Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I sednare fallet läto de då det fel eller den last, de ville straffa, uppträda förkroppsligad i en ”sot.” Deraf uppstodo sottiens typiska narrkarakterer (sot dissolu, sot glorieux m. fl.). De voro genom detta allegoriska element sålunda nära beslägtade med moraliteterna. Farsen deremot var mera humoristisk, och om än personerna i den högre och utbildade farsen voro tecknade efter sitt stånd (bonden, advokaten, presten), så hafva dock dessa ett mera individuellt lif, och det är en inveckling, en intrig, som utgör hufvudintresset i dessa stycken, hvilka derföre mera likna den moderna komedien128. I England hafva burlesker och komiska upptåg troligen varit länge vanliga och odlade af folkoch hof-narrar. Men den skrifna farsen sluter sig till de ofvannämnda från Frankrike till England komna allegoriska mellanspelen, Entremets, Interludes. Den allegoriska formen bortlades och kring 1520 skref John Heywood vid Henric VIII:s hof sina så omtyckta Interludes. De hafva en viss likhet med de ofvannämnde ”Querelles.” De handla om lifvets mest profana angelägenheter och hafva en didaktisk syftning, dock mildrad af skämt och ironi; de äro inga egentliga dramer, icke engång scener, utan mest blott löjliga samtal och tvister, hämtade ur det lägre lifvet, kryddade af en grof men sund folkqvickhet, ehuru stundom tråkiga genom sin utdragna bredd129. I Tyskland knyter sig det komiska skådespelet till bruket att maskerade personer vid fastlagen gingo omkring från hus till hus, tillställde något skämtsamt upptåg, afsjöngo någon satirisk visa, höllo något komiskt samtal eller framställde någon burlesk scen ur hvardagslifvet. I Nürnberg bildade sig i enlighet med medeltidens starka korporationsanda skråmessigt ordnade sällskaper af borgare, hvilka uppförde fastlagsspel.
Maj:t underdånigst, i anledning af Rikets Ständers Revisorers Berättelse om granskningen af StatsVerkets förvaltning ogIi räkenskaper för åren 18290c!) i83o. ( l67 ) StatsContorets underd. Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers Berättelse, om verkställd, granskning, af Magazins-Fondens Räkenskaper och förvaltning, åren 1.839 och i83o. Stormägtigste Allernådigste Konung! Efter det Eders Kongl. Majrts ogIi Rikets Stats-Contor, till åtlydnad af Eders Kongl. Majrts Nådiga Remiss den 12 sistl. Januari, under den 28 derpåföljde Februari afgifvit underdånigt utlåtande öfver Rikets Sländers senast församlade Revisorers Berättelse, angående vefkstäld granskning af Stats-Verkets Räkenskaper för åren 1829 och i83o, får StatsContoret, i afseende på hvad i Berättelsen förekommer om Magasins-Fondens Räkenskaper och förvaltning för nyssnämnde år, underdånigst andraga följande: Revisorernes summarrske framställning af Magasins-Fondens behållningar, inkomster, utgifter och skulder 111. m. under ifrågavarande år, är upprättad i öfverensstämmelse med de afslutade Ilufvud-Böckerne, af hvilka den för år 1829 blifvit granskad i Eders Kongl. Majrts och Rikets Kammar-Rätt, men den för år i83o derstädes icke hade hunnit att revideras. Ehuruväl Slats-Contoret, uti särskildta underdåniga Berättelser af den 18 November 1831 och 3i Augusti i832, omförmalt resultaten af Magasins-Fondens förvaltning under åren 1829 och i83o, anser StatsContoret sig dock, genom ett korrt upprepande deraf, böra underdånigst upplysa, hvilka orsaker som vållat Fondens minskning, då jemförelse göres emellan Fondens behållningar vid 182,9 års början och, dess tillgångar vid slutet af år i83o. De b c t.
Det artade sig till en riktig konversationsvisit, och vkningen tycktes alldeles glömd, tills fru Fru Lind drog sin parfymdoftanda ntlsi2uk och for med den helt eftertanksamt öfver !tapparna, liksom hon erinrat sig nhgonting. " Hen min man sade er val, att vi inte hade stid till en s&amp; hög hyra? " " Tvlrtom, han tyckte inte alls det var dyrt. " " Tyckte han inte? " " Me-ej. * Han var ohjtblplig, den der Bengt! Och h m som selet stinta sb l h g e, för att det skulle bli billigare! Bea tankte visst p&amp; det Billiga han! Hon suckade. " Min man Br litet obetiinksam i b h d ", szde hon. Herr Lundekvist smillog. " D&amp; &amp; r det 811 att han fbtt en saldan liten förstAndig fru. " " Och SA sade han väl sa, derför att han inte esnkte e&amp; den ", fortsatte fru Lind, förnöjd öfver denna sinarika fiirklaring. ' Neri nu, nar vi reflekterat, ar det en annan sak. Jag försakrar att vi inte ha rbd att g&amp; sti lbngt. " Haradshafdingen blef mycket förvanad. Han hade alltid trott. att grosshandlar Lind vid Skeppsbron var en af vira solidaste affars man, och hvart man vande sig, hörde man ju detsamma. Förgylldt bete! Men hon var inte s&amp; dum, sb hon lat ftinga sig. Hon for bter med nasduken öfver Iapparne och började beklaga sig .. Visserligen var hennes mans affar saker, men den var 1Angt i f r h sh gifvande, som folk trodde, och man fick tanka sig för hvad man gjorde .. De kunde inte gti langre an till tolf hundra. Det var samma förhallande med varden. Han fick ocksa lof att. tanka sig för och kunde icke gti langre an till tretton. Han hade en. moster, som radde om halfva huset, och man vet hur gamla fruntimmer &amp; ro, nar de f&amp; sina inkomster minskade.
— Uppå 1811 års Statsbrist-summa uttagit detta år — Stats-Verket tillslagne Medel till fyllnad i En Million R:dr till Försvars-Verket Afbetalning för det lyftade mindre Creditivet Räntor, tillhörande de från Kongl. Krigs - Collegium aflemnade Cassör — Försträckning uppå de till Rikets Försvar anslagne 3§ Millioner R:df — Uppå summan till Statsbehofvens fyllande för 1812, utbetalt — —- — För en från Hamburg insänd, men protesterad Växel på L. göO Sterl., hvars belopp sedermera af Remittenten blifvit godtgjordt i Hamb. (Bihang till Riks-Stånd. Fordringar. [ Banco. Banco. 1 R. G. S. C. G. Augustin & Arosenius & Boll t» 37 i4 3 J 23 4i 6 C. Bagge ic Associé _ - 8,800 v. G. Under concours varande Fordringar J Fordringar Banco. G. Feiff L. Fresk |Ob. Forsbom Floor-Fabr. Intressenter Q. Fagerlund Forsmans Enka & A. M. Westman J. Forslund — Soph. Frisk - I. M. Francke E. Forsbohm C. Falkenholm & Comp. C. Fi’öberg |A. G. Gemzel - — F. Grek J. P. Gladberg _ B. R. Geijer Gregorii Enka & Söner J. G. Grönstrand N. Grönstrand O. Grönstrand G. Gustavi, A. C. Gustavi - W. Fogelberg Transport Stående Lån j ■k C. Fougt j. Helsingius J. W. Helledaij H. W. Hummel C. Hedström - J. Hillman - J. F. Holmgren - G. Hornung - L. G. Hallencreutz & Comp. G. Hägglöf - J. L. liedman - A. Hallberg - F. Håhl P. Hjort G. Harling |C. J. Herpel iO. Heljestrand M. Hagelin C. Hegardt, J. G. Hegardt Jon Johansson E. Jerstedt Jederholm &
