Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
sjukdomar genom att använda mina E Detta så mycket omtyckta och för äldre, korpulenta personer rekommenderade snörlif, som förut endast har funnits hos Henric Labatt, finnes nu i stort lager hos undertecknad. H S r KVINNLIG BOKBINDAREGESALL, som kan utföra l:a klassens arbete, och med vana i yrket, kan till sommaren få stadig plats i Skåne. Svar^med intyg till » H.L. », Gumselii Annonsbyrå, Malmö. N ANSPRÅKSLÖS, barnkär, bättre flicka, som vill deltaga i vården af två små barn och för öfrigt i alla inomhus förekommande göromål, får plats 24 april i god familj. Svar med betyg och anspråk till E. L., Växiö p. r. (528) U NG, BILDAD FLICKA, van vid arbete i hemmet, önskar plats i familj att gå frun tillhanda eller som sällskap ät äldre dam. Svar till » 99 », Grillby p. r. (527) E PLATS önskas till våren af en ung, arbetsam och villig flicka att gå frun tillhanda. På lön fästes intet afseende, endast på ett vänligt bemötande samt att få anses som medlem af familjen. Svar emotses tacksamt af M. 1899, Héby p. r. (524) N ENKEL, anspråkslös och barnkär flicka, med god uppfostran, kan erhålla plats att sköta 2 barn, yngsta 4 år DessILDAD, UNG FLICKA, som vistats i utom hjälpa till med sömn. och i hemmet Tyskland och flytande talar detta lands förekommande göromål. Svar, åtföljdt af rek. och fotografi sändes till » E. W. », Gö- språk, önskar under sommaren plats som sällskap samt att undervisa i tysk konversateborg p. r. tion. Svar till » Fritt vivre 9 », Iduns exp. (525) T EN GOD, bildad fam. i Stockholm, där i husmodern behöfver hjälp med hvarjeIN BÄTTRE FLICKA, som är kunnig i handa handarbete finnes plats för en msk, j matlagning, bakning, värnad, sömn. m m. barnkär, arbetsam, helst allvati. sinn. flicka, önskar plats. Ordentlig, flitig, rask. Svar kunnig i linneoch enkl.
Och han stridde med Ammons barnas Konung; och han vardt dem öfvermägtig; så att Ammons barn gåfvo honom i de samma årena hundrade centen er silfver, tio tusend corar hvete, och tiotusend corar bjugg; så mycket gåfvo ock Ammons barn honom i de andra och tredje årena. Alltså vardt Jotham mägtig; ty han skickade sina vägar för Herranom sinom Gud. Hvad nu mer af Jotham sägande är, och alla hans strider, och hans vägar, si, det är skrifvet i Israels och Juda Konungars bok. Fem och tjugu åra gammal var han, då han Konung vardt; och regerade i sexton år i Jerusalem. Och Jotham afsomnade med sina fader; och de begrofvo honom i Davids stad. Och hans son Ahas vardt Konung i hans stad. Ahas var tjugu åra gammal, då han Konung vardt, och regerade i sexton år i Jerusalem; och gjorde icke det Herranom väl behagade, såsom hans fader David; Utan han vandrade i Israels Konungars vägar, dertill gjorde han gjuten beläte till Baalim; Och rökte i Hinnoms barnas dal, och brände sina söner upp med eld, efter Hedningarnas styggelse, hvilka Herren för Israels barn fördrifvit hade; Och offrade, och rökte på höjder, på backar, och under all grön trä. Derföre gaf Herren hans Gud honom i Konungens hand af Syrien, så att de slogo honom, och förde bort en stor hop af hans fångna, och läto komma till Damascon. Vardt han ock gifven under Israels Konungs hand, så att han gjorde en stor slagtning på honom. Ty Pekah, Remalia son, slog af Juda hundrade och tjugu tusend på en dag, som alle dugelige män voro; derföre, att de öfvergåfvo Herran deras fäders Gud. Och Sichri, en väldig af Ephraim, drap Maaseja, Konungens son, Asrikam husförstan, och Elkana den yppersta näst Konungenom.
