Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I enlighet med Kongl. Maj:ls förslag, och med afseende å vissa näringars behof, tillstyrker Utskottet, att införsels-tullen å Salmiak må nedsättas från 2 sk. lill 8 rst. pr skålp. Oraffinerad och raffinerad Salpeter är nu belagd med införsels-förbud. Herr Hjerta har deremot erinrat, huru det vore önskligt, att denna vara kunde få införas antingen tullfritt eller mot en mycket låg afgift, då handeln skulle kunna tillhandahålla salpeter för hälften af det lösningspris, staten nu betalar, och således den andra hälften af lösnings-priset nu bortkastas för det välmenta syftemålet, a,lt med årlig uppoffring bibehålla tillverkningen inom iandet, under det enskilde landtman, sorn samla och upplägga sin ammoniak-haltiga jord för salpeter-beredning, skulle hafva större slutlig behållning genom att använda jorden till gödnings-ämne. Vid sistlidne riksdag, då Bevillnings-Utskottet föreslog borttagande af ifrågavarande, likasom alla andra införsels-förbud, besvarade Utskottet den invändning emot salpeter-förbudets afskaffande, som vanligen anföres, nemligen att landets sjelfständighet, i händelse af krig, berodde af inhemska salpeter-beredningen, hvilken åter, derest införselsförbudet upphäfdes, förmenades komma alt helt och hållet gå under. Utskottet erinrade nemligen, hurusom det visat sig, att salpeter-beredningen inom landet, oaktadt staten till ett pris, vida öfverstigande hvad för utländsk lika beskaffad vara betaides, inlöste hela den inhemska salpeter-produkten, samt all den uppmuntran, som möjligen kunde en näring beredas, således ej allenast genom förbuds-skyddet emot utländsk medtäflan, Bevillnings-Utskoltels Betänkande, N:o 3. 49 tädan, utan ännu mera genom den af staten tillförsäkrade förmånliga och ovilkorliga afsättningen, komme salpeter-beredningen till godo, hurusom, della allt oaktadt, denna handtering icke ens vunnit den förkofran, att statens närvarande behof för kruttillverkningen kunde med inhemsk salpeter fyllas.
Utsk. remitteras. Begärdes på bordet. Hr Cederschjöld, Rob. Theophron, uppläste följande : Vid sislförflutne riksmöte föreslog jag, uti en då afgifven motion, att dc vid fångvården i riket anställde tjenstemän mätte, i likhet med hvad genom K. br. d. 18 Nov. 1836 redan blifvit tjenstemäunen vid tullverket i nåder medgifvet, berättigas till pension: a) af hela ordinarie lönebeloppet, då de i och för tjenslcn blifvit genom yttre våld, eller andra olvckstillfälligheter skadade till lemmar och helsa, samt dymedelst oförmögne till vidare tjenstgöring, äfvensom dä de, efter redlig och trogen tjenst i 30 år, hunnit öfver 60 års ålder; b) af | utaf lönebeloppet, då de antingen hunnit till 60 lefnadsår, men icke tjeuat i 30 år, eller tjenat i 30 är, men ej uppnått 60 år; c) af halfva lönebeloppet, då de före uppnådde 60 år tjenat i minst 25 år, eller vid en lägre ålder och efter kortare tjenstetid voro till erforderlig tjenstgöring oförmögne, men utmärkt sig genom skicklighet och pålitlighet. Med anledn. af K. M:s i detta ämne aflåtne nåd. propos. hafva rikets sednast församlade Ständer bifallit, dels att de vid correctiousinrättniugarne anställde tjenstemän tillerkändes rättighet att, sedan de minst 10 år tjenslgjort vid correclionsinrältningarne, och i öfrigt under samma villkor, som för civile embetsoch tjenstemän redan voro stadgade, uppföras till pensioner å allmänna indragningsstaten; dels ock att samtlige embetsman och betjente vid fångvården utan undantag, då de i och för tjensten blifvit genom af fäflgarne begånget väld skadade till lemmar eller helsa, samt dymedelst oförmögne till vidare tjenstgöring, utan afseende på ålder eller tjenstetid, berättigades att såsom pension behålla hela sin ordinarie inkomst sådan den genom föreg:de års stat blifvit bestämd.
Resan per landsvägsbetjänt på kusksätet, väckte han stor nyskjuts var både långsam, kostsam och anfikenhet bland kyrkfolket, och först när baronen intagit sin plats i Ramsjöholms gallersträngande. Förvaltare af de båda egendomarne var omgärdade kyrkbänk, började orgeln spela kvartermästaren vid Smålands husarer Guingångspsalmen. Pastor i Svartorp var vid staf Mobeck. I dennes trefliga och gästfria denna tid prosten Samuel Gumelius, f. d. hus har jag tillbragt många af min barnfältpräst, graduerad, matematiker, torr predoms gladaste dagar. Sonen Ejlert Edvard dikant, puckelryggig. — Den söndag, då var den för icke länge sedan aflidne och baronen infann sig vid kyrkan blef vanligenom sina resor jorden rundt bekante regen tjänstförrättande prästen inbjuden till gementsläkaren vid Jönköpings regemente. middag å det två k tre kilometer aflägsna V i d samma tillfälle kunde Jämte mig åtnjöt den unge Mobeck enskild Ramsjöholm. undervisning af min far, tills han intogs i äfven andra ortens herremän blifva inbjudJönköpings skola. Mången lördag gingo na, hvilket betraktades som en stor ära. eller rättare sprungo Ejlert och jag den I matsalen gjordes les bonneurs af en något milslånga vägen till Ramsjöholm, där nöjen till åren kommen, hullig mamsell, hvilken af mångahanda slag bereddes oss. Allt efbaronen, som var ungkarl, plägade föra med ter årstiden flngo vi åka kälkbacke och sig från Stockholm. Qr skuggornas värld. skridsko, tämja till dragare ett par stora krumhorniga stallgumsar, färdas i hövagnar eller båt, njuta af äppelträdens nedfallna frukter, leka » ta-fatt » på gårdsplanen eller » blind-bock » i skymningen i salen. Hos Mobeck såg j a g för första gången en klädd och med små vaxljus illuminerad julgran. Det var något annat än tregrenstalgljusen hemma.
1 Frihet ifrån införsel-tull och utförselj förbud beslötos. Betänkandet N:o 21, godkändes. Utlåtandet N:o 30, gillades. Betänkandet N:o 21, gillades. ' Betänkandet N:o 21, gillades. Bestämmelserna, enligt Utlåtandet JN:o 30, antogos. I afseende härå, antogs följande redaction: ”Marin-metall, eller annan coreposition , i form af bleck till förhydning af fartyg.” Bestämmelserna enligt Betänkandet N:o 21, godkändes. -(.Betänkandet N:o 21, godkändes, en. J dast med den förändring, att för Pinschback, Tomback och andra ej specificerade, arbetade, alla slag, bestämdes per skålpund tull värdet till 4 R:dr, och införsel-tullen till 1 R:dr; äfvensom frihet ifrån utförsel-tull för dem bestämdes. Betänkandet N:o 21, gillades Utlåtandet N:o 30, godkändes. Betänkandet N:o 21, gillades. Prot. Ut Jr. d. 12 Dec. 1840. Mytis Målningar och Ritningar } Betänkandet N:o 21, bifölls. Naturalier Nålar . Näfver — Nötter Litt. N Betänkandet N:o 21, godkändes, endast med tillägg af artikeln: ”Kråsocli Bröstnålar af oägta metall,” med införsel-tull af 25 R:dr för 100 R:drs värde och frihet ifrån utförsel-tull, samt alt införsel-tullen för Svoch Tambour-nålar bestämdes till 24 sk. per skålpundet. Betänkandet N:o 21, gillades, endast med nedsättning af införsel-tullen å Nät af alla namn och slag ifrån föreslagna 33 R:dr 16 sk., till 25 R:dr för 100 R:drs värde. Föredragning af delta ärende fortsättes uti nästa plenum. Från Hedervärda Bonde-Ståndet.
Frölichs ordförandeskap blifvit återremitterad från BorgareSt, och att fråga var att gå till BondeSt. med Exped.Utsk:s förslag, men Exped.Utsk. afslog denna framställning och företog rättelse genast. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då denna disctission tycktes draga ut till kl. i, ansåg lian sig böl a begagna tillfället emellan tvänne talares yttranden att tillkännagifva, det plenum komme alt fortsättas på e. m. kl. 6. Frih. Rehbinder: Jag får förena mig med hvad Gr. af Ugglas yttrat, med det tillägg, att då en gång Exped.- Utsk. emottog en återremiss ifrån BorgareSt., och fråga uppstod inom Utsk., huruvida ej det gamla skrifvelseförslaget först borde till BondeSt. afgå, så lade sig samtl. Utsk:s ledamöter af BorgareSt. deremot, under förklarande, att EorgareSCs mening på så sätt kunde blifva undertryckt. Utsk. beslöt, alt frågan genast skulle behandlas; så har ock derefter skett vid dylika, sedermera inträffande tillfällen, att nemi., då en skrifvelse från ett Stånd blifvit återremitterad, har handläggning i anleda, deraf alltid omedelbart följt, och jag yrkar att en slik åtgärd äfven för framtiden ina äga ruin, såsom förorsakande den minsta tidsutdrägt. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Åd. ansåg, att ifrågavar. förslag till tind. skrifvelse finge, med anmärkn. af de beslutade rättelserna, i vanlig ordning lill de öfriga Stånden expedieras. R.opades ja. Ånyo föredrogs StatsUtsk:s den 9 dennes på bordet lagda utlåt. J\':o 406, i anledn. af Hr Lefrens, J. P., motion De n 13 Januari f. ra. 99 om skyndsamt bestämmande af förskott till bedrifvande af befästningsarbetena vid Carlsborg och i Stockholms skärgård. Hr Le fre' n, Joli. Pehr, uppläste följande:
Om också till en början inhemsk jernvägsmateriel skulle kostat något mera än utomlands, så hade den dock blifvit varaktigare, förbrukade jernvägsskenor haft ett större värde, arbetskostnaden kommit egna arbetare till godo, dryga provisioner undvikits och penningarna stannat inom landet. Att den växande utländska skulden, såväl för jernvägarne som för hypotheksföreningarne och alla andra associationer och enskilda, med sina dryga räntor trycker landet, kan icke förnekas, då man året igenom förnimmer fortfarande lagsökningar och utmätningar i alla landsorter och de låga priser, hvartill landtfastigheter försäljas.» dels af Herr Ljungberg: »Då Revisorerne allmänt synts vara af den mening, att fullständigare upplysningar, än de af Jernvägsstyrelserna hittills meddelade, borde i dessa Styrelsers berättelser offentliggöras angående de kostnader, som af statsmedlen utgå för inköp af jernvägsmateriel, men, vid votering, en ringa majoritet lyckades undertrycka denna menings framställande i revisionsberättelsen, anser jag mig uti denna reservation böra uttala den åsigt, att det vore särdeles önskvärdt, att uti den berättelse, som af Trafik-styrelsen utgifves, mat e årligen eller åtminstone för nästa år meddelas en öfversigt af de belopp, sorn, från statsbanornas första anläggning, af allmänna medel dels till utlandet och dels till inhemska verkstäder utgått för inköp af jernvägsmateriel. De uppgifter, som angående importen af jeruvägseffekter meddelas i Kommerse-kollegii berättelser, visa nemligen icke det aftagande i denna import, som efter så många års jernvägsarbeten här i landet tilläfventyrs kunnat förväntas, men såsom innefattande äfven den materiel, som för enskilda banor anskaffats, lemna de icke tillförlitliga upplysningar i förstnämnde hänseende; och det är ganska möjligt att, om, vid en följande statsrevision, samma behof som nu förekommit af detta ämnes utredning, tiden icke skall medgifva dylika uppgifters anskaffande.
