Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och för att halv,a tillsyn öfver, att det ej sker missbruk i dessa afseenden, eller' att mäsk, som är afjäst i oskattlagda kar, afverkas, är det ingalunda? tillräckligt, att hvarje bränneri besökes en gång om dagen pä obestämda timmar, utan anser kommissionen nödvändigt, att hvarje bränneri sättes under en ständig kontroll, så att i allmänhet en kontrollör kan vara tillstädes så dag som natt, samt att följaktligen hvarje bränneri får hos sig anställd egen kontrolibetjening. Hvad städerna angår, så kunde det kanhända låta sig göra, att 2:ne bränneriers kontrollering öfvertoges af samma personal, men på landet skulle sådant i allmänhet icke gå an, då brännerierna som oftast ligga långt ifrån hvarandra. För att kontrolleringen skulle, såsom föreslaget är, kunna ega rum både natt och dag, blir det nödvändigt, att i hvarje bränneri, anställas 2:ne kontrollörer, som böra vara edsvurna, såsom fallet nu är med de s. k. förseglingsmännen. För att försäkra dessa kontrolleringsmän bostad uti bränneriet, ämnar kommissionen föreslå upptagande i lagen af ett stadgande, att vid hvarje bränneri skall åt kontrollörerna kostnadsfritt upplåtas passande rum med säng. hvilket rum hränneriels egare skall vara ålagd hålla eldadt och städadt. Vid uppmätningsförrättningen skola icke blott pannorna, utan äfven för-mäskekar, \ mäskekar, mäskreservoir samt jästkar stämplas, hvarjemte de förses med fortlöpande nummer, liksom äfven på mäskekaren och jästkaren deras rymdinnehåll bör inbrännas. Så väl nummer som stämpelmärke inbrännas likaledes på trä-kar. Norska Kommiss. Betänk, ang. Bränvinsbränningen. De olika karens nummer och potterymd införas i protokollet vid förrättningen. För att bidraga, att så vidt som möjligt, sätta en gräns för tjock mäskning, måste afjäsningstiden bestämmas, och kommissionen har antagit 5 dygn vara vid vanlig mäskning fullkomligt tillräckliga för afjäsning af hvarje kar. Kommissionen tänker derföre föreslå upptagande i lag^n af etti stadgande, att hvarje mäskekar skall vara tömdt inom 5 gånger 24 timmar från den tid mäsken är påfylld detsamma ifrån kylskeppet.
Majit under nämde år 1854 ingifven ansökning, som innefattade en omständlig utredning af alla med hänsigt till detta företag förekommande förhållanden, hvarvid sökandena, efter meddelande af åtskilliga statistiska uppgifter angående provinserna Dalarnes och Gestrikland.? belägenhet och topografiska beskaffenhet, jemte naturförmåner, ekonomiska ställning och hufvudsakliga näringar m. m., ingått i en jemförande undersökning för bestämmandet 11 af den kommunikation, som för Dalarne skulle vara den lättaste och fördelaktigaste. I detta afseende och i fråga om ändpunkterna för en sådan kommunikation, hvilken måste leda till en del af rikets närmast Dalarne vid hafvet belägna större handelsplatser, och således antingen till Stockholm eller Gefle, hade anförts, hurusom, enligt hvad utredningen angående Dalarnes vattensystem ådagalade, sjön Runn invid Falun vore den punkt, dit de då mest angelägna föremålen för afsättningen, eller de på många ställen inom provinsen föga eller intet värde ägande skogseffekterna, kunde från nästan alla socknar sammanföras; och då den föreslagna jernvägen från Westerås till Dalelfven, vid Naglarby inom Gustafs socken i närheten af nyssnämde sjö, skulle utgöra en längd af 11 mil, samt afståndet mellan Westerås och Stockholm äfven vore omkring 11 mil, komme följaktligen direkta vägen från Dalelfven nedanför denna sjö till Stockholm att öfverstiga 20 mil; hvaremot en jernväg från Korsnäs vid samma sjö till Gefle endast komme att blifva 8| mil lång. Vid sådant förhållande hade någon tvekan i afseende på rätta begynnelseoch slutpunkterna för den jernväg, hvarom fråga vore, destomindre hos sökandena uppstått, som Dalarnes skogsjnodukter, jemte åtskilliga andra elfekter, ingalunda skulle med fördel kunna på jernbana föras en så lång sträcka som till Stockholm, eller på omvägen dit genom Westerås.
