Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jemte de omnämnda ekonomibyggnaderna inbegripes äfven i kostnadsförslaget en ej obetydlig byggnad i och för den vid Alnarp varande veterinärinrättning. För att emedlertid gifva Hrr:ne ett begrepp om, med hvilka kostnader uppförande af byggnader i dessa trakter är förenad, vill jag nämna, att en arrendator i närheten af Alnarp, som af egna medel uppförde en ny Jadugård af ungefär samma storlek, som vid Alnarp erfordras, i och för denna byggnad måste vidkännas en kostnad af cirka 70,000 rdr. Priser och arbetslöner i Skåne såsom annorstädes variera naturligtvis mycket från det ena året till det andra, men styrelsen har naturligtvis funnit sig nödsakad att beräkna det begärda anslaget efter förhållandena under ett ogynnsamt år, för att icke återigen komma i brist. Jag ber äfven att få fästa uppmärksamheten derpå, att till ifrågavarande byggnader måste allt ifrån grunden användas bränd sten, samt att, ehuru taken komma att täckas med halm, medför detta dock icke obetydliga kostnader, synnerligast under sådane år som det innevarande, då halmen står högt i pris. Med afseende å alla dessa förhållanden tror jag icke, att någon kan med full trygghet åtaga sig att uppföra ifrågavarande byggnader, med mindre han eger disponera öfver hela det nu begärda anslaget. Slutligen ber jag att få nämna, att styrelsen tili en början önskat vida större byggnader, än de nu föreslagna, hvilka kunnat fullt motsvara egendomens framtida behof. I)å emedlertid kostnadsförslaget deröfver var uppgjordt, steg det till ett så betydligt belopp att styrelsen fann sig nödsakad att sänka sina anspråk. Då uppgjordes den mindre plan, som legat till grund för den af styrelsen gjorda framställning; och har styrelsen der föreslagit det minsta möjliga, som kan anses motsvara egendomens fordringar. 228 Dea 14 April e. m. Af dessa i korthet anförda skäl vågar jag anhålla om bifall till Utsk:ts hemställan. Öfverläggningen ansågs härmed slutad och Utsk:ts hemställan bifölls. 24:de punkten. Utsk:ts tillstyrkande bifölls. 25:te punkten. Hr Trolle: Den af styrelsen öfver Alnarps landtbruks institut till K. M:t gjorda framställning om aflåtande af Nåd.
I i g h e t” borde utgå, hvaremot efter ordet ”beskaffenhet” borde tilläggas orden: hvilka för enskilda inrättningar uppbäras oell erläggas af dera, sorn inrättningarna begagna. Äfven vore yrkadt, att den mening, som börjar med ”dock li ä r u n d er” och slutar med ”d y I i k beskaffenhet,” skulle utgå utan att något annat insattes i dess ställe. Emot slutet af §:n vore äfven anmärkt, att orden ”uppsåtligt och bevislig t” borde utgå; dock hade Hr Landtm, tyckt sig finna, att den ledamot, som framställt denna anmärkn., afstått från densamma, i följd af R. o. Ad:s redan lemnade bifall till i §:n. Hr Landtm, ansåg sig likväl nu först böra framställa propos. på Utsk:s förslag, hemställande alltså, om R. o. Ad. behagade bifalla den af Utsk. föreslagna 3:dje §. Ropades starka ja, blandade med många nej. Då Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att ja öfverröstat nej, begärdes votering. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att sedan votering blifvit begärd, förekomme nu frågan om bestämmande af innehållet utaf contra-propositionen. Frih. Boye: Till de pligter, som åligga representanten, anser jag den, att af rättskänslan finna sig uppkallad, då han af en händelse begått ett misstag, att sjelf antyda och 334 Den 7 April. rätta detsamma, emedan detta misstag möjligtvis kan inverka på och förvilla någon, som går att aflemna sin voteringssedel. Jag får då förklara, att när jag yttrade behofvet af öfverensstämmelse mellan ansvarighetslagen och grundlagen, så hade jag visserligen deruti rätt; men jag irrade mig, då jag trodde, att de ord, som äro i fråga, verkligen stodo i grundlagen. Dessa ord finnas der icke, och jag har ansett mig skyldig tillkännagifva detta mitt misstag.
