Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Regerm hade föreslagit, att priset å Posttidningen skulle nedsättas till 10 rdr, skulle jag gerna gifvit min röst derför, ty då skulle tidningen hafva erhållit långt större spridning än den för närvarande har. Jag har nemligen den erfarenheten, att det är det goda priset, som bereder tidningar god cirkulation, och vi hafva ganska bedröfliga exempel derpå, att detta förleder menniskan att prenumerera äfven på dåliga tidningar; hela skandalpressen har sin uppkomst i det goda priset. Yi hafva här disputerat om frihandeln och yrkat på goda priser å de materiella varorna, men, såsom samhället nu är beskaffadt, synes man icke eftersträfva goda priser å de ideella produkterna. Mitt skäl, hvarför jag fortfarande yrkar afslag å Utsk:ts hemställan, är det, att det föreslagna sättet för anordnandet af en officiell organ synes mig icke vara ändamålsenligt. Hr Flach, Johan Fredrik Philip: Upprigtigt måste jag bekänna, att det steg, Kongl. Maj:ts Regering tagit i denna fråga, har på det högsta förvånat och bedröfvat mig. Jag kan visserligen fatta att en Regering, som, — oaktadt den efter bästa förmåga och af varm öfvertygelse söker fullgöra sin pligt — likväl icke är uppburen af opinionen och pressen, kan af sådant skäl finna nödvändigt att inom denna ega en tillgifven organ, genom hvilken den bör göra sig förstådd och värderad; men då den nuvarande Regerm icke kan beropa sig å ett sådant skäl, måste jag anse dess åtgärd falsk ur politisk synpunkt och ur tidsmomentets skick; ty om vi kasta en blick på denna Reger:s fordna och ännu fortfarande ställning till pressen, finna vi att ingen Reger, varit som den uppburen ända derhän, att så snart Regerm tagit initiativ i någon vigtig samhällsangelägenhet, jublet varit allmänt och högljudt långt innan ens detaljerna af hennes planer varit kända, och förtjusningen alltid stegrad vid hvarje 526 Den 28 Maj. nytt projekt af densamma. Icke destomindre har, uti det Statsråds-protok., som finnes den K.
»Åh, det är jungfrun ju så van vid!» »Ja men » »Inte vet jag hvad här fins!» »Frun kommer väl ut sedan i källrar och spiskammare?» »Hå ja, det hastar inte.» Jungfrun gick med en omätlig förvåning i sitt hjerta. Det var en underlig matmor!» Marianne fann tiden lång medan Börje var ute, och då hon icke hade vidare lust att läsa, gick hon och klädde om sig. »Du ser så god ut», sade Börje en stund derefter, då han kom in. Han strök med sin hand längs hennes rygg för att känna tygets mjuka ylle. Och han tyckte så mycket om mörka färger. Börje kastade sig på soffan och ögnade i en tidning, Marianne satt vid pianot och spelade. Plötsligt for hon upp, en ringklocka lät höra sin malmlåt, så att det darrade i takställningen. »Hvad är det!» ropade hon. »Det ringer ju bara till middag.» »Usch, är det bara en vällingklocka? Det var ett otäckt ljud den har», sade Marianne och strök sig öfver tinningarna med båda händer, liksom för att utplåna ett obehagligt intryck. Börje hade en stor förkärlek för den klockan, hvars djupa malmklang drog långt ut åt slätten med ett helt annat ljud än en vanlig middagsklocka. Han blef nästan stött. »Nej, Marianne, den är inte ful, kom ut på gården så skall du få höra. Han tog henne i handen och drog henne med sig genom rummen och ut på stenläggningen längs terrassen. »Nå, är den ful?» »Ne – åhnej.» »Åh, vet du, jag tycker den är så vacker», sade han och lade armen omkring henne som för att värna henne mot blåsten», jag tänker alltid på hur mycket godt arbete den ringt ut och in. Den är liksom hela gårdens husbonde. När den ringer, få vi alla lyda, jag med.» De gingo långsamt in igen medan han sade det. »Det har varit en skeppsklocka», fortsatte han då de kommit in i förmaket, »jag har köpt den på en strandningsauktion. – Han stälde sig vid fönstret med ryggen åt Marianne. – »Två man hade gått öfver bord den natten fartyget körde fast der nere på Skanörs ref.» Så teg han en liten stund igen.