När utlåtande från RiksStänd till Utskott återremitteras, böra alla anmärkningarne, senast inom fjorton dagar derefterj meddelas Utskottet genom justerädt ProtocollsUtdrag, antingen i hela deras utförlighet, eller ock af Secreteraren punktvis och i korthet sammanfattade, dock i sednare händelsen med öppen rätt för Stånds Ledamot, att sin särskilta mening in extenso skriftligen bifoga, på sätt i 5y stadgadt är. För min del skulle jag anse, att om Ståndet täckes göra afseende på den stridighet jag tror mig finna i dessa båda stadganden, behöfde man ej ingå i dessa frågor, utan kunde afslå alltsammans. Så länge offentlighet ej äger rum, har en talare ingen annan säkerhet mot misstydningar och obilligt klander, än ett utförligt protocoll öfver hvad som förefallit. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Den siste talaren har tillstyrkt afslag å de nya redactionerne, i den förmodan att det skulle vara en stridighet emellan 24 och 5g §§. i förslagen, men jag skall utbedja mig få uplysa, att förhållandet ej är sådant. Den 24 §. bar endast afseende på det sätt, hvarpå Protocollen skola författas, summariskt eller ordagrannt; den 5 g deremot blott på, i hvad form de skola af trycket utgifvas, antingen sådane som de äro författade, eller i sammandrag. Det är således in - Den 2 Mars f. m. 9 gen strid emellan §§:ne och ingenting i det afseendet kan hindra antagandet. Friherre Boje: Jag medgifver visserligen, att genom afslag å den nja redactionen liela den anmärkning är förekommen, som jag velat framställa, och, ehuru jag anser den nya redactionen äga värde, går jag således gerna öfver till den sidan, och föreslår äfven afslag å förslaget. Friherre Cederströmj Jacob: Enär den af Herr von Hartmansdorff nyss gjorde anmärkning ej saknar grund, instämmer jag med honom, och anhåller om afslag å det nya förslaget. Herr von Hartmansdorff': Jag hemställer, om icke det föreslagne nya 4 mom. i 4<) §. tillika finge innefattas under samma afslag.
Der så oförmodadt hända skulle, att, när riksdagen upplöses, Riksförsamlingen icke hade staten reglerat, eller någon ny bevillning till bestämdt belopp sig åtagit; dä skall den förra statsregleringen och bevillningen fortfara intill nästa riksdag, Är åter beviilningens hela belopp bestämdt, men Riksförsamlingen icke om fördelningen deraf ense, då skola, efter den fastställda bevillnings-summans förhållande till den, som vid föregående riksdag blifvit fördelad, de i den sista bevillnings-förordningen stadgade artiklar jemlikt ökas eller minskas; och uppdrage Riksförsamlingen sina fullmägtige i Riks-banken och Riksgälds kontoret att en ny bevillnings-förordning pä sådan grund uppgöra och utfärda 30 Konstilulions-Utskottets Memorial N:o H. § 138. Va! lill Konung eller Thronföljare skall af Riksförsamlingen samfäld och med slulna sedlar förrättas och vare den vald, som mer än hälften af de afgifne rösterna erhällit. Lag samma vare om val till förmyndare, alt under Konungs minderårighet regeringen föra; dock att Riksförsamlingen förut, och sednast fem dagar innan valet sker, genom de fleste rösterna bestämmer förmyndarnes antal. Vid dessa tillfällen iakttages för öfrigt, hvad Riks-aklen af den 31 Juli och den 6 Augusti 1815 i 3 och 8 §§ föreskrifver. Då Riksförsamlingen enligt denna Regeringsforms 9, 10 och 11 §§ skall om Riks-styrelsen förordna, förfares lika som vid förmyndare-val. § 139. Medan Riksförsamlingen samlad är att beslut fatta eller val förrätta i något af uti föregående § omförmälda fall, må ej främmande sändebud eller deras medfölje å riksdagsorten sig uppehålla, utan varde annan, minst tio mil derifrån belägen, vistelseort dem anvisad; och må de ej återkomma, ej heller utländska sändebud i landet inlåtas, förr än Riksförsamlingen om Riks styrelsen förordnat, förmyndare utsett eller Thronföljare valt, och styrelsen blifvit af den nye Konungen, de utsedde förmyndarne eller den tillförordnade Regeringen emottagen. § 140.
Utskottet bär nedan redogöra för innehållet af dessa §§, hvilkas nu åsätta nummerordning, vid reglementets utskrifvande, kommer alt'förändras: 1 §, innefattande förbud mot dels användandet af Riksgälds-kontorets medel till andra, äu af Rikets Ständer bestämda ändamål, och dels ackorders beviljande, är af samma lydelse, sorn 112 § i 1S45 års reglemente. 2 §, angående allmänna bevillningen, motsvarar 1 13 § i nämnde regle mente och innehåller enahanda stadganden. 3 §, angående spelkortoch tidnings-stämpelafgifterne, är lika lydande med 114 § i samma reglemente. 4 §, angående skfitteköpeskillingar, är lika lydande med 115 § i dito. 5 §, angående inflytande auklionsmedel för kronans hus i städerna, innefattar samma stadgande, sorn 116 § i 1S45 års reglemente, hvarvid dock ett tillägg skett, med hänsigt lill Rikets Ständers beslut, rörande försäljningssumman för den kronan tillhöriga och hofbageriet benämnda egendom här i hufvudstaden, sorn, enligt Statsoch Banko-utskottens utlåtande 11:0 34, kommer alt löryttra-s. Bilt. till Ii. St. hot. I A/d. 2 Band. 54 Hdft. i 2 Slals-Ulskotlels Memorial, N:o 303. 6 §, angående anmärkningsmedlen, är lika lydande med 117 § i 1848 års reglemente. 7 §, angående stats-verkets öfverskotter och besparingar, innehåller enahanda stadgande, som i:sta punkten af 118 § i meranämnde reglemente.
Herr Murén, P., instämmer i reservationen emot tullen å salt. 9:o. Af Herr W. M. Ekelund: »Emot Utskottets nu afgifna förslag till tulltaxa, hvilket, genom afskaffande af alla inoch utförselsförbud, genom borttagande af de transatlantiska tull-lindringarne, och ändtligen genom nedsättning af införsels - Uevillnings-UtskoUcls Betänkande, Jti 5. 90 afgifterne på åtskillige fabriks-, handtverksoch manufaktur-produkter, öppet går ut på införande af ett nytt tullsystem och bårdt träffar flera näringar, skeppsrederierne och den större handeln icke ens undautagne, måste jag redan ifrån en generell synpunkt reservera mig. Hvad åsigt man än må hysa om det allt hitintills bibehållna lulloch handels-systemet, under hvilket dock fäderneslandets näringar och odling, industri, handel och sjöfart, obestridligen gått framåt, och på det hela torde befinna sig i ett vida sundare läge, än uti åtskilliga andra länder, hvarest visserligen framstegen kunna synas större och resultaterne, från en sida sedda, förete en iner lysande yta, men der ock fattigdom, arbetsbrist och sedeförderf hölja den andra sidan i långt mörkare skuggor, så borde dock alla tänkande fosterlandsvänner, som icke äro färdige att af lättsinne eller fanatism för ett klingande ord eller en lockande theori sätta tusende sinom tusende medmenniskors välfärd på spel, vara eniga derom, att vid utförandet af en så stor förändring, som den nu af Utskottets majoritet åsyftade, hvilken direkt eller indirekt ingriper i alla folkklassers näringsoch lefnadsförbållanden, det samvetsgrannaste afseende bör hafvas å tidsomständigiieterne, och huruvida dessa äro för förändringen gynsamma eller icke.
Hafva vi ej hört vid förra Riksdagar Herr Grefve von Schwerin göra förslag om 46 H. 14 aio Den 21 O cto ber e. m. nioratorium för enskilte personer? Men voro Ständerna nog lättsinnige för alt ingå derpå? Rikets Ständer stå visserligen under lagen, men Bancoverkels styrelse och förvaltning, äfvensom allt, som rörer be vinningen , under de beslut Rikets Ständer, såsom Svenska folkets representanter, derom fatta. Jag anhåller om afslag på Utskottens förslag. Herr Ribbingj Arvid: Jag skall afstå från vidare yttrande än att efter min öfvertygelse förklara, att ingen bevillning säkerligen af folket häldre utgöres, än den som sker för upprätthållandet af myntet, särdeles då det grundar sig derpå, att hvar och en skall betala hvad han är skyldig. Grefve von Schwerin: Jag vill blott nämna, alt i samma mån själsodlingen framgår, i samma mån förändra sig ock begreppen om ära och myndighet. År 1828 inrättades en Bank i Warschau, der äfven Gonstilution finnes. Denna Bank står under FinanceMinistern , som har en ganska vidsträckt regleringsrätt af densamma. Styresmännen äga åliggandet att taga befallningar af denna Minister, men i 43 §. står: alt ingen befallning kan fritaga dem från det åliggande, att med person och egendom ansvara, det lagarne blifva följde. Så tänker man 1828 olika emot förr, icke mindre i delta, än i andra afseenden. Det Den ai October e. m. au är tydligt och klart, att om jag går in på att vara Ständernas ombud, måste jag förbinda mig att lyda de föreskrifter, som komma alt gifvas; men jag har ej gått in på, och går icke in på att blifva Rikets Ständers ombud, derest icke Rikets Ständer i egenskap af Bankens principaler underkasta sig skrifven Lag. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken gjorde proposition till bifall af Trettonde punkten i Stats-och Banco-Utskottens Utlåtande. Ropades
Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och lades lill handlingarne följande Memorial af Förstärkta Stals-Ut ikottet: N:o 4^4> 1 anledning af verkställd om röstning i frågan om det sätt, på hvilket upplåning för Riksgälds-Contorets behof skall verkställas; N:o 4^5, i anledning af verkställd omröstning i frågan om en Nådegåfva till förre t. f. Öfver-Commissarien P. J. Åhman-, N:o 4^6, i anledning af verkställd omröstning öfver frågan 0111 liih. till II. St. OtJrd. i4 Maji 18)3. medels anvisande å 8:de IIufvud-Titeln, så väl för underhållet af ArbetsCompagnien på Kungsholmen, som för dessas sysselsättande med fästningsbvggnads-arbelet vid Carlscrona; N:o 4^7» ’ frågan om förändringar j irsta"och 2:(]ra Arliklnrue af Bevillnings-Förordningen; och af StatsTJtskottet: N:o i anledning af erhållen ålerremiss å Stats-Utskotlets Utlåtande N;o 45°; oc‘h N:o 4%> ineL* öfverlemnande af den upprättade Piiks-Staten. S. D. Upplästes Kongl. Majds den g i denna månad och i dag på Riks-Salen meddelade Nådiga Svar uti åtskilliga Lagfrågor, hvilka Svar skulle meddelas F.xpedilions-Ulskollef. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades Kongl. Majrls i dag aflåtne Nådiga Proposition tili Rikets Ständer, angående Lag för inrikes vexlar. Från Hö glo fl. Ridderskapet och Adei.x. S. D. Remitterades lill Lag Utskottet: 1:0 Kongl. Naj:ts den 12 dennes på bordet lagde Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående
(Fortsättning.) 63 oell uppoffringar i så högst betydlig grad tillvunnit sig uppmärksamhet, borde Staten, enligt motionärens åsigt, erkänna dessa personers stora förtjenster i nämnda afseenden, och sålunda ej allenast egna deni en välförtjent belöning, utan äfven uppmuntra andra att lika oegennyttigt offra tid och krafter åt allmänt nyttiga företag, hvarföre motionären äfven anhållit, att Rikets Ständer ville bevilja ett årligt anslag af 300 K:dr åt hvardera af Simlärarne F. A Gjörcke i Stockholm och J. Larsson i Jönköping, att åtnjutas under bemälde personers återstående lifstid. Erkännande simkonstens stora nytta och värde, äfvensom det önskvärda uti dess vidare utbredande och användande, synes det likväl Utskottet, som skulle denna angelägenhet hädanefter, såsom hittills, säkrast och utan Statens mellankomst kunna främjas och utvecklas genom den enskilda företagsamheten; likasom det torde vara mest lämpligt, att de, hvilka egna sig åt meddelandet af undervisning i denna konst, för dervid ådagalagda förtjenster, erhålla uppmuntran och belöning af dem, som af dylik undervisning sig begagna; hvarföre Utskottet hemställer, att motionärens framställningar ej må vinna Rikets Ständers bifall. 