Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet, som tagit kännedom af de ingifne handlingarne, samt tillika inhemtat yttrande af vederbörande Embetsmyndighet, får, i anledning af remissen, anföra, att, då de vid åns utlopp befintlige flygsandsfalten förhindra möjligheten af densammas varaktiga upprensning, samt hela företaget således icke skulle lända till någon beståndande Dytta, hvarken för orten eller för det allmänna, Utskottet hemställer, att berörde förslag måtte få förfalla. 12 Stats-Utskottets Utlåtande, JV:o 156. 22:0 Af den anledning, att Ethra-strömmen vid staden Falkenberg finnes mycket uppgrundad, till olägenhet ej allenast för Skeppsredarne, ulan ock för innehafvarne af arrenderade Krono-laxfisken, har Herr G. Akerberg väckt motion om beviljande af ett anslag å minst 3,000 R:dr, för upprensning af nämnde ström; men sorn utaf motionen inhemtas, att anslaget egentligen blifvit afsedt för upphjelpande af Kungs-laxfisket, hvilket skall skadas dymedelst, att laxen ej går in i strömmen utan förbi densammas grunda utlopp, har Utskottet, då företaget icke är af allmännare natur, ansett sig ej kunna å denna framställning tillstyrka Rikets Ständers bifall. 23:o Uti en hos Borgare-Ståndet väckt motion, har Herr Palander, C. TV., begärt, att, för upprensning af Rottne å och redden vid Ronneby köping, måtte beviljas ett anslag af 5,000 R:dr och ett lån af 5,000 R:dr, utan skyldighet af räntas erläggande förr, än efter 10 års förlopp, hvarefter lånet borde på billiga vilkor amorteras, till säkerhet hvarför köpingen ville pantförskrifva årligen ingående Tolagsm. fl. medel. Vid sistförflutne
Slockholm den 30 Juni 1860. 184 Expedilions-lJIskoll,pts Förslag till undant. Uppläst och godkändi hos Kidd. och Adeln den 30 Juni 1860. ffresle-Slåndet den 30 Borgare-Ståndet den 30 Bonde-Ståndet den 30 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående indragning till Kronan af det Kronofogden i Gottlands läns södra fögderi pä lön anslagna bostället Luxe, mot kontant ersättning till boställs-innehafvaren. (Stats-Utskottels Utlåtande N:o 119.) S. A. K. Sedan Kronofogden uti Gottlands läns södra fögderi, Henrik Wolff, uti en af Eders Kongl. Majds Befallningshafvande i länet till Eders Kongl. Maj:t insänd skrift, med förmälan att det honom lill boställe anslagna kronohemmanet mantal
Maj.L, efter det handlinaarne i det. ta, den 26 fisilidne April hos Kongl. Majit i underdänighet föredrag!.e ärende, emellan Stats. Rädets Ledamöter circulerat, i Nader behagat till Högsta Domstolens widare uilätande remit. lera ett af Stats-Räoet Friherre Rosenblad i underdänighet afgifwit och i det inför Kongl. Majit den 5 ststledne Julii hällne Prctocoll öf. wer Justitiä Ärender intagit tkriftligt yttrande, angäende älstillige i sammanhang med denna fräga uti Lagens stadgande härom föreflagne Lagförändringar; sä hade Högste Domstolens Ledamöter deras urrderdäniga utlätande pä följande sätt afgifwit: Alt Justitiä. Räderne Blom, Poppius och Ziervogel i underdänighet tillstyrkt anta. gande af 1. Mom. uti Stats. Rädet Friherre Rosenblads förflag, med den underdäniga hemställan, att dä communicationen mäste ste genom Konungens Befaklningshafwande, sökanden äger att wända sig till bcmälte Vefallningshafrvande ä den ort, der ten inteknade egendomen läge, samt att fatalietiden kunde förkortas frän 90 till 60 dagar; men deremot ansett de twänns 172 Den 17 Aug. öfrige punkterne författa, enär, efter besia Le. damöters tanke, en Jnteknings gällande kraft endast sch allenast berodde derpä, art den efter Lagens föreskrift är af Domaren fastställd, förr. än Gäldenärens cession inträffat, hwarjemte dctze Ledamöter i uaderdänighet hemställ, att dä fräga i detta angelägna ämne blifwit wäckt och pä sätt som stedt ventilerad, nägon säkerhet och re. da deruti borde sökas genom erhällande af en ny lag, hwarköre de i ^underdänighet tillstyrkt, att Kongl. Masts Nädiga Proposition derom mä för Riksens Ständer framställas. Att Justitiä-Räderne Nibelius och Lager.
Tror du inte jag förstår hur väl allt var uträknadt! När jag kom uppför trappan stod dörren till dubletten halföppen bara lite grand på glänt så att det skulle se ut som en vårdslöshet.» Han såg på henne med en bakslug och elak glädje öfver att kunna följa hvarje tråd i hennes tankegång. »Jag gick naturligtvis in det kunde du nog förstå att jag skulle göra... Jo, det är ett vackert litet ungkarlsbo, vackert nog att fånga den som inte är på sin vakt.» »Fånga? Hvad talar du om?» »Mycket vackert», fortfor han liksom för att förlänga njutningen af sina elakheter genom att minutera ut dem i så små portioner som möjligt »det innersta i synnerhet är ett mästerstycke. Utsigten först och främst öfver den glittrande strömmen, öfver staden som ligger der nere lik en stor terrass med ljus och lyktor alldeles samma utsigt som häruppe-ifrån den jag från början afundats dig. Och der i det innersta rummet behöfver man bara lyfta ögonen från sitt stora vackra skrifbord och den ligger framför en. Och så rummet med hvilstolar och draperier, chäslong och bokskåp... Ingenting fattas... Mer än fågeln i buren, förstås!» »Hyresgästen, menar du» det sades i en iskall ton »åh han kommer nog. Jag skall annonsera mellan jul och nyår.» Hon var en smula blekare än vanligt, men fullkomligt lugn. Sonens sarkasmer tycktes hvarken framkalla vrede eller ledsnad. Hon kastade dem blott ifrån sig med en främmande afvisande stolthet. Men just detta retade. Det var liksom en förödmjukelse för honom i det. »Kan det aldrig bli nog med hyckleri!» utropade han. »Vill du neka till att det var för mig du inredde rummen?» »Nej, jag nekar icke till förbrytelsen», sade hon med en ansats till humor, som dock strax försvann. »Men du vill icke ha dem. Ja så hyr jag ut dem till någon annan. Voilà tout. Det är ingenting att tala om.» »Och du tror att ett sådant intryck strykes bort lika lätt som det kommer? Om du visste hur vidrigt det är mig detta att du jemt skall söka draga mig till dig och hålla mig fast!
Dylika uppenbarelser kunna icke förlikas med det moraliska skönhetsbegreppet, men äro likväl alltför behagliga för att kunna förkastas och glömmas; hvad skall man göra? Hvarför är icke Désirée ren och oskuldsfull som en engel eller ful som en hexa? Se der, är jag nu inne på den obestämda färgen, den mångskiftande nyans, som kanske till slut helt oförmärkt skall ställa mig ”matt” på den svarta rutan. Men det är allt en smula genant att komma till Merton Hall som ett par poliskonstaplar, — sade jag en morgon åt mr Wehler, under det vi frukosterade. — Bah, dumheter. Det är i stället interessant, vi kunna anse oss såsom vetenskapsmän, fornforskare, som önska återfinna salig mr Mertons lemningar, och i sanning juridiken är väl en vetenskap så god som någon annan, — svarade Wehler skrattande och slog i sitt glas, som han grimaserande genast satte ifrån sig igen, mumlande något om eländiga viner och dåliga byvärdshus. — En vacker vetenskap, som icke har annat syfte än att uppspåra brott och nedrigheter. — Ja, för att skaffa de svaga rätt. — De rika menar ni? — Se så, lemna de der föråldrade talesätten, inte är ni rik, och det ju för ert interesse. — Nej, men ni hoppas, att jag skall bli, blif icke stött, mr Wehler, men om juridiken är en vetenskap, så är konsten att göra styfkjolar eller peruker det äfven. Men när resa vi? — Nu genast, vagnen är redan här. — Nå väl, men på hvad sätt skola vi inleda vår efterforskning? — Lemna den saken åt mig! Dessutom vill jag säga er, att Merton Hall för närvarande eges och bebos af en gammal ungkarl, den forne egarens kusin, ett original, som lefver alldeles afsöndrad från verlden. Han var en temligen inskränkt bydoktor någonstädes, som plåstrade lika oskyldigt med kemi och fysik och dylikt som med sina patienter, då helt plötsligt hans kusins oväntade död gjorde honom rik.
Orebro den -8 Julii 1812. ^acod Oe la 6Lräie. H öVeiclmLu. 6ust. O. öVrlclLe. L. Ölnnan. Kl. LslsmZil». Upp - 2294 Den i Augusti. Uppläst hos Ridd. och Adeln den r Aug. Prest-Mandet den i , Bopqare-Skändet d, i Bonde-Ttändet d. l Wördsamt Memoria!! ^^cd afseende a en, ej mindre, genom Hederwär, de Bonde-Standets Remifi af någre RiksdagsFull»nägtiges ifrån Skaraborgs Lön, ffcdde framställning, än ifrån alla Landsorter defiförulan, förspord klagan, öfwer be betydande swarigheter, och jemwäl den förlust, som allmänheten ar underkastad, af en myckenhet förstone, och dymedelst i rörelsen svårligen anwandbare smärre Banco - Sedlar, hwilkas ombyte em?t nye, i synnerhet uti alla ifrån Hufwudr Staden nao.ot aflägöne orter, wore gansta swart, vin icke em'iligt; har Banco-Utskottet ej bordt lemna detta förhållande utan nödig uppmärksamhet; men finner för befi del någon lampeligare utwag, till berörde svårigheters möjeliga afhjelpande, ä Bankens fida, nu icke kunna bestämmas, än att till Herrar Banco-Fullmägtiges omtanka bliswer öfwer, lemnadk. att, uppå dertill ifrån Konungens B^fallningshafwande i Länen alfwén anledning, tillse, huruwida, i förening med Bankens nöjaktiga säkerhet, kburu med åtföljande mindre betydelig kostnad, Lands-' otterne kunde i möjeliaaste matto befrias, ifrån of, wanberörde wifierkigen kännbara hinder, för en jemn circulakion, af det till allmän gångbarhet authoriserade Myntet. Hwilket emedlertid,' de Resö. Standens närmare upplysta ompröfning, wördsamt understalles.
Maji, från samtlige RiksStånden till Utskottet ankomne återremisser af dess, under N:o 0 afgifne Betänkande, har Utskottet inhemtat, att emot samma Betänkande nedanupptagne liufvudsaklige anmärkningar blifvit framställde. En Ledamot inom Hedervärda BondeStåndet har förklarat, att då Rikets Ständer sammankallades lill Riksdag, hufvudsakligen för att öfverlägga och besluta angående Myntbestämningen, då någre Ledamöter af Ridderskapet och Adeln yttrat betänkligheter vid Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse om Bankens öppnande till Silfverutvexling. den 1 nästkommande Julii, samt ansett myntbesiämningsgrunden icke förenlig med de år i83o inträffade förhållanden med myntvärdet, varuprisen, m. m.j då alla röster i Stånden, vid den Kongl. ”Propositionens' remitterande, tystnade angående denna angelägenhet, för att*emottaga råd och förslag af det Utskott, som borde handlägga och utreda ärendet, och då, i förtroende till Utskottets nit, ingen enskild motion i ämnet blifvit väckt, inom motionstiden, var det för honom oväntadt, att detta Utskott skulle till RiksStånden inkomma med ett förslag att antaga den Kongl. "Propositionen”, utan att ingå i den ringaste undersökning om de förhållanden, sorn för hela Nationen, för pennxnge och creditrörelsen, för industrien och handeln, för egendomsvärden och skattebördor skulle uppstå, till följd af en sådair genomgripande åtgärd; att Utskottet bordt finna ett ökadt skäl för framläggandet af en utredning om förhållandet med MyntbestämningsLagens bindande kraft, då Kongl. Maj:t, utan att föreslå ändring i Lagen, sjelf förutsatte åtgärder, som stodo i tydlig strid mot §. 2 af samma Lag; alt då man nu stöde oupplyst och oberedd i den vigligaste delen af hela frågan, nemligen om rättvisan och möjligheten af samma allmänna liqvidationsgrund/isom blef år 1830 beslutad, ansåge han i denna helägenBlh. till R. St. AJd. 1 i3 ;de Häftet.
Majit funne det vara mindre lämpligt att under tiden påbjuda förändrade grunder för räntornas utgörande, vid hvilket förhållande Rikets Ständers förrberörde förslag icke kunde i Nåder antagas. 105 I anledning häraf hafva Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 17 Maj 1835, jemte tillkännagivande, att de funno sig ej böra laga befattning med markegångssättningen, meddelat, att de ansågo såsom grund lör utgörandet af så väl kronotiondeoch afrads-spanmål som hemmansräntor böra antagas medium af skatteårets och nästförutgångne nio års eller tillhopa tio års markegångspris, likväl utsatt i jemna skillingtal; hvarjemte i fråga om de vilkor, hvarunder denna markegångsberäkning borde i allmänhet tjena till grund för bestämmandet af lösningsoch levererings-förhållanderne emellan räntegifvare och räntetagare, Rikets Ständer, enär de uti Krigsoch Kammar-Collegiernes här lörut omförmälde underdåniga betänkande af den 11 Maj 1831 andragne skäl inneburo en tillfyllestgörande vederläggning af PresteStåndets och någre Riksdagsfullmägtiges afgifne protester emot Rikets Ständers vid föregående Riksdagen fattade beslut, förklarade sig hufvudsakligen vidblifva de grunder, samma beslut innehöll, med de rättelser och tillägg, som blefvo en följd af nyssnämnde förslag om lösens beräknande efter medium af tio års markegång; och vore den serskilda ersättning, af lika belopp med forsellönen, som skulle erläggas af räntegifvaren, då han uppsade spanmål till leverering in natura, att betrakta såsom godtgörelse till räntelagaren derför, att dennes uppsägningsrätt komme att upphöra. Dock skulle lör Kronans behållna räntor någon forsellön icke erläggas. Emot detta beslut anmäldes hos Kongl. Maj:t i underdånighet protester af PresteStåndet, ålskillige Riksdagsmän af BondeStåndet ifrån Östergöthlands, Upsala och Westmanlands
N;o 60. 25 Pro vincial-Läkare, och till bevis derföre åbeiopat : ”att i den Landsort, som omgifver Helsingö org, ett stort antal lidande personer omkomma i brist på Läkarevård;” Af Hr Leffler, sorn tillstyrkt, att 2000 R:dr årligen böra, till något afhjelpande af bristen å Läkarevård i flera delar af Piket, anslås, samt att det i öfrigt må ankomma på den skeende undersökningen, om delta anslag framdeles behöfver ökas; Af Hr Noréus, som, med instämmande, i den senare delen af Hr Lefflen förslag, tillstyrkt, att undersökning först må ske, och att sedermera må utgifvas hvad, enligt densamma, finnes behöfligt, och hvilket lämpligen kan uppå öfverskottsmedlen anvisas. Af Hr Helsingius , som väl gillat den föreslagna undersökningen, men fruktar, att de af sjukdom lidande skola, genom det uppskof, som deraf föranledes, erfara svåra och olyckliga följder, hvarföre Hr Helsingius ock tillstyrkt, att tillökad Läkarevård för Malmöhus Län, der behofvet vöre störst, och af Hr Lagman Ståhle vitsordadt , måtte genast bifallas. 2G* 'Statssamt. Allm.Eesv.o.Oec. Utsi. Uti. Inom Hedervärda Bonde-Siandet'. Af Riksdags-Fullrnägtigen Anders Danielsson, som tillstyrkt deri föreslagna undersökningen om Läkarevårdens tillstånd i Provincerna, men deremot ansett det projectelade Xiöneanslaget 1,200 R:dr årligen , om Ilvars fördelning emellan Länen Anders Danielsson förmält sig hafva saknat Utskottens närmare yttrande, vara otillräckligt oell derföre onyttigt, helst Regeringen kan, af öfverskotten på de dertill lämplige HufvudTitlar, disponera nödige medel till ersättning åt Läkare, som under tiden användas, der behofvet påkallar ; i hvilket yttrande Eric Andersson från Westerås Län jemte flera det Hedervärda Ståndets Ledamöter sig med Anders Danielsson förenat} Af Pehr Ericsson från Kronobergs
men så belägna, att de icke hade beqvämare eller kortare väg till någon sjöstad, än lill Döderhultsvik, funnes icke 30 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 24. mindre änl\ll jernbruk, masugnar och manufakturverk, 2 glasbruk, 7 pappersbruk och 5 tegelbruk, inom 32 socknar, med en folkmängd af omkring 50,000 personer, hvilka alla underhölle större eller mindre handels-förbindelse med Köpingen, der de atlemnade sina produkter och athemtade förnödenheter af sill, salt m. m. samt i mindre goda år äfven spannmål; att, oaktadt denna lifliga rörelse, Köpingen likväl icke egde någon annan politi-anslalt än den för landet i allmänhet, hvarvid förekomme att vederbörande så väl Kronofogde som Länsman voro boende på ett afstånd af utöfver 5 mil från Köpingen, som jemväl vore mer än 3 mil aflägsen från sin tingsstad; samt att Köpingens innevånare, som enhälligt uttryckt sin önskan, att densamma måtte erhålla stapelstads-rätt, beslutat, att, i händelse sådan förmån beviljades, till tjenstemäns aflöning använda.åtskilliga inkomster inom samhället samt dessutom fastställt grunder, hvarefter behöfligt sammanskott för berörda ändamål skulle af innevånarne utgöras. Hvad sålunda blifvit anfördt och föreslaget hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande; och enär Rikets Ständer hysa den öfvertygelse, att alla de åtgärder, som leda till befrämjande af handel och öfriga näringar, böra, så vidt möjligt är, vidtagas, hafva Rikets Ständer ansett förevarande fråga vara förtjent af särdeles uppmärksamhet.
Kollegium faun således icke skäl, att i underdånighet tdlstyrka bifall tili Rikets Ständers hemställan, om vidtagande af åtgärder, hvarigenom äldre skattlagde qvarnar, som genom anläggning af nya sådana lidit minskning i sin inkomst, erhålla deremot svarande nedsättning i sin skatt; hvadan ock Kollegium, som alltså saknade anledning att i underdånighet understödja Rikets Ständers framställning om anställande af utredning och afgifvande af nådig proposition i ämnet, underdånigst hemställde, att Rikets Ständers ofvanomförmälde underdåniga skrifvelse icke måtte tili någon åtgärd föranleda. Sedan vid föredragning af Kammar-kollegii förberörde underdåniga utlåtande, Kongl. Majit den 12 Oktober 1849 i nåder befallt, att innan ärendet till slutlig pröfning företoges, Kollegium skulle till Kongl. Majit i underdånighet inkomma med en lil redning, som för hvarje län utvisade antalet af qvarnar, hvilka voro skattlagde och grundränta åsatle äfvensom ränlebeloppet samt huru mångå qvarnar vore lili rust - Stttls-UIskottets Utlåtande, X:o 20T. 3f nrng eller knektehåll indelta, har Kammar-kollegium, uti underdånig skrifvelse af den 29 Augusti nästlidet år, till Kongl. Majit öfverjemnat en så beskaffad utredning, hvaraf visar sig slutliga resultatet för hela riket, i jemnade tal, sålunda: 1:o Antal skatllagda qvarnar, kronooch kronoskatte . 3,159| Frälse • . - - 1,065^ 4,225: 2:o Räntebelopp; a) utgående in natura eller efter åi markegång: Spanmål . 2,199 tunnor Hvete 182 d:o Råg . 2,408 d:o Korn . 2,507 d:o Dubbelhafra . .. .. 8 d:o Hafra . .. 424 d:e Malt .. 16 d:o Tullmjöf ..
Den siste värde talaren har i sin egenskap af Statsråd och chef för iandlförsvars-depart. tillstyrkt bifall till SlatsUtsk:s utlåt., icke derföre alt detsamma är till sin grund riktigt, utan derföre alt några r:dr behöfva anvisas innan årets slut. För min del kan jag icke inse nödvändigheten att ovillkorligen före den sista i denna månad få en summa anvisad, för att genast anvisas för afsedde ändamfil från början af nästa år; ty illa vore det ställt med Sveriges statsverk, om icke af under händer hafvande medel kan förskjutas så lumpna summor som dem Utsk. tillstyrkt R. St. att förskottsvis anvisa. Deremot anser jag det vara af stor vigt för framtiden oeh för den närvar, tiden, att StatsUtsk., när det finnér ökade anslag behöflige, men icke anser sig vara i tillfälle att derom sig utlåta, innan Stats-regleringen lill nästa riksdag kan för Ständerna framläggas, det då må föreslå R. St. att låta för påföljde år förblifva vid den gamla slatsregleringen, då, sedan den nya statsregleringen hunnit sedermera bestämmas, beloppen af de ökade anslagen vidtaga. Jag får derföre, utan afseende på hvad Frih. Peyron yrkat i ändamål att få desse r:dr beviljade, anhålla att Utsk:s utlåt, måtte varda till detsamma återremilteradt med förständigande för Utsk. att anvisa förra Slatsregleringens anslag till disposition intill dess den nya Statsregleringen hinner beslutas och träda i verksamhet. Hr von Troil, Samuel Gustaf: Inom Utsk. har jag lika lifligt som de båda reservanterne stridt för bifall till K. M:s nåd. propos. i dess helhet, d. v. s. beviljandet under en tidrymd af ett är utaf det af K. M. äskade anslag, men då denna fråga inom Utsk. förevar, blef vid votering motpartiets åsigt genom brytning af den förseglade sedeln gällande, dervid jag icke ansåg mig böra afgifva någon reservation emot majoritetens beslut. Skälen för denna min åsigt anhåller jag i korthet få inför R. o. Ad. framlägga.
Nödsakad alt till enskildta angelägenheters bevakande afresa ifrån hufvudstaden, får jas tillfölje häraf afsäga mig min plats såsom ledamot i Högloft. Riddarh.-Utsk:t, linder ödmjuk anhållan att varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen. Sedan R. o. Ad. jemväl härtill samtyckt, anmodade Hr Gr. o. Landtm. Ståndets Hrr Elektorer att utse en suppleant i Stats-Utsk:t efter Frih. Åkerhjelm, och en ledamot i Riddarh.- Utsk:t efter Frih. Edelcreutz. Anmäldes och bordlädes följ:de från Utsk:n inkomna Mern., Utlåhn och Betänkm, nemi. från Banko-Utskottet: N:o 37, i anledning af återremisserna af Utlåtit N:o 25, i fråga om förändrad grund för utmyntningen af Svenska silfvermyntet; N:o 38, i ani. af återremiss af Betänk:t N:o 32; N:o 39, i fråga om ett af förre Bruksegaren IL
S. D. Efter skedd föredragning biföllos Lag-Utskottets nedannämnde Betänkanden: N:o 5, i anledning af väckta motioner, angående antagande af Lagberedningens förslag till civil-lag; Prot.-Utdrag den 1 Februari 1854. lil N:o 6, i anledning af väckt motion, angående upphäfvande af lagens stadganden om nedsättande af revisions-skilling och om ställande af borgen för kostnad och skada för rättighet att fullfölja civila mål från lägre till högre domstol; och N:o 7, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ändring af 7 och 17 88 i 30 kap. Rättegångs-balken. Från Välloft. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Konstitutions utskottets Memorial, N:o 3, med Utlåtande angående Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om tillägg till 61 8 i Regerings-formen. Med uteslutande af sista perioden, hvilken begynner med orden: ”mot de befarade vådorna” och slutar med ordet ”bestämmelse,” godkände Ståndet i öfrigt Utskottets Memorial, och afslog således Kongl. Maj:ts omförmälda Nådiga Proposition. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 21, i anledning af Rikets Ständers år 1851 församlade Revisorers berättelse, angående, samma år verkställd granskning af stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1848 och 1849. Öfriga 88- Lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 4, i anledning af verkställd granskning af Rikets Ständers Justitiaeombudsmans vid innevarande Riksmöte aflemnade allmänna redogörelse, hans för åren 1851 och 1852 utgifna Embets-berättelser, samt hans Embets-diarier och registratur. S. D. Föredrogs ånyo det Särskilda Utskottets Betänkande, N:o 3, öfver väckta motioner, om inställande af bränvinsbränningen under
Domarens intyg icke skulle finnas, utan vittnen, tillräckligt, Domare hellre måtte betagas rättigheten att meddela sådana bevis vid andra tillfällen, än inför Domstolen. Då det ifrågavarande ämnet uti Rikets Ständers Justiliae-Ombudsmans, till Lag-Utskottet remitterade Berättelse finnes upptaget, och, med återremiss af Banco-Utskottets förrberörde Memorial, af ett Riks-Stånd blifvit hänvisadt till behandling äfven af Lag-Utskottet, har detsamma af Bancooch Lag-Utskotten gemensamt blifvit taget under pröfning. Utskotten anse, ätt ett misstag egt rum vid redactionen af 3 Art. a §. 2 Mom. af det Reglemente för Odlings-lån, som, genom Kongl. Maj:t.s Nådiga Kungörelse , den 20 Januarii 1S24, blifvit till allmän efterrättelse utfärdadt, i det att ordet Domaren blifvit begagnadt i stället för Domstolen, enär Domaren, utom Domstolen, ej annorlunda kan betraktas, än såsom enskild person, och hans vi ttnes-intyg, i sådan egenskap, ej gälla för mer än halft bevis, Banco,- och Lag-Utskottets Utlåtande N.-o 83. 129 Jbevis, samt att det vöre mindre lämpligt, om, å ena sidan, Domaren ålades att meddela intyg, och, å andra sidan, ett sådant intyg icke skulle vara nog för sig och medföra kraften af fullt bevis. Bancooch Lag-Utskotten få alltså, till beredande af nödig rättelse i reglementariska Författningarna om Odlings-Iån , rörande denna punkt, härigenom vördsamt tillstyrka: att Rikets Ständer tillstyrka så beskaffad förändring uti det vid sista Riksdag fastställda och genom Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse, af den 20 Januarii 1824, till allmän efterrättelse utfärdade Reglemente, angående Odlingslån , alt 3 Art. 2 §. 2 Mom. erhåller följande lydelse: