Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och om madonnan nekade att hjälpa henne, så var det därför, att hon ville lösa henne från hennes trohetslöfte till don Ferrante. Ty alla de himmelska visste, att hon var hans, Gaetanos. För honom var hon skapad, för honom hade hon vuxit upp, för honom lefde hon. Då han kysste henne på vägen i månskenet, hade han varit som ett borttappadt barn, som länge irrat i ödemarken och nu ändtligen kommit till hemmets port. Han ägde ingenting, men hon var hans hem och hans härd, hon var den arfvedel, som Gud ämnat honom, det enda, det enda i världen, som var hans. Därför kunde han ej lämna henne efter sig. Hon måste följa honom, hon måste, hon måste. Han låg alls icke på knä för henne. Han stod och talade till henne med knutna händer och flammande ögon. Han bad henne icke, han befallde henne att resa med honom, därför att hon var hans. Det var ingen synd att föra bort henne, utan det var snarare hans plikt att göra det. Hur skulle det gå henne, om han öfvergåfve henne. Donna Micaela hörde på honom utan att göra en rörelse. Hon satt tyst en god stund, äfven sedan han upphört att tala. »När skall ni resa?» frågade hon ändtligen. »Jag reser från Diamante på lördag.» »Och när går ångbåten?» »Den går på söndags kväll från Messina.» Donna Micaela reste sig upp och gick hän mot terrasstrappan. »Min far skall resa till Catania på lördag,» sade hon. »Jag skall bedja don Ferrante, att jag får följa honom dit. Hon gick utför ett par trappsteg, som om hon ej ämnade säga något mer. Så stannade hon. »Om ni då möter mig i Catania, skall jag följa er hvart ni vill.» Hon skyndade utför trappan. Gaetano försökte ej kvarhålla henne. Det skulle nog komma en tid, då hon ej flydde honom. Han visste, att hon ej kunde undgå att älska honom. Hela fredagseftermiddagen hade donna Micaela tillbringat i domkyrkan. Hon hade kommit till madonnan och kastat sig ned för henne i förtviflan. »O, madonna mia, madonna mia! Skall jag i morgon vara en förrymd hustru?
Knäreds församling icke allenast för sin nuvarande kyrka, utan äfven för den förut nära fullbordade men är 1849 nedstörtade kyrkobyggnaden fått vidkännas stora och kännbara uppoffringar, kan Utskottet ej undgå att vid förevarande framställning göra den erinran, att godtgörandet af de förluster, hvilka tillskyndats församlingen i följd deraf, att den person, sorn åtagit sig den sistnämnda kyrkans uppförande, icke egt tillgång till den genom kyrkans förstöring förorsakade skadans betäckande, och att de löltesförbindelser, som utaf honom afgifvits, icke varit af beskaffenhet alt löftesmännen kunnat till ersättnings—skyldighet lagligen bindas, ej kan anses åligga eller böra få betunga Staten och det allmänna; och då någon annan omständighet, som skulle kunna betraktas såsom gällande skäl lill förändring af de stadgade vilkoren för det åt församlingen beviljade kyrkobyggnadslånet, ej blifvit anförd, finnér Utskottet sig ej kunna tillstyrka bifall å den derom väckta motionen. Stockholm den 5 Juli 1860. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Juli 1860, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af vacht motion om ytterligare anstånd med inbetalningarne å staden Cimbrishamns hamnbyggnadslån. (R. A.) Sedan, på sätt en af Herr Trägårdh, Ii., inom Borgare-Ståndet väckt motion innehåller, Rikets år 1854 församlade Ständer, uppå derom af Kongl.
Preste-Ståndet den 15 Borgare-Ståndet den 18 Bonde-Ståndet den 22 Rikets Sländers underdåniga skrifvelse, i anledning af år 1855 verkställd revision af Statsverkets m. jl. fonders förvaltning. (Slats-Utsk:s Utlåtanden N:is 18 och 46.) S. A. K. 1 anledning af hvad Rikets Ständers år 1855 församlade Revisorer, rörande då verkställd granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel beslående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1852 och 1855, i afgilven berättelse anmält samt vederbörande förvaltande verk och myndigheter, såsom förklaringar deröfver, hos E. K. M. uuderdånigst andragit, fä Rikets Ständer i nedannämnde ämnen, hvilka blifvit Upp - ExpeditionsUtskottets Förslug till underd. Skrifvelse N:o 61. 105 upptagne särskildt för hvarje dermed befattning egande embetsverk och myndighet, följande i underdånighet anföra: Stnls-h onloret. Revisorerne hafva fästat uppmärksamhet å det förhållande, all en uti Rikshufvudboken intagen summa 471,570 R:dr 14 sk. 3 r:sl . , utgörande medel, sorn tillhöra statsregleringen, jemväl innefattade lån och /Urs/rott lill ett sammanlagdi belopp af 113,312 R:dr 28 sk. 6 r:st.; och som Revisorerne ansett det ledande till enkelhet i räkenskaperna, om nämnda lån och förskott, hvilka uti Kikshtifvudboken finnas intagna i en särskild general-räkning, kunde komma alt derifrån utgå, utan ali något, i händelse af möjligen blifvande ersättningar, derigenom äfvenlyrades, hafva Revisorerne låtit utreda förhållandet med nämnde poster, och i sammanhang dermed föreslagit de åtgärder, som här nedan 0 in förmälas: Lån frun f. d. b ro byggnads-ho In g återstod 3,910 R:dr.
(Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 9.) S. A. K. i Under åberopande af innehållet utaf såväl E. K. Maj:ts vid de sednaste riksdagarne, i fråga otti åtgärder för behöfvandes undsättning vid inissvext eller felslagen skörd, aflåtna nådiga Propositioner och Rikets Ständers derpå grundade beslut, som ock E. K. Majrls och Rikets Stats-kontors den 26 sistlidne Juli afgifna' underdåniga berättelse rörande, bland annat, jemväl undsättningsfonden, bar E. K. Maj:t uti nådig Proposition af den 7 sistlidne November föreslagit, alt Rikets Ständer i denna fråga måtte besluta i öfverensstämmelse med de stadganden, som rörande fondens användande blefva vid sistförflutna riksdag meddelade. Vid behandlingen af detta ärende hafva Rikets Ständer dels af förenämnda berättelse och dels af meddelade uppgifter i ämnet inhemtal: all undsättningsfonden, inberäknadt utestående fordringar, vid slutet af är 1863 utgjorde 1,727,042 Rulr 16 öre; att från början af år 1864 till Juni månads utgång innevarande år blifvit af undsättningsmedlen beviljade: med återbetalningsskyldighet 150,900 R:dr och utan sådan skyldighet 88,800 R:dr, eller tillsammans 239,700 Rulr; ali af fondens hos Riksgälds-kontoret innestående medel blifvit under år 1864 och första hälften af 1865 lyftade tillsammans 195,000 R:dr, hvaremot under samma tid blifvit till nämnda Kontor levererade 110,000 R:dr; alt Statsverkets fordringar för meddelade undsättningslån vid sistlidne Juni månads utgång utgjorde tillsammans 305,660 R:dr 64 öre: hvarvid dock bör erinras, att en del af de undsättningsfordringar, som till det betydliga beloppet af tillsammans 195,649 R:dr 9 öre voro utestående inom Westerbottens och Norrbottens län, utgjordes al äldre lån, för hvilka godtgörelse ej kunde med säkerhet påräknas; 8 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Den lill Utskottet ingifua molionen har egentligen omfattat blott den förra delen af förenämnde tvistefråga* nemligen ett klart bestämmande af Riks-Ståndens veto mot af Constilulions-Utskottet föreslagna gr un dlags-föränd ringars ovilkorliga framgående till nästa Riksdag. Den senare delen af samma fråga, rörande respective Riks-Ståndens anmärknin«s-rätt, har väl, i sammanhang härmed, utgjort föremål för Utskottets Öfverläggningar; men enär intet af de inom Utskottet uppgifna förslag till närmare0 Grundlags-bestämmelser i delta hänseende befunnits förena de flesta meningarna, af hvilka