148:o. Slutligen får Utskottet här upplaga öfriga af Utskottet i sammanhang med den ordinarie statsregleringen tillstyrkta extra anslagssummor, nemligen: till Carolinska Institutet, byggnadsanslag, för en gång R:dr 84,000: — » lönefyllnad för åren 1801 —1863 åt lärare vid Elementarläroverken, som längre tid tjenstgjort såsom vikarier, tillhopa » löne-ersättning åt kollega Z. Grape för en gång » folkuudervisningen: fem särskilda anslag å tillsammans årligen » gymnastiska Central-institutet, byggnadsanslag, för en gång » löneförbättring åt Sundhets-kollegii embetsoch tjenstemän, för 3 år tillsammans » Institutet för blinda och döfstumma, för underhåll af frielever, tillsammans för 3 år » den af Jeannette
Följden skulle således hafva blifvit fullkomligt dép samma, sorn hade, under Sedelstockens bibehållna fördelning på Sverige och Finland Miilioner nya Sedlar blifvit utgifna. Den ofantliga förökning, sorn vårt Röftlse-Capita| undergått sedan år Den 27 December. J809, skulle följagtelignn haft ännu rysligare inflytande på Myntvärdet och Varu-prisen, om ej Finland, genom nyttjandet af vårt Mynt, hade täckts deltaga j ölyckan, och således från oss borttaga \ af dess tyngd. Jag för min del skulle således anse för en verklig olycka för mitt Fädernesland, om nu på en gång våra Sedlar upphörde att gälla i Finland j och jag ser ej utan oro den tidpunct i möte, då det omsider skaij komma dertill, Den årliga utvandring af Banco-Sedlar, hvilken den värde Ledamoten anser nu, sedan Finland blifvit skiljt från Sverige , vara så mycket menligare, som han tyckes frukta, att dessa Sedlar äro för oss aldeles förlorade, då de nu mera ej återkomma i Krono skatter och ej en gång, enligt hans mening, i utbyte af Varor denna utvandring, säger jag, torde vid nar* mare skärskådande synas mindre frugtansvärd; emedan Finnarne nästan endast exportera på Sverige, mäste deras tillgångar till fyllande af alla deras behof, också egenteligen utgöras af de Penningar, sorn de af Sverige erhållit. Men emedan hos dem, äfvenså väl som hos alla an. dra Nationer, behofven gå i bredd med tillgångarne , lär förmodeligen i Finland, lika sä litet som någon annorstädes, Penningar inströmma utan att i samma förhållande åter utströmma. Oagtadt derföre Finnarne ej längre finna sin Uträkning i att, såsom fordom taga utlänska Varor i Stockholm , och sålunda med ena handen genast återgifva de Penningar sorn de emottagit med den andra; kunna vi likväl vara Den 27 December. förvissade, att desse Penningar snart återkomma genom tredje och fjerde hand.
Deputationen til de andre Stånden, under anförande af Hans Lxceilence Herr Grefwe ^uurk. Derefter anmältes och infördes en Deputation fran det tzederwärda Bonde - Ständer, anförd af Riksdagsmannen Hn6er8 Danieldsou frän Elfsborgs Län, hwilken rilkännagaf, at Bonde-Ständer afgjorr fragan om Bewillningen för Bränwinsbränningsrättigheten, til Allmänna Beswarsoch OecouoNIID - Utstottet ater-remitterac berörde Utstötts Betänkande, rörande Markegängssatrningen, samt instämt i de öfrige Ståndens besiur, at i underdånighet hos Kongl. Maj:t anhalla, om utsättande af en dag til Riksdagens afsiurande. Deputationea utbeledfagades pa öfligr satt och aftradde. isusteracles följande: Utdrag af pwtocollet, hället i Högloft. Ridderstapets och Adelns klenum den ZO Mars iFio. S. D. Föredrogs a nyo Bewillnings Utskottets den 29 Mars pä bordet lagda kleiuoiial, innehållande detz siureliga förflag, rörande Bränwinsbewillningen; och besiöt Högloft. Nidderstapet ochAdeln, at detsamma bifalla med de förändringar: i:o. At wid den föreffriften, at af Allmänna chlaALLins - Direäiiouen bör erläggas och answaras för den afgift, som för Stockholms och Götheborgs Städer warit beräknad, order owilkorligen skulle införas. 2:0. At til tydlighets winnande rörande stat. tens beräkning, orden: och en wist ciassistcauon ,442 Den zo Mars. a Hemmanen, eller i jemnfärelse mot deras större godhet och wärde, aldeles skulle utgä. 8UPIÄ. Med detta ?ic>toi-oIIs-Utdrag afgeck genast en veputan.II til de andre Standen, under anförande af Grefwe Ds t» (iLiclis.