Detta skäl måste Utskottet erkänna sig icke kunna fatta; och hvad angår Lars Kasmus - 6 Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Ut skottets Betänkande N:o 34. sons åsigt, att stadgandet skulle sakna all rättsgrund, enär utjord eller urfjell är en sjelfständig egendom likaväl som hvarje annan, får Utskottet åberopa hvad Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, efter granskning af lagförslaget vid sistlidne riksdag, härom yttrade: »Utjordar och urfjellar hafva i allmänhet hittills måst stänga omkring sig sjelfva; men de vinna genom befrielsen från allt tvång härtill en så betydlig fördel, att de, då de tillika i anseende tili en inskränktare egorymd hafva lättare än grannarne att utan stängsel vårda sina kreatur, kunna utan särdeles olägenhet afbida den tid, då deras grannar se sig föranlåtna att begagna det åt dem gifna stängselvitsordet. Hvad i 8 § om dessa lägenheter förekommer, hvilar hufvudsakligen på samma grunder, som gälla i afseende å odlad jord i förhållande till skog eller annan utmark.» Utskottet kan ej annat än instämma uti detta yttrande, hvilket vid nästföregående riksdag af Rikets Ständer gillades; och får således till förslaget om ändring i 8 § afstyrka bifall. 14 $. som innehåller, att »den som med annan i tegskifte ligger, håfve ej rätt om han något af sin lott inhägna vill, att af grannen fordra deltagande i stängseln.
Utskottet erkänner visserligen Verkets obestridliga rätt att få sig anvisade embetsrum, men då Utskottet, med stöd af förut åberopade skäl, antager, att tillgång dertill icke saknas uti Statens bär i Stockholm befintlige hus och byggnader, finner Utskottet ej skäl föreslå Rikets Ständer att för delta ändamål något anslag bevilja. Beträffande åter den för Tabell-Commissionens tjenstemän äskade löneförhöjning, har Utskottet icke funnit sådana skäl vara anförde, scm kunna föranleda Utskottet en dylik löneförhöjning tillstyrka; i följd hvaraf utgifterne för Tabell-Commissionen uppföras i Riks-Staten till enahanda belopp, som vid sista Statsreglering egde rum. 14:o Gener al-Landtmäteri-Contoret.
St:rs disposition, till följe af det särskilda sätt, hvarpå densamma upkommit. För lång tid tillbaka, då det någon gång inträffade, att Svenska fartyg strandade på Barbaresk-kusterna och besättningen gjordes till slefvar, anställdes inom hela riket kollekter för återköpandet af dessa olyckliga. Understundom upstod på dessa medel öfverskott, som då ingick till Kanslistyrelsens handkassa. Ett annat ändamål, för hvilket kollekter insamlades, var understöd åt fremlingar, särdeles Tyskar, som här i landet råkade i nöd, och särskildt medgafs älven en kollekt för upbyggande af en Luthersk Bni 21 Juli f m 235 kyrka i Moskwa. Hvarföre dessa medel ej användes för iipgifna ändamål, kanner jag icke, men emedlertid blefvo de öfverlemnade till Kanslistyrelsen, och förstärktes slutligen ytterligare genom behållningen å profpsalmbokeu år 1818. Dessa medel hafva således kommit från flera olika håll, men icke alls genom statsanslag; och K. M., som deröfver hade dispositionsrätt, anbefallde att räntan skulle användas till resestipendier och lärda verks utgifvande. Hvad beträffar Lappmarks Eckles.-verks fond, så har denna visserligen till större delen upkommit genom öfverskott på anslag till ecklesiastika ändamål, men likväl icke helt och hållet, ty äfven till denna fond halva ingått en del kollekter, hvarigenom densamma vuxit till sitt nuv:de belopp. Då således K. M. med fullt skäl egde dispositionsrätt olver sjelfva kapitalerna, och de ändamål, för hvilka Lappmarks Eckles.-verk är alsedt, någon gång kunna behöfva ett tillskott utöfver de medel, R. St:r särskildt för dem anslå, ansågs det. icke vara skäl, att K. M. afhände sig denna rätt. Då framställning derom förnyade gånger blifvit gjord, men af K. M. afslagen, samt inga nya skäl för ett bifallande deraf tillkommit, finner jag deri någon betänklighet vid att K. M. nu skulle kasta ifrån sig den ifrågav:de dispositionsrätten. I alla händelser synes det icke vara lämpligt att, då K.
Vidare anmärkes, att »konto öfver lärarnes aflönings-medel felas, ett konto, hvilket, om Revisorerne skola kunna tillse, att alla stats-anslag blifvit för dermed afsedda ändamål använda, nödvändigt bör upptaga samtlige till stiftets läroverk (äfven Pedagor gierna) utanordnade såväl ordinarie sorn extra löneanslag. Räkenskapen i dess nuva - — 400 — rande skick lemnar icke heller någon upplysning rörande förhållandet med de till Peda gogierna i stiftet beviljade aflöningsmedel. Såsom exempel härpå få Revisorerne meddela, att Rektor vid Pedagogien i Linde erhållit ett extra anslag i ersättning för mistad inkomst af djeknepenningar, 113 R:dr 8 öre, hvilket anslag icke redovisas i Konsistor» räkenskap.» Hvad nu först vidkommer det ifrågaställda kontot, så upptar hvardera räkenskapen för stiftets tre elementar-läroverk ett konto öfver lärarnes aflöningsmedel. Ar nu meningen, att Konsistorie-notarien skall, genom att afskrifva dessa i läroverkens räkenskaper förekommande aflönings-konti, under ett gemensamt konto upptaga dessa tre konti, så lärer väl Hevisorernes besvär härigenom icke underlättas, då det alltid blifver ett konto mera att granska; men säkerligen blifver det för Konsistorie-notarien, hvilkens tid genom det nya sättet för räkenskapernauppgörande redan är mycket anlitad, ett förökadt besvär. Om nu detta är den egentliga vinsten af det nya kontot, så synes det utan olägenhet kunna inbesparas. Af detta skäl har ock måhända Kongl. Kammarrätten, som icke brukar spara nödig stränghet, vid granskning af ifrågavarande 1858 års räkenskaper icke aktat nödigt fästa afseende vid det bristande kontot, som verkligen är i de gifna formulären föreskrifvet. Det äskade kontot skall i blifvande räkenskaper upptagas. Hvad åter angår, att detta konto jemväl skulle omfatta de till Pedagogierna utanordnade löneanslag, *å finnes i Kongl. Maj:ts bref af den 17 September 1856 derom icke någon föreskrift.
konserterna, förmådde fru Nansen med sitt alltutefter stränderna af oändliga vatten, under Sedan kaffe serverats, hölls föredrag af fru Engeligenom förträffliga föredrag intressera och fängsla drömmande palmer, genom lundar af dofhardt, hvarjämte utdelades ströskrifter med medsitt auditorium. Ty det är just denna föredragstande myrten och lager! Oändliga, outsägdelanden om det för djuren minst plågsamma konst, så mångskiftande och uttrycksfull, hvarsätt, hvarpå dessa böra behandlas i köksdepartemed fru N. vinner sina segrar och slår nästan liga skönhet! Rika, härliga lif! Att du alla sina medtäflare ur brädet. Därför skall hon skall finnas till, att vägen till ditt rike skall mentet. Dylika lärdomar " synas ju också vara på sin ock, när helst hon kommer, här finna en fulltastå öppen, och det ändå skall finnas varelplats, när man besinnar, hvilka grymheter som lig och tacksam åhörarekrets. ser, som äro så fjättrade, att de icke kunäfven i köket kunna utöfvas mot de till vår föda na röra sig från stället för att hinna dig! Musikföreningen gifver om tisdag i Musikaliska afsedda djuren. Hur ofta sådant förekommer, akademien sin 42:dra konsert med biträde af Sigrid rusar upp, hon pressar ansiktet framgår bäst däraf, att man väl i de flesta fall fru Dina Edling, fröken Esther Sidner, hrr E. här ej ens kommer att tänka på, att en grymhet emot rutan, så att denna buktar sig undan Borgstedt och C. A. Gentzell m. fl. samt hr utöfvas. för trycket. Hon andas tungt, och hjärtats Vilh. Stenhammar och k. hofkapellet under anförande af prof. Frans Neruda. Programmet slag blifva nästan hörbara. Från skogen upptager ouverture till » Sappho », op. 44 af K. kommer Göran och nalkas gården med raska Goldmark, » Snöfrid », dikt af Viktor Kydberg, steg. komp. för soli, kör och orkester af V. StenTeater och musik. hammar, körfantasi för pianoforte, kör och orHan kommer 1 Han kommer! Till henne!
Att Statsverket bekostar anskaffandet af de för Seminarierna behöfliga modeller, hvartill 400 R:dr för en gång torde vara tillräckliga; hvaremot 500 R:dr årligen för hvarje Seminarium anslås till arfvode åt lärare uti denna ifrågavarande ritöfning. 5:o. Att undervisning uti denna för allmogen högst nyttiga öfning må vid alla fasta skolor med examinerad lärare, ifrån och med år 1867, vara obligatorisk för de lärjungar, som efter inhemtad minimikunskap vilja vidare begagna skolan och ej sakna fallenhet för ritning; hvadan utväg bör beredas för skolråden, att uti Seminarierna under året 1866 —67 för folkskollärare erhålla behöflig undervisning, hvilken på en månads tid torde böra medhinnas för så många lärare, som på en gång kunna inkallas; samt att få inköpa de behöfliga modellerna. Om remiss häraf till Stats-Utskottet anbålles vördsamt; hvarjemte jag tager mig friheten hemställa, huruvida ej Utskottet skulle finna lämpligt besöka Teknologiska Institutet och taga i ögnasigte den samling af modeller, sorn förre Direktören M. Schwartz låtit elever förfärdiga, och sorn, under min tjenstetid vid Institutet, åtminstone var den i sitt slag fullständigaste och skönaste samling i verlden, och som derföre, väl från England, men ej i Sverige blifvit efterfrågad. Stockholm den 11 November 1865. P. R. Bråkenhielm. 80 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. N:o 35, Af Friherre Rehbinder, Helge, om beviljande af pensioner åt aflidne Majoren Axel Reinhold Andersins ogifta döttrar, Sofa Charlotta och Emma Chrislina. Den 22 sistlidne September afled i Christianstad eD veteran från 1808 och 1809 års sorgliga, men för Svenska arméen ärofulla tid, f. d. Majoren i arméen, Kapitenen vid Kongl. Wendes Artilleri-regemente Axel Reinhold Andersin.
Jag är visserligen försedd med de mest tydliga bevis på det nu existerande Bolagets både oduglighet och prejeri-systéme; men Compagniets handlingssätt är redan så noga kändt, att ett upprepande deraf skulle endast vara att onödigtvis upptaga Ridderskapets och Adelns dyrbara tid. Jag anser dessutom för öfverflödigt att fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet uppå det olämpliga deruti, att under Regeringens garantie och skydd finnes ett Bolag, hvars inkomster grunda sig på andra Medborgares olyckor, och som, för den förmånen Staten njuter deraf, att Kronans fartyg af Dykerict fritt bärgas, skall af sine i sjönöd stadde olycklige Medborgare återtaga den förlust, som härigenom för Compagniet uppkommer. — Det moraliska onda häruti är för påtagligt, för att behöfva omnämnas. Ett Assurance-Bolag, hvarmed 1823 års Statsutskott ville förlikna äfven Den 29 December. 7 detta Bolag, utgör motsatsen i princip; ty dettas vinst beror just deruppå, att den Medborgares egendom de försäkra, ej förloras; och om den förloras, så lida de största förlusten. Således ligger till grund för deras handlingssätt något ädelt, som på intet vis kan igenfinnas bos Dykeriet, fastän begges åsyftan med deras handlingar är att deraf draga vinst. Sverige är det enda land, efter hvad jag känner, sorn äger en Dykeri-Inrättning. Det är underligt nog, att andra länder, som äga både större handel, och i följd deraf äfven troligen flere strandningshändelser på sina kuster, ej etablerat en sådan inrättning. Vinningslystnaden tyckes öfver allt vara lika, och många länder äro framom oss uti industriella företag; men ' rättningar i andra länder bör sökas uti svårigheten att inrätta dem så, att ändamålet rigtigt vinnes; jag menar på det sätt, att den sjönöd lidande äger bergning och skydd för så väl sig sjelf, som sin egendom, och icke, såsom här tillgår, möjligtvis bergås till lifvet; men nödgas köpa denna tjenst med uppoffrande af större delen af sin egendom.
Låt mig se den. Har du ingenting upplefvadt i ditt minne – originelt – som du kunde kasta på papperet så löst och som det sedan kunde göras något af? Du har ändå lefvat så pass länge, och du berättar aldrig något – jag tror, att om du riktigt granskade det förfarna, så skulle du kunna hitta präktiga typer. Du kom så tidigt ut i verlden, och din blick var så yrvaken. Gif oss någonting – fult eller vackert, det betyder ingenting, bara man känner, att just så var det, just så såg det ut. Gör ingenting, om det syns obetydligt strax, genom att verka sant, kan det göra effekt ändå och visa, hvad förf. duger till. Gå långt tillbaka i tiden. Menniskor, som du mins från din barndom. Fins det ingen? Tack för brefvet samt anmärkningarne till det välsignade bröllopskapitlet. Hade du egt en hygglighet motsvarande min, så hade du gifvit mig ett par synpunkter i stället för de mystiska orden: »Hvad skulle det inte kunna göras för fina saker af den stämningen!» Det är emellertid troligt, att jag ännu en gång genomarbetar dender biten för att se, om jag varit sann. Har jag det, så är den bra, trots dina speglosor. Det var bra att du tyckte om Ellens hand. Sjelf anser jag den urstyf. Jag tycker ännu, att det är det bästa jag gjort i realistisk skildring. Det förargar mig, att jag inte kan klatscha så duktigt med färgerna på mina egna taflor som på dina, och fast det är min stora glädje att gifva dig det bästa, så missunnar jag dig det ändå. Hvilken motsägelse! Förklara den, om du kan – herr psykolog. Den der lilla biten är skrifven så, att om någon, som kände dig noga, fick se den utan ett ords förändring, så skulle han kunna svära på, att den vore din – ja, tycka sig känna igen både sättet att se och sjelfva orden. Jag såg det sjelf, innan jag afsände den. Ändra derför så litet som möjligt, ty den är verkligen bra. Jag tror, att jag lärt mig se med dina ögon en smula, det tyder på, att vi börja bli bekanta, och det gläder mig.
Majit göra underdånig hemställan. I sammanhang med h vad som blifvit framstäldt, angående de skjutsningsanstalter, hvarom Utskottet 1111 yttrat sig, har uti molionerne jemväl blifvit klagadt öfver olägenheten af kronoskjulsen och yrkadt, alt denna olägenhet måtte afhjelpas samt alt böjning af skjulslegan äfven derföre måtte beredas. Utskottet anser väl denna skjutsning icke kunna helt och hållet upphöra; men då den, serdeles för vissa orter, utgör en ganska känbar börda, är det angeläget, alt den, så litet som möjligt, anlitas och det är Ulskotlets öfvertygelse, alt, med det tillfälle, som Sveriges läge erbjuder för Sjö-coinmunicationer, kan kronosk julsens anlitande under fredstid belydligt minskas genom begagnande af ångfartyg och andra sjölägenheter; hvaremot, då Utskottet icke föreslagit någon förhöjning af legan för den vanliga skjutsen, annorlunda än för alt framkalla entreprenader och med vilkor af deras lillvägabringande, Utskottet anser en sådan förhöjning ännu mindre böra komma i fråga för kronosk julsen, som användes endast för landels gagn och säkerhet; och Utskottet får således endast föreslå, alt Rikets Höglofl. Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, all, genom användande af ångfartyg och andra sjolägenheler, behofvet alt angila kronoskjulsen må, så vidt sig göra låter, inskränkas. Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande> IV:o 26. 21
Ar i68z stadfästades förra Konungars och Negenters Gäfwor, uran äfwen anstogs Krigsmanshuset det g:dje Godset i Elfsborgs och Skaraborgs Laner, 77L Mantal, med nrrryckeligaste förbud för sig och efterkommande Regenrsr, ar något af dessa Gods och deras Räntor, under hwad förewanvning det wara matte, ifrån Krigsmanshuset ffilja. Genom 1684 Den 29 Mars. e. m. 1271 1684 Ärs klements blef Krigsmanshuset tilflagne Lenineie-Hemman wid atffiliige indelte Regementer til afssedade och wälförtjente OKcerg^ understöd, som icke kunde mi Krigsmanshuset intagas, samr efter Kongl. Brefwet den 2l Augusti 167;, Landtgillet af 18 Tunneland Stadsjord wid Linköpings Stad. Enligt Kongl. Förordningarne af den ZQ Martil 167;, iz December 1677 och zr December 1639 tillädes Krigsmanshuset än widare följande inkomster, nemligen: Lentonalen eller en xroLsnt af alla Löner. ^V3»cement8. Penningar eller 2 procent j be» fordrings-afgift wid tiltradet af Rikets sä högre som lägre Embeten och Tienster, äfwensom för caraÄcrer eller Fullmagler Utom Lön. Afgift a 5 procent wid erhållande af Gafwor och kensioner eller förmanlige l^e8olutioner. Afgift för Grefwe-wärdighet, 50 R:d. Friherre dito 25 R:d , och för Adeligt Diploms eller Sköldebref af 6; R:d. Rusthälls-Afgifter, 1 procent af Förfäljnings8UMM3N, /amt I R:d. tilträdes-afgift för Köparen eller nya Agaren. Antagningsoch Afffeds-Penningar för Ryttare, Dragoner och Soldater. En del af Böter och Saköre». Armbösse - Medel wid Landt - Tullarne.
Sedan icke Ridd.directm första gången fann sig uti att verkställa hvad som då var beslutadt, så skulle jag önska, att Ståndet lät bero vid de förhandlingar, som direetm och Utsk. sins emellan behagat taga, hvaraf säkerligen Ståndet kan med all tranquillite' afvakta utgången, emedan, hvilken denna utgång än må blifva, kommer den, som man plägar säga, som senapen på eftermiddagen. Hr von Hartmansdorff: Då en medlem af Ridd.- directm och en annan af Ridd.Utsk. lemnat samma uppgifter ang:de innehållet af Utsk:s åtgärd, så tror jag ej att det bör vara något tvifvel underkastadt. Likväl är det icke formenlig! att besluta på muntliga uppgifter, utan de böra vara skriftliga. Men då fråga blifvit väckt om återremiss, och det synes som skulle man ej vilja sluta denna öfverläggning, så instämmer jag med Gr. Frölich i begäran alt R. o. Ad. måtte låta vid den tagna åtgärden bero, på det att vi omsider må komma ifrån saken till något annat. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade låta bero vid de i detta afseende vidtagna åtgärder. Ropades ja. Lades på bordet nedannämnda från Utsk:n inkomna betänkta och utlåttn, nemi. från Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:n: N:o 25, i anledn. af K.
123I sig böra i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t hemställa, att Högsta Domstolen eller LagCommittéen måtte liöras i dessa ämnen; och då nu Utskottet i anledning af återremiss af Betänkandet torde från en vidsträcktare synpunct betrakta frågan, har Herr Grefven önskat, att Utskottet ville hos HofCancelieren göra förfrågan, huruvida de ämnen, uppå hvilka FinanceCominitteen sökt fästa Kongl. Maj:ts uppmärksamhet, redan blifvit handlagcle; och hafva, i anledning af ofvanberörde anmärkningar, erinringar blifvit gjorde dels af Herr Grefve [Vachtmeister, dels af Herr Arvid Ribbing* Af Hederv. BoncleSlåndet har återremiss blifvit besluten, i anledning af Vice Talmannen Jon Jonssons ingifne förslag till en ny HypotheksLag, derutur, såsom till denna fråga börande, antecknas, attbemälte Motionär velat utsträcka inteckningen äfven till Besittningsrätt af Fastighet på Landet, samt till ali Brandförsäkra!! åbyggnad, vare sig på fri eller ofri grund. Såsom svar å berörde anmärkningar, anser Utskottet sig böra erindra, att i händelse den af Utskottet föreslagne LagfÖrklaringen meddelas, skulle deraf blifva en följd, att inteckning ej fick beviljas i andre å ofri grund i Städerne belägne hus och byggnader, än dem hvarifrån egarne ej kunna skiljas, så länge de betala Tomtören, och för hvilka vid underlåtandet häraf, lösen skulle erläggas; vid hvilket för - LagVtshottets Bet dukanden, hållande osäkerhet för I n teok ni ogsha fvare ej kan uppstå i annat fall än om den ut. lånte Summan öfvers t iger pantens värde, och följaktligen den lösen, som för Tomtens åbyggnad kan belöpa; och osäkerhet samt förluster af denna art, sorn vid alla Inteckningar kunna ega rum, stå ej i Lagstiftarens förmåga att förebygga.
Deputerade yttra, en wida större afbetalning, än för de hittills gjorda Bankens förskott, erläggas, hwit» ket dock icke kommer att werka nägon betydande tillökning i den ärliga Bewillningssumman, af det skäl, att dä räntan är hög och afbetalnings procenten lög pä de föreslagna öfriga läningssätt, är räntan läg och afbetalnings-proccntcn hög pä hwad Buken förskjuter. Sälcdes, .dä län st s procents ränka och 2 procent af kapitalet fordra ärligen 7 procent samt Bokföringsskul» berne, st 7 procents ränta och 2 p vc. Amortiflements» fond, y proc. osti äret, fordrar Bankens, a 2 prpcentS ränta och 6 a 7 proc. kapital-afbet kring, 8 st 9 procent ärligen: d. ä. antingen lika med Bokförings» skulderna, eller i procent derunder. 3 för - Den 2 October. 1199 I första händelsen klir pä hwar million ben örliga afgiftcn, hwarmed Bewillningen stulle ökas, 70000 R:dr, i dcn andra 90000, och i ben tredje, eller till Banken, 80 ä 90000 R:dr. ^ Mcn dä hwar mänad kräfwcr ungefär 1 millie 1 , sä skulle dcn ärliga Bewillningssumman ökas med antingen 70000 R:dr, eller 'Zoooo R:dr, elscr högst 90000 Riksdaler för hwar mänad kriget, olpckligtwiS skulle komma att fortfara efter medlet af Oktober mänad.