Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» » . inom linien upptagne, 4, 13—46. » » räntebärande, 3—4, 5—6. » » räntefria, 4, 6. » » utbalanserade, 5—16. Summariska råkningarne 49. Tillgångar, Riksgälds-kontorets, 16—39 Tomtreglerings-lån 21 Utdrag af Riksgälds-kontorets räkenskaper, tryckta, 49. Utgifter, Riksgälds-kontorets, {BU~Iått » i» det dertill, enligt riks-staten anvisade bidrag 51—52. Vexel-försäljningar 43 Vdtten-aftappningar och odlings-företag, lån till 26—34, 49 Våg-anläggningar och vägforbättringar, anslag till 49, 52 Ziffer-uppgifter na, ansvarigheten för 67. Å-rensningar, lån för 22, 24. Öfverskott, stats-verkets, liqvid angående 60—5 U Fullmäktiges i Riksgälds-koutoret utlåtande, i anledning al' Rikets Ständers Revisorers berättelse om den innevarande år verkställda granskning af Riksgälds-kontorets förvaltning och räkenskaper. Till Ilikets Höglofl. Ständer. Enligt 5 § af den under nyligen afslutade riksdag fastställda och i Kongl, kungörelsen den 10 sistlidne Februari intagna förnyade instruktion för revisionerna af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning, åligger det Fullmäktige i nämnde Kontor att låta till trycket befordra och sedermera med allmänna tidningarne utdela de angående dessa revisioner afgifna berättelser äfvensom de upplysningar, hvilka af deruti anmärkta förhållanden kunna påkallas.
Egentligen skulle Thorsten, då han litet fick tid att besinna sitt bastiga infall, ej varit missnöjd med ett afslag på sin begäran, men han tänkte sedan att det ej kunde skada om han härdade sitt lynne i sällskap med dessa vilda menniskor. Dessutom var han äfven nyfiken att se, huru mycket dessa Finska öfverlefvor, som så grymt fördrifvits af Svenskarne, sedan de blifvit narrade till de stora fjällskogarna, vanslägtats ifrån sin stam. Så ungefär funderade Thorsten, men det är likväl säkert, att om han icke fått se den välbildade flickan, skulle han aldrig fallit på den tankan att med denna ströfvande flock blifva nomad i Sverige. Sällskapet begynte redan att packa sina bylten och saker på hästarna, då en man med en skjutsgosse i en kärra, kom hastigt åkande utför backen. Han stannade och steg af för att komma till sällskapet. Då gubben fick se Länsmansknapparna i den resandes rock, gick han emot honom med hatten ödmjukt i handen, medan karlarna skyndade med påpackningen och qvinnfolken hoprafsade sina bylten samt bundo sina ungar på ryggen. Thorsten blef lika bestört som harmsen då han såg äfven den vackra flickan belasta sig med ett lefvande bihang. Emedlertid begynte Länsmannen med äkta länsmanstermer och svordomar fråga efter pass och förbanna pack och lösdrifvare. Gubben emottog allt hans ovett med ödmjukhet, men det förargade Thorsten att höra alla dessa nedriga namn, innan ännu mannen hade fått något svar eller undersökt hvad slags folk de voro. Den ena karlen gick litet uppåt backen, liksom för att se om någon kom efter, och den andra såg sig äfven orolig omkring, medan han då och då liksom af en händelse, sparkade en stör, som låg på marken, allt närmare den grälande Länsmannen. Hastigt fick Länsmannen öga på Thorsten, som hade ställt bössan ifrån sig bakom ett träd. Han tycktes länge liksom besinna sig, under det han aåg på honom. Till slut gick han fram och tog honom utan krus i kragen, samt ville släpa honom till sin kärra. Thorsten sökte rycka sig lös, men Länsman var en stark karl och släppte honom icke så lätt.
