Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mina Hrr! det är icke sagdt, att det blifver ett utländskt bolag. Det blifver ett fullkomligen Svensk bolag, och om, såsom flera värde talare här yttrat, den garanti, som är gifven, är så tillräcklig, så vill jag fråga, om vi icke kunna emotse, att elt ganska stort antal Svenske män skall teckna sig till deltagare deri. Jag tror, att man äfven härutinnan, såsom vid andra Den 28 Augusti c. m. 535 tillfällen, bör anse hvarje person obrottslig, lills det bevisas, alt han är brottslig. — Jag kan således icke annat se, än att hela diskussionen om de tvenne punkterne är öfverflödig. Ilr Brakel: Frih. Cederström har först här sagt, att det skulle vara obehörigt af Gr. Lagerbjelke, att i denna punkt inlägga några bestämmelser, som icke förut finnas inryckta i Utsk:s betänk. Emedlertid har Utsk. i första punkten här tillstyrkt en jernväg och i de följande punkterna framställt åtskilliga förslag, dels i intresse för kronan och dels i intresse för jernvägen. När förhållandet är sådant, så kan jag icke finna annat, än att hvarje representant på delta rum kan framkomma med nya betänkligheter och när ett lagförslag bär förekommes, föreslå en annan redaktion eller andra bestämmelser. Sålunda är det äfven i min tanka, hvarje representants rättighet all få inryckta sådana bestämmelser, som tillförsäkra K. M. och kronan vissa förmåner. Gr. von Rosen har talat om trupptransport och trott, att Gr. Lagerbjelkes mening var att de skulle transporteras för intet; men Gr. von Rosen har, om jag icke misstager mig, redan blifvit uplyst om misstaget deruti, och att Gr. Lagerbjelkes mening endast var, att garantera kronan rättigheten, alt för nedsatt pris fä transportera trupper på banan i händelse behof deraf upstår. Han ansåg det icke vara öfverensstämmande med Statens behof att, ifall transport af trupper skulle behöfvas, de mäste transporteras för samma höga pris, som andra transporter. Hvad åter det beträffar, ali Gr. von Rosen har ansett den garanti, som vi här försöka, att nedlägga, uttrycka misstroende med bolaget, tror jag icke, att det är hvarken Gr.
Majit om indragning af de för är igro tryckte, hwaruti det körra Konungahuset är infördt, Dec. 98. 101. 4>8> Ian. 46. 109. Llmkölt, -^xel lorens, yttranden, Juli 207. Dee. Ian. 1243. 4, Almgvist, lil. Doct. och Prokcstor, frän Prestc-Ständct'commnniccradt Mein. Med anmärkning emot 4:de punctcns slutmening af Stats-Utstottcts Finance Plan, Mars 409. — om Kongl. Majus rättig - i2 Register. het att fritt deponera om Stats-anflagcn, Mars 419. Alun-tillmerkninge», om befunnen felaktighet i R!?sgälds-Cöntoirets uppgift ä Bewillningen derför, Sept. AtiZ. 808. 1082. Alnerumps-Rungsgärd angående, Febr. H64. 1418. r^gi. Aminoff, peockoi-, yttranden, Iuli. ;6i. Aug. 957. ptov. 29. Febr. Amiralitets Rrigsmano-Lastan angående, Jun. 515. ^nlcarsvÄä, Frjd. Lliclisöl, Landshöfding, utnämnd till Landlmarckalk, Maji Annuiteter Se Län, Bokförda. Answarigbets Lag, för Stats-Rädet Ledamöter Föredragande derstädes samt Konungens Rädgifware i Commando-mäl, I>i'i 517. Maji 1048. — för Fullmäqtigc i Riksgäld? Contoiret. Maji 1248.1277. — för Revisorernc öfwer Stats, Banco och Riksgäldswerken, angående, Ian. 211. Anteck» ng ab Ridderstapcts och Adelns Herrar Ledamöter — Maji g. Arboga stad, dest anhällan om ett Bauco-län till reparation af publika byggnader.
Skärgårds-folket omfattade detta tillfälle tili sysselsättning och förtjenst med välvilja och tacksamhet, — Arbetslönen godtgjorcles, icke med contant, sörliden mindre omtänksamme så ofta illa använder, men nied födoämnen efter lägsta möjliga pris. De förfärdigade Yllepersedlarne försåldes efter hand, nya rudematericr anskaffades för hvad dervid inflöt i betalning, och på detta sätt kunde arbelsförljensten fortfara, hvilket äfven i det hänseende var nyttigt, att folkets arbets-skieklighet efter liand ökades. Hampan åter användes till fiskredskap, derpå en mängd friske och arbetsföre fiskare saknade all tillgång, så alt de derigenom vörö alldeles utur stånd att idka fiske, hvarefter denna redskap upplåts till begagnande åt de mest behöfvande, under vilkor att den skulle anses som lån, och väl vårdas. Likaledes anskaffades 4 å 5 små båtar, emedan de fattigaste fiskarena icke ens ägde sådane och ej eller annan utväg att komma från stranden. Följderne af detta tillgörande hafva varit högst välgörande och nästan öfverträffat hvad man skäligen kunde vänta, ej blott lör tillfället, utan äfven under de sedermera passerade åren. Inrättandet af här i orten saknade Rioltill Spannemåls torkning och rening, sa att den kunde längre tid hålla sig från förskämning på Magaziner, vore en önskelig sak, men i det skick Spannemålshandeln befinner sig, hiiei man icke kunna påräkna någon sådan anslallt på Landet, åtminstone icke utan uppmuntran dertill i utfäste premier af Slaten. Rörande Strömrensning har blott en enda fråga blifvit vackt, och den angar en mindre Å uti Inlands Nordre Härad, hvilken vid starka vattuflöilen, serdeles Höst och Vår, skall skada någre utmed liggande Hemmans ägoi. Ärendet härom är remitteradf till Landtmätare för närmare undersökning på stället.
Ifrågavarande motion är af Herr Siljeström inlemnad till Vällofliga BorgareStåndet och bär N:o 154. Motionären har deri sökt utveckla, hurusom föreskrifterna om skyldighet för tjensteman att för hela eller en del af den uppbörd, som med tjensten vore förenad, hvilka föreskrifter till större delen torde hafva tillkommit, utan att Rikets Ständer haft tillfälle att om deras behöflighet eller lämplighet tillkännagifva sin mening, kunde anses vara ej allenast orättvisa och vådliga, utan ock Staten föga värdiga och för dess säkerhet mindre betryggande. Staten vore väl berättigad att af den, som i dess tjenst sökte anställning, såsom vilkor för kompetens dertill fordra ett visst mått af kunskaper, ådagalagdt genom undergångna examina, och såsom vilkor för befordran vitsord om förvärfvad vana och öfning i handläggandet af allmänna angelägenheter och om ådagalagd ordning och nit; men då i allt fall Statens säkerhet i förevarande hänseende hvilade ytterst på tjenstemannens personliga redbarhet och rättskänsla, samt borgenssystemet, rationelt tillämpadt, rätteligen fordrade, att tjenstemannen ställde säkerhet för all med tjernsten förenad uppbörd och ej, såsom nu sker, blott för en del deraf, kunde ifrågavarande föreskrifter hvarken ur principiel eller praktisk synpunkt försvaras; varande med stöd häraf, och på i öfrigt anförda skäl, af motionären föreslaget, att Rikets Ständer måtte antingen för sin del förklara, att borgen för allmän uppbörd icke vidare må ifrågakomma eller tjensteman med egen uppbördsmanna-ansvarighet affordras, eller ock till Kongl. Maj:t aflåta en underdånig skrifvelse med anhållan, att Kongl. Majit ville från vederbörande förvaltande verk infordra och för näst sammanträdande riksdag framlägga fullständiga uppgifter angående de föreskrifter, Bill. till B. St.
Den vid flera föregående Riksdagar väckta frågan, om Just.Ombudsmms behörighet att ingå i granskning af Högsta Domstolens beslut och domar, har af en värd talare nu åter blifvit bragdt å bane. De vid Betänk, bifogade reservationer visa, att äfven vid denna Riksdag meningarne inom Utsk. varit delade. Hvad mig beträffar, så har jag så väl vid denna, som vid föregående Riksdagar tillhört den mening, som framhålles i Betänk., och som denna åsigt, efter hvad jag tror mig veta, vid föregående Riksdag inom alla RiksSt:n vunnit bifall och godkännande, så har Utsk. icke funnit sig föranlåtet att derifrån afstå. Jag anser att i ett land, der offentlig granskning genom pressen är medgifven alla tidningar, der t. o. m. domstolarnes prot:r äro tillgängliga och kunna genom pressen spridas och bekantgöras, der en särskild embetsman är tillsatt att såsom R. St:rs Just.Ombudsm. vaka öfver lagskipningen, der bör denne embetsman icke kunna förvägras rättighet att företaga den offentliga granskning af domaremaktens åtgärder, som är hvarje enskild person medgifven. Det enda man kan förbjuda honom, vore att intaga denna granskning i embetsberättelsen; ty man måste erkänna, att det icke kan vara Just.- Ombudsm:n, mer än någon annan enskildt, förvägradt att i en tidskrift, eller på hvad annat sätt som helst, företaga denna granskning. Då Just.Ombudsmin, i sin instruktrn, är ålagd att afgifva redogörelse för lagskipningens tillstånd, och då, på sätt Just.Ombudsmrn yttrat, domare-embetets utöfning i högsta instans är hela domaremaktens utöfning, så tror jag att han svårligen, så vidt jag kan fatta, kan verkställa en sådan granskning utan att inlåta sig i bedömande af domaremaktens åtgärder. Pluraliteten inom Utsk. var äfven af denna mening, ehuru nu, likasom tillförene, meningarne i detta fall voro delade. Hvad åter angår LagUtsk:s åtgärd, att hos R.
Af samma skäl är jag äfven af den mening, alt någon skärpning i nu förevar:de afseende är alldeles öfverflödig, men väl skulle det föreslagna stadgandet ofta blifva betungande, och kunna gifva anledn. till allehanda kitslighet. Jag får således förena mig med dem, som yrkat afslag af detsamma. Den härefter till bifall å Utsk:s i afseende på i fråga var :de § gjorda tillstyrkande framställda propos. besvarades med starka Nej, 394 Den 27 September e.xm. blandade med Ja, hvarpå Hr Gr. o. Landina, hemställde om II. o. Ad. afsloge hvad Ulsk. tillstyrkt, samt efter denna proposms besvarande med starka Ja, jemte åtskilliga INej, förklarade det hau nu funnit Ja öfvervägande. § 24. Gr. Lagerbjelke: Såsom Ulsk. jemväl i sina motiver yt trat, är detta förslag helt och hållet beroende af och en följd äf förslaget till förändring af 3:dje §:n. Då nu R. o. Ad. afslagit detta förslag, måste deraf följa att R. o. Ad. afslår jemväl detta, hvarom jag vördsamt anhåller. Hr Gr. o. Landtm, yttrade' att han, då Ulsk:s i afseende på ifrågavande § gjorda förslag blott var en följd af eli tillstyrkande, som R. o. Ad. afslagit, finge hemställa om R. o. Ad. afsloge Utsk:s förevar:de förslag. ' Ropades Ja. §§:ne 26 ock 2S. Utsk:s härom afgifna yttranden biföllos. § 29. Hr von Hartmansdorff: Här är fråga om att gesäller skola jemväl få deltaga såsom ledamöter i handlverksföreningen. När, år 1848, represenlalionsfebern var i svang här i landet, så yrkade man, pä den liberala sidan, som äfven nu har öfverhand, att arbetare och gesäller skulle få representations-rätt vid Riksdagarne.
För Uppsåtlig misshandel, hvarå ringare eller ingea skada följt, vare straffet Kongl. Majus Nåd. Proposition Jtt 39. 3 böter från och med fem till och med tvåhundra Riksdaler eller fängelse från och med två till och meth sex månader. § ss Hafva flere deltagit i misshandel, hvaraf kommit skada, som i 11 eller 15 § sägs; då skola, vid straffets bestämmande, de grunder, som i 7 § äro stadgade, tillämpas. Kan ej utrönas af hvilken eller af hvilka skadan blifvit gjord; då skall en hvar, som i misshandeln deltagit, dömas, om skadan var af beskaffenhet, som i 11 § sägs, till straffarbete i högst två är eller fängelse i högst sex månader, och, om skadan ringare var, till böter från och med fem till och med etthundra Riksdaler. § 16. Den som, i uppsåt att göra skada, eller eljest i vredesmod, emot annan drager knif eller svärd, spänner bössa, eller reser annat lifsfarligt vapen, straffes, der ingen skada sker, med böter från och med tio till och med femtio Riksdaler. Kommer skada, må straffarbete från och med två till och med sex månader ådömas, der eljest blott till fängelse eller böter dömas skulle. % W Nu kan så hända, att någon, under utöfning af laga rättighet att aga den, som under hans lydnad står, tillfogar honom skada, och är den så ringa, som i 14 g sägs, derför må han ej till straff fällas. Är någon ouppsåtligen, genom vårdslöshet, oförsigtighet eller försummelse, vållande till sådan kroppsskada, som i 11 § nämnd är; straffes med böter från och med tio till och med tvåhundra Riksdaler eller fängelse från och med två till och med sex månader. Å vållande till skada, som i 15 § sägs, vore straffet böter från och med fem till och med femtio Riksdaler. % *9- För sår eller annan kroppsskada, som sker tuera af våda, än af vållande, $kall ej straff ådömas, 6 Kongl. Maj: ta Nåd. Proposition J\% 59. Om förgiftning. § 20.
BondeStåndet äfven nu yttrade sk i 1 jagt ige meningar uppå begäran, genom ProtocollsUtdrag bifogas. Stockholm den 12 Junii 1823. Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft. Ständers Lagutskott den 5:te Junii 1823. S. D. Föredrogs lill ytterligare hand» Lagutskottets Betinkandctt. J67 laggning följande Utskottets efgifne, men msf respective RiksStånden åter-remitterade Betänkanden jemte de emot dem gjorde anmärkningar, nemligen; Betänkandet N:o 38. Angående föråndradt sätt för Kungörelsers uppläsande i Kyrkorne. Åter-remitterat afVällofl. Borgare» och Hederv. BondeSiånden. De fleste Utskottets Ledamöter ansågo sig ej halva nå^ot skal alt göra någon ändring i hvad Betänkandet innehåller; mea Nils Håkanssom yttrade sig skrittligan, så» lunda : ’Om en varmare känsla för Religionen, och en starkare våckt andagt, vöre ovillkorliga följder al den genom detta Rikets Höglofl. Ständers LagUtskotts Betänkande föreslagne ändring uti 2 Capt. 5 §.
I afseende på de betänkligheter, som sålunda möta, och för att bereda ett mera fullkomnadt helt, vill Jag, innan något i detta ämne stadgas, till afbrytande af den närvarande länge följda ordningen , afbida ej mindre de yttranden och förslag, som I,ag-Committéen kan meddela, än fortgången och en vidare fullbordan af det arbete, som har till ändamål förbättringen af den administrativa ordningen; hvarefter ämnet torde vinna den mognad, sorn nu saknas, osh utom hvilken äfventyret af nyttans förfelande framstår. Af Eder är äfven i underdånig Skrifvelse af den a innevarande Julii, föreslagit, uppå anförde skäl, att Stadganderne angående Enskiften och Storskiften mätte uti en Författning till fullkomlig enhet och likstämmighet sammanfogas, samt vissa af Eder antagne allmänna grunder dervid följas, och en serskild Rättegångsordning för dylika ärender föreskrifvas, enligt hvilken Egodelnings-Piätter blefve inrättade , för att handlägga och pröfva nämnde mål, sorn derifrån till Kongl. Majit finge fullföljas. Då redan ett Förslag till förbättrad Stadga '3 7 & Konungens Nådiga Tali angående Enskifta och Storskiften samt Eandtmätare-väsendet i allmänhet , blifvit af visse Comiterade utarhetadt , och till KammarCollegii underdåniga utlåtande dfverlemnadt; vill Jag ock låta tillställa bemälte Collegiuna Eder underdåniga Skrifvelse, för att deröfver, i sammanhang med det förut dit remitterade Förslag, dess yttrande afgifva; och kommer jag sedermera i tillfälle, att beslut öfver ämnet i hela dess vidd fatta och utfärda. Ytterligare håfven J, genom underdånig Skrifvelse af den 29 sistledne Maj, med afseende derå, att det nu stadgade straff för öfverträdelse af förbudet mot tryckta eller graverade Invisningars utfärdande, såsom hänfördt till hvad angående falsk myntning är stadgadt, icke vore lämpligt, eller svarande emot förbrytelsen* natur, förslagit sådan Författning:
Utsk. yttrat några grundsatser, som kanske de fleste godkanna; sä hade Utsk. bort stanna dervid, och icke utkasta dem såsom lössläppta ide'er, hvilka liksom löpa af och an på en ograderad scala, hvarigenom de också icke kunnat fästa sig vid någon fast utgångspunkt, och resultatet deraf ligger klart för ögonen. Utsk. har liksom lösryckt bitar af den gamla organisationen utaf armeen, utan att egentligen sätta något annat eller något användbart i dess ställe. Det har utplockat något här och der; oell till hvad ändamål? Har derigenom den vigtiga organisationen vunnit ett enda steg? Har den skattdragande fått någon lisa? Jag hänvisar till premissens eget omdöme i delta fall. Man har yttrat, att bevärm behöfver längre exercis, och man har nekat anslag dertill. Man har, oberoende af det'antal befäl, som den stående armeen kan behöfva, af klippt en inängd der af ur kedjan, utan att bereda något annat i dess ställe. Man har afklippt den enda krigsskola i stort vi äga i landet, utan att sätta något annat i dess ställe; man har yrkat, att en allmän folkbeväring behöfver en stam, och man har minskat denna stam; och på hvad sätt? Man har afklippt här och der några bitar, och till hvad ändamål?