Genom de afvikelser derifrån, hvilka Betänkandet innehåller, finner jag förslagel hafva mera förlorat än vunnit; och då en Lag emot olofliga folksamlingar är af behofvet påkallad, tror jag, att Rikets Ständer icke böra genom mer eller mindre onödiga redactions-förändringar och tillägg vid det af Kongl. Majrt, i nära likhet med den tillämnade nya Criminal-lagen, nu afgifna Nådiga förslag, sjelfva motverka afhjelpandet af en så känbar brist i vår Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 182. 21 lagstiftning. Men det är sannolikt, alt Kongl. Mat skall finna Sig förJiindrad att bifalla den af Utskottet bär ofvan föreslagna Förordning, hvilken, som mig synes, utan ändamål, i flere vigliga hänseenden, afviker från Dess .Nådiga Proposition. Så har Ulskotlet tillsatt en helt ny §., innehållande ansvars-beslämmelser för emhetsmäns missbruk af sin myndighet vid upprors eller upplopps stillande, hvilken §. är här håde öfverflödig och olämplig. Det är olämpligt att i en Lag, såsom denna, hvilken är ämnad att utgöra ett serskildt Capitel af Missgernings-Balken, införa sådane ansvars-hestämmelser; det är öfverflödigt, emedan straff för emhetsmäns förseelser i tjensten finnas annorstädes och fullständigare utstakade, än i den af Utskottet föreslagna c) §:en. Straffbestämmelserna för deltagare i uppror eller upplopp äro på några ställen nedsatta, under hvad den Kongl. Propositionen innehåller, hvaremot de på andra ställen af Utskottet lemnats oförändrade. Härigenom har inträffat, att de utsatta straffens inbördes förhållande blifvit rubhadf, och öfverensstämmelse!! härutinnan med förslaget lill allmän Criminal-Lag försvunnit, utan att något störte sammanhang med vår nu gällande Broltmåls-lag derigenom uppstått.
Sedan, på sätt förmäldt är, öfver dessa Kyrkorådets och Pastors beslut och åtgärder, klagomål i särskilda till Justitie-Ombudsmannen ingifna skrifter blifvit framställda. och ej mindre Kyrkorådet än Pastor med särskilda infordrade utlåtanden inkommit och dessa åter af Klaganderne varit med påminnelser bemötta, har Justitieombudsmannen jemte skrifvelse den 18 April 1861, innefattande anmärkningar i de delar, Kyrkorådets och Pastors förfarande i ärendet ansåges lagstridigt och böra lill ansvar föranleda, öfverlemnat saken och dithörande handlingar till Domkapitlet i Upsala, med anhållan att Domkapitlet måtte inför sig ställa vederbörande 32 i behörig ordning till ansvar samt derefter öfver hvad anmärkt blifvit och den påföljd anmärkningarne föranledde, sig utlåta genom beslut, som borde Justitie-Ombudsmannen meddelas. I detta mål har Domkapitlet den 2 Oktober 1860 meddelat utslag; och under redovisningen för dess innehåll komma här nedan att vidröras de hufvudsakliga punkterna af så väl klagomålen som Kyrkorådets och Pastors derpå afgifna svar äfvensom Justitie-Ombudsmannens i ämnet gjorda anmärkningar; varande den i dessa anmärkningar följda ordning, i afseende på klagopunkterna, i utslaget iakttagen sålunda:
Plötsligt ryckte han på axlarna och sade: » Hvarför tala om sådana saker? » » Du kan ej hindra mig. Jag står på intet » Hvarför inte? » frågade hon och såg honom stadigt i ögonen. Hennes ansikte var lugnt, vis i någon förpliktelse till dig. Jag antar, som förut, endast hennes öfverläpp darrade, att det ligger i ditt eget intresse att ej rikta medan kring munnen spelade ett hälft frånvärldens uppmärksamhet på denna sak. För varande leende, som blottade de hvita tänderna. öfrigt kan hela världen icke företaga något » Jag sade, att jag skulle förbli din väninna. mot m i g. » Och han skrattade högt. Det gjorde honom Var inte rädd, jag skall inte besvära dig för mycket. Det är bara för i dag jag tar mig riktigt godt att nu så öppet våga yppa sitt friheten att vara frågvis. Hon älskar dig hjärta. » Nu behöfver jag ej mera förställa mig, » tänkte han, » må hon bli hur vredgad således? » » Ja, » svarade Alexis. » Hon har mig till som helst. » Men Valentine förblef lugn. och med mycket kär. » » Jag skall säga min bror allt, » sade hon » Det gläder mig uppriktigt. Säkerligen skulle du ej alls ha blifvit lycklig med mig. långsamt, » han skall utmana dig, och om du Må då därför en annan ersätta mig. Och vägrar att taga emot utmaningen, skall han veta att tvinga dig. Han skall skjuta ned du hoppas j u bli lycklig med denna? » dig ... » » Säkert ... det är ej möjligt annat ... » De sista orden framslungade hon häftigt » Nej, hon är ju så rik! » fortfor Valentine, men hennes ansikte förblef orörligt. Alexis slutade skratta. En förskräcklig ångest vanställde hans drag. Han kände hennes bror, en högväxt, öfverlägset själfsäker officer, för hvilken han ständigt råkade i förlägenhet, emedan denne icke skydde att föraktligt skämta på hans bekostnad. » Den har jag glömt, » tänkte han, förargad på sig själf och med en syn som af ett blodstöcken för sina ögon. En sådan ångest grep honom, att han omöjligt kunde dölja sin feghet, ej visste, hvad han skulle taga sig t i l l. » Nå?
Jäv handel och näringar sami lill och utlåning Cassa-Creditiv ål enskilde personer äro anvisade 5,000,000 R:dr, neni/l'r ka,del .. 1 777 Qc/l naringar icrpn * “ö111 • m. m. till Banko-Diskont-Verket 2,850.000 B Lånc-Kontoret i Götheborg 1,300,000 » dito i Malmö 700,000 B dito i Wisby 150,000 ~ — S:gr 5,000,000 — ~ äro Från Banko-Diskont-Verkets andel af fonden till Malmö Låne-Kontor öfverflyttade H:dr 2,850,000 . 100,000 sä ali denna utgör 46 Transport 2,750,000: hvartill kommer: a) förstärkningar från fonderna för belåning af Jern m. fl. vågförda effekter samt af fast egendom, tillsammans 350,000: b) förstärkning af de 1,300,000 R:dr, som, enligt 182 § mom. 2 anvisade till försträckningar åt Filial-Banker, hvilka skola ersätta upphörd Privat-Bank, jemlikt Rikets Ständers vid denna Riksdag fattade beslut, tills vidare, få i handelsoch närings-diskonternas rörelse användas 840,000: c) af de på uppoch afskrifuings-räkning innestående medel 542,000: S:gr R:dr 4,482,000: Häraf äro afsedda för diskontering och utlåning 3,216,000: för Kassa-Kreditiv 1,266,000: 4,482,000: Götheborgs Låne-Konlors andel af fonden 1,300,000: är förstärkt: a) genom öfverflyttade medel från andra fonder 50,000: b) genom anvisning å berörde 1,300,000
Bergsfrälse hemmanen äro sammanförde med allmänna Frälse hemmanen. 3:o. För de Hemman, som tillhöra Allmänna Verk och Inrättningar, Kyrkor och fromma Stiftelser, samt Boställen och Statens lör andra behof använde egendomar upplyses dispositionen närmare af bilagde specifikation. 4:o. Uti Halland äro såsom Kyrko-hemman icke flere upptagne, än som uti Rä kenskaperne särskildt under denna titel antecknas, hvadan ibland Statens under åborätt upplätne Krono-hemman i berörde provins äfven inbegripas sådane, hvilka af kyrkorne disponeras. Till litt. A. 3. Specifieation å fördelningen af de egendomar, sorn tillhöra Allmänna Verk och Inrättningar, Kyrkor och fromma Stiftelser, eller äro till Boställen eller för annat Statens behof anslagne. Tillhörande Allmänna Verk och Universiteterna. Elementar-Läroverken. Inrättningar, Kyrkor och Fromma Stiftelser. Hospitaler och Barnhus. Domkyrkor. Landskyrkor. Summ a. ES B ä 1 Stockholms Södermanlands Östergöthlands Gottlands . Calmar Blekinge . Jönköpings Kronobergs Christianstads Malmöhus . Hallands . Götheborgs Elfsborgs . Skaraborgs Örebro Wermlands Westmanlands Kopparbergs Gefleborgs . Wester-Norrlands Jemtlands Westerbottens Norrbottens . Summa Grips holms Slotts Stat. Kungs gårdar. Till Litt. A. 3. n. Staten. För Lönefonden utarrenderade. Krono Hemman. Säterier. Hemman. Säterier. Norrbottens ElementarLäroverken. MedicinalStaten. Säterier. S t a t ens m a. Af Kongl . Familjen KrisisAcademien. Frälse disponerade. Krono i? c* Krono 133 o p ~ 3 oj: lia o. InKungsHemSäte3 sr Hemman. Säterier. Rör. sockne. Hemman. gårdar. p man. rier. 1, Gottlands —i — 1 37 Blekinge 3,2 5 Kronobergs Christianstads — Skaraborgs 2,7 5 Orebro 2,50 ; —i Wermlands 1,92 Westmanlands 50 Kopparbergs 4,9 7 Gefleborgs Wester-Norrlands Jemtlands Westerbottens Jnvalidhusfonclen. Stuterierne.
Jag anser mig böra nämna, att, när frågan förekom, jag ansåg det snart sagt förgäfves att på detta rum uttala hvad jag önskade, och ju mera jag fördjupat mig i de detaljfrågor Utsk. här framställt, ju mera har jag funnit nödvändigheten af alt concedera flera af de anmärknrr, jag eljest skolat göra vid frågans behandling. Jag tillstår, att jag under samtal med de olika Ståndens ledamöter rörande detta Betänk, funnit nästan alla med undantag af dem, sora biträda BondeSfis mening i denna fråga, hafva låtit förstå, att möjligen genom eli längre utdragande pä tiden och genom de långvariga discussioner, som i ämnet kunna upstå, frågan skulle blandas med andra stora och vigtiga frågor samt icke kunna behandlas med del nit och det intresse som ännu gör sig gällande. Derföre äro ock, tror jag, de fleste benägne, alt heldre än alt risquera della, antaga Utskis Betänk, sådant det är. Jag har visserligen icke varit af denna lanke ända intill de sista dagarne. Jag bar tänkt mig mycket in i det reglementariska af detaljerna, mot hvilka man skulle kunna göra anmärkmr; men jag bekänner alt den delen af Betänk., som afhandlar de frågor, hvars afgörande bero uteslutande af R. St. nemi. beskattningen och de reglementariska föreskrifterne, som med dem sammanhänga, är af Utsk. förträffligt behandlad. Visserligen skulle man kunna göra anmärkmr vid några andra omständigheter, men de äro af mindre vigtig beskaffenhet och af ringa verkan, emedan författningen icke kommer att gälla längre än till nästa Riksdag, men som sagdt är man bör förbise mindre vigtiga detaljfrågor för det stora ändamålets skull. Jag hade nemi. trott, att beskattningen å de mindre pannorna kunnat något nedsättas. Hvad det reglementariska af frågan beträffar, så får jag fästa upmärksamheten derpå, att om några brister derutinnan skulle finnas, tillhör det Regeringen att deröfver besluta. Om man skulle föreställa sig, att R. St. antaga detta Betänk, i klump, sådant det är, är jag öfvertygad, att Regeringen icke skall anse R. St. derigenom hafva uttalat den opinion, att de finna alla reglementariska föreskrifter förträffliga.
Att böter, som nedsättas för klagans fullföljande i högre Rätt, deiigeHom sedermera kunna återvinnas, borde ej kunna förändra förhållandet, ty den sakfällde är dock redan skiljd från sina penningar, och det slutliga Utslagets meddelande, hvarigenom bötesbeloppet faststäiles, kunde icke anses såsom en verkställighets-åtgärd. Antog man således, att det är sjelfva utgifvandet af penningarne, sorn utgör det lidande, hvarigenom den sakfällde straffas för sin förbrytelse, så blefve det ock klart, att, sedan denne aflidit, han vore lika oåtkomlig för bestraffning i detta hänseende, som i full kroppsstraff eller fängelse skulle, i brist af böter, ega rum; d} att då Lagen i 17 Cap. 16 §. Handels-Balken stadgar, atl böter ega minsta rätt, detta syntes grunda sig derpå, att böter icke äro gäld, utan bestraffning, som borde drabba gäldenären och icke borgenärerne ; hvadan böter ej kunde komma i fråga att uttagas i Concurs, förr än alla borg&närerne äro-fullt betalde, då det Öfriga sedermera vore gäldenärens egendom, hvilken Lill böternas gäldande bör användas. Vöre nu Kronans, Häradets, Åklagarens eller Målsegarens rätt till andel i böterne att anse såsom ett på eganderätt grundadt anspråk lill egendom, så borde Lagen ändras och desse tilläggas samma rätt, som andre borgenärer; men så länge detta ej ens kommit i fråga, torde man få förblifva dervid, att böternes uttagande utgör en bestraffning och icke gälds betalning; Motionairen kunde åtminstone ej utfinna den rättsgrund, på hvilken Lag-Comiteen ansett böter vara skuld, och i Broltmåls-Lagen gjort det förslag, att böter enligt slutlig dom skola utur död mans bo uttagas; hvaraf skulle å andra sidan följa, att redan nodsatta böter komrne, i händelse af dödsfall, att af arfvingarne återfås. Man hade anmärkt, att, på sätt Bäijerska Lagen stadgade, böterna borde kunna uttagas, efter dom, fälld i första instantien.
Härvid förekommo nedannämnde punkter, rörande anslagen för tillfälliga behof: 79:de punkten, ang-.de anslag lill laborations-rummens i det nya kemiska Inslilulions-husct i Upsala aplerande för deras ändamål, samt lill första upsältningen af der erforderliga inslrumentalier; 80:de punkten, ang:de anslag till fyllande af de betydliga luckor, som förefinnas i Upsala Universitets botaniska museum; 8 Usta punkten, ang:de anslag lill inköp af en refraklor för astronomiska observatorium i Upsala; 82:dra punkten, ang-.de anslag till ombyggnad af vexlhusen vid den botaniska Institutionen i Upsala; samt 83:dje punkten, ang;de anslag lill utförande af ett nytt kemiskt Laboratorium i Lund. Dessa punkter biföllos. 84:de punkten, ang-.de anslag lill förbättring of den, botaniska Institutionen i Lund tillhörande, byggnad. 644 Den 28 November ». m. Hr Cederschiöld, Gustaf: I denna punkt har Utsk. af styrkt bifall till K. M:s Propos., på den grund att ärendet icke skulle vara utredt. Förhållandet är nemi., att sedan K. M:s Propos. var upgjord, har på sednare tiden inkommit ett nytt förslag ang:de byggnadens och trädgårdens förläggande på en mera tjenlig plats utom staden. Det skäl Utsk. användt tror jag icke vara så tillförlitligt, ty äfven om ett fullständigt utredt projekt afgifvits, hade likväl S. St:r i detta som många andra fall haft svårt att bedöma detaljerna. Nyss beslöt K. o. Ad., att till nya byggnader för botaniska Institutionerna i Upsala ett anslag skulle anvisas, och af många anledmr tror jag det vara af större vigt att erhålla sådant för botaniska Institutionen i Lund. Den nya byggnaden skulle kunna ske för vida bättre pris, än en förändring af den gamla, soro är både ändamålsvidrig och i hög grad förfallen.
Med antagande häraf anser Afdelningen, att till föremål för inmutning jemväl böra hänföras kalk-, qvartsoch ställslens-brott för de fall Bergs-Collegium föreslagit, helst Svenska bergshandteringen, hvilken har att uthärda tällan med den utländska industrien, framförallt är i behof af dess hittills begagnade hjelpkallor, om den skall bestå under denna täflan; hvarföre det ock synes så mycket mera nödvändigt att åtkomsten af ofvannämnde mineralier framdeles, såsom hittills, genom inmutning göres möjlig, som de skulle kunna allt för mycket fördyras, om de antingen måste med ^beqväma kommunikationer på långt håll hemtas, eller ock det skulle bero på angränsande jordegare att, mot betalningsvilkor, som af dessa ensamt bestämdes, göra dem tillgänglige för bergsbruket; fältspats-brott, såsom behöflige för porslinsbruk och smältverk; alunskiffer, dels för upprätthållande af redan med stora kostnader anlaggde verk, dels för underlättande af möjlighet till anläggning af nya sådane; takskifferbrott, till hvilkas bearbetande, för beredande af ett företrädesvis tjenligt taktäckningsämne, det visat sig att hågen på sednare tider blifvit riglad, derå ock ett större antal mutsedlar blifvit utfärdade, intilldess, efter förd klagan, i särskildt fall, en dylik mutsedel blifvit af Bergs-Collegium ogiltig förklarad; samt slutligen ädlare stenoch hälle-arter, för hvilkas slipning och polering kostsammare verk och inrättningar erfordras, än i allmänhet jordegaren kan anses hugad uppföra». STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1854. Lagsamt Allm. Besvoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, M 29 1 M 29. Ank. till Exp.-Utsk. d. 27 Okt. 1854, kl. 7 c. m. Betänkande, i anledning af väckta frågor om förändrade föreskrifter i afseende på skogshushållningen i Riket. Vid innevarande riksmöte hafva motioner i della ämne blifvit väckte hos Högloft.
Uti ett af Hedervärda Bonde-Ståndet till detta Utskotts handläggning remitteradt memorial, bar Riksdagsfullmägtigen Gustaf Appelqvist från Blekinge Län anfört, hurusom Landshöfdinge-Embetet i nämnde Län, genom kungörelse den 3o sistlidne December, meddelat till vederbörande* kännedom, att Kongl. Majit i Nådig Skrifvelse den 7 i samma månad, tills ridare tillåtit Konungens Befallningshafvande, att constituera extra Läns^ 8 Allm. Eesv.- och Oecon.-Utsh. Betänkande N:0 St. män, hvilka, vid utöfning af deras tjenst, egde åtjnuta lika skydd som Kronobetjening i allmänhet, samt den andel i böter och den ersättning för de utmätnings-förrättningar de verkställa, som ordinarie Länsmän, efter Författningarna, tillkomma; och ehuru det förmodas, att högstberörde Nådiga tillåtelse, under närvarande förhållanden, icke allt för långt utstråckes eller missbrukas, likväl och då. den i sin tillämpning måste för allmogen blifva menlig och betungande, i följd så väl af de ordinarie Länsmännens redan alltför knappa inkomsters minskning, som af otillräckligheten af hvad de extra Länsmännen kunde påräkna för deras bergning, hvarigenom alla desse Tjenstemän skulle försättas i 9rmod och nödgas begagna utvägar till försörjning, som för allmänheten torde blifva nog kännbara, oberäknadt den tillökning i kronobrefbäring och underbetjening, som ifrågavarande inrättning förmodas medföra; så fann Motionairen, under förutsättning att likartad åtgärd i Rikets öfriga Län snart kunde vidtagas, ämnet påkalla särdeles uppmärksamhet, hvadan han föreslagit en underdånig framställning hos Kongl.Maj:t, om ofvanbemälde extra Tjenstemäns afskaffande.