Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bancomynt jemte 20,230 Rubel, såsom öfverlemnade till Kongl. Allmänna MagazinsDirectionen i diverse Sädessorter och Bränvin, samt 32,870 R;dr 35 sk. 6 r. såsom ingångne till Kongl, OrlogsFlottan i Hampa, hvilka sistnämde påföringar uti Kongl. MagazinsDirectionens och. OrlogsFlottans Räkningar afven efter granskning funnits upptagne. Vidkommande åter controllen uti AdministrationsVerkens Räkenskaper huruvida de uti Herr Baron Wirséns KrigsP’ondsRakningar afförde medel blifvit derstädes upptagne; så har detta göromål, till den del Vederbörande Verks Räkenskaper till Kongl. KammarRätten inkommit , blifvit med noggrannhet verkstäldt, men härvid återstår för 1812 alt tillse huruvida de dä till Kongl. KrigsCommittéen till fragtfordringars liqviderande enligt qvitto den 28 Mars I814 afförde 135,000 R:dr Banco, samt de dels till Kongl. KrigsColiegiurn dels till KrigsCommissariatet för f. d. Arméen i Tyskland, dels Ock tili Kongl. StmdhetsCollegium afförde be - i gg Riks. St. Revisorers Berättelser. tydeliga cffecter och persedlar kom mit till erdentelig uppbörd, hvilket allt ieke kunnat verkställas emedan i 8 I 6 ars KrigsCommittéens Räkningar, i hvilka förstnämnde Summa skall tilt redovisning ingått, ej ännu inkommit, och ej heller härstädes hitintills varit tillgång på de PersedelsRäkningar, der Effecterne skola upptagas, hvilka Räkningar dock skola med första infordras; Men rörande Afföringarne uti 1813 och 1814 årens KrigsFondsRäkning hafva Deputerade uti vederbörande Verks Redogörelser förrättat Controll, och har icke elter ännu varit ,i tillfälle att uti vederbörande Verks Räkenskaper verkställa nödig jemförelse huruvida de uti Kongl.
Det napoleonska förtrycket hade nått sin höjdpunkt, de kufvade eller hotade folken, bland dem äfven Sveriges, reste sig för att afkasta dess ok eller värja sig för dess hot, och i spetsen för de förenade armeerna stod som generalissimus tronföljaren i det land, hvars konung fem år förut ansett sig förpligtad att underställa den franske kej sareiis gillande sin önskan i afseende på valet af sin blifvande eftertr " d a are. Utan att taga någon del i kriget blef Platen nu som förr indragen midt i centrum af de politiska förvecklingarna, J ' riar så mycket svårare att lösa, som det gälde att viiiiia Norge för föreningen med Sverige, sedan det frigjort sig.s,jälft, gifvit sig en egen grundlag och valt sin egen konung. Platen hade hsilst varit stilla vid kanalarbetet, men för Norge uiiderkastade han sig allt. Efter konventionen i Moss vidtog fredsarbetet, hvars första akt anförtroddes åt Plateii. Med sin vanliga kraft och öppenhjärtighet i förening med stor takt och statsmannavisdom, skötte han det svåra värfvet och lyckades så väl, att han å ena sidan tillvann sig prins Kristiaus och de ledande norrmännens aktningsfulla vänskap, samt å andra sidan anmodades att ingå bland de redan utsedda svenska kommissarier, hvilka skulle underhandla med det, storting, som beslöt föreningen med Sverige och antog grundlagen af den 4: de november. Endast i bref har Platen uttalat sin enskilda mening om de former föreningen kom att få. Han antyder der, att systemet icke helt och hållet öfvereiisstämmer med halis &amp; sigter, men att det torde vara det enda, som för närvarande stode att vinna, att det torde vara bäst att likt engelsmäniien lemna något åt våra barn att göra. Han erinrade att å svensk sida skulle fordras både försigtighet och försakelse, af ' rådde att uppträda med onödig ståt, m. m. I och med föreningen var ett af målen för Platens fosterländska sträfvandeii uppnådt. Han återgick iiii till " sin förnämsta lifsgerning ", Göta kanal, och kunde under 15 år oafbrutet egna sig åt den samma.