Genom Ombudsmannen i Disconten, har upplysning vunnits, att tillgångar sannolikt finnas, om icke för hela summan, åtmindstone för någon del deraf, i Malms Massa; hvarföre det synes ock Herr Friherren angeläget, att man afskiljer det belopp man tilläfventyrs skulle vilja efterskänka åt Iggeström, och att, i afseende på bristen hos Malm, icke bör afskrifvas ett större belopp, än som icke utgår ur bans Massa. Hr von HartmansdorffAugust, har, såsom Fullmäktig i R:gdsContoret, instämt uti de yttranden, sona 420 Stats-Utskottets Hr Friherre Åkerhjelm och Hr Uggla afgifvit samt tillagt, att om, efter hvad under discussionen hos II. R. o. A., sagdt blifvit, R:gsContoret beräknat sig ränta utan rättighet dertill, så skulle man utan tvifvel upphäfvit himmelshöga rop om våld, då man nu endast med anspråk på barmhertighet kan föra ett så högt språk: Att ingen ting är att få i Malms massa, är väl möjligt; men det är dock ickeutredt; och imedlertid har man väl lika mycket skäl att tro på Fullmäktiges och deras Ombudsmäns officiella uppgift, som på en enskild Ledamots utsago. Man har anfört, att Iggeström begått en miss-skrifning, emedan han åtog sig mer, än han kunde sköta. Sådant var dock hans eget fel och förmodligen föranledt af bemödandet, att, genom en större verksamhet, vinna en större förtjenst. Om nu Iggeström derigenom vunnit flere tusen R:dr, månne Staten då fått dela dem? Likasom man nu begär, att Staten måtte dela hans förluster. Efter öfvervägande häraf, har Utskottet ansett de framställde anmärkningarne icke kunna föranleda till någon förändring i de åsigter af ämnet, sorn bestämt Utskottets förut afgifne Utlåtande; och vid hvilket Utskottet alltså förblifver. För öfrigt får Utskottet vördsamt anmäla, att det återremitterade Utlåtandet blifvit till alla delar bifallet af Högv. PresteStåndet och af Vällofl.
Då jag har haft äran föreslå de 3:ne åtgärder, hvilka jag ansett förnämligast ledande till våra läroverks ändamålsenliga förbättring, torde det ock vara min skyldighet att antyda, huru de möjligen kunde sättas i verket både med minsta kostnad och minsta rubbning af det redan bestående. — Denna framställning skall dock blifva ganska kort, då troligen, ifall åsigten vinner framgång, mycket derom både kommer vidare att skrifvas och lalas. Seminarier för bildande af lärare behöfvas i Sverige ej många, kanhända arne för gymnasialbildningen och 4 ä 5 för skolor och apologistier. Till vinnande af sitt ändamål skulle de naturligtvis förenas med de läroverk, dit de förlädes. Det första att iakttaga vore sålunda, att dessa läro - Den 4 M an e ra. 111 veik förseddes med lärare, sorn, i afseende på bildning och kunskaper, fördomsfrihet och erfarenhet, kunde tjena till föresyn för yngre, åt undervisningsyrket sig egnande män. Annars skulle inrättningen redan i sin början förstöras, dess ändamål förintas. Blefve åter män sammansökle, som med lärdom förenade menniskokännedom , med skicklighet i lärostolen lätthet i umgänget och mildhet i hjerfat; blefve desse män sedan af samhället satte i sådana omständigheter, alt de cj nedtyngdes af brödbekymmer, när de skulle utveckla anlag, som, en gång utbildade, i sin ordning borde fostra växande slägten till kunskap och dygd; blefve, sager jag, dylika män till dessa seminarier förflyttade: då skulle verkningarna af dem ock blifva oberäkneliga, ity att den andliga kraften ej kan beräknas efter mått.