tZ8 —_ von Fullmäktig Friherre Djurclou j . - go I227 D'r;i.-itiecit^ Fullmäqtig Friherre WrrtNAelz LiirilliLN. - » 1306 LöZeri^elm, FultMagtig Herr ^l?Lr° lMeä^Nj L^rs Luksf. - ZZ Wnlet stutciöeö klvckan oMkriUg 9- ' iiplä» 548 Den 5 Augustt. Uplästes ett, frän Allmänna Beswarsoch Oeconomiä-Utstottet, inkommit protocolls-utdrag, af denna dag, innehällande swgr pä inom Högwördige Preste - Ständet gjorde aninärkningar wid Stats-Utlkotlers betänkande, i fräqan om inrättande af en practist Vergsschola i Fahlun. Lades pä bordel. Il»lästes och lades pä bordet ett memorial frän Banco-U.lkottet» af den 4 Augusti, angående terminerne för de revisioner öfwer Stats-, Banco-och Riksgälds-werken, hwilka före nasta Riksdag böra förrättas, och jöresiär Banco-Urfkoltet, i likhet med S ats - Utffolter, att ören 1813 och 1815 dertill mätte utses. Uplästes och lades pä bordet, et, ifieän Banco» Utffottet, inkommit memorial, af denna dag, innehällande swar pä frän tre af de respective Ständen, till Ut,kortet gjord remitz, af det wid Stats-Utfkottets betänkande om inhemska län, till ett belopp af millioner R:dr för Statens extraordinarie behof, bifogade serstildte yttranden; utlätandes sig icke finna rädligt för Banquen, att uti dek deruri gjorde förstag inga.
I afseende på granskningen af förslitna och bristfälliga sedlar från och med 8 skilfingar lill och med 3 R:dr pä ojdrgadt papper, komma följande allmänna grunder alt fortfarande tjena lill efterrättelse, nemligen: a) att en sedel antingen till fulla värdet antages eller ock helt och hållet kasseras; b) att den fjerdedel nedantill åt höger, hvarå namnteckningarne befinnas, och hvilken, genom olikheten i fina trycket, ensam för sig utvisar sedelns rätta valör, inlöses, då denna fjerdedel är fullständig och sammanhängande, utan afseende å de stycken af andra sedlar,' sorn må vara vidfogade; hvaremot IG Banko-Utskottets Utlåtande N:o 38. c) att om på denna fjerdedel antingen båda namnen eller fina trycket saknas, eller om delar af någotdera eller af dem alla blifvit från det qvarvarande skiljda ocb icke kunna loreles, sedeln likväl ar intösningsbar, såvida dä det öfriga af sedeln eller åtminstone det återstående af dess nedra hälft ar belt ocb ballet sammanhängande ; d) att deremot sådana hopfogade ofullständiga bitar, af hvilka ingendera för sig är intösningsbar, ej kunna genom blotta sammanklistringen vinna ett eljest saknadt värde, ulan ovilkorligen mäste kasseras. Mow. 2. Vid inlösen af sedlar å järt/ad t papper, stiillda i Banka, förfares enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 5 Mars 1836. Mom. 3. Grunderna för inlösen af sedlar å Riksdaler Riksmynt bestämmas af Fullmäktige. Frågor om inlösen af sådana sedlar, hvilka genom olyckshändelser blifvit så stympade och skadade, alt denna inlösen beror icke af sedlarnes granskning, utan på undersökning ocb pröfning af särskilda skäl ocb omständigheter, hänskjutas lill afgörande af Banko-Utskottet.
En lön för hvartdera universitetet!, hvilken icke borde uteslutande fästas vid något visst läroämne, utan finge användas, der den funnes mest gagna, allt efter som i ena eller andra kunskapsarten behofvet visar sig störst, eller någon utmärkt vetenskapsidkare framstår; 3:o att. för hvartdera universitetet måtte begäras ett anslag till åtminstone det af Consistorium Academicum i Lund förutsatta belopp af i,5oo R:dr, för att såsom docent-stipendier disponeras och derigenom sätta utmärktare yngre akademiske lärare i tillfälle att vid universiteterna qvarstadna, och icke nödgas, för bristande utkomst, afbryta en verksamhet, hvaruti de eljest kunnat med framgång fortfara och gagna. Delta vore af vigt, med hänsigt icke blott till universitetets omedelbara behof och nytta, utan ock till den vetenskapliga bildningens allmännare anspråk på uppmuntran och befordringsmedel, ty om särdeles lofvande unge män, med ifver för vetenskaperna, kunde efter afslutandet af deras förstudier, till exempel vunnen magistergrad, ännu några år såsom docenter qvarblifva vid lärosätet för att i en viss, mera bestämd, rigtning utbilda sina anlag, skulle det understöd, som gjort den förlängda vistelsen vid universitetet möjlig, utan tvifvel vara väl användt och stundom bära rika frukter, ehvad de med understödet hugnade personer omsider fästade sig vid universitetet och i dess tjenst, eller efter några år, men ännu i den yngre ålderns fulla verksamhet, utginge i det praktiska lifvet; 4:o att, i likhet med professorerne, jemväl andra med lön försedda akademiska lärare måtte få, vid afskedstagandet, uppföras å allmänna indragnings-staten, till beloppet af den lön, som en hvar vid tjenstens frånträdande innehar, åtminstone så vida besparing å de för professorerne beräknade pensionsanslag dertill lemna tillgång. I samma mån, som det vore maktpåliggande att söka för universiteten dana och bibehålla skicklige och yngre lärare, i lika måtto fordrade omtankan och billigheten, att tillfälle till afgång från lärarekallet bereddes för dem, som genom en längre utöfning deraf uppoffrat sina bästa krafter och förvärfvat anspråk på rätt till hvila.
Upp i sadeln, ut i skogen! Lifvet är dock härligt, säge hvad man vill! Ni sitter inne här, pater, och beder för oss! BIKTFADERN. Jag skall bedja för er. Ridå. TREDJE AKTEN. Borgstugan. i rummet; hel fondvägg med tre små djupa fönster med bänkar; till venster i bakgrunden en liten dörr, till hvilken några trappsteg leda upp; på samma sida i förgrunden ett stort bord med den; ett mindre bord i förgrunden på samma sida under ett kring pelarne. Ett stort rum med korshvalf, hvilka bäras af pelare midt bänkar; deremellan hufvudingången; till höger: spis i bakgrunlitet fönster, vid hvilket en stor hvilstol med kuddar; bord om Scen I. MARGIT in, ledd af HOFMÄSTAREN och HUSHÅLLERSKAN, åtföljd af KERSTIN (kammarpigan) med ett skrin och en spegel. MARGIT. Hvar är riddaren min man? HOFMÄSTAREN. Herren är ute på åkern, frun! MARGIT. andfådd! Alltid på åkern! Stanna litet! Jag blir så HUSHÅLLERSKAN. går icke väl! Frun, frun! Skulle icke ha stigit upp än! Det så vill jag vänta till min man kommer. Det skall Åh, jag har legat så länge! Sätt mig der i stolen, göra honom glad att se mig uppe igen! Stäng dörren till kammaren, så att jag slipper höra den lilla plågor! skrika; det gör mig så ondt, som om jag sjelf hade KERSTIN stänger dörren. MARGIT sätter sig i hvilstolen. Öppna ett fönster! Här är så varmt! HOFMÄSTAREN. ett grant bergningsväder blir det. Det har inte fallit regn på tre veckor heller, men MARGIT ser ut genom fönstret. och kalt! Jag saknar något! Här ser så ovanligt ut i parken! Så soligt HUSHÅLLERSKAN. Se nu! Var det inte det jag sade? MARGIT. Linden! Min lind är borta! Hvem har huggit ner den? Hvem har vågat? HOFMÄSTAREN. Den nådiga herren behöfde den till virke.
Blifver fartygets resa uppehållen genom offentlig myndighets bud, och är rederiet eller befälhafvare!! dertill vållande, håfve befraktare rätt att fraktslutet bryta och af den, som uppehållet vållat, undfå ersättning för kostnad och skada, som för honom derigenom uppkommer. Samma rätt håfve ock redare eller befälhafvare, der befraktare till uppehållet vållande är. § 123. Ej må för den tid, befraktadt fartyg uppehälles af krigsorsak, karantän eller annat binder, hvartill befraktare ej varit vållande, tillökning i frakt utgå, der den ej särskildt betingad är. § 124. Angår fraktaftalet befordring af viss person, och denne, före resans anträde, dör eller af laga förfall blifver hindrad att den företaga, erlägges endast half passagerareafgift. Om han efter resans anträde dör eller af laga förfall hindras från dess fullbordan, vare hela passagerareafgiften till betalning förfallen. 11 82 § 125. Om vid de fraktaftal, föregående § omförmäler, fartyget under resan förgås eller ock de fall inträffa, hvilka i § 120 oraförmälas, vare aftalet, utan ersättning å någondera sidan, förfallet, men passagerare förbunden att för den tillryggalagda delen af resan betala passagerareafgift efter de grunder, § 5 bestämmer. Är något derutöfver af passagerare betaldt, ege han att sådant återbekomma. § 126. Effekter, hvilka allmänt föras såsom passageraregods, skola, när de blifvit öfverlemnade till befälhafvare!) eller till den, som af honom dertill satt är, i händelse af skada eller förlust, ersältas såsom annat gods, för hvilket befälhafvare!) enligt denna lag ansvarar. Om penningar, värdepapper och dyrbarheter vare lag, som i § 105 sägs. § 127. För gäldande af obetald passagerareafgift ege befälhafvaren till passageraregods samma rättigheter, som § 117 tillerkänner honom, i afseende på annat gods, för obetald frakt. Om Bodmeri. § 128.
Ja» anhåller alt såsom stöd för mina satser om konsumenternes rätt och fördel få åberopa en i dessa dagar öfverlemnad petition af de s. k. frie arhetarue, derutinnan de visserligen yrkade höga tullar i allt hvad som skulle förskaffa dem arbete, men lag tull på nödvändighetsvaror. Således måste man äfven göra afseende på konsumenternes rätt, och ehuru den tullafgift som Ulsk. föreslagit, är tillräckligt hög, kanske lill och med för hög för att förekomma tullförsnillning och derjemte till och med för hög i afseende på konsumenterna, så vill jag gerna begifva mig dertill på det man åtminstone må kunna komma ifrån den orimliga tull, som nu är lagd på smöret. Jag anhåller således att Utskis förslag måtte blifva antaget. Frih. Cederström, Claes Rudolf: Det synes tydligt att Hr Aminoffs argumentation varit rigtad emot dem, som skulle vilja vidhålla den gamla taxan i detta hänseende. Mig veterligen har likväl ingen velat yrka sådant. Dessutom skulle jag önska alt man icke ville lägga så mycken vigt vid de framställningar, som göras af stora possessionaler, emedan man dervid alllid löper fara alt gä ganska ensidigt tillväga. Det synes nemi. vara temligen klart, alt sådane personer kunna producera varan till något bättre pris, än som blifver möjligt å mindre lågenheter och hemmansdelar i de särskilde landsorterne bosatta landtman. Det är dessas rätt jag åsyftar alt skydda. Frågan gäller nu, huru långt den af flera talare yrkade tullnedsättning hör gå. Vi böra erinra oss alt den af ötsk. föreslagna tullen af 1 r:dr 24 sk. blott med 32 sk. öfverstiger den före 1845 gällande bestämmelsen, då den deremot med 1 r:dr understiger denna gällande tull. Språnget är i min tanka, alltför stort. Jag önskar alltså att man måtte stadna vid den af PresleSt. antagne ziffran af 2 r:dr. Man har väl*icke någon visshet om hvad BoudeSt. beslutar i detta hänseende, men såsom en presumtion derå, torde det tillåtas mig att af de vid betänk, fogade reservationer få uppläsa följande:
Väcker någon Ledamot fråga härom bör LandtMarskalken sig deröfver utlåta, samt i händelse han anmärkningen godkänner, på föreskrifvet sätt förtära, men i motsatt fall, om sådant vidare ytkas, förhållandet Ridderskapets och Adelns pröfning underställa Förvises saken ti/l ett Utskott, skall ett sådant af 12 Riddersk rpets och Adelns Ledamöter ofördröjligen 6ät;as och äge LandtMarskalken samt den person hvilken ifråga är, att hvardera utnämna hälften af nammie Ledamöters antal; detta Utskott pröfve genast målet, och lemne detöfver till Ridderskapet och Adeln sitt Betänkande, antingen den, emot hvars uttryck anmärkning blifvit gjord, må derifrån njuta befrielse, eller från säte och stämma på Riddarhuset för dea Riksdagen uteslutas, eller på sätt 1 mom. i Re-, geringsFormens 110 §. stadgar, under tilltal Ställas. Utskottets beslut till ansvar på endera af dessa tvänne sätt, vare likväl ej till någon påföljd gällande med mindre femsjettedelar af Ridderskapets och Adelns i Plenum, då det föredrages, närvarande Ledamöter deruti instämma. 40 §• Uti alla sådana mål, som personligen röra en eller annan af Ridderskapets och Adeina Ledamöter, höra densammas närmaste Skylde—, män, till och med Syskonebaro, hviika på r49° Den 25 Junit. Riddarhuset kunna antecknade vara, ingen stämma äga, utan skola de, sedan så väl den som saken angår, som de sjelfve, ägt tillfälle till Protocollet andraga, hvad de nödigt aktadt, jemte honom, när beslut skall fattas, från Riddarhuset taga afträde. Skulle någon eller någre, som på ofvanberörde sätt befinnas slägt vara, hafva uti sådan fråga röstat, vare han eller de Riksdagsmannarätt för den Riksdagen förlustige, äfvensom voteringen skall anses ogild, derest uti nästa Plenum styrkes, att dess utgång kunnat bero af hans eller deras röster. 41 §.
Styrelreorganernes stränga ansvarighet derföre inför iagarne. Herr Grefve Mörners förutsättningi att man glömt, hvad 4 §. Regeringsformen bjuder, är på det sätt Herr Grefven uti minnet söker återföra denna §. i sanning mycket vågad, inför en allmänhet, sorn icke nu mera borde misstänkas, att ej kunna läsa uti bok: Herr Grefven tyckes af 4 §. vilja draga den slutsatts, att Konungen äger allena [tyra Riket: men hvarje annan, som öpnar Grundlagen skall utan tvifvel förundra sig, att den ädle Grefven utan anledning af komma eller punkt stadnar midt i meningen j som tydligen uttrycker, att, Konungen äger att allena styra Riket på det fatt denna Regeringsform förefkrifverhvad är att al: lena styra eller regera?