Ni vet, mina Herrar, att jag hyser f ör mycken aktning för lagarna, för att bl anda mig i Riksens Ständers gö romål , men då faran är s tor, är k allsinnigheten brottslig. Skiljaktigheten emellan Riksstånden blifva fö r hvarje dag större; alla tänka på att söndra, ing en på att försona sinnena. Jag erbj uder eder min person, att blifva ett förenings band emellan partierna, jag k an med godt samvete göra det, ty jag är den enda i Riket, som inte h ar mera gemenskap med det ena Ståndets i ntressen än det andra. P e c k l i n . Jag är djupt rörd öfver Ers Majes täts omtänks amhet, men, mig vetterligt, har inga sådana anledningar till o ro förefallit. Att under disk ussion öfver vigtiga ämnen, oli ka meningar måste uppkomma, är naturligt, men då de icke afse annat än Rikets g agn och nytta kan någon fara dermed icke vara förknippad. G u s t a f . Jag lyckönskar er till denna tillförsigt, General Pecklin, del as den af flera, har min f ruktan förmodligen vari t og rundad. F e r s e n . Det torde icke vara Ers Majestät obekant, att j ag alltid arbetat för Rikets ära och välstånd. Så länge Hattarna su tto vid styret, sökte de också på allt s ätt att bi behålla f red och endrägt inom l andet, men v åra rös ter äro nu mera af så liten betydenhet att de hv arken kunna höja eller sänka den politiska vågskålen. P e c k l i n . Herr Grefve Fersens kända blygsamhet uppenbarar sig här som öfverallt, annors tädes. Lyckligtvis veta vi andra, att den oratoriska förmåg a, den utmärkta s tatsmannatalang, Herr Grefven utvecklat under så många Ri ksdagar icke är mindre mäk tig nu än fordom. F e r s e n . Herr generalen kan gerna tillägga, att mitt hat till dem, som på rättvisans och s anni ngens 39 bekostnad tillvällat sig uteslutande inflytande, är också lika varmt och lifligt som förr. G u s t a f .
Hans excellens herr justitie statsministern grefve Posse, Harn excellens herr stats-ministern för utrikes ärendena, friherre Ihre, Stats-råden i Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, 4 Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, N.o 80. Friherre Gyllengranat, Faxe, Fåhraus. Chefen för civil-departementet, stats-rådet Fåhraus uppläste ett, på Kongl. Maj:ts nådiga befallning, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer om val af ett hemligt Utskott. Enligt stats-rådets underdåniga tillstyrkande, behagade Kongl. Maj:t detta förslag, sådant det finnes protokollet bilagdt, i nåder gilla; och befallte, att nådig skrifvelse i ämnet, i öfverensstämmelse med samma förslag, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo N. M. Schönmeijer. An k. till Exp.-Utsk. den 17 April, kl. 10 f. m. Kongl. Maj:ls nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, angående förordnande af en statsråds-ledamot, i afseende på handläggningen af vissa i riksdag s-ordning ens 36 och 42 §§ omförmälda riksdags-ärenden $ Gifven Stockholms Slott den 10 April 1848. Kongl. Majit vill härmed gifva Rikets Ständer tillkänna, att, sedan stats-rådet m. m. friherre O. W. Stael von Holstein, som varit i nåder förordnad att under innevarande riksdag utöfva den befattning med riksdags-ärenden, som, enligt 36 och 42 §§ af riksdags-ordningen, en ledamot af statsrådet tillkommer, numera blifvit utnämnd till justitie-råd, Kongl. Majit i nåder förordnat stats-rådet, riddaren af Kongl. Majits nordstjerne-orden Nils Fredrik Wallensteen att förrberörda befattning utöfva. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Om man blott tänker sig för, kan mycket i ett hushåll komma till nytta; så bör man t. ex. i en låda samla all stearin, som aftäljes, för att ljusen skola passa i kronor och stakar. På strykdagarne kommer den väl till pass, ty stearin erfordras alltid, då stärkelse skall tillagas, såvida man ej begagnar engelsk briljantstärkelse. Alla ljusbilar samlas ock i en låda för att användas i lyktor eller vid behof därmed smörja stryckjärnen. Det är ju ej heller troligt, att det som tillvaratagi s vid ljusens isättande, kan vara tillräckligt till stärkelsen, utan måste ljusbitar äfven beräknas därtill; de afputsas då noga samt rifvas, hvilket är bekvämare än att sönderskrapa dem med knif. Frida N. N. Klädedräkten. Ljus plysch rengöres på ett lätt sätt genom att strö mjöl därpå, hvarefter det omsogsfullt piskas bort. Mjölet skall taga med sig all smuts och till och med hvit plysch blir därigenom åter vacker. Herrkläder, i synnerhet af kamgarnstyg, blifva lätt blanka. För alt få bon dessa blanka fläckar, fuktar man dem litet och stryker dem, sedan man lagt ett stycke tyg öfver dem. Man kan då och då upprepa detta förfaringssätt. Toaletten. Annonser. Åtmonspris: 25 öre pr petitrad ( PLATSER. E n v e r k l i g t s n ä l l och anspråkslös flicka, som har lust att lära sig matlagning och öfriga hushållsgöromäl, kan till våren blifva antagen i en liten tjänstemannafam., bosatt i vack. skogstrakt. Eget rum och fritt vivre erh, men fordras, att sök. är kunnig i klädoch annan sömnad, för a^tt vid behof biträda därmed. Svar ins. till » H e m 1890 ». Kalmar p. r. [15791 F ör en snäll, ordentlig, äldre flicka med godt utseende, van vid inomhus förefallande göromål och kunnig i hvarjehanda handarbete samt litet klädsömnad, finnes plats i medio af mars att tillse tvänne 3 å 4-åriga gossar. Svar, åtföljdt af fotografi och löneanspråk, till » A. B.
Herr Carl Fredrik Wilhelm Prosell, Riddare af Preussiska Röda Örns Orden 2:dra Glass, m. m., Dess Regerings-Råd och Geheime-Legations-Råd; flans Kongl. Höghet Slor-Hertigen af Oldenburg: Herr Albrecht Johannes Theodor Erdmann, Kapitularie vid Stor-Hertigliga Förtjenst-Orden, Dess Regerings-Råd; Hans Maj:t Konungen af Nederländerna: Herr Hindrik Carl du Rois, Riddare af Nederländska Lejon-Orden och af Luxemburgska Ekkrone-Orden, 111. m., Dess Minister-Resident hos Hans Majit Konungen af Danmark; Hans Majit Konungen af Preussen: Herre Grefve Alphons Henrik d’OrioIla, Riddare af dess Röda Örns Orden, m. m., Dess Kammarherre och Envojé Extraordinaire och Minislre Plénipotentiaire hos Hans Majit Konungen af Danmark; Hans Majit Kejsaren af Ryssland: Herr Julius Tegoborski, Riddare af Kejserl. S:t Annai Ordens 2:dra Glass med svärd, m. m., Dess Kollegii-Råd; och Senaterne i de fria Hanse-Städerna Lubeck, Rremen och Hamburg: Herr Friedrich Kruger, Juris Utriusque Doctor, Deras Minister-Resideut hos Hans Majit Konungen af Danmark; Hvilke, efter att hafva utvexlat sina fullmagter och funnit dem i öflig form uppsatte, gode och giltige, hafva öfverenskommit om följande Artiklar: Art. 1. Ha ns Majit Konungen af Danmark förbinder Sig emot Hans Majit Konungen af Sverige och Norrige, Hans Majit Kejsaren af Österrike, Konung af Ungern och Böhmen, Hans Majit Belgiernes Konung, Hans Majit Fransmännens Kejsare, Hennes Majit
Ej må dock handräckning till arfvodets utbekommande Landtmätare lemnäs, utan han derjemte styrker, det arf vodes räkningen, på sätt och i den ordning i 20 sägs, blifvit upprättad och jordegarne tillställd; hvarförutan, om ha dräckning begäres till erhållande af ett sådant förskott, som omnämnes uti föregående serskildt iaktta ges: att jordegare lemnäs tillfälle att få en dylik räkning granskad af Förste Landtmätaren i länet; att, der en sådan granskning föregått och med Förste Landtmätarens bevis styrkes, att räkningen finnes uti en elter annan del f elaktig, jordegare ej må kunna åläggas att utbetala mera än afdrag likväl af granskningskostnaden, hvilken, i sådant fall, medelst afräkning å arfvodes beloppet, bör jordegaren ersättas; Skiftesmannen dock obetaget att, i fall han så åstundar, intaga den stridiga delen af arf vodet i den sluträkning, som delegarne tillställes, $ 2 4- Emot de förskotts räkningar, som Skiftesman, under förrättningens fortgång, tillställer jordegare, må klander inf ör Doman R. St.
Den andra af mina motståndare, Frih. Boye, synes hafva missförstått, huru långt apothekarens rättighet sträcker sig, som icke är att af mäsk tillverka brännvin, utan endast att af vanligt brännvin bereda, hvad han behöfver för pharmaceutiska behof; och som brännvin icke kan tillverkas utan tillmäskning, apparaten må vara inrättad huru som helst, så är den olofliga brännvinsbränningen icke svårare att upptäcka hos apothekaren än annorstädes, nemi. af sjelfva mäsken. Den 26 Januari. Frih. Boye: Jag antager och godkänner till alla delar den rättelse, som Hr Cederschjöld nyss gifvit mig; men jag kan derföre icke afvika från livad jag begär. Likväl tror jag, att Hr af Billbergh har rätt deruti, att' någon annaa ändring icke behöfves, än att borttaga ordet eller på aldra raden, emedan det då synes, att det blott är för pharmaceutiska behof, som pannorna skola begagnas, och redactionen blir då följande: Apothekare, som nyttjar distilleiingspannor till större rymd eller antal, än tillåtet är för pliarmaceutiska behof, bote första gången såsom för olaglig brännvinsbränning, men andra gången dubbelt. Beträdes han dermed 3:dje gången, vare jemväl sitt privilegium förlustig. Om man icke stadgar på sätt jag nu föreslagit, få apothekarne ett nytt privilegium, nemi. det att vara lönbrännare. Hr Cederschjöld: I anleda, af den siste värde talarens sista ord får jag blott erinra, att hvarje Svensk medborgare har det privilegium att vara lagbrytare, nemi. mot det, att han underkastar sig den i lag derå stadgade påföljden. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade godkänna 2 mom. af 4l § me<i den förändring, Frih. Boye sednast föreslagit. Hr af Ekenstam: Het är just i anledn. af Frih. Boyes yttrande, som jag finner mig uppmanad att göra en anmärkn.
I fall man amer sjelfständigheten bestå deruti att motstå Regeringens önskningar, får jag erinra om ett tillfälle vid en af de sednare riksdagarna, då R. o. Ad:s ledamöter voro så fä, att jag vill minnas, det pluraliteten utgjordes af omkring i3 och minoriteten af 5 eller 6 röster vid en votering, som utföll emot hvad man ansåg Regeringen åstunda. För närvarande torde mindre sjelfständighet behöfvas till att bestrida, hvad Regeringen önskar, än att upprätthålla sin mening mot andra magter, som söka med smädelsens medel kufva representantens öfvertygelse. Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr.: Jag afstyrker den ifrågavarande motionen på den grund, att intet ändamål synes dermed vara åsyftadt; åtminstone har något sådant ej blifvit tillkännagifvet. Hvar och en motionär plägar åtminstone utveckla bristerna i de stadganden, han vill hafva ändrade , och fördelen af sitt förslags antagande; men intetdera inträffar här. Man har ofta, i strid med den mening Gr. Cronhjelm uttalat, sagt, alt R. o. Ad:s mångtalighet borde föranleda till förändring i dess representationssätt. Sådant synes motionären icke hafva,åsyftat, då han föreslår4oo representanter för R. o. Ad., hvilket antal tyckes vara ganska artigt. Motionären har sagt, att den förevarande frågan anginge en strid emellan Landtadeln och Stockholms Adel. Jag kan icke föreställa mig en strid ulan ändamål , och vet således icke, huru någon strid kan uppkomma mellan den Adel, som bor på landet, och den, som bor i hufvudstaden, då hvardera har samma rättighet att representera, antingen på grund af fullmagt eller medfödd rätt. Jag kan icke förklara Hr Bråkenhjelms motion på annat sätt, än att han med förtäckta ord velat säga, att R. o. Ad:s representanter borde åtnjuta arfvoden , och att således de, sorn ej kunna bekosta utgifterna för riksdagen , må komma i tillfälle att blifva riksdagsmän.
"Dä wid allmänna Brandförsäkringswerkets /stiftelse är 1782 Kongl. Maj:t försäkrade uti 4 "Art. af dest Nädiga Reglemente af deri 15 Aprill "samma är, att pä det medlen sä sort de inflöte mac» "te straxt kunna göras fruktbare och wcrket icke blott^^ställas för nägon osäkerhet, rättegång eller äfwen^ttyr wid Capitalernes eller Ränkornes äterbekom"mande, utan wid förefallande Brandstads-ersättningar, penningar genast wara att tillgä, deste medel "stulle, emot ärlig ränka af fem för hundradet, fä "insättas hos den under Kongl. Majtts förwaltning "dä stälda RiksgäldsDirection och för dest räkning "uppbära, samt utan uppsägning af Bcandförsäk» "ringswerket lystas; dä denna försäkran, sedan Riks» ^^gäldswerket derefter blifwit under Riksens Ständers "styrelse bragt, allt hittills warit i helgd hällen, samt "af Riksens Ständer med tyst bifall — och af de"ras Fullmägkige uttryckeligen bekräftad, och dä i "förlitande deruppä flere Tusende af Rikets Inne"wänare deltagit i Brandförsäkringsverket; sä anser ^^Kongl. Majtt med destas ratt icke kunna förenas "de wilkor, StatsUtstottet lätit föreställa Brandför. "säkringswerkets Direction, att antingen genast lyf» "ta den innestäende fonden och sjelf besörja om "uppbörden af inflytande medel eller ockfä derföre "emot - 524 Den ii November. "emottaga Obligationer pä minst fyra är; wilker "hwaraf det sednare icke kunde antagas af Styrel» "sen för ett Werk som till ingängne förbindelsers "fullgörande borde alltid kunna anmanda sin fond, -/och det förra icke medgifwas utan rubbning af grun"derna för delägarnes förtroende. -Den friheten att till enstilda delägare i Brand, "försäkringswerket gifwa
Lade pä frälse och krvnoägor, genom sn obetydlig potatoes plantering, och en öfwer all hösma upbrNgk arbetslega, förtjena de genom nägra fa dagswerken studer de tider yä landkmannen oinöje, ljgen kan undwara deras biträde, ett tillräckligt underhäll, för öfriga riden af äret, och undandraga sig oftast den statt som de till Kronan skulle erlägga; om nu äter jordägaren owilkorsigen more pligtig derföre answara, med rättighet, alt den oenom arbete af den stattssyldige återtaga, more Kronan atrid säker akt stätten erhälla» och om än an. falet af backstugu och inhyseshjon derigenom förminskades, ser jag derwid endast en ökad wurst genom större tillgäng ä tjenstefolk, en minskning fästin» gar för staten, och jag tillägger, för allmogen tyngande rparelser. Z8 Mom, Till undwikande af sterfaldige misibruk och lisl en lättnad för den mindre uplyste delen af allmänheten, önstade jqg, att emot veu här utsatta taxa, alla deherssedlar mätte wara tryckte; äfwen önskade jag,^ att i likhet med hlvad nnd Urtima Riks, dagen i Orebro bestöts, tryckte formulairer för Be^ rednings och Taxerings längderne mätte blifwa; en stor redighet skulle derigenom winnås. Mantals Com - 488 Den Z Augusti. Commisiarien eller Häradsstrifwaren borde för det nu föreslagne ökade arfwode, införa personalen urur mantalslängden och för desi enlighet dermed answara. Z -T4 Mom.
Det bör i alla fall mälkas att minimi-afgiften ju icke kommer i fråga för dem, som af taxerings-komitéerna anses verkligen hafva sådana inkomster, att de böra taxeras högre. Det är endast för de fattigare som den gäller, och billigheten torde kräfva samma undseende för deras ställning hvarhelst de befinna sig. Jag anhåller om remiss af denna motion till Bevilln.Utsk. Dessa motioner begärdes på bordet. Ilr Hjerta, upläste ytterligare en sålydande motion: Då det åligger R. St:s Bevilln.Utsk., att för hvarje riksdag inkomma till R. St., med förslag till tull-taxa, eller bevillning på inkommande och utgående varor, anhåller jag, att genom denna motion få fästa Utsk:s upmärksamhet på några förändringar i denna taxa, hvilka synas mig lämpliga och af behofvet påkallade. Om en öfvervägande opinion skulle anse ett skydds-system, till förmån för de inhemska näringarna, genom höga införseltullar, ännu fortfarande böra ega rum: i afseende på sådana artiklar och produkter, söm i det skick de inkomma äro färdiga lill omedelbart begagnande, utan behof af vidare bearbetning: så torde.tänkesätten bland allmänheten deremot hafva begynt att blifva mer och mer ense derom, att höga införsel-afgifter på rå-ämnen och half-fabriI:aler, hvilkas ytterligare bearbetning utgör föremålet för landets egen indnstri, äfvensom gå lifsmedel, af hvilkas pris arbetarens lefnadskostnad beror, måste motverka eller fördröja utvecklingen af de inhemska slöjderna och välståndet, i stället att befordra dem. Det är i öfverensstämmelse med denna åsigt, som jag, utan att ingå 320 Den 30 December e. m. i någon granskning af tull-taxan i dess helhet, tillåter mig att till Utsk:s närmare pröfning hemställa följande, i afseende på tullbevillnm å artiklarna garn. hudar, jern, kött, lin, ull, oljor, ost, papper, smör och talg, samt lefvande kreatur.
Det ena yttrandet var jag icke i tillfälle att afhöra; men talarens kända grannlagenhet är mig en borgen, att deri ingenting annat förekommit än sak, och då behöfver jag blott hänvisa honom tiU det af mig afgifna yttrande, hvarpå han lärer alluderat, för att upplysa hans troliga irring. Men en annan talare har vid detta tillfälle gjort mig den beskyllning, att jag skulle vttrat den önskan, att, om 72 §:s nya redaction icke kunde i grundlagsväg genomdriff vas, man på annan väg mätte söka vinna ändamålet. Så tiar jag dock icke yttrat mig och sådan har min mening aldrig varit; men jag har sagt, och jag skall aldrig ångra eller draga i betänk, att upprepa och erkänna den mening, som jag äger äran hafva sett delad af aktade, hädangångna man, att 0111 man jicke i grundlagsväg kari gifva den nya D t n i Juli t. m. 77 ordningen i vära mynt förhållanden och inom vårt bank-och creditväseude del Jagens liand, som utgör enda garantien för dess bestånd, skall jag icke underlåta något bemödande inom min förmåga, för alt i annan väg söka frambringa dessa lagens garantier, dock alltid linder den inskränkning, att de icke strida emot hvad grundlagen verkligen bjuder. Men vid tolkningen af hvad denna bjuder skall jag ej heller någonsin erkänna de förklaringar, som endast enskild ensidighet framkallat. Beträffande den öfriga delen af Gr. Cronhjelms anförande, skall jag icke följa honom på den långa bana, han i förmiddags beträdt, att fordra saknade upplysningar ur Statsrådets protocoll. Ett af de ämnen, dessa upplysningar skulle rört, ligger dock för nära mina personliga förhållanden, för att icke af mig upptagas. Hr Gr. Cronhjelm har bland bristerna i Constit.-Utskis meinor. älven anmärkt den, att deri icke förekommer någon upplysning, huruvida från Statsråds-prolocollen någon anledning kan hemtas, hvarföre förste ledamoten af Konungens Conseil och Högsta Domstol underlåtit att uttaga pollet på Riddarhuset.
En ganska vigtig omständighet såväl för undervisningens jemna gång, som för sedebildningen är naturligtvis det sätt, hvarpå skoltukten upprätthålles. Lärarne böra derföre hafva magt att göra skolans föreskrifter gällande, om så fordras, genom nödiga straffmedel. Men lika angeläget är, att godtycklighet, våld, orättvisa, hetsighet och otidigt beskymfande härifrån aflägsnas. Bäst är utan tvifvel, om skollagen sjelf utstakar den väg, hvarpå läraren vid någon lärjunges fortsatta förbrytelser har att framgå. Kongl. Läroverksstadgan upptager i 52 § trenne bestraffningsgrader och låter straffen verkställas l:o omedelbart af läraren, 2:o af Rektor eller enligt hans beslut och 3:o efter Kollegii dom. Men vid uppräknande af sjelfva straffgradationerna i 53 § visar sigen märkbar både ofullständighet och obestämdhet. Såsom lindrigaste bestraffningsgraden näinnes rätteligen varning och tilltal. Men genast derpå, utan någon gjord anmärkning i lärjungens anmärkningsbok följer vid fortsatt felaktighet, “nedflyttning under medlärjungar, förvisning från lärorummet, eller med Rektors begifvande annan till framkallande af den felandes ånger och blygsel lämplig näpst.“ Jag vill ej uppehålla mig vid det olämpliga straffet: “nedflyttning under medlärjungar" för moraliska felsteg eller oordningar, i hvilka kamraterna måhända hemligen deltagit. Men hvad menas med det obestämda: “annan till framkallande af den felandes ånger och blygsel lämplig näpst? Är det lemnadt åt hvarje lärares uppfinningsförmåga för tillfället? Eller är det här han får tillgripa det bekanta spanskröret eller käppen? Det är sannt, det står här: “efter Rektors begifvande." Men om Rektor sjelf är mycket begifven på att gifva stryk — somliga menniskor hafva derför en verklig passion, — hade det ej varit skäl, att medjärarne hördes innan verkställigheten? Dock, läroverksstadgan upptager såsom särskildt straff, “när lärjunge må, efter af Rektor gifven varning för påföljden i händelse af ny förseelse, med lindrigare kroppsaga bestraffas."