Jag hoppas, att Hr Gr. o. Landtm, lika litet, som det Högloft. Ståndet tillåter, alt mina motståndare diktera både jaoch nej-propos:o. Den sednares upställning mätte tillhöra mig, emedan jag är den, som begärt omröstning. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att det visserligen vore Hr von Hartmansdorffs räll att diktera kontra-proposm, så att den af honom framställde mening vid voteringen förekomme, men att då denna rättighet icke kunde uphäfva andra ledamöters rätt, att få frågan de - 238 Den 1 November e. m. lad på sätt de förut yrkat, så alt först endast antalet af jernbanorne bestämdes, Ilr von Hartmansdorff torde finna, alt i kontra-propos:n icke knnde inlagas en större del af Hr von Hartmansdorffs mening, än hvad som på andra sidan inginge i Ja-propos:n. Härefter uplästes till justering och godkändes en sålydande voter:s-propos. Den som bifaller att till K. M:s Nåd. disposition må ställas anslag för anläggande och utförande af 2:ne jernvägs-stambanor inom Riket, röster J3 j den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. 0. Ad. anslag för endast en sådan banas anläggande och utförande böra ställas till K. M:s Nåd. disposition. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit med 73 Ja emot 26 Nej. Efter det sålunda beslut om anslags beviljande till 2:ne stambanor blifvit fattadt, yttrade Hr Gr. 0. Landtm., att dernäst borde bestämmas ifrågavartde anslags belopp, i hvilket afseende blifvit yrkadt af Hr von Hartmansdorff försl att endast 3 milhr R:dr mätte beviljas, men sedermera, för den händelse att 5 milhr beviljades, en annan fördelning än Utsk. föreslagit, hvarföre nu ifrågakomme Hr von Hartmansdorffs förslag om 3 milhr Rtdrs användande förde beslutade 2:ne stambanorne. Härvid anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff:
Direktionens, sedan ett par försök att på entreprenad utackordera tvätten misslyckats, »fattade beslut om apterande och inredning till tvätthus af en å barnhusgården befintlig och »förut till stall och vagnshus uthyrd byggnad. Direktionen hemställde i underdånig skrifvelse »den 7 Juli 1846, att detta byggnadsföretag måtte få utan entreprenad-auktion verkställas, »emedan det vore nödvändigt, att så väl maschiueriet sorn vattenledningen och arbetet i öfrigt »med yttersta grannlagenhet fullbordades, hvilket icke med säkerhet vore att påräkna af en »entreprenör. Att den uppgifna kostnadssumman, 16,000 R:dr, vid verkställandet öfverskreds, »kom deraf, att, då förändringen af den gamla byggnaden skulle försiggå, densa byggnad »befanns, oduglig och måste rifvas och ett nytt hus från grunden uppföras. Detta gjordes »så mycket större, att en behöflig och af Ofver-läkaren på det högsta förordad badinrätt»ning skulle kunna deruti inrymmas, i stället för en ofullständig, ja usel, anstalt, hvilken för »detta ändamål begagnades. Några andra förändringar vidtogos äfven, dock efter allvarliga »öfverläggningar och. enligt tillstyrkande af i byggnadskonsten erfarne män, som sutto i Direk»tionen eller särskilt rådfrågades; hvilket var en nödvändig försigtighet, då ledamiiterne »i allmänhet icke ägde * eller kunde äga kunskaper i dylika ämnen. Emot eller »utöfver dessa rådfrågade konster larne mäns tillstyrkande företog Direktionen ingenting i »det afseendet; och att de ändringar och utvidgningar, som gjordes i första förslaget, icke »biefvo öfverdrifvet dyra emot sin betydlighet, måste hvar och en erkänna, som försökt »dylika anläggningar och vill bedöma frågan med lugn och billighetskänsla. I den nådiga »tillåtelsen fanns intet förbud att öfverskrida kostnadsförslaget, utan tvertom ett antagande, »att ett öfverskridande kunde blifva nödvändigt.
Och hon har talat så lugnt och nyktert om allting. – ”Jag är ändå glad att jag nu vet hvad jag har att lefva på, – i allt, allt vet jag ju Paul Kristians tankar. Vid allting vet jag hur han skulle velat, hvad han önskade.” Och så en annan gång: ”inte skulle Pål Kristian tyckt om att jag exponerade min sorg. Det har ingen menniska med att göra, det är för en sjelf.” – Hon ville icke sjelf bära sorgdrägt och tillät ingen af sina närmaste att göra det. Några dagar innan, eller någon tid innan, hade de suttit och talat om dödsannonser. ”Så vill jag ha min skrifven,” sade Clausen, och han skref sin egen dödsannons på en bit papper. Efter det formuläret, endast med nödiga förändringar: Ingeniör Paul Kristian Holck Clausen drunknade under badning i Ringsjön d. 8 Juni 1886, 23 år gammal. Elisa Clausen. Jag vet icke ens om dagen då han drunknade stod angifven, ty jag har icke annonsen. Har endast tecknat upp den ur minnet. Dagen innan olyckshändelsen hade hon och han suttit och skämtat med hvarandra. Han hade tagit upp hennes börs. ”Låt mig se hvad du har i den – hå, du är lika fattig som jag, tror jag. Hvad är det der för en lapp?” – ”Det är bara en förteckning öfver Tycho Brahe-dagarne.” – ”Det är en Tycho Brahedag i morgon, låt oss då riktigt ge akt om någon olycka händer, och så alltid minnas den dagen.”347 Jag förmodar att han i stället uttryckt sig så att de alltid borde minnas att ingen olycka skedde den dagen, för att så bli botade för den vidskepelse, som kunde hänga qvar. Nu kom han i stället att ofrivilligt genom sin död befästa det som han ville utrota. Ty efteråt drar folk sig alltid till minnes dylika tillfälligheter, menande att de ha något att betyda. När Maria Samsioe kom till Lillö tog Anna så vänligt emot henne, klappade henne på kinden och sade ”det var snällt du kom.” Hon satt sedan och talade, lugnt och om hvad som helst. Men alldeles med ens bröt det ut; hon tyckte sig se Clausen komma och rusade upp för att springa honom till mötes.