Frälseman gör Cession, eller sedan han enligt lag till myndiga år kommen är, blifver under förmyndare ställd; och efter det ett sådant förhållande blifvit i officiel väg hos Directionen kändt, det så mycket hellre synes tillhöra en så beskaffad persons egen omtanka, då han återfått rättigheten att sig och gods sitt sjelf råda och, med anledning deraf, vill sin Riksdagsmannarätt utöfva, att sjelf inför Directionen visa, det ofvanberörde hinder upphört, som han, genom ett sådant tillkännagifvande, endast bereder sig sjelf en fördel, hvars erhållande icke lämpligen bör vora förenad med ökadt besvär för ett allmänt Embetsverk och dess Tjenstemän; alltså finner RiddarhusUtskottet, på dessa skål sig icke äga någon anledning, att å RiddarhusDirectionens berörde hemställan tillstyrka bifall. §. i5. Sedan RiddarhusDirectionen uppå gjord för frå - Den ii ^Augusti <*. ni., frågan hos ÖfverPostDireCteursEmbetet inhämtat, att till följd af de, angående Postverket i Riket gällande Författningar, nemligen Kongl. Brefven till CancelliCollegium af den 21 Julii 17'ba och den 27 November 1772, RiddarhusDirectionen icke kunde undgå, att utbetala lösen för de till Directionen ankommande fribref; har RiddarhusDirectionen, på den grund, att berörde fribref endast innesluta antingen Genealogiska förteckningar från Rikets Consistörier; eller räkenskaper Öfver RiddarhUsCapitatiönsafgiften från Kongl. Majds Befallningsliafvander; samt att lösen föp sådana bref årligen uppgå till ett ganska betydligt och RiddarhusCassari betungande belopp, uti i5 §. anmält, detta förhållande till den åtgärd, som Ridderskapef beli Adeln kunde finna lämplig
Borgare-Ståndets beslut, hvilket innefattas i den gemensamma tanke, att förslaget anses antagligt, med de förändringar, att ibland de i tredje momentet omförmälda undantag mätte införas: gemenskapen vid Rikets Landtoch Sjöförsvar samt allmänna och enskilda verks och korporationers vaktbetjening, eller andre, som med desse jemförlige eller ringare äro, och de, som äro i annans tjenst eller ständigt arbete anställde, eller daglönare, eller andre dylike, som försörja sig med tillfälligt arbete, äfvensom de, hvilka endast för sjelfförsörjning ega något yrke utöfva; samt att valrätt och valbarhet icke måtte tillerkännas städernas tjenstemän, såsom såBih. till R. St. Prot. 1853—54. 3 Sami. 17 Baft. 2 Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 60. dane, städernas Magistrats-personer undantagne, så länge valrätt och valbarhet icke kunna medgifvas öfrige embetseller tjenstemän; samt Högv. Preste-Ståndetj med förklarande att Ståndets gemen samma tanke vore: l:o att den ifrågasatta nja representations-rätten borde inskränkas endast till sådane idkare af borgerliga yrken inom städerna, som icke egde burskap, hvadan ur det föreslagna Irsta mom. af 14 § Riksdags-ordningen borde utgå orden: "egare af hus elier tomt samt egare eller innehafvare med ständig besittnings-rätt af jord under stadens domvärjo, alla dessa,” äfvensom orden: ”och andra stadens tjenstemän;” 2:o att 2:dra mom. borde bibehållas sådant det af Utskottet blifvit föreslaget; och 3:o att 3:e mom. borde ändras i enlighet med den af Ståndet påyrkade ändringen af det Irsta morn., hvarigenom detta mom. skulle komma att få denna lydelse: "Ingen eller från det utaf ningen af jr ;, söm funnit de af Riks-Slånden sålunda uttryckta gemen samma tankar innefatta oförenliga skiljaktigheter, får detta förhållande till Rikets Ständers grundlagsenliga behandling härmed vördsamt anmäla.
Ständer hos Kongl. Mant i underdänigbet auhälla, att Kongs. Mast i Näder täcktes anbefalla rest Stats. Contoir, att, af de tia Riksdags kostuaderne cwstagne medel, förskjuta bwad till trycknings'kostnaderne af berörde Bihang till Riks, Ständens Prv. tocoll, samt de ifrägawarande Constitutions, Utstottets Handlingar, erfordras, samt draga försorg om sjelfiva tryckningen och tillse ej min> dre att berörde förskott blifwa behörigen redo. rvisade, än ock att Stats-Werket, genom för. säljnii g af de tryckte exemplaren, mätte i möj. ligaste mätto hällas skadeslöst för de ätgängne kostnaderne. Och skulle det äligga Expeditions. Utskottet, att, innan sin, först i Stockholm skeende, upplösning, samla och färdige till tryckning ifrän sig lemna alla de ifrän Riks. Stäm dens samt Utskottens Cancellier till ExpeditionsUtskottet inkomne Protocolls. Utdrag, Betänkanden och Handlingar. I sammanhang härmed fär Stats-Utskottet , uppä äterremist ifrän det Hederwärda Bom de-Ständet, tillkännagifwa, att Stats.Utskottet nu sä mycket mindre kan gifwa anledning till tryckning pä Stats Werkcts bekostnad af det Hederwärda Stäntzets Protocoll wid denna och nästförflutne Riksdag, som de öfrige Irenne Re. spective Riks-Ständen bifallit Stats-Utskottets tanka, att Stats-Werkets biträde till denna tryckning icke kan medgifwas. Hrvil - Den ig October, 223 Hwilket dock de Respective Riks. Ständen wördsammeligen hemställes. Arebro den 13 October igro. pz AAtzlotl. KickäcrNdpets ock rjAxvärclltze prette-8cra» Xckelnr I^eäamärerL vägnar äerr I-ecjamärers väzvLr 6. blsmilton.
I följd häraf, hafva bemälde Collegier, genom underdånig skrifvelse af den 3o November iS32, tilikännagifvit, att de från Kongl. Majlis Befallningshafvande infordrade uppgifter å Clereciets och förrberörde Staters löneförmoner, jemte serskildt lemnade uppgifter å ecclesiastika boställens taxeringsvärden, då redan till Kammar-ColIegium och Stats-Contoret inkommit; men att någon tid erfordrades, innan, på grund af dessa inhemtade upplysningar, samt med vägledning af de handlingar, som i StatsContoret vore att tillgå, de ifråvarande Specialstaterne kunde i underdånighet afgifvas; hvarefter och som ofvannämnde stater och uppgifter borde, enligt Rikets Ständers yttrade önskan, inom nästpåföljande Riksdag vara uppgjorda och aflemnade, Kamraar-Collegium och Stats-Contoret, genom Nådigt Bref af den 22 Junii i833, påmintes att med dessa stater och uppgifter satpt eget utlåtande deröfver ofördröjligen inkomma. Till åtlydnad af denna Nådiga befallning, hafva bemälde Embetsverk, uti gemensam underdånig skrifvelse af den »4 November i834 Dih, Ull R. St. 2 Kongl. Maj.Is Nåd. Skrifvelse N-0 "]5. anmält, att sedan de, medelst Circulaire af den 27 Augusti i83o, anmodat Öfver-Ståthållaren och samtlige
Hos Högloft, Ridderskapet och Adeln, af Herr Friherre Cederström, Jacob: att stadgandet i Kongl. Förordningen den 18 Februari 1768, att, om någon olofligen eller utan pass praotiserar sig utur Riket, men ej inom Ett års tid sig åter infinner, skall sin arfsrätt i Riket yara förlustig, fortfarande jemväl måtte tillämpas på den, som reser bort ur landet ulan pass och icke gör rätt för sig hemma eller uppgifver, hvarthän han tager vägen eller huru länge han blir borta. Af Herr Hjerta, Lars: att Belänkandet, i afseende på utlänningars rätt att i Riket resa och sig bosätta, måtte så förändras, att tillträdet hit och vistandet härstädes kunde för dem blifva lättare och mera tryggande.