Jag anser det vådligt, ej af fruktan för missnöjens farliga utbrott, men derföre, att det allmänna förtroendet, den verkliga patriotismen, kärleken till Lagen och till Staten, hvilar på hvar Medborgares innerliga öfvertygelse, att hans lagliga rätt är orubblig, Friherre Stael von Holstein, Corfitz Luci• J3S Den 17 Martil, e. m. vig: I detta ämne har jag redin förut yttrat mina tankar, nemligen, att så framt Riksens Ständer förklarade sig icke skyldige att honorera Disconternes Skulder, de också icke skulle betatta sig med dem , utan öfverlemna besty, ret härom till Borgenärerne sjelfva, såsom deras lagliga rätt Att jag intet varit ensam af denna mening, visa några Yttranden af Utskottets Ledamöter, nemligen Friherre Ceder? ströms och Doctor Hedréns. Att Riksens Ständer fatta Beslut tvärtemot Lag, medgifva sjelfva detsamma, men förebära, att omständigheterna sådant kräfva, kati föranleda till de mäst vådeBga påföljder5 de förvandla sig derigenom ifrån Folkets Ombud, som böra styrka Lag och rätt i Landet, till en despotisk Magt, sorn förstör Friheten, då den handlar efter godtycko och gör Lagar in Casu med retroactiv verkan \ jag vet knappt någon olycka så stor, för hvilkens afvändan-: de ett sådant steg vore ursäkteligt. Men hvilken är nu den stora olycka, som skall förekommas genom detta Lagens kränkande och detta våld emot Medborgares äganderätt? Det lärer svaras; Så framt Disconternes Gäldenärer skulle frälsas från undergång; som hade blifvit en följd af hastig inbetalning, i fall det kommit till Concours, samt att rädda Banquens Creditiver, serdeles i Götha CanalBolag, så var detta enda möjligheten. Hvad den första omständigheten beträffar, tror jag den kunnat på ett bättre sätt förekommas, men Den 17 Martil, t m. 139 då hade nian bordt skilja Disconterna at och icke amalgamerat Malmös med Götha CanaisFörhållandet med alia tre är olika:
Att kunna bibehålla fädernejord, år en önskan, soln från urminnes lid blifvit hyllad af livar och en, sorn älskar sin hembygd och det fädernehus, der barndomens glada dagar förflulil; men genom den i min tanka hittills varande, lika orikliga, sorn ejennia taxering af alla slags fastigheter, hvilkas förvärfvande merendels icke utan någon skuldsättning är möjlig, betages den mindre förmögne arflagaren efter föräldrar eller närskylda fränder möjligheten att kunna inlösa fädernejorden, enär genom det asalia låga taxeringsvärdet, som sällan uppgår till mer än en tredjedel eller högst hälften al egendomsvärdet, den lånsökande saknar utväg att i Banken eller publika cassör erhålla ett lån, någorlunda svarande mot del verkliga värde, som en fastighets underpant innebär; hvilket ock inträffar, om lån af privat man sökes, emedan taxeringsvärdet oftast ligger till grund för hvad den enskilde tilltror sig kunna lemna. Vore deremot fastigheterna uppskattade tilt ett medium af i orten gångbara prisfcr, jemförd! med de köpe-afhandlingar som från domstolarne vid laxerings-förrättningarna kunde vara att tillgå ; då ägde man derutaf en mera rättsenlig grund för både låntagare oell långifvare alt löija, hvilket deremot nu icke är händelsen Föi' att erhålla ett lån i Banken, stort 6,000 r:dr, måste en pant erbjudas af minst 18,000 r;drs uppskattningsvärde. Om då, som oftast inträffar, att egendomen är uppskattad endast till tredjedelen af dess rätta värde, så måste panten rätteligen vara värd 54,000 r;dr, för att derå undfå ett lån af 6,000 r:dr. Huru är det då möjligt, att bibehålla den jord man så gerna önskade? Följden blifver egendomars styckande, försäljning i smärre delar, hvilka åter styckas, intill dess föga någon derå kari vara besuten; men jag medgifver, att om all fast egendom uppskattades till dess egentliga värde, vore bevillningen efter 2 r:dr per mille för hög' och tryckande.