Det vore således eget, om man nu skulle anse riksdagsmän ej kunna medhinna att fullgöra ett updrag, som man förut ansett böra tillkomma ett R. St. Utsk. På denna grund yrkar äfven jag afslag å Konst.- Utsk:ts i förev:de hänseende framställda förslag. Hr von Francken, Georg Wolfgang: Inom Utsk:t var jag bland dera, som tillstyrkte antagandet af ifrågav;de förslag, och har jag ännu ej funnit några skäl blifvit framställda, som kunnat ändra min åsigt i detta afseende, hvarföre jag anhåller, att förslaget måtte blifva hvilande till nästa riksdag. Frih. von Paykull, Johan Gustaf: Jag var ej tillstädes inom Utsk:t då detta beslut fattades, men jag instämmer fullkomligt i den af Hr Munck af Rosenschjöld här afgifna reservation. Jag anser nemi., att det ej bör utgöra något hinder för en revisor att tillika vara riksdagsman, utan tror jag tvertom att dessa begge platser med mycken beqvämlighet kunna förenas, och på den grund yrkar jag afslag å Konst.Utsk:ts i detta afseende framställda förslag. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H. Exc. Hr Gr. o. -Landtm, yttrat, att i afseende å förev:de Mern. hade yrkats dels det deri framställda grundlagsändringsförslagets förkastande och dels att detsamma matte få hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; framställde H. Exc. propos. på förslagets förkastande och, då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Föredrogs och lades till handlingarna StatsUtskds den 2:dra dennes bordlagde Mern. N:o 196, ang:de verkställd omröstning i åtskilliga till statsregleriugen hörande frågor. Den 8 Oktober. lili Föredrogos och bi föllos Sammans.
Denna försäkran innehåller, att allmogen för framtiden icke skall åläggas några nya och särskilda skyldigheter, men stadgar ingalunda att de förut ålagda icke kunna upphäfvas eller eftergifvas. Bland de författningar, som vid bedömandet af frågan om skatternas beräknande och utgörande äro tillämpliga, anhåller jag att nu få hänvisa till 2:ne, af hvilka den ena är ett d. 20 Oktober 1665 utfärdadt cirkulärbref, deruti förklarades, att allmogen från urminnes lider vore förbunden att erlägga sina räotor och utskylder i silfvermynt, hvarföre allmogen icke kunde med mera skäl klaga öfver utlagornas betalande efter silfverrayntets värde, än när alla kronoräntor måste i sådant mynt utgöras. Den andra författningen, hvartill jag får hänvisa mina motståndare, är K. förordningen d. 6 Decemb. 1776, hvilken bland annat innehåller: all som rikets inkomster och allmogens utskylder, både äldre och nyare, grundade sig på silfvermynt, men ej på andra myntsorter, så skulle äfven, såsom följd deraf, alla penningeutlagor antingen betalas i silfvermynt eller om betalningen skedde i annat, likväl utgå efter detta mynts värde och markegång. Nu har StatsUtsk. icke föreslagit något annat, än alt räntorna skola utgå i penningar efter ett af Konung och Ständer bestämdt silfvervärde. Jag kan således icke finna att man med något skäl kan ifrågasätta räntegifvarnes hörande öfver Utsk:s förslag, enär detta förslag icke medför några nya eller förökade åligganden, utan helt och hållet är inskränkt inom de rättigheter och skyldigheter, som hittills utgjort föremål för särskilda författningars bestämmelser i uppsägningsrätten, eller rättigheten, att in natura leverera räntepersedlarne, har under tidernes längd i flere afseenden undergått jemkningar och förändringar. Sålunda få numera icke några brutna delar af räntepersedlarne levereras in natura, utan måste sådana alltid lösas med penningar efter markegång.