det redan i aldra perioden af i.sta momentet 81 §• Regerings-formen befintliga stadgande: ”ej må frågor derom i Ståndens Plena väckas ” af Ståndens Herrar Talmän vederbörligen vårdadt, ansetts mot det anmärkta missbruket innefatta ett tillfyllestgörandé correctiv, så inskränker sig Utskottet till vördsamt framläggande endast af det utaf Motionairen yrkade grundlagsförändrings-förslag, blott i vissa delar enligt Utskottets åsigler något modifieradt. samt beledsagadt af de förändringar i anmärkningars behandling, som blifvit en nödvändig följd af de utaf Utskottet nu föreslagna grunder för preliminaira antagandet eller förkastandet af grundlagsändrings-lörslag. Utskottet hoppas åtminstone härigenom hafva undanröjt den motsägelse, hvilken man velat finna mellan de i 56 och 8i §§. Regeringsformen gifna föreskrifter om g rund lags-frågors behandling. Vid nog grannt öfvervägande sf detta amne, nar i^onstitutions-ut* sköttel stadgat sin öfvertygelse, att den i Grundlagarna nedlagda conservativa principen skulle snarare förhöjas än försvagas af Riks-Stånden lemnadt fritt val att, genom deras pluralitet, omedelbart vid första Riksdagen i dess helhet undertrycka ett af Utskottet afgifvet grundlags ändringsförslag; hvaremot, i händelse denna pluralitet ej vunnes, och sålunda, när tre
BorgareStån. den, hvilka ansett sig böra på förhand bestämma summan till högst 2000'It dr, hafva med bifall tili Statsoch BancoUfskottens Betänkande, N:Q 5 7, under förbehåll af öppen talan, tippskjutit med slutliga afgörandet häraf, för Ätt företagas i sammanhang med öfrige reglementarisk» gtadganden; och att följakteligen frågan härom nu i behörig ordning till obehindradt afgörande hos samtelige RiksStåndera förekommer - Banco Utskottets Baärik anden. 42) Hvad Banco-Utskottet i det föregående anfort och hemställt, öfverlemnas vördsamt till Rikets Ständers upplysa bepröfvande, jemte några Ledamöters reservation, Stockholm den 5 December 1823. Utdrag af Protocollet hållet hös Rikets Höglojl. Ständers BancoUtskott dtn 5 December 1833 S. D. Vid justering af BancoUtskottets Utlåtande, N:o 93, öfver anmärkningar från Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hederv. BondeStåndet vid Utskottets Memorial, N:o 76, angående de föreskrifter, som må lemnäs för Banquens utlåning på fast egendom intill nästa Riksdag, förbehölio sig nedannämnde Herrar Ledamöter, att deras yttrade särskilda ‘e* ningar skulle åtfölja berörde Utlåtande. I fraga om länesummans bestäm 2000 R.dr för en person: Herr Nilsson: Emot Höglofl. Ba»coUtskottets nu återfattade beslut om maximibeloppet af fastighetslånen till 2000
N:o 164, ang:de ett anslag för utgifvande af läroböcker för allmogen; N:o 165, i anledn. af väckt förslag om befrielse från eller lindring uti postskjutsen, postföringens öfverlätande på entreprenad m. m.; samt N;o 160, angide nytt arrende för kronosäteriet Boda. Anmäldes och lades på bordet följande från Utskm inkomne utlåt:n och mein., nemi. frän Stats-Utskottet: N:o 288, i anledn. af väckte motioner, ang:de förhöjning i lönerne vid åtskilliga häradsskrifvaretjenster; N:o 289, i anledn. af väckt motion om anvisande af anslag till lön på stat för en länsman i Loos församling ; N:o 290, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. N:o 250; N:o 291, i anledn. af väckt motion, ang:de vidsträcktare rätt till skatteköp å kronohemman på Oland; N:o 292, i anledn. af återremiss å utlåt. N:o 214, ang:de åtgärder för behöfvandes undsättning i missväxtår; Expeditions -Ut skottet: N:o 13, ang:de förhöjdt arfvode åt föreståndaren för tryckeriafd:n af Utsk:s cansli. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | till 1 om natten. In fidem protocolli, silbert Munck. Plenum kl. 1 e. m. Justerades ett prot.utdr. för d. 31 sist!. Juli samt d. 1 och 2 dennes. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Ordf:n i Bankolllsk. anmält liehofvet af flere suppleanter i Förstärkta BankoUtsk., samt hemställde derföre om R. o. Ad. behagade ytterligare utse 6 sådana suppleanter samt företaga della val Lördagen d. 5 dennes, hvilket bifölls.
§ 8 Utom statsbristen på 1.626.452 riksdaler behöver riksgäldskontoret till ersättning åt kungen för använda medel att gottgöra den utländska skulden med avbetalning och ränta summa 450.000 riksdaler. Till statsverkets skuld till banken för förskott till krigskostnader för år 1811 behövs till avbetalning och ränta 750.000 riksdaler. För att undvika att bevillningen höjs, har beslutats att banken till nästa riksdag skall uppskjuta sin fordran av 250.000 riksdaler. Hela bevillningsbehovet är 2.576.452 riksdaler 11 skilling 6 runstycken. För att fylla detta behov har Vi åtagit Oss en bevillning av 2.580.000 riksdaler, vilket är 40.000 riksdaler mindre än 1815 års bevillning. § 9 Vi har överlämnat förslag till Kongl Maj: t om hur sjötulltaxan skall förändras för att uppmuntra den inhemska näringsfliten. Posttaxan för inrikes brevväxling har Vi höjt med 25 %, vilket ger statsverket ökning på 40.000 riksdaler. Vi har överlämnat åt Kongl Maj: ts omsorg att företaga gemensamma anstalter för postverksamhet med andra länder. Stämplade pappersavgiften har Vi i huvudsak bibehållit, men gjort tydligare genom ny författning. För husbehovsbränningen har Vi också bibehållit samma grunder som blev stadgade 1815. Vid allmänna bevillningens fördelning har Vi huvudsakligen följt förut gällande grunder, men för att fylla bristen tillagt en artikel om bevillning på överflödsvaror. Då de åtgärder, som Ständerna vid förra riksdagen önskade, att frivilliga sammanskott inom länen för veneriska smittans hämmande, lasaretts anläggande och kuranstalternas utvidgande, visat sig inte uppfyllt målet, har Vi för att sätta en gräns för den vådliga smittans utbredande, anmält, att istället för frivillighet, en avgift på 3 skillingar av varje mantalsskriven person må erläggas. § 10 Prästeståndet har fullföljt sin förbindelse från 1810 att erlägga 3 % årligen till Vadstena krigsmanshuskassa eller amiralitets krigsmanshuskassa av bevillningen för eklesiastike ämbetsoch tjänstemäns löner.
Herr Baron och Landt-Marskalken föreslog att sedan Ridderffapet och Adeln salunda gillat Riddarhus-Utskottets Project till en förbättrad Riddarhus-Ordning, med de i dag beslutne förändringar, denna Riddarhus-Ordning matte till Hans Maj:t i underdänighet öfwerlemnas för att efter erhällande af Dest Nädiga stadfästelse, blifwa gällande frän början af nästinträffande Riksmöte, och att Rwdarhus-Utffottet mätte anmodas inlemna Förslag till en underdänig skrifwelse till Konungen, rörande detta ämne. Bifölls. Företogs till afgörande Bewillnlngs-Utskottets Memorial, af den 22 September, som sedan den 25 derpä följande pä bordet hwilat, ätföljdt af Utskottets särskilta yttrande punctewis öfwer Advocat-Fiscalen med fle res wid Bewillnings-Förordningen gjorde anmärkningar. Hwad ZZ6 Den 2 Oetober. Hwad Utskottet sig utlåtit blef af Ridderskåpet och Adeln likaledes under öfwerläggn ingen punctewis behandlat och, efter särskilta propositioner, bifallit, med undantag af de twänne ord, som här nedanföre finnas anmärkta, och hwilka Ridderskapet och Adeln ansäg böra wid den framdeles skeende redactienen, såsom mindre riktige utgå. I anledning af Utskottets utlåtande öfwer det wid i Momentet af o §. af i Articlen gjorde Förflag att hvarjehanda förluster matte komma i beräkning till afdrag ä behållen inkomst, och hwilket utlåtande blef af Ridderskapet och Adeln gilladt, pttrade sig genast derefter upplysningswis Grefwe lviörneo, ^cloik 6örsn: I anledning af hwad nu är uppläst och bifallit, torde Let tillätas, såsom ytterligare förklaring öfwer hwad Utskottets emot Herr balkman yttrade tanka anfört, tillägga fö'jande: Herr balkman har efter min tanka uti sin definition fattat ett origtigt begrepp öfwer hwad bör förstas med behållen inkomst.
Trouppernes underhåll vid de större läger , bestrides utan tillökt kostnad, hvarken för Staten eller de rust-och rothållande; den ökade kostnad åter, som genom monderingens större slitning, m. m. för de rustande serskilt uppstår, då Kongl. Maj t, enligt dess höga rätt finnér nödigt, att förlänga den vanliga i Författningarne stadgade mötestiden, äger lika rinn om trouppen tillbringar denna förlängda tid å ett R.egempntsmöte, eller i ett större läger inom Inspektion; och torde lättast afbjel - Den 24 Februarii, 731 pas genom en lämpelig passevolance å karl och häst-monderingen, samt en inom de rustande vid hvarje Corps eller Sqvadron inrättad Reinon terings-Cassa. Enär då Den sorn vunnit så mångra segrar och således säkrast känner hvad till deras erhållande fordras, i Nåder funnit nödigt att anbefalla Arméens öfvande i större läger och i sammanhang dermed stadga dess indelning, i dertill afpassade ArméCorpser eller Inspectioner j enär flere militairiska skäl synas tala för denna inrättning 5 och enär ingen ny kostnad för Staten, bör efter inrättningens plan, dermed vara förbunden; så anser jag för min del, dess bibehållande nödvändig, så länge Kongl. Maj t finner den öfverensstämmande med krigssättets fordringar och försvarsverkets allmänna plan. NYo 18* Friherre Björ tift jerna, Magnus: Innan jag går att besvara de anmärkningar en värd Ledamot, Herr Montgommerie, gjort emot Arméens organisation på Inspectioner och Brigader, nödgas jag förut såsom Konungens föredragande i commandomål och således en bland organerne af den constitutionella styrelsen , hvars prerogativer böra upprätthållas vid lika helgd som den lagstiftande magtens, erindra den värda Ledamoten att ifråga - Den ti Februmrii. varande organisation under dess militairiska genskap, i följd af Regeringsformens 7?de och I4:de §• §•, tillhör Konungens eget bepröfvanda, såsom Högste Befälhafvare för Krigsmagten till lands och sjös.
Ipéningar till äftenjfapö ingåenDe, roare b^n från åtal för embetöförfeelfer härutinnan fri, få roiDa Detfamma ej anflälleö inom troå år från Den Dag, Då förtccfningen till kammarrätten infommit; od) böra alltiD De anmärfningar, forn röranDc li)3' ntngéfeDlatö d)arteranDe emot preftman göraé, bsnom till förf laving communi 'SBåre 46 £3efaHningébafroanbe od) Oronfttfotietne äro äfroen behörige att Döma öfmer be förbrptelfer, forn emot benna författning bent förebomma. 2:o fefar ben, forn fjeff ^Domare är, i fyroab f)onom t fåban egenjfap ligger, f)örer målet tia ben £>fmer>£)omjbl, imber ()tnilben f>an (pber. 3:o (3BilI någon tilltala Qibarta2.©tgtllatEe<förfäljningömän för af bent be* gångne fel i od) för benna befattning, attmäfe fåbant tillifa boö ben 9Jh)nbigbet, font förfäljningömannen förorbnat. §• 14.
Län blifvit yrkad; äfvensom Utskot. ten på enahanda skäl icke kunna biträda Herr von Qvantens förslag, att afsöndrade Jordlotter ovilkorligen borde åsättas Hemmantal, helst ett sådant stadgande i sjelfvaverket skulle innefatta icke mindre än nppbäfvande helt och hållet af den godkända rättigheten til! afsöndring af jord, med full egande-rätf, i mindre lotter, än som för besutenhet å Hemmansdel erfordras* I öfrigt böra Utskotten, i anledning af hvad Herr von Qvantens Memorial innehåller, vördsamt tillkännagifva, dels, att Utskotten, som icke kunna dela Motionairens öfvertygelse om olämpligheten att, vid frågor om jordklyfning, använda de fleste derom i Förordningens % Cap. gifpa föreskrifter, desto hellre undgå allt vidare yttrande i detta afseende, som Motionairen hvarken utredt eller ens antydt grunderne för det yttrade omdömet, dels, att hvad Motionairen i 5 punkten af dess Memorial yrkat finnes öfverensstämmande med innehållet af 10 §. i 3' £ap., oeh slutligen, att frågan om rättighet a 6 Lag-samt Allm, Besv, o, Oec-TJtsk, Bet, Nio 13? till styckning af Städernes jord icke lärer böra sammanblandas med den, angående afsöndring af jord från Hemman, hvarom Författningen handlar, och i hvilken Herr von Qvantens förslag således icke synes lämpligen böra finna rum. Hvad Petter Andersson fran Halland an. märkt root 9 §. i 2 Cap., anse Utskotten böra förfalla, då i betraktande tages, att den rätt, arfvinge härigenom blifvit förbehållen, icke får utsträckas utöfver den för jordafsöndring i allmänhet, uti 1 §., utstakade gräns, och att förhållandet bör vara enahanda, ehvad afsöndringen tillkommit genom köp eller arfs. delning. I anledning af de, utaf Eric Persson från Gefleborgs
M. rhåtte varda krönt, Böndeståridets underd. önskan, lil. s. 196. delad af Adelns lil. s. 249. af Borgareståndet, lil., a. 253» af Bon* deståndet, lil, s, 256, af Presteståndet, lil. s. 26 z. Drucken, om straff för den som kommer, i Kyrkan, UagUtskottets betänkande återrem. af Bondeståndet, s. 712. bif. af Borgareståndet, s. 7.30. Ytterligare Utlåtande lagt till Handlingarne af A* deln, s. uo8. af Borgareståndet, s. it 18. bif. af Bondeståndet, s. 11,83* lågt Bil Handlingarne af Presteståndet, s. n42». Dykeri* 4i UykeriVerket, rörande; Stats, och EkonomiUfskottens betänkande, hif. af Bondeståndet, s. 1173. af Presteståndet, s» 1190. bif. af Adeln, s. 1230* återrem, af Borgareståndet, s. 1235, Ytterligare Utlåtande, bif. vilkorligt af Borgareståndet, III. s. 255. Eckerdska obligationen, ora betalning för den; StatsUtskottets betänkande bif. af Borgareståndet, s. 583. af Bondeståndet, s. 595. af Adeln, s. 598. Edsformulair, om granskning oell rättelse af de föreskrifne; LagUtskottets betänkande återrem. af A, deln, s. 237. Ytterligare Utlåtande bif. af Presteståndet, s. 743* af Bondeståndet, s. 790. af Borgareståndet, s. 809. af Adeln, 842.
Dess värde inses också bäst, då man besinnar hvilket plågoris samvelslvånget deremot varit för menskligheten; huru många kättare-bål det antändt, hvilka förödelsekrig och grymheter det anställt, hvaröfver historien mäste blygas ; och då denna samvetsfrihet under seklers kamp och med sä många lidanden ändlligen är vunnen, skulle den icke nu vara värd att bibehållas? Det tyckes också sorn om hvarje bildadt folk numera erkänt behofvet af densamma, och äfven vår grundlag har uti 16 § Reg.F. garanterat den åt hvar och en af Sveriges innevånare. Att den borgerliga lagen då innehåller ett bud som upphäfver hvad grundlagen i allmänhet lofvar, är en anachronism, en tvetalan, som långt för delta hade bort upphäfvas, och som jag med förundran finner alt någon vill förhindra. Man har sagt, ali lagen icke behöfver förändras; att man inom sig kan dyrka Gud huru man behagar, och endast i det yttre behöfver tillhöra den rådande statskyrkan. Men jag hemställer, om icke denna öppna anvisning till skrymteri, att man skall bekänna ett, men tro på något annat, är ovärdig inför heder och samvete. Man liar derjemte sagt, att den som icke tinner sig dervid, han kan helt enkelt aflägsna sig från sitt fosterland. Man tyckes anse detta endast som en obetydlighet, men jag må säga, alt åtminstone jag hänger fast vid fosterjorden med helt andra band än alt med likgiltighet och som en ringa sak kunna anse att vara biltog i mitt fädernesland. Jag är nu icke beredd att närmare utveckla mina skäl, men, såsom jag redan sagt, de här gjorda framställningar förefalla mig så motbjudande, så ofördragsamma, så hycklande, så föråldrade, alt jag icke kunnat motstå att ett ögonblick gifva min känsla luft. Frih. Hamilton, Hugo: Frågan har, som den onekligen förljenar, tagit en allvarsam riktning inom della hus, och jag anser derföre min pligt vara att uttala min öfvertygelse i ämnet, den åsigt, som milt samvete och min tro mig ålagt.
Den anses gagnelig i synnerhet för de mindre bemedlade, som derigenom undgå längre färder för uppköp af sina ringa förnödenheter. Inom Färs och Frosta häraders fögderi, der största antalet landthandlande finnes, idkades vid sistlidet års slut handel med inoch utländska varor i öppen salubod af 85 personer. Såsom en binäring torde jemväl förtjena nämnas den tillverkning af linne-, ylleoch bomullsväfnader, hvarmed allmogen i en del socknar af Frosta, Färs och Herrestads härader sysselsätter sig. 22 § 4. JPolétisle Författning. Staten och allmänna Inrättningar ägde sistlidet år inom Länet följande egendomar: - Lägenheter. Mantal. Boställen. Öfrige. Ett halft mantal Krono har vid liqviderandet af en bytesfordran blifvit förvandladt till Utsockne Frälse. Något hemman har icke fallit i ödesmål eller blifvit derifrån upptaget, ej heller har något nytt hemman undergått skattläggning. Tjugotre mål angående bestämmande af afgäld för från hemman afsöndrad jord hafva hos Konungens Befallningshafvande blifvit anhängiggjorde och slutligen pröfvade. Fyratiotre nya mjölqvarnar med tillsammans 95 par stenar hafva blifvit beviljade. Uti 16 äldre qvarnar äro 27 nya stenpar tillkomne. 23 Länets bidrag till landtoch sjöförsvaret utgör: An t al Nu tn m e r. Rusteller Rothåll. Summa a) Landtarméen: Af Skånska Hussaroch Dragon-Regementen. Af Norra och Södra Skånska Infanteri-Regementen Ständige. Dito för rotering vid Skånska Infanteri-Regementen till 68 » ( Nummer. Af de ständiga rotarne vid Skånska Infanteri-Regementen finnas inom Malmöhus Län 241, som äro vakante under 30 år, räknade från år 1816, emot en årlig afgift af 6 tunnor säd, hälften råg och hälften korn, för hvarje nummer. 24 De inom provinsen Skåne varande ständiga rotarnes antal öfverstiger med 78 nummer hvad provinsen, enligt öfverenskommelse med Kronan, rätteligen borde hålla.