—utan ändamål, om jag rätt uppriktigt skall tala. Man har velat begagna det, som jag anser det vådligaste af allt, indelta armeen som en cassakista för att öppna andra tillgångar till andra ändamål. Så stor måtte icke nöden vara i detta land, att min behöfver dessa utvägar. Börjar man en gång, så förutser jag, att det blir svårt att bestämma hvar det slutar. Man har sökt att vinna tillgångar genom indragningar, sorn ej bero hvarken af Konung eller Ständer, så länge det måste vara rustoch rotehållarnes egen sak att ingå på vacance-afgifter, och man har således sökt tillgångar, utan att veta, om de kunde vinnas. Man har sökt att reducera äfven af den värfvade armeen. Man har prutat på 5o hästar vid ett eavalleri-regtte i en ort, som ian hysa och vårda sina trupper, för att kastas på en fältvakt vid Haparanda.
Alla i denna Förordning utsatta böter fördelas sålunda, att socknens fattiga tillfaller en tredjedel, och målsegnnden, der han saken vid Domstol sjelf utförer, två tredjedelar. Varda förbrytelserna hos Fiscaler eller Kronobeljente eller andra för tillsynen behörigen tillförordnade personer angifne, samt målen af dem, på sätt 58 §. innehåller, instämda och utförda, då skall målseganderätten, eller två tredjedelar af böterna, till hälften emellan angifvaren och åklagaren fördelas. Bränvinsredskap eller bränvin, som jemte de kärl, deruti bränvinet förvaras, förbrutits, skall fördelas på enahanda sätt; börande så väl redskapen, som bränvinet och kärlen på offentlig auction försäljas, och be - 20Ö Bil. (ill Expeditions-Utskollets Förslag till und. Skri/velse IV.-o 3j8. loppet i saköres-längden redovisas; hvadan ock vigten af kopparen eller den metall, hvaraf annars redskapen bestär, skall med auctionsprolocoli bestyrkas. Till redskap, som förbrutna anses, räknas bränvinspanna eller kittel, pannebröst, hatt, pipor, slang och annan afkylningsredskap, roäskvärmare och rectificator, samt hvad konstredskap som helst, dock ej till större del, än som olofligen nyttjas eller innehafves. 63. §. Böter skola gäldas af den pliktfälldes egendom i löst och fast, si långt den räcker, med förvandling endast af bristen; börande de fattiges rätt icke förr utgå, än målsegande sin andel njutit. Vid böters förvandling, som skall ske till fängelse, svare emot böter af till och med 10 R:dr Banco vecka ifrån 10 till och med a5 R:dr 3 Yeckor —. a5 — « 5o — . Gå de öfver 100 R:dr, ökes straffet med en månads fängelse för det öf ▼erskjutande beloppet till och med nästa hundradetal, så att två månaders fängelse svarar emot böter från 100 till och med 200 R:dr, tre månaders fängelse emot böter från 200 till och med 3oo R:dr o. s. v. —■
ANDRA AKTEN. Skolsalen i mamsell Palméns pension, bestående af en större sal med en dörr i fonden och tvenne på högra sidan. På venstra sidan 2:ne fönster, hvarigenom man ser midtemot liggande höga hus. Midt på golfvet ett stort, aflångt, svartmåladt bord, omgifvet af rottingsstolar i samma färg, för eleverna, och vid hvardera fönstret mindre bord för ritning och handarbeten. Vid ridåns uppgång sitta pensionärerna till ett antal af tolf omkring bordet, och vid bordets nedersta ända, midt för publiken, kandidaten Dogmér, sysselsatt med sin lektion. Vid närmaste fönstret sitter Anna med ett handarbete, och vid det som är närmast fonden, Mamsell Palmén, andägtigt lyssnande till Dogmér. Första Scenen. MAMSELL PALMÉN. ANNA. CLARA. ISABELLA. ALMA. LOTTEN. ELISE. ERIKA och FLERA PENSIONÄRER. DOGMÉR (med salvelsefull ton). Nästa gång då vi komma att afhandla det vigtiga kapitlet om helgelsen, så hoppas jag att flickorna kunna litet bättre! Erika 28 läser på sin katekeslexa, hör hon det! Hvad Alma beträffar, så råder jag henne att se öfver trons tredje artikel och Isabella har litet bättre reda på nådens ordning än i dag Lektion är slut ... måtte Gud välsigna utsädet och gifva tusenfaldig frukt! Amen! ALLA (säga efter, i olika tonfall). Amen! (flickorna börja omedelbart derpå att leka och prata). M:LLE PALMÉN (stiger upp och går tillika med Dogmér ner på scenen). Tack, herr magister, för edra vackra ord och lärdomar! De hafva fallit som balsam på min själ! (till flickorna) Det är bra tanklöst af flickorna att inte bättre kunna sina lexor, när ni ha' en så utmärkt lärare som magistern! DOGMÉR. Seså, bästa mamsell Palmén, det hör ungdomen till att vara tanklös ... och vi få inte vara för stränga... (sakta till mamsell Palmén)
Löner, Indelte, afdrag å d<m till Statens förmån, K. M, Prop. I: 58. 5g. S. U, Bet. IV: 838* Bes). IX: 321. 327. 348. 351. Skrif. X: 2.31. Lösen, Expeditions-, dess upphörande, se Häradshöfd ingar, förbättring i deras Löuvilkor. •— för Protokoll i JÖrlikta mål, se s, st. — för Utmätnings-Order, se Kronofogdar, M. Magazin, Spanmåls-, Kronans för Upiag, förvaltningen deraf, Remiss II: 434. S. U. Bet. IV: 312. 172. inrättande deraf i Gefleborgs Län, Remiss TIj 456. S. U. Bet, IV: i582. 568. inrättande deraf i Borås, Remiss II: 484. E U. Bet. VIII; 107. Bet. VIII: 397. Bcsl. IX: 323. 340. 353. S. U. Bet. IV: 1586 Besl. IX; 522. 525. 531. 568. inrättande deraf i Falköping, Remiss II: 537. S, U. Bet. IV: 1583. Berätt. Besl. Fesl. II: 571. Skrif. X: 714, — se äfven Span mål. Magieh em, Kongs-Ohra, och Den Dödas Lott, Allmänningar, rättighet till vedbrand derstädes, Remiss II: 4V>. S. U. Bet. IV; 1379. Maka, förrymd, lysning efter sådan, Just, Omb. E erätt. 1I: 344. dess rättighet till nytt giftermål om hon återkommer, Remiss II; 486. L. U. Bet. VII; 91. Manskap, Extra RoteringsFörstärkningsoch Beväriugs-, Värfningsanspråk mot sådant, Just, Omb.
Men i ett land, der brist på capital i allmänhet holle industrien tillbaka från de hastigare framsteg, hvaraf han eljest vore mägtig, kunde ej förväntas att landtbrukaren, öfverlemnad åt sina egna krafter, skulle utsätta sig för vådan af den möjliga förlust, som uppköpet af dyrbara racedjur och deras långväga transport från aflägsna länder medförde, äfven om han kunde tillvägabringa de medel, som dertill fordrades; och om än sådant vore händelsen, så skulle det likväl icke kunna påräknas att de sålunda uppköpta racedjuren skulle införas till så stort antal och så jemnt i Riket fördelas, att tillgång derpå kunde anses vara beredd åt alla dem, som skulle vilja sig deraf begagna. Sådane enskilda företag, ehuru berömliga och nyttiga, saknade jemväl den säkerhet för sitt framtida bestånd, som framför allt erfordrades, om den derigenom åsyftade förädling af inhemska boskapen icke skulle blifva ofullständig och osäker i afseende å dess framtida utveckling. Vid dessa förhållanden hade behofvet af bättre boskapsracers införskaffande genom Statens försorg blifvit mera allmänt insedt, och Kongl. Maj:t hade i sådan syftning fått emottaga underdåniga ansökningar af Hushållnings-Sällskapen i Upsala, Södermanlands, Wester-Norrlands, Jönköpings och Calmare Län, hvarjemte Landtbruks-Academien, hvars underdåniga utlåtande i ämnet blifvit infordradt, afgifvit en framställning om föremålets stora vigt och om de åtgärder, som ansågos för ändamålet böra vidtagas. Dessa skulle, enligt Academiens tanke, bestå uti inrättandet af s. k.