Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vore det då värdigt, vore det conseqvent att R. o. Ad. nu skulle säga: Nej, nu vilja vi hafva det första Betänk.! Jag frågar blott? Jag har alldrig bestridt R. o. Ad:ns rätt att handla på detta sätt, jag påstår endast att deruti ligger en inconseqvens. Gr:n har vidare hemställt huruvida det är rätt att befria de fartyg från skyldighet att taga lots, hvilka hafva den största inkomsten. På denna fråga får jag endast svara, att den bör ställas till den auktoritet, som gaf den första »licencen»; men sedan f-:delar af fartygen vare sig med rätt eller orätt fått en dylik licens, är det då rätt alt den återstående J:delen skall blifva den förutan? Hr Gr:n tyckes betvifla Ständernes beredvillighet att bevilja hvad som erfordras till lotsverkets ordnande. Under denna riksdag förefaller mig en dylik misstro från en regeringsledamot mindst sagdt orättvis. Hr Printzensköld har redan blifvit besvarad af Frih. Raab, jag vill blott anmärka att Hr Prinlzenskölds sats äfven kan omställas på följande sätt, den som behöfver en sak får betala derför, den som icke behöfver den slipper; nu behöfva alla en regering, ergo böra alla dertill bidraga, men deremot behöfva icke alla fartyg lotsar, ergo böra dessa, lika conseqvent, slippa att betala dem. Hvad åter lotsarne såsom tulltjensteman angår, har denne fråga redan blifvit besvarad. Jag kan icke tro att hafsgående passagerare-fartyg vilja uppehålla sig för alt bedrifva ett litet lurendrejeri; skyndsam framkomst till destinationsorten' blir alltid för dem en hufvudsak. Jag yrkar fortfarande bifall till Betänk. Hr Blomqvist, Christian Jakob: Discussionen har varat nog länge och blifvit tillräcklig uplysande genom de personers yttranden som deri deltagit för att icke mitt yttrande skulle vara öfverflödigt, men då jag, som icke från början öfvervarit discussionen, vid min ankomst fick höra Frih.
Efter min öfvertygelse vore denna åtgärd en bland våra mest behölliga och helsosamt omfattande reformer; den skall inom ett decennium välgörande verka till mera trefnad, arbetsamhet, nit och omtanka hos tjenstefolket, uppfordra husbonden till omvårdnad och deltagande för sin tjenare; den skulle, fastare än alla po!isförfattn:r, tillknyta lossade samfundsband, åstadkomma ordning och skick. Derigenom skulle lefnadsmod, framtidshopp och ungdom vexa upp i folkets hjeltan, med vissheten alt den redlige arbetarns framtid ägde tak öfver hufvudet, bröd åt familjen och sjelfsfändighetens aktning utanför bland medborgare! Jag anhåller om remiss af denna motion till vederbör. Utsk. Begärdes på bordet. Föredrogs Frih. Hermelius, Aug. Söderling, d. 2 dennes på bordet lagda motion om anslag af bankens medel till befrämjande af arbels-inrältningar, upprättade i enlighet med föreskriften i 2 § 3 moni. af K. förordmn om fattigvården i riket d. 25 sisth Maj. Remitterades till BankoUtsk. Föredrogs Frih. Koskulls, Claes Ulrik, d. 2 dennes på bordet lagda motion, med förslag att läktaren i Ridd.salen måtte inrättas med särskild uppgång och afskiljde platser för Corps Diplomalique, Hrr Statsråd m. 11. personer. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Vid 1840 års riksdag då ifvern alt reformera det gamla Sverige var särdeles liflig, föreslog man äfven att reformera Riddarhusets läktare. Meningen var dä att bygga en filialläktare för alt åt åhörare förskaffa sä mycket större utrymme. Lyckligtvis förföll detta förslag, hvars utförande skulle hafva vanställt vår vackra säl. Förlidne riksdag lemnades St. i ro för dylika förslag; men nu äro vi åter deran. Nu är icke meningen alt öka utrymmet, utan tvärtom alt inskränka det, ehuru sådant icke uttryckligen säges i den ingifna motionen. Men det är klart, att om en trappa skall öppnas på denna sidan, så skall på läktaren blifva mycket färre platser att upplåta åt åhörare, än tillförene.
Tänk, hur hon hade packat, Berättelse för då funnos hon själf — huru många omsorger hade hon Lottens n o r s k a resa. VERA. rum Lotten stannade. En vecka, två veckor, tre veckor — då kommo änglarne och hämtade och Daniel, de sista ord hon hörde var för länge sedan kommen och ännu dröjde från hans läppar voro: » K o m snart efter och hon; i dag var Daniel så mycket bättre, och tag mor med! » M e d sin sista kraft höll han hon kvar Jjottens band, och hans bristande ögon sökte hennes. Det sjuka, lidande barnet hade beslöt att resa i morgon, men när morgondagen sämrats, kom, hade hans tillstånd han ropade åter förständigt på henne och gått till ett land af evig hälsa och fröjd. ville att hon skulle sitta vid hans sida. För hela världens skatter skulle icke Lotten då kunnat lämna barnet. Då till grafven och återvände till det tomDet var dyrbara stunma sjukrummet, kom åter tanken på afresau henne. der, som hon tillbragte vid hans säng, då hon för talade med honom om den gode barnavännen, hon som nade har alla små så kära, och om hans soliga himmel, där lifvets träd växa, som bära Tl / T^v 1 ^ M a P S c l m XU .M1 U b i l M Lotten tre dagar därefter följt den lilla kistan i Men hennes häpnad blef stor, då almanackan den elfte såg, att man redan räkaugusti. Hvart hade tiden tagit vägen? N u återstod henne endast aderK. A. telefon. C ' 0 « ton dagar af ferietiden — det var något för kort tid för en fotvandring i fjällen, och Lotten hade just nu icke så mycken håg att resa. Dessutom hade hon mycket att göra på sin nuvarande vistelseort; hon hade åtagit sig många plikter, som hon icke utan vidare kunde släppa, och hon såg att hennes närvaro här var mer än behöflig. Så gingo några dagar, men fjällen, hvilka så länge Daniel lefde trädt i bakgrunden, började åter småningom att torna upp sig för hennes fantasi, och det dess mer lockande, j u längre det led. Skulle hon då icke en gång, om ej bestiga dem, så åtminstone få se dem på afstånd?
Maj :l varder fastställd, utföra och fullborda samt för all framtid underhålla hela den ifrågavarande kommunikationsleden; börande, innan större eller mindre del af lånesumman får lyftas, bolaget, genom sin direktion, hafva lill Riksgälds-konloret aflemnal å bolagets vägnar utfärdad skuldförbindelse, innefattande åtagande att årligen, efter slutet af det år, hvarunder hvarje för sig fristående del af förelaget blifvit fullbordad, och intill hvilket års slut motsvarande del af länet får räntefritt innehafvas, inbetala fem procent å det i förhållande till hela kostnaden mot samma del svarande lånebelopp, af hvilka först beräknas tre procents årlig ränta å del efter hvarje inbetalning återstående kapital samt det öfriga afgår å kapitalet. I öfrigt skall bolagsmännens aktieteckning medföra förbindelse för dem att utaf egna medel tillskjuta hvad utöfver det beviljade statsbidraget erfordras för kommunikationsledens fullbordande; 48 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, Nio 175. och skall aktieteckningen uppgå till minst Fyrahundra tusen R:dr.
Gillades, enligt Memorialet, N:o 40. 2:o Förordning, angående de allmänna grunder, som vid Rgpotheks-föremngars bildande och framlida verksamhet skola till efterrättelse gälla. 846 Frol.-Utd.rag §§ I och 2, enligt Utlåtandet N:o 24, § 5, enligt Memorialet N:o 40, § 4, enligt Utlåtandet N:o 24, § 5, enligt Memorialet N:o 40, samt §§ 6 och följande, till och med 18, enligt Utlåtandet No 24. Godkändes. § 19. Beslöts, det skall denna §, i följd af förut antagna bestämmelser, uteslutas. § 20. Antogs, enligt Utlåtandet N:o 24, med de förändringar, att uti momentet 1 vid början lydelsen blifver: "Hypotlieks-förening, som hädanefter bildas och i Hypotheks-banken ingår, ege ej rätt etc.,” och alt momentet 2, vid början, skall lyda sålunda: ”De medel, som till sådan Hypotlieks-förening etc.” §§ 21, 22 och 25, enligt Utlåtandet N:o 24, och § 24 (ny), enligt Me morialet N:o 40. Gillades. 5:o. Yttrandet, sidan 19, i Memorialet N:o 40, angående den, sidan 30, i Utlåtandet N:o 24, gjorda hemställan. Lades till handlingarne. och 4:o. Yttrandet, sidan 19 i Memorialet N:o 40, angående Utskottets förslag om öfverfiyttning, under vissa vilkor, till Allmänna Hypolheks-banken af Riksbankens fond till utlåning mot pant af fast egendom å landet. Lades„ med godkännande till handlingarne. De öfriga Riks-Stånden inbjödos vördsamt och vänligen att sig lorena uti de beslut, som Rorgare-Ståndet, enligt delta Protokolls-utdrag, fattat, i anledning af Statsoch Banko-Utskottets Utlåtande N:o 24 och Memorial N:o 40. Den 16 Oktober. Frän Högloft.
Utskottets hemställan lill Borgare-Ståndet, som återremitterat det af Utskottet framställda förslag till förändrad uppställning och i viss mån äfven förändrad ly - 500 Prot.-Utdrag den 1 Augusti 1863. delse af §§ 4, 5 och 7, uti instruktionen för taxeringsförrättningarne, innefattande föreskrifter om sättet för uppskattning af fast egendoms värde, att i ämnet fatta beslut, lades till handltngarne. Utskottets hemställan, att en i § 7 gjord rättelse mätte särskildt af Rikets Ständer godkännas, bifölls. S. D. Dä nu ånyo föredrogs Bevillnings-Ulskoltets Memorial, JVs 15, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, angående stämpelpappers-afgiften, blefvo alla uti nämnda memoria] föreslagna voteringspropositioner af Ståndet godkända. S. D Föredrogos ånyo och biföllos Sammansatta Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Belänkanden: M 7, i anledning af motion om upphörande af ej mindre alla extra algifter för fartyg, som till tullverkets tjenstemän för extra tjenstgöring erläggas, än äfven af förpassning för tullfritt gods mellan Svenska hamnar i de fall, der sådan nu eger rum; och JVs 8, i anledning af motion om inklareringsoch lossningsrält för fartyg vid landthamn eller kanalstation, dit de äro destinerade. S. D. H vart efter annat föredrogos och godkändes Lag-Utskottets nedannämnda Betänkanden:
2:0 att de serskildta Landsböcker, som öfver allmänna Beviljningen hittils uppgjorts, böra, såsom nu mera till ingen nytta ledande, sedan en viss form för KronoUppbörds redovisningen blifvit stadgad och ett årligt RiksBokslut infördt, upphöra, he|st desse bandsböcker ej ingå till RiksgäldsGontoiret, som deraf ej tager någon kännedom, utan endast granskas i KammarRäften, lika med de Allmänna Lundsböckerne. 3:o att R. Stu(tus K, M:t i underd. anhålla om dess Nådiga bifall lill upphörandet af Saltpeter gärden i hvars ställe serskildt anslag på Stat, till Saltpeternäiringens bestånd och bedrifvande jemte uppköp af Saltpeter, är af R. St:r anvisadt, och att i sammanhang Betänkan den, N:o 335. 5g dermed fästes K. ]M:ts Nådiga uppmäi k sam het på nödvändigheten, att, genom än ytterligare inskränkningar uti oinkostnaderne, söka tillvägabringa en lättnad i detta serskildta Statsbidrag. 4to att, som i fråga qm Salu-uccisafgiftens upphörande, R. St:r funnit sig böra lemna behörigt afse-: ende å det uppgifna förhållandet om Landtmannens rättighet, att, utan hinder oell afgifter kunna lill Städer ne införa kött, bröd och dricka, äfvensom derpå, att den ene medborgaren icke hör högre och olika beskattas än den andre för idkandet af en och samma näring, R.
Den högt aktade talare, som närmast efter mig hade ordet, vitsordade riktigheten af min upp gift, att endast något mera än 2,000 gevär voro levererade, men ansåg sig dock icke böra besvara den af mig framställda fråga, huruvida krigsstyrelsen ansåg sig kunna under innev-.de och nästkommande år använda hela det äskade anslaget. Hr Rosensvärd har fästat min uppmärksamhet derpå, att ett större antal gevär, än det jag förmodat, skulle kunna årligen tillverkas. Orri jag i detta afseende misstagit mig, är jag verkligen ursäktlig, ty misstaget grundar sig på en uppgift i K. Mits Propos., der det heter, att endast 10,000 gevär kunna årligen tillverkas. Denna sistnämnda uppgift lade jag till grund för den beräkning jag gjort derom, huruvida det äskade anslaget var af nöden eller icke. Då nu, såsom jag förut haft äran nämna, anslag till 20,000 gevär redan är befintligt, finner man, att detta just är hvad som erfordras för maximitillverkningen af 10,000 gevär under hvartdera af innevarande och nästföljande år. 672 Den 28 Februari e. m. Jag instämmer helt och hållet i de 2:ne föregående värde talarnes yttrande, att ingenting är vigtigare, än att de anslag beviljas, hvarigenom utväg beredes till fäderneslandets försvar, och om derföre Statsrådet och Chefen för Landtförsvarsdepartementet förklarar, att ifrågavarande anslag kan under detta och nästa år för det uppgifna ändamålet användas, skall jag villigt lemna min röst dertill. Men att, såsom under de sednare åren skett, medlen beviljas för att skrinläggas i Riksgäldskontorets kassor, är något som jag icke kan gilla, och som jag fortfarande måste anse att detta klefve följden, om ifrågavarande anslag beviljades, vidblifver jag mitt yrkande om afslag. Hr von Kraemer, Anders Robert: För min del vill jag icke motsätta mig beviljandet af anslag till anskaffande af, såsom det i Betänk:t heter, »krigsdugliga och fullt tidsenliga skjutvapen.»
6Esta punkten, ang:dc förtullningen af ”Lackerade arbeten, ej specificerade”. R. o. Ad. lät bero vid hvad Utsk. i denna punkt yttrat. 62:dra punkten, ang:de införselstullen å ”Lin, ohäckladt”. R. o. Ad. vidblef sitt i ämnet förut fattade beslut och godkände den föreslagna voter:s-propos:n N:o 84. 63:dje punkten, ang:de artikeln ”Ljuskronor”. R. o. Ad. lät bero vid Utsk:s ang:de denna artikel afgifna yttrande. 64:de punkten, ang:de artikeln ”Luktvatten, alla slag”. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag tager mig friheten hemställa, huruvida R. o. Ad. icke skulle finna för godt att frångå sitt förra beslut, och förena sig med de öfrige Stånden, helst icke på annat sätt beslut i afseende på tullen ä luktvatten blifvit fattadt, än i sammanhang med andra bestämmelser, som icke varit föremål för R. o. Ad:s särskilda pröfning, utan summariskt ansetts böra förblifva vid hvad förut varit. Saken är ej af särdeles vigt, huruvida tullen å denna artikel bör vara 4 sk. lägre eller högre; och detta tullhelopp torde luktvatten kunna tåla, hvarföre jag hemställer, att It. o. Ad. ville förena sig med de öfrige Stånden. Häruti instämde Hr von Hartmansdorff, Aug. R. o. Ad. fann för godt att instämma uti de öfriga RiksStms ang:de ifrågavar. artikel fattade beslut, samt ansåg till följd deraf voter:s-propos:n N:o 85 förfalla. 65:te punkten, an gide tullfri utförsel af ”Lunta”. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: På samma sätt, som i afseende på öfrige artiklar, der ulförseltull varit i fråga, och der R. o. Ad. stått ensamt mot de öfrige Stånden, föreslår jag, att R.
Drottninghusets kassakista tillgripit säkerhelshandlingar för ett sammanlagdt belopp af 36,700 R:dr, Direktionen, uppå derom hos Ofvcrståthållareembetets kansli gjord ansökning, erhållit qvarstad å Möllers i hufvudstaden befintliga tillgångar, intilldess Möllers bo blifvit försatt i Konkurstillstånd, hvarefter Direktionen uti nämnda konkurs bevakat Droltningshusets fordran i följd af ifrågavarande balans; att af Direktionen sökta inteckningar uti de Möller förut tillhöriga egendomarne Kusta och Molneby, äfvensom Direktionens yrkande om åläggande för innehafvarne af ofvanomförmälda säkerhelshandlingar att dem till Drottninghuset återställa, blifvit af vederbörande Underrätter ogillade, hvaremot Direktionen erhållit förmånsrätt uti Möllers konkursmassa för det deruti bevakade beloppet, hvilka sistnämnde tYänne frågor likväl, 48 Stals-Utskottets Utlåtande N:o 48. till följd af anförda besvär emot domstolarnes utslag, ännu icke vore slutligen afgjorda; att Möllers balans blifvit af Kammar-Rätten, genom utslag den 10 Juli 1855, fastställd till 37,354 R:dr 36 sk. B:ko, att med ränta återgäldas, uti hvilket beslut dock åtskilliga af Möllers borgenärer i underdånighet sökt ändring; att Direktionens ordförande, såsom säkerhet för den andel i balansen, sorn kunde blifva honom ålagd att betala, till Drottninghuset nflcmnal en förbindelse å 10,000 R:dr b:ko jemte åtföljande hypothek, samt att, sedan sysslomannen i Möllers konkurs yrkat ogillande af det, natten före Möllers afvikande, upprättade salubref, hvarigenom han till sin svärfader, numera aflidne vice Konsuln och Handlanden P. D. Janson, försålt egendomen Molneby, Kongl. Rof-Rätlen, der sysslomännen i detta hänseende fullföljt talan, bifallit deras ofvanberörde yrkande.
vid födelsedagsfesten p % Rosenlund gästernas inträde i salongen. Likaså kanna vi igen och beundra författarinnans fullkomliga objektivitet i skildringen af sina personer. Aldrig ockrar hon p % lä- sarens känslor genom något slags idealiserande af eller kelande med, hjälte, eller » lijältinnar; för alla, smh och stora, svaga och starka, liar hon samiiia varmt försthende inedkansla. E t t oafsliitadt verk, d&amp; det ar döden som afbrutit detsamma, ingifver alltid vemod; dubbelt så, nar den som såliinda krossats, varit en af de f % ph hvilken en gifmild försyn slösat intelligensens rikaste ghfvor, och p % hvilken samtiden därför haft rätt att tiilämpa skriftens ord: » den som mycket gifvet tir, af honom skall mycket varda ii tkraf d t ». F. Cbg. ' -.-P Från riksdagen. I ett föregående häfte af tidskriften redogjordes för de föräiidringar i de kvidiga telegraJisternas löneförhållandefi, som skulle blifva en följd af regeringens i årets statsverksproposition framlagda förslag till ny st-at för telegrafverket. Det framliölls, huru lönevillkoren för en del af detta verks kvinliga tj#nstepersonal skulle ställa sig sämre än hittills varit förliållandet, da arbetet för de biträd ande telegrafisterna skulle betydligt ökas, utan att aflöningeii sanitidigt höjdes. ' För en viss kategori af denna bitradespersonal ' skulle dessiitoin Iöneii reduceras till 700 kr. om kret. Några af andra kammarens ledanlöter hade upptradt 111ot dessa förändringar till det sämre, i det att ' herr Fredliolin ined iiistaininande af hrr ' Hedin, .Joliansson ocli Kydalil väckt inotion, att lägsta lönegraden, för telegrafister borde, oin den icke ansags kunna bibehikllas vid sitt nuvarande belopp (900 kr.
Maj:ts Proposition. Hvad sålunda uti denna fråga förekommit och de uti deu Kongl. Propositionen åberopade handlingar i öfrigt innehålla har Utskottet tagit i öfvervägande; och då, enligt hvad ombuden för Ölands innevånare enhälligt förklarat och de i ämnet hörda embetsmyndigheter sammanstämmande vitsordat, den Miga rörelsen mellan Öland och fasta landet vid Calmar svårligen kan på ett tillfredsställande sätt ombesörjas, om icke några under allmän uppsigt ställda fortskaffningsanstalter framgent blifva dervid att tillgå, synes nödvändigheten fordra, att de för sådant ändamål inrättade färjeplatserna vid Röhälla, Färjestaden och Beijershamn fortfarande bibehållas, med rättighet för deras innehafvare att uppbära färje-afgifter enligt af Kongl. Maj:t fastställd taxa. Men då emellertid detta behof — en genom Statens försorg ordnad och betryggad kommunikation — bör kunna uppfyllas, utan att, på sätt hittills egt rum, hinder läggas i vägen för enskilda strandegares frihet att hvar i sin mån bidraga till den allmänna rörelsens underlättande, finner Utskottet angeläget, att, enligt den i detta hänseende i orten allmänt uttalade och af embetsmyndigheterna jemväl förordade önskan, de inskränkningar i nämnda rättighet, som innefattas uti ännu gällande vitesförbud, måtte varda af Kongl. Maj:t undanröjda. Huruvida åter bidrag af statsmedel skäligen böra beviljas till ersättning för den minskning i inkomster, som fraktfartens frigörande skulle medföra för innehafvarne af ifrågavarande färjeplatser, synes Utskottet icke kunna med tillförlitlighet bedömas, innan eriarenheten visat i hvad mån den af denna förändring befarade påföljd verkligen inträffat; men frågan om en dylik ersättningkan dock, enligt Utskottets tanke, desto mindre betraktas såsom ett vilkor för fraktfartens frigörande, som färjeplats-egarne först i sednare tider, eller genom ofvanberörde Kongl. Resolution af don 16 Juli 1824, fått uteslutande rättighet till oftanämnda fraktfart och således icke kunna ega något lagligt anspråk på ersättning - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 93. 25 ning af staten för den förlust, som en förändrad reglering möjligen kan tillskynda dem.
Besv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 5. män Pedagogik och Catechetik, Kyrko-sång, Physisk och “Politisk Geographi i säker öfversigt, äfvensom Fäderneslandets Historia och hufvuddragen i allmänna Historien, Räknekonsten, så väl theoretiskt som practiskt, till och med sammansatt Regula di tri, samt räkning i hufvudet, allmänna begreppen om Geometri och Linear-teckning samt Natur-läran , och skicklighet att undervisa i fristående gymnastik; hvarförutan han måste innehafva de egenskaper, som åligga Klockare på landet att ega, eller kunskap uti choral-sång, vaccination och åderlåtning; börande vid Folk-lärares antagande, afseende i första rummet fästas vid deras Gudsfruktan, christliga sinne, fromhet och ödmjukhet ; samt 9:0 att hvarken Kyrkoherdarne sjelfva eller deras Adjuncter i allmänhet böra till ordinarie Lärare i Folk-skolorna användas, enär de förres lid derigenom skulle blifva till större delen upptagen, till mehn för deras egentliga embets-åligganden, själavården och den religiösa undervisningen, för att ej tala om den mängd af verldsliga bestyr, som ärodem i och för deras embete ålagda ; samt det i afseende på de senare, såsom extra-ordinarie tjenstemän, ofta måste inträffa, att Dom-Capitien behöfva förflytta dem till andra församlingar, der biträde i presterlig tjenstgöring af omständigheterna påkallas, då Skolan genom täta ombyten af Lärare skulle komma att betydligt lida. §• 4- Men liksom anställandet af Lärare i hvarje socken och ordnandet af Fasta Skolor i hvarje pastorat icke leda till det önskade målet, om tillgång på duglige Lärare saknas, så skola ock de i föregående §. föreslagna Seminarier och i sammanhang dermed tillstyrkte förfoganden blifva af liten eller ingen nytta, derest Skolmästare-lönerne icke höjas öfver deras nuvarande ringa belopp.
De öfriga upgifna srägorna öfwerlemnade Ridderstapet och Adeln oförändrade till det förstärkta Stats-Ukstottets decision. Widare, efter föredragning af BewillningsUtstoktets memorial, om de twistiga frägorna, rörande bräuwins afgiften, b!ef det samma af HögloftRidderstapet och Aveln till alla delar gilladt. Slnreligen, och dä anmält blifwit, att wid redactionen af Charta Sigillarä förordningen befunnits, all rörande den 22 §-, deraf Borgare» Sländet emot dr öfrige rcspcckive Sländen warit af Derr 12 Augusti. 699 Bf skiljaktig mening, ansäg Ridderskapet och Adeln, att det förstärkta Stats-Utskottet borde anmodas att skiljaktigheten i behörig ordning afgöra, »t supra. Uplästes och kades pä bordet Stats-Ukskottets memorial af förlidne gärdag, angående ätskillige förestagne ändringar uti 1810 ars Reglemente för Riksgälds-Contoiret, hwarwid war bifogadt project till en ny redaction af samma Reglemente. Uplästes och godkändes en underdånig strifwelse till Kongl. Maj:t om landt-tullarne; samt Inlemnade h. §. af Riksdags-be sture t.