Voler ings-propositioner, angående anslaget till Officerare i utländsk krigstjenst 229. » angående pension åt Justitie-ombudsman Theorell 250 » angående eftergift af ansvar för Lands-kamre raren Sv. Lindberg .257. » angående anslag till Lifbevärings-regementet . 265. » angående i857 års löneförhöjning för Statens . embetsoch tjenstemän 267. » angående anslag till Stockholms befästning . 268. » angående anslag eller lån för Christianstad i anledning af kolerafarsotens härjande 271. » angående lönevilkoren för Riksgälds-kontorets tjenstemannapersonal och vaktbetjening . 289. » angående bränvinsbränningsmedlens omedelbara ingående till Riksgäfds-kontoret 290. / 113,172,216 Voteringar, angående utgången af j 258, 272— ( 277,285,298. Voxna eif och Ljusne eif, angående upprensningar af 158: 52. Wåhlberg, G. D. af, angående pension till 167: 27. Vägoch Valtenbyggnads-Siyrelsen, angående aflöningen till . .122 pag. 82. Väganläggningar, angående statsbidrag till .158. » angående återremiss härå samt förslag till voterings propositioner .218. » angående återremiss å förslaget till voterings-propo sitioner ..: 249. » angående utgången af voteringarne . 258, » angående vilkor och stadgande i afseende på 159. Wärtan och Baggens/järden, angående en farled mellan 158: 28. Y. Yngaren, angående sänkning af 158: 43. z. Zander, Joh. Gabr., Kommissions-landtmätare, angående pension till hans enka . 167: 92. O A. 25 UtlJUndets Nummer cct Moment. o A. Åkerberg, J. K, Gravör, angående understöd för hans barn . .167: 105. Åkerjords dikning, angående understöd för 102.
Staden äger 65 fartyg, med hvilka frakt - fart bedrifves hufvudsakligen på Wenern, men jemväl på Nordsjön och Östersjön, hvilket gäller isynnerhet om de under sednare år på stadens varf nybyggda fartyg, hvilka äro af bättre konstruktion. Å nämnde varf är skeppsbyggeriet betydligen utvidgadt och i tilltagande, så att der blifvit under ifrågavarande fern år byggde: 8 kravelfartyg för utrikes sjöfart, innehållande läster 616. 7 fartyg för inrikes seglation 468. Summa 15 fartyg, til! lästetal 1,084. 27 Handtverkerierne äro mindre betydlige, men ett färgeri och ett garfveri drifva» i större skala. En tändsticksfabrik är i sednare åren anlagd och har numera vunnit utvidgning, så att tillverkningsvärdet för 1855 utgjorde R:dr Banko 26,666: 32. Undervisnings-anstalterne inom detta samhälle äro i särdeles godt skick. Den högre apologistskolan, som började sin verksamhet år 1840, är försedd med rektor och Irenne kolleger samt numera äfven tvänne dupplikanter, jemte lärare i sång, teckning och gymnastik. Den har alltmer och mer tillvunnit sig allmänhetens förtroende, så att lärjurigarnes antal nu är omkring 150 eller nära fyradubbelt större, än vid dess förändring ifrån lägre apologistskola. Utom denna läroanstalt finnes en vexelundervisnings-skola, der i medeltal 150 gossar och 110 flickor nu undervisas. För allmän sjukvård har staden icke någon särskild inrättning, men lönar i detta afseende stadsläkare och stadskirurg, hvarförutan ena ordinarie pro vincial—läka ren är stationerad i staden. Fattigvården, som handhafves af en komité, medtager ärligen 4,500 R:dr B‘ko, hvaraf 1,000 R:dr utgå af bränvinsafgifter, och återstoden uttaxeras.
