgande om ränta. Första framställningen, pag. 7, återremitterades, med den af Ståndet uttryckta tanke, att åtminstone å ointeeknade skuldförbindelser på 6 månaders betalningstid och derunder, räntan må förklaras fri; hvaremot det sednare yttrandet, å samma sida, godkändes. Frän Heden. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs och bifölls Bankooch Lag-Utskottens Betänkande N:o 1, i anledning af väckta motioner, angående förändring af lagens stadgande om ränta. ' S. D. Efter skedd föredragning godkändes Lag-Utskottets nedannämnde Betänkanden: N:o 8, i anledning af väckt motion, angående förändrad lydelse af 4 § 1 kap. Giftermåls-Balken; N:o 9, i anledning af väckt motion om förändring af 13 kap. 4 § Giftermåls-Balken; och N:o 10, i anledning af väckt förslag om tillägg till 1 kap. 12 § RättegångsBalken och 9 kap. 5 § Utsöknings-Balken.
Revisorerne fått sig tillställda och hvilka årligen i omfång och mångfald tilltoge, utan jemväl med tillbörlig noggrannhet öfverse och granska öfriga delar af statsförvaltningen; och ehuru Revisorerne, jemlikt instruktionen, vore berättigade att få del af de inom embetsverken förekommande ärenden, befunnes likväl den för deras sammanvaro bestämda tid alltför kort för att de, all flit oaktadt, derunder skulle medhinna att taga erforderlig kännedom om berörda handlingar, hvarigenom ock måste inträffa att mängen gång frågor af vigt och förtjente af särskild uppmärksamhet blifva förbigångne, liksom det ofta nog torde bero af en tillfällighet, när några så beskaffade ärenden gjordes till föremål för Revisorernes pröfning. Vid sådana förhållanden vore svårt för Revisorerne att upptäcka och anmärka sådana fel och brister i förvaltningen, som hade sin grund antingen i otydlighet uti gällande författningar eller i godtycklighet vid deras tillämpning, ehuru äfven detta måste vara ett Revisorernes åliggande; och då befintligheten af sådana brister bäst torde visa sig derigenom, alt skiljaktiga meningar om författningarnas rätta förstånd uppstått emellan dem, åt hvilka tillämpningen deraf varit anförtrodd samt det vore af vigt att Revisorerne utan alltför stort besvär eller långvariga undersökningar, sattes i tillfälle att erfara, hvilka författningar föranledt skiljaktiga meningar eller möjligen mot hvarandra stridande beslut, — hafva Revisorerne föreslagit, att hvarje veik eller myndighet, Stats-Utskottets Ullåtande M 21. 35 vid afgifvande af års-räkenskapen, tillika borde meddela uppgift å de förvaltningen rörande mål och ärenden, vid hvilkas handläggning inom verkets Styrelse olika meningar förekommit. Enär, enligt Utskottets åsigt, den föreslagna åtgärden tvifvelsutan skulle bereda Revisorerne tillfälle att fullständigare fullgöra sitt uppdrag, anser Utskottet sig böra hemställa att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Majit i nåder anbefalla vederbörande att vidtaga erforderliga åtgärder, hvarigenom Rikets Ständers Revisorer må kunna erhålla nödig kännedom om de inom de förvaltande verken förekommande vigligare frågor, uti hvilka vederbörande varit af skiljaktiga åsigter om författningarnes rätta tillämpning. § 31.
Af den 11 sistledne Martil, i fråga, otti Uppbörds Betjeningen* Aflöning i Götheborg och öfrige Städer utom Stockholm; och har Utskottet föreslagit, att, 1 händelse Riksens Ständer skulle finna anledning bibehålla den i 18 års Bevillnings Författning stadgade Uppbörds-proCent, nu ifrågavarande Uppbördsman må införas bland de Personer, som deraf böra komma i åtnjutande j ifrån hvilket Pluralitetens beslut, en Ledamot varit af den skiljaktig Den 8 April. 303 ga tanka, att nämnde proCent må öka* i den mohn, att Tjenstemännen vid Uppbörds-Verket, dermed blifva belåtne. 3:0 Af den 16 sistledne Martil, med förslag till en förnyad Chartse-Sigillatae Förordning; varandes i samma förslag, till vinnande af mera tydlighet och fullständighet i de gifne föreskrifterne, åtskilige rättelser och förbättringar tillagde, hvilka dock ej på något sätt rubba Hufvudgrunderne uti den nu gällande Författningen i ämnet. Ifrån Bevillningsoch Oeconomiee Utskotten: Af den 13 sistledne Martil. l:o I anledning af väckt fråga, dels om inrättandet af en tätare Postgång emellan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i alla Län, dels om ett vidstäcktare begagnande af Post-Inrättningen i allmänhet m. m.; å hvilka Motioner Utskotten ej funnit skäl tillstyrka bifall. 2:o I anledning af väckt fråga, att ali serskildt Bevillning för Gästgifveri» sa väl a Landet som i Städerne , der verkligt Skjuts-ombyte finnes, måtte upphöra3 hvilket Förslag
I anledning af dessa §§, hafva Riks-Stunden stadnat uti följande beslut, nemligen: Ridderskapet och Adeln har, med bifall lill 5 §, afslagit moni. litt. a) af 6 §:n, i följd hvaraf samma §:s mom. litt. b) ansetts böra förfalla, hvaremot åt litt. c) gifvils denna lydelse: ”att ifrågavarande aflemnade vinstmedel skola anvisas för allmänt nyttiga föremål och således icke må af Riksgälds-Contoret användas i laneeller creditiv-rörelse eller till uppköp annorlunda än för kortare lid af räntebärande papper.” Preste-Ståndet har afslagit 5 § och i stället beslutat följande föreskrift: ’’Det belopp af Bankovinsten, som från innevarande års början till nästa Riksdag inilyter, reserveras för Bankens ändamål;’’ hvarjemte Ståndet förklarat, del 6 § borde förfalla. Borgare-Ståndet har, jemte ogillande af mom. litt. a) och b), uti 6 § beslutat, att 5 § och 6 §:ns tredje inom. litt. c) skola lyda, sorn föijer: ”Sä 4 Banco-Utskottets Memorialj N.-o 55. väl det belopp af Bankens vinst för nästlidet. år, hvilket icke erfordras för uppbringande af capital-öfverskottet eller grundfonden till 10 millioner R:dr Banko, som den del af samma vinst för åren 1845 och 1846, hvilken återstår, sedan derifrån afgått möjligen uppkommande Capilalförluster samt alla kostnader och utgifter för myntvärdets upprätthållande och för Bankens förvaltning m. m., aflemnas till Riksgälds-Contoret, enligt hvarje års bokslut, eller derförinnan, då Bankovinsten kan till beloppet beräknas, och endast såvida detta öfverlemnande kan ske med bibehållande af viss proportion emellan Bankens metalliska Gassa och Sedelstock, äfvensom med vilkor, att ifrågavarande aflemnade vinstmedel icke må af Riksgälds-Contoret disponeras i låneoch creditiv-rörelse, eller till uppköp af räntebärande papper, utan anvisas för allmänt nyttiga föremål”.
Härtill ropades ett starkt Ja, men Friherre Osösrsrröpi, jsacolr, erindkade att en dylik Communicaricn nytz blifwik Herr LsrZKman bestridd, och således icke nu borde Matas. Friherre LrssI von klolstsin, gjorde påminnelse om den anmärkning han med anledning af Grefwe Os !a 6ar6is8 yttrande, hade anfört. Herr Landt,Marskalken swarade, att dett, na Friherre Lraöls anmärkning more i Protokollet up, kagen och sikulle äfwen kill Urffo te, medfölja. Herr Kotbliob upläste ert Dictamen, sä lydande? Da jag nu wagar göra nägra anmärkningar tvid dek as Högloft. Skaks.Utskottets öfwcrlämuade projecl kill Statens reglering samt åtskilliga indragningar, får jag förut äran nämna, att grunderne för hwad jag i mi» litairistk afseende ernar anföra, har jag inhämtat af någre kunnige och aktningswärde Militaire personer; I annat fall skulle jag icke yttra mig uti ämnen, som de fleste torde anse wara främmande för mig, och som jag gerna medgiswer, i det hopp att min gooq afsigt mera än min förmåga härwid assis. Man behöswer icke göra stränga undersökningar för att sinna det Statens tillstånd fordrar all möjlig hushållning och att alla pä billighet och rältwisa grun» dadé indragningar böra iakttagas, men jag tror ait i synnerhet det Allmänna bästa bör assis och au Rikets förfwargt Werk, hwarpä D'8'll^ständiabet beror icke genom illa beräknade iilOeognin,>r a» wh> Co psir, blir odugeligt till sitt stora ändamål.
Propos. i ämnet, på det att sålunda denna fråga, som under 1J sekel varit föremål för de båda Statsmakternas omtanka, snart måtte blifva pä ett tillfredsställande sätt löst. För att söka åstadkomma en sådan utgång af frågan, anhåller jag, alt detta Utlåt, måtte af R. o. Ad. lill LagUtsk. återremitteras. Gr. Sparre, Erik: Den siste värde talaren bar sagt, att Utsk. icke nog behjertat detta ämne. Utsk. har likväl utförligt redogjort för frågans ställning, samt framlagt de skäl, som afhållit Utsk., att med anledn. af de väckta motionerna före 7 O slä någon åtgärd fran R. St:rs sida. A pag. 3 af Betänk, omförmäles, hurusom, sedan förslag till kyrkolag och kyrkosladgar blifvit af komiterade utarbetadt, K. M. öfverlemnat samma förslag lill samtlige Domkapitlen i Riket, för alt med Utlåt, deröfver till K. M. inkomma; att denna föreskrift blifvit slutligen fullgjord, hösten år 1850, samt att K. M. derefter updragit åt Prosten Cnatlingius, att utarbeta en jemförelsetablå emellan nu gällande kyrkolagstiftning, samt komiterades förslag, hvilken tablå först för en månad sedan fullbordats, och till K. M. inlemnats. K. M. har således ännu icke kunnat lägga slutlig hand vid ärendet, och förr än Nåd. Propos. till R. St. aflåtes, måste naturligtvis Högsta Domstolen höras. Vid sådant förhållande vore det, enl. mitt förmenande, högst olämpligt att nu ingå med en underd. anhållan, det K. M. ville med det snaraste aflåta Propos. i ett ämne, hvarå, på sätt förut visadt är, K. M. egnat en oafbruten upmärksamhet, men hvilket ännu icke blifvit till fullo utredt. Jag anser således Utsk:s Utlåt, vara väl gruudadt, och anhåller, det R. o. Ad., utan afseende å Hr Palmcrantz’ framställning mätte gilla ifrågavande Utlåt. Hr Pal mcrantz:
Men på det dessa ärenders öfverflyttning till Finance.departementet, enär den utan olägenhet kan för sig gå , icke må möta hinder af Grundlagens föreskrift om ärendernas fördelning emellan Konungens expeditioner, hemställer jag vördsammast, om icke förslag till Grundlagsförändring i denna omständighet bör upprättas och i fö - 286 reskrifven ordning till Högloflige Constitutions-Utskottet ingifvas. Anders Fornander. Litt. B. Till Högloflige Särskildta Utskottet. Committerade hafva föreslagit, att 'Tullstyrelsen skall blifva en afdelning af Stats(Jon. toiret. Jag tror den böra blifva alldeles oafhängig tran detta Högloflig» verk. Man kan icke begära sf Stats-Contoirets Chef och Ledamöter, hvilka hufvudsakligen böra sysselsätta sig med stats-uppbördens indrifvande och fördelning , att de skola vara bekanta med Tullväsendets] alla dess detaiiler. Det ar förmånligt om så inträffar, men bör icke påräknas och följagteligen icke fordras. Äro de således föga bekanta med tullväsendet, och sådana kunna d« lika snart supponeras , sorn kännare deraf, vid häraf följa, att Öfver Directeuren kan på sitt ämbetsrum afgöra många mål på den tid, han ofta skulle använda att utreda en enda för Stats-Contoirets Chef och Ledamöter ; skall deremot ÖfverDirecteuren , för sin ämbetsbefattniog , vara i beröring med Stats-Contoiret , så förtrögas härigenom ärende.rnas gäng, hvilket alltid är menligt för styrelsen. 287 Då till Öfver-Directeurs-Ämbetet förordnas en i tullväsendet väl bevandrad man, som sä appointeras, att lian odeladt kan egna sig åt sin tjenst, behöfves, såsom mig synes, ingen annan Chef för tullstyrelsen. Får han till biträde en Secreterare , en Kamererare och nödig underbetjening, ser jag icke annat, än att han är i tillfälle besörja alla tullverkets angelägenheter.
Cerlepartier eller fraktslut om fartyg, ehvad de upprättas inom eller utom landet, skola, dä de vid domstol eller hos exsekutor företes, förses med stämpel till 30 öre för hvarje lulla 100 R:dr af den fr akt summa, hvarför betalning sökes. Försäkringsbref, Förnyelsebref, Premie-qvittens eller annan handling, af hvad namn som helst, hvilken hädanefter af utländskt bolag eller dess agent här i riket utfärdas eller utlemnas till försäkring af fast eller lös egendom mot eld och brand eller sjöskada, äfvensom af menniskolif, skall, på försäkringsbolagets bekostnad, förses med stämpel till följande belopp, nemligen: för Bevillnings-Ulskollels lielänkande N:o 7. 31 försäkring af fast eller lös egendom en half procent af utbetald premie och för försäkring af lif en fjerdedels procent af premien; dock icke i något fall under 25 öre. Gåfvobref å fast egendom och fartyg, se köpebref; Hyreskontrakter, se kontrakter; Kartor, geometriska, som utgifvas från General-landtmäteri-kontoret samt af Landtmätare i landsorterna: för hvarje helt hemman 20 öre. derunder till och med trcfjerdedels hemman 15 » derunder 10?? Kontra kier: Arrendeoch andra kontrakter angående egendomar, hus, rum, bodar, källare, tomter och trädgårdar, så på landet som i städerna, samt åkrar, angar, beteshagar, qvarnar och sågar m. m., ehvad de äro på landet belägna eller städerna tillhöriga, skola, utan afseende å det sätt, hvarpå de finnas upprättade, jemväl om de blifvit för vederbörande embetsverk och genom deröfver meddeladt protokolls-utdrag afslutade, förses med stämpel till 30 öre för hvarje fulla 100 R:dr, beräknad, då inteckning på grund af dem sökes, efter den arrendesumma, hyra eller afgäld, som för ett år i penningar eller penningars värde utgöres, och för kortare tid i förhållande derefter; samt då de för fordrans utbekommande vid domstol eller hos e xs ekuto r företes efter den summa, hvarför betalning sökes.
368 nummer, men efter år 1897 skulle tillkomma dels de till denna tid vakanta, till lönfyllnad anslagna 16 dels de till Hästjägare-sqvadronsfonden anvisade 99 Korpsen, indelad på 4 kompanier af 119 man, Transport 483. 20 Bil. N:o 3 n. till Kongl. Maj.is Nåd.
Hon såg för sig den städse så hotande fadrens bild och hon såg förskräckliga syner; hon såg tillochmed det vilda våldet användt emot henne, den värnlösa. Bloden stockade sig ikring hennes hjerta och hon var nära att qväfvas. v. Assar tvekade icke att begagna sig af ett så gynnande ögonblick. – Då, då – sade han liksom för att fullborda den mening Irene sannolikt haft för afsigt att säga – då förstår ni, att jag icke talat ord utan betydelse, att det finnes en makt, som kan ... Under dessa ord förvandlades Irene hastigt som kameleonten. Hennes kinder blefvo åter lifaktiga och hennes ställning åter herrskande och hennes ögon glänste af ett underbart, öfverjordiskt uttryck och hon afbröt v. Assar: – Hvad än må ske, intet skall tvinga mig till en förbindelse med er. Må hvilken fara som helst hota mig eller hvem annan i verlden som helst ... er maka blir jag aldrig. Njut er triumf och gör ert värsta. Så beslutsamma ord af en så späd varelse kunde ej annat än i hög grad väcka häpenhet hos den, som väntat en helt annan utgång af sin sista kraftåtgärd. Det räckte länge, innan kammarjunkaren kunde säga någonting; hans kinder skiftade ofta färg och hans ögon vågade ej se på Irene. Slutligen sade han med skenbart lugn: – Detta kan vara obetänkt och ett verk af ögonblicket, som så ofta råder menniskan till hvad hon sedan får ångra. Jag vill ge fröken betänketid och den icke ens så särdeles kort ... låt mig se till nästa nyår. – Jag tackar herr kammarjunkaren för ett sådant ädelmod, fast jag spår, att det är öfverflödigt. – Innan dess vill jag icke besvära fröken med tal om kärlek eller mina känslor; jag skall dittills stänga sådant kram inom mitt eget bröst. Och nu vill jag lemna fröken ensam. Med dessa ord aflägsnade sig kammarjunkaren. Han gick icke till sin syster der hon uti ett af de inre rummen satt med Adéle och lilla Ulla, utan han gick ut att taga sig frisk luft i den friska luften. Det kunde minsann också behöfvas att få en stund vara ensam efter ett uppträde af denna natur.
R:dr årligen fordras såsom inbetalning på ett 100 R:drs lån, än om hail skulle för hvarje serskild inbetalning först på Runstycket uträkna räntan å sin återstående Gapital-skuld, och dertill lägga 2 eller 3 procent, antingen af primitiva Capitalet eller af Capital-återsloden, vid ett visst gifvet år, på sätt som, intill 1815 års Riksdag, var föreskrifvet. Utskottet fortfar för dess del att anse det då vidtagna betalningssättet vara både enklast och rigtigast, just derföre att utgiften för hvarje år är bestämd och oföränderlig, så länge något af skulden qvarstår. Beträffande åter den senare anmärkningen, så medgifves, att det blefve lättare för Gäldenären att beräkna sitt låns successiva förminskning, i fall det kunde undyikas att sammanblanda förskjutna låne - Banco-Utskoltels Utlåtande JV.o 82. Si påkostnaders ersättning med de årliga betalningarne. Detta jemte annat mera utgör föremål för de reglementariska föreskrifterna, som framdeles komma att underställas Rikets Ständer. Och liar Utskottet nu, i samband med ränlebeloppets tillstyrkta nedsättning, endast ansett sig böra föreslå, följande förändrade lydelse af 5 punkten: Årliga Inbetalnings - skyldigheten blifver 6 för hundrade af ursprungliga Lån-beloppet, och fortfar oafkortad, tills allt är liqvideradt. b. Gdlings-Län mot säkerhet af Borgen. Vid Utskottets å pag. 57 under Litt.
Då, enligt hvad kändt är, behofven i allmänhet småningom tillvexa, hafva Rikets Ständer deremot ansett det af Landtbruks-äkademien framställda förslag om landtbruks-ingeniörernes uppflyttning i högre lönegrad hvart femte år med en löneförhöjning af 500 R:dr förtjena företräde framför hvad Eders Kongl. Majit i detta hänseende behagat föreslå; men om löneförhöjning, samtidigt med de stigande behofven, efter så korta mellantider beviljas, synes det ej vara erforderligt att löneförhöjningen fortgår till så högt belopp, som det af Eders Kongl. Majit föreslagna, eller så att lönen komme att uppgå till 3,500 Ridr, utan torde böra stadna vid 3,000 Ridr, som skulle utgöra den högsta lönegraden. I öfverensstämmelse härmed hafva Rikets Ständer i så måtto bifallit den nådiga framställningen i ämnet, att, jemte det den första aflöningen för landtbruks-ingeniörerne fortfarande bibehålles vid 1,500 Ridr, densamma sedermera må höjas, efter fem års väl vitsordad tjenstgöring till 2,000 Ridr, efter vidare fem års sådan tjenstgöring till 2,500 Ridr och slutligen efter ytterligare fem års enahanda tjenstgöring till 3,000 Ridr årligen. 26:o. Vidare har Eders Kongl. Majit äskat att å ordinarie stat måtte anvisas ett belopp af 1,500 Ridr, på det att den löneförhöjning af enahanda belopp, som hittills af tillgängliga medel tilldelats Landtbruhs-ingeniören A. V. Uddman, må, på sätt-vid förlidna riksdag beviljades, i afseende å de två öfrige äldste landtbruks-ingeniörerne, kunna honom fortfarande tillgodokomma. Af Statsråds-protokollet upplyses, att Eders Kongl. Majit den 15 Januari 1864, uppå anmälan af Landtbruks-akademiens förvaltnings-komité, i nåder beviljat Landtbruks-ingeniören Uddman, efter tio års tjenstgöring, en lönetillökning af 1,500
Icke allenast ibland Adeln, Brukspatroner och andra possessionater utan ock ibland allmogen hafva under de sednare årén flera personer i alla trakter af Länet gifvit exempel af en berömlig näringsflit vid jordbruket, sorn hafva en säker ehuru icke hastig inverkan på de öfriga; ty en viss tröghet ligger i sjelfva lynnet hos folket i allmänhet, och för alt väckas till större flit, behöfver allmogen och den arbetande klassen vanligen en längre besinningstid och erfarenhet af de förmånliga påföljderna for dem, som föregå med goda exempel. I skogstrakterna af Sahlbergs fögderi, är slöjdfärdigheten i trädvarors förfärdigande märkbar, och vid momentet om binäringar får jag tillfälle att särskildt omtala huru i några Socknar fliten visar sig genom förfärdigande af mattväfnader af nöthår. Välmågan ibland allmogen är i allmänhet mycket olika; men skuldsättningar och lagsökningar hafva på de sednare åren tilltagit, hvilket hufvudsakligen varit en följd af de mindre gynnande årsväxterna. Den årliga fluetuationen i spanmåls-priserna inverkar också menligt på den allmänna välmågan, hvilket icke lärer kunna förekommas så länge spanmålen icke genom rior och andra tork-inrättningar bringas lill tjenlighet för magazinering och upplag för flere år, samt så länge större kapitaler icke såmedelst ännu Blifvit ledda in i spaumålsliandeln. Till en välgörande spanmålshandel skulle dessutom erfordras större visshet om stabilitet i Rikets tullsystem, än hvad kloka spekulanter hitintills kunnat påräkna. Ännu större och hastigare är omvexlingen af priserna på foder, och af tillgångarne på denna för landtbruket nödvändiga vara, emedan öfverskotten i ymnigare år högst sällan blifva besparade; och detta förhållande verkar äfven mycket menligt på allmänna välmågan. Denna olägenhet härrör dock endast af bristande omtanka hos hushåilarne.