Vi veta det alla rättrogna, och Petros tvekar ej att uttala det på predikstolen. Det är Krysanteus, den hedniske arkonten, som är den ena roten till detta onda. Att du icke fängslar Krysanteus, som dock är den rebelliske Juhani förklarade anhängare. Vi alla i församlingen undra deröfver. – Ah, min vackra gemål, inföll Annæus Domitius leende och hotade i sin ordning med fingret. – Nu bryter du vår öfverenskommelse. Inga statssaker oss emellan! Du minnes det? – Den andra roten till det onda, fortfor Eusebia med harm, – äro Homousianerna, desse förskräcklige kättare, som påstå, att Sonen är af samma eviga gudomsväsende med Fadren. Är det icke en blindhet utan like!? –Åh, en obegriplig blindhet ... och ett lättsinne sedan! instämde prokonsuln. – O, Eusebia, hvad du i dag är förtjusande! Prokonsuln fattade och kysste hennes hand. – Annæus, fortfor Eusebia, – är det sannt, att kätteriets hufvud, Athanasios, varit sedd i dessa nejder? – Hvad vet jag mer än ryktet? Hvad kan jag göra mer än skicka befallning till alla embetsmän i Akaja att efterspana och gripa honom? O, dessa statssaker, de utmärgla mig ... småningom. – Arme, arme Annæus Men säg dock, hviskade Eusebia och lutade sitt hufvud närmare hans, – har du i natt emottagit något budskap från Konstantinopel? – Eusebia, ja! svarade prokonsuln i samma ton och lade pekfingret på sin mun. Eusebia visste det förut, ty budbäraren hade sökt prokonsuln i dennes hem, innan han genom en förtrogen kammarslaf blef visad till det hus, der prokonsuln superade med Karmides, Olympiodoros och hetärerna. Men hvad Eusebia icke visste och nödvändigt ville känna, var brefvets innehåll. – Nåväl? frågade hon i yttersta spänning. – Julianus ... Men tyst för Himlens skull, Eusebia! – Nå, skynda dig!
LagUtskcttets Betänkande om i fråga ställda Domstolars förändrade antal och organisation, än att denna fråga från Kongl. LagCommittéen med hela Lagförslaget måtte genom trycket komma till allmänhetens kunskap och inhämtande af anmärkningar dervid, innan detsamma Kongl. Majtts och Riksens Ständers vidare öfverläggning och antagande Underatälles. Grefve Mörner, Carl Stellan: De ari märkningar jag framställt i afseende på förevarande ämne, finner jag ej i Utskottets Betänkande vidrörda. Ehuru nyttig jag skulle anse den föreslagna förändringeri i dessa I ^48 - Den lo Juli e. w. anstalter vara, befarade jag, att den skull» medföra för betydande kostnad, för att väl kunna verkställas. Äfven befarade jag, att den ej ännu torde äga utaf allmänna opinionen allt det understöd den behöfver. Jag får för öfrigt förena mig med hvad Herr Hummelhjelm här och likaledes Herr La» gerheim i Utskottet föreslagit, att detta förslag måtte få hvila till en annan tid, då Konung och Ständer kunna linna tjenligt att detsamma antaga. Herr Manner stam, Johan: Lagutskot tet har hufvudsakligen ansett fullständiga bevis för nyttan af i fråga varande förändring af Domstolarnas organisation ligga Uti det förslag dertill, som Lagutskottet förut afgifvit. Lagutskottet har likväl be» Xnödat sig att ytterligare undanrödja de betänkligheter och inkast, som blifvit framställda emot samma förslag, ehuru det nödvändigt måste hända,' att ännu åtskilliga omständigheter af mindre vigt kunna vara obesvarade, hvilkas vedet läggning hör ligga uti den blifvande Rättegångsordningen , utan att de äga något sådant inflytande på sjelfva saken, att den till sina grunder kun» de derigenom rubbas. Jag vill icke upptaga HÖglofl. Ridderskåpets och Adelns tid med försök att i en klarare dag framställa sjelfva törslaget. Sä - Den 20 Juli e. m, sorn mig synes visa sig fördelarna öppet för granskaren, då han jemfär detta förslag med grunderna för den nuvarande Rättegångsordningen. Jag uther mig blott att i detta afseende få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet vid några få omständigheter.
N:o 12. 313 bemälte Herres Regering röna den ordning i Styrelsen och komina i åtnjutande af den »välgäng, om äro srngter af en laglig, kraftfull och »välgörande Regering; hasme W» Sive a Rikes Ständer, dertill af War nu Negerande Allernädigste Koniliig uppmanade, för Os; oeh Wäre efterkommande af fri »vilja och genom lagligt och enhälligt »val bärmed utkorat deri Högborne f-nrste Prins (chinmiu.r.v .Vaf Schlesivig-Hvllftein-Ionderburg-Angnstenburg till Sivea Rikes Kron-Prins, att efter ° Wär nn Regerande Allernadigfte Konung, enär Hans Kongl. Maj:t med döde» afgär (bwarmed den högste Gude»» nådeligen länge fördröje) Regeringen öfwer S»vea Rike samt detsamma underlydande Länder tillträda, till Sweriges Konung krönas och byllas sam! Riket hyra efter Regeringsformens af den 6 Jnnii 1809 bokstafliga föreskrift samt Rikets öfriga gällande sa »väl Grundlagar som Allmänna Lag och Laga stadgar; allt sadan! likmätigt den försäkran Hans Kongl. Höghet sä »väl nu förut, »'om ock sedermera »vid Desi uppstigande pä den Kongl. Sivenska Thronen gisivande warder. Wi tillä,gge rifwe» Hans Kongl. Höghets ägta manliga Bröstarfwingar rättighet art efter Hans Kongl. Höghet intaga den Kongl. Swensta Thronen i den ordning och pä det sätt den afOsi under den 1809 öfwercnskomna och fastställda Zuccessions-ordning bokstafligen innchällcr och stadgar.
Det är som Solskin imod mig springer, En Sang i Dur der i Jubel klinger, Og gjör min Venten skjälvende glad, Når frem over Bölgen jeg ser den flagre, Den blomstrende, lyse, elskede, fagre, Glädesstrålende Stockholmsstad! Og Bölgerne skumme, spröite og glide, Krumme Toppene gnistrende hvide, Andelöst vandre, Jage hverandre, Håbe beständigt: » Bag näste Fjeld, Bag näste Skove kommer det vel! » Havet samler Bölgehärene, Drager dem med sig ind gjennem Skärene, Lokker og leder dem, Samler og breder dem, Ind gjennem trange, fjeldtrykte Sunde, Ud mellem blomstrende Enge og Lunde. Havet befaler, Synger og tåler: » Skynd dig, min spröitende Bölgehär, Storm förbi alle Klipper og Skjär! Träng gjennem Sundene, end så trange, Flygt gjennem Fjordene, end så lange, Lönnen for Löbet tilsidst skal I få. Da suse mildere Vinde, Lyse Ege og Linde Brede sig over Klipperne hårde. Slotte og Garde, Landhuse hvide Side ved Side Smykke de Kyster hvor Bölgerne glide. Ned over Skränterne tumle Bäkkene, Snefald af Blomster lyse i Häkkene. Höit på Terrasserne Haverne glöde, Undre at Bölgerne skummende haste, Vifte til Hilsen og Roser röde Efter dem kaste. 18 % Sölvlette stige Morgenens Tager, Lydlöse sväve de hvide Mager, Visende Veien som Hären af Bölger Skvulpende fölger. Se! da åbnes den sidste Fjord Med Seileres lystige Vrimmel. Rundt o m den vårlyse » blomstrende Jord Under en strålende Himmel. Men som af Havets Vande bårne, Svömmer der Tårne!
Banco, till fördelning emellan Baneo-Ombudet och Contorets Tjenstemän, berörde ansökningar ej kunna föranleda lill annat förklarande, än attLåneContoret i Götheborg jemväl för framliden, så länge dervarande, efter Contorets inrättande tillkomne 3:ne lånerörelser, eller belåningen af jern ock andra exportabla ejfecter j Handelsoch 2Varings-Disconten j samt d iscon - 6 Banco-Ulsloitsls Memorial JV:o Ql. teringen af Adier och Publika papper bibehållas vid deras nuvarande omfattning, årligen må för desse lånerörelser tilldelas serskilde arfvoden, till samma belopp som de af Bancofullmägtige hittills beviljade. Hvad åter rörer Tjenstemännen vid Malmö Låne-Contor jemte Bankens Ombud derstädes, hvilkas nuvarande Aflöningsstat jemväl är upptagen under ofvanåberopade pag. 6 i i8a3 års reglementariska föreskrifter, hafva de, med upprepande af enahanda skäl, som de af Götheborgs Låne-Contor anförde, erinrat, att, redan vid uppgörande år 1823 af förslag till de serskilde lönings-staterne för Låne-Conloren, ej allenast flere af dåvarande BancoUlskotts Ledamöter, utan ock Höglofl. Ridd. och Adeln, för dess del, varit af den mening, att lika tjenstegrad borde berättiga till lika löneförmoner; hvilket ock sökanderne förmodat vara desto billigare, som, vid omförmälde löners bestämmande i allmänhet till ganska lågt belopp, blifvit afsedd inkomsten af sportlar, de der naturligtvis måste vara ringare vid Malmö Låne-Contor, då lånefonden derstädes från början utgjorde allenast hälften af den vid Götheborgs Contor; att, utom de sedan sistlidne
Vidare hemställer jag, om icke termerna i sista riksdagsbeslutet innefatta just detsamma, som nu är begärdt; ty om K. M. då funnit några af R. St. fattade beslut stå i strid med lag, så hade K. M. ©tvifvelaktigt ägt rätt att deråt vägra sin promulgation. Hr Cederschjöld har ytterligare sagt, att då lahnännen, hvar i sitt Stånd, ägde vaka deröfver, att allting tillginge lagligt, någon lagstiftning för Banken icke kunde beslutas, som vore i strid med allm. lag. Denna garanti synes mig likväl icke tillräcklig, ty talmannens opinion kunde tilläfventyrs vara sådan, att han ej ansåge såsom olagligt, hvad som verkligen vore det, att icke tala om, snart sagdt, omöjligheten för talman att granska hvarenda speciel frågas öfverensstämmelse med allm. lagen. Nog af, att talman måste tillse, huruvida den står tillsammans med grundlagen; och i öfrigt, äfven om talman vägrade propos., kunde ju en knapphändig majoritet i Constit.Utsk. ålägga honom att framställa denna propos., och då vore ju i alla fall dörren öppnad för olagligheterna. Hr Cederschjöld har vidare uttryckt sin tillfredsställelse öfver Ständernas afslag å Konungens delaktighet i bancolagstiftningen. För min del vill jag tvärtom deröfver uttrycka min ledsnad; ty ehuru icke ens fråga varit om fattande af ett olagligt beslut i dessa ämnen (om jag undantager den obetydliga ändring, som blifvit beslutad i grundfondens belopp), hemställer jag likväl, om ett sådant beslut Den 4 Maj f. m. 37 gått igenom, som t. ex. ang;de en oinskränkt credit på Banken för Jtiksg.cont. — ett beslut, hvilket ej varit olagligt—, hade det då icke varit bra , om Konungen haft ett ord med, för att hindra ett för sedelinnehafvarenS säkerhet så vådligt beslut. En annan talare, Ilr Dalman, har trott, att den af Utsk. föreslagna hemställan, om den bifölles, iemnade K.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1859. uppgår den konlanta tillökningen i 4:de Hufvudtitelns ordinarie anslag till R;mt R:dr 106,391: 98; hvarvid erinras att häraf 53,263 R:dr 52 öre redan förut utgått såsom extra anslag samt 50,000 R:dr utgöras af högre beräknadt förslags-anslag. Såsom tillförene skett, äskar Kongl. Maj:t äfven nu, att, till betäckande af de genom södra bataljonens af Röhus Läns regemente år 1851 än vidare på 10 år medgifna förändring till roteradt Infanteri för Statsverket uppkomna kostnader, öfverskotta af de indelnings-räntor, hvilka förut ingått ensamt till nämnda bataljons rusthållare, varder såsom hittills, och derest omförmälda förändring kommer att fortfara, stlilldt till Kongl. Maj:ts disposition. Hvad derefter angår de Landtförsvarets behof, för hvilka tillfälliga eller extra anslag erfordras, finner Kongl. Maj:t, på grund af hvad uti förut åberopade protokoll öfver Landtförsvars-ärenden blifvit utredt och upplyst om hvart och ett af nedannämnda föremål, hvartill medel behöfva dels för vissa år och dels för en gång särskildt anvisas, Sig föranlåten att af Rikets Ständer äska beviljandet af följande extra anslag: i:o. För Artilleri-behof: Till anskaffning af refflade kanoner med lavetter och öfriga fordon, för 3 nya fältbatterier, å 24,000 R:dr . 72,000: — » anskaffning af ridoch anspanns m. fl. persedlar för 2:ne 12-pundiga, fältbatterier Till fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad 300,000: — » fortsättande af fästningsbyggnads-arbetena vid Carlskrona 270,000: — » fortsättande af befästningarne å Rindö vid Waxholm 150,000: — fortsättande af befästningarne vid Stockholm å landsidan 300,000: — 3:o.
St. i och för en löneförhöjning i allmänhet och borttagande af den förhöjda tjensteårsberäkningen, så bade allt varit rent och klart, men då StatsUtsk. öfvergått till frågor, som enligt grundlagen endast kunna af Ekon.Utsk. behandlas, så har det öfverskridit grundlagens föreskrift, som stadgar att det är K. M. som stiftar ekonomiska författningar. Om R. St. vilja deruti blanda sig, hvartill de otvifvelaktigt äga rättighet, så kunna de dock blott i önskningsväg göra sådana framställningar inför tronen. På samma gång jag yrkar återremiss, så begär jag också att StatsUtsk. mätte gemensamt med Ekon.Utsk. behandla de motioner i detta ämne, som Ekon.Utsk. har till handläggning och som ännu icke äro behandlade af det skäl, att StatsUtsk. lärer hafva svarat, att det först ville se hurri R. St. upplaga dess förslag rör:de elementar-läroverken. Samma Utsk. har t. o. m., på sätt här förut blifvit anmärkt, gått sä långt, att det inlåtit sig i ämnen, som röra kyrkolagen, och föreslagit vilkor för sitt anslag, hvilka skulle upphäfva stadganden i densamma. StatsUtsk. har nemi. föreslagit eforaloch lokalstyrelser för elementar-läroverken, hvilka enl. kyrkolag stå under biskops och konsistorii omedelbara uppsigt. Dessa styrelser äro hvarken föreslagna af K. M. eller af någon enskild motionär. StatsUtsk. har ytterligare genom ett af sina vilkor för beviljandet af de 90,000 r:dr sagt, alt de klassiska språkens läsning, äfven i de högre lärdomsskolorna, skulle få bero på lärjungarnes eget val. Någon fråga derom har K. M. icke framställt och icke heller mig vetterligen någon motionär, utan har Utsk. här tillegnat sig motionsrätten. Utsk. har äfven af nit för skolverkets förbättrande låtit hänföra sig alt upptaga några af de frågor, sorn blifvit af föredraganden för ecclesiastik-ärendena inför K. M. anmälde, men ännu i denna stund icke af Konungen äro i nåder bifallne.