het, stannade man högre upp i skuggan, där fåglarna kvittrade, clar pyrolan doftade i gräset och liiften var niiittad d barrhngor. S t ~ u d t a l s sl~rA.I~.liaiide eller l~sxiiaiide till tidiiiiigariies berättelser, st~~~icltals halfsliimrniide? njijt den gamla Iiär sommarens lifsföi~iya~iile härlighet. u e n basta stunden p&amp; dagen var dock Iiisstiiiiilen efter den tidiga middagen. DR samlacies, rmligeii iite iiiiiler tratten vid gårilen, den lilla lirets, soin iinder \ - inteni Ilurjat genoiiigk Fredrika Bremer-biografien, för att fortsatta damed. &gt;Ian laste och diskuterade, författarinnan fralnkastaile sjalf inangeii auniiirkning och upplifiades synbarligeii, d&amp; lioii s i g intresset i allas blickar. Ofta berättade Iion iiAgon iipplysaiirle mekdot och deltog utan att rniiih iilgon trötthet i de Iifliga samsl~r ", soni anknöto sig till det liista. Ännu den 26 jiuii, dit vädret blif&amp; griitt och kyligt och liisiiingen niaiste hållas inomlms, följde Ii (iii den med kanske B II II^ större intresse a11 vanligt .. Setlaii vid efterniiddagxka.ffet och en längre stiind därefter satt Iioii och spriika (1e med eii äldre medlem af gå.rdens sommarkoloni pk ett satt, soni llafde dl oro för den imerkan, te1iil&gt;eratiirfiir8ncZriiigen kiinde medfört. Hon iittr~clite sin gllailje öfier att liafva kominit till Ström, talade om hur bra. hon trifdes och hur glid kon vaim a t t det arbete, som lag henne SH mycket om lijartat, nu var s&amp; iiiira afslutadt.
Sl, Fröt, l8jj.o, Samt, 1 Afd, 2 Band, 83 Haft. 1 2 Stats-Utskottels Ullålande, N\o 330. onlnnta Stats-anslag, som uli Utlåtandet N:o i85 blifvit, till stöd för dör afgifne yttrande, åberopadt, anser Utskottet sig likaledes böra sistnämnde yttrande vidblifva. Stockholm den September iS/jo. N:o 330. Anli. till Exp. Utsi», d. 26 Sept., W. 2 e ro. Utlåtande, i anledning af erhållen älerremiss af St alu-Utskottets Utlåtande N:o 227. (I. A.) Uti dess under N:o 227 afgifne Utlåtande, hvilket af Borgareoch Bonde-Stånden blifvit bifallet, men af Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet, till följd af förekomne anmärkningar, återremilteradt, hade Utskottet hemställt, att Rikets Ständer matte, på grund af 80 §. RegeringsFormen, för sin det besluta, att Kongl. Andra Lif-Grenadier-, Westgötha och Bohus Lans Regementen samt Smålands Grenadier-Bataillon och en Bataillon af Lif-Regementet må allt framgent såsom Infanteri bibehållas, äfvensom att Rikets Ständer, med anmälan härom, ville dels hos Kongl. Majit i underdånighet begära, att nödiga åtgärder måtte vidtagas för tillYägabringande af de med rusthållarne vid förstnämnde 3:ne Regementen afslutade häst-vacance-contraets förlängning på 3o år, räknade från den tidpunkt, då hvartdera af dessa contract tilländagår, dels lill Kongl.
Då Utskottet, innan vederbörlig undersökning försiggått, i afseende å de till stöd för motionen åberopade förhållanden inom en del församlingar i' Blekinge, icke är i tillfälle att pröfva behofvet af serskilde capell-predikants-beställningar derstädes, samt dessutom betänkligheter möta för Statsmedels anvisande inom någon viss ort till sådana föremål, hvilka, enligt hvad förut stadgadt är, det tillkommer hvarje församling att sjelf bekosta, har Utskottet funnit sig icke kunna till motionen tillstyrka bifall; och enär enahanda förhållande eger rum, i afseende å den från Bonde-Ståndet remitterade, af Sven Jonsson från Jemtlands Län väckte, motion, att lön på Stat för tvänne prester, den ene vid Tännäs kyrka och den andre vid Storsjö capell inom nämnde Län, måtte af Rikets Ständer anslås, afstyrker Utskottet äfvenledes bifall till denna motion. 5:o Lappmarkens Ecclesiastik-Verk. (Reservationsoch Förslags-anslagj. Rörande detta anslag hafva till Utskottet inkommit tvänne motioner, en från Preste-Ståndet af Prosten Osterman, och en från Bonde-Ståndet af Jöns Palmqvist från Skaraborgs Län, med förslag, den förra: att till Svenska Missions-Sällskapet, som för sex af Sällskapet inrättade fasta skolor i Lappmarken, vid hvilka 234 barn och äldre personer erhållit fri undervisning, hade att bestrida en årlig utgift af 6,000 R:dr, och ämnade anlägga nära lika manga nya Skolor, hvarigenom det årliga behofvet för Sällskapet skulle komma att ökas till minst 12,000 R:dr, måtte anvisas ett årligt understöd af Statsmedel, motsvarande det uppgifne behofvet för så väl det redan började undervis - Stals-Utskottetf