Just. Omb.ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828. Anmäld den 18 Febr. 1824* Kongl. Maj:t behagade i Nåder uppdraga åt LagComitens arbetande Ledamöter, att gemensamt med serskilde nu utsedde Comiterade utarbeta och till Kong!. Maj:ts Nådiga pröfning föreslå en förnyad författning emot Lurendrägeri och Tullförsnillning; hvarvid 1820 års Lurendrägeri-Förordning borde undergå de jemnkningar och förändringar, som erfarenheten, under dess tillämpning, visat vara af nöden; Förslaget borde vara ingifvet inom d. 1 Junii, hvarefter Kongl. Maj:t ville tillse, att den nya författningen, hvilken komme att vid nästa Riksdag till Rikets Ständer öfverlemnas, utfärdas så tidigt, att den kunde tjena till efterrättelse från 1825 års början. Frågan om Förpassnings-verkets återställande i sitt förra skick samt om Controllers vidtagande till afböjande af de missbruk, hvilka ansetts vara en följd af Commerce-Collegii Kungörelse d. 14 Junii 1822, har Kongl. Maj:t sedermera pröfvat i sammanhang med Rikets Ständers underdåniga framställning bm Inrikes Tullbevakningeri. 1824 den 8 Sept. anmältes i underdånighet, att förslaget till LurendrägeriFörordningen inkommit, och att ett serskildt underdånigt förslag äfven blifvit författadt Bil. t. R. St. Just. Omb:ns Emb.-Bsr. 4 Atoff. 1828. nS till förnyad Seglations.Ordning, med hänsigt att bringa strafF-bestämningarne för Seglations-brott i likhet med den nya Lagen mot Lurendrägeri och Tullförsnillning, samt med iakttagande för öfrigt så val af de förändringar, Rikets Ständer föreslagit i nu gällande Seglations-Ordning, som af hvad under verkställigheten af densamma förekommit; Och Kongl. Maj:t befallte, att Högsta
Denna kan icke, serdeles då liera serskildta ämnen beröras, på ett värdigt, kraftigt och tillfredsställande sätt afgifvas, genom acclamalion inom Riks-Stånden, utan måste, för att äga kännemärket af sanning och lugn, föregås af öfverläggning och pröfning, men i sådant fall, hvilket här ofelbart inträffar, då afsigten omisskänligen varit att draga frågan under samtlige Riks-Ståndens behandling, har så väl Regerings-Formens 56 §., som Riksdags-Ordningens 44 §• uttryckligen föreskri!vit frågans beredning i Utskott. Ovedersägligen innefattar ock Adress-förslaget föreställningar och önskningar, ål hvilka, i hvad ämne som helst, 6o §. Riksdags-Ordningen samt 89 §. Regerings-Formen bestämdt utstakat vägen lill Allmänna Besvärsoell Ekonomi-Utskottet, innan desamma kunna till Konungen framföras af Rikets Ständer. TRYCKT HOS J. A. \V ALLDER, 1840. Conslitulions-Vt skol tets Memorial N.-o 3. 1 N:o 3. Ankom till Exp. Utsk. den ig Ftbr., kl. i e. ru. Memorial till Ridd. och Adeln, angående grundlagsenligheten af en yrkad Propositions vägrande. Ar eli förflulne gårdag ankommet Utdrag af Höglofl. Ridderskapets och Adelns Protocoll för den 20 och 23 nästlidne Januari samt den 1 i denna månad, har Conslitutions-Utskollet inhemtat, alt, sedan inom Ridderskapet och Adeln Fråga blifvit väckt derom, alt de Embetsman, som 4> §•
Förordningen den 17 September 1785 lotshemman förunnade friheter; JM 11, i anledning af väckt motion om donerade skolmästoreboställens, och deribland särdeles bostället Wrigstad Månsgårdens befriande från rotering; 246 Prot.-TJldrag den 28 Februari 1863. 32 13, i anledning af väckt motion om vissa förmåner för den nyroterade jorden i Blekinge och om anslag till betäckande af härigenom uppkommande brist; hvaremot Samma Utskotts Betänkande 32 10, i anledning af väckt motion om befrielse från rotering för V* mantal 32 1 Fångåmon i Jemtland, återremitterades; skolande, jemte diskussionen i ämnet, till Utskottet öfverlämnäs tvänne of motionären, Paul Andersson, nu ingifne handlingar. Den 28 Februari. Från Håglo fl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln att för tjenstgöring vid protokollet från och med deri 1 i nästkommande månad antaga ytterligare två Notarier; och skulle Stats—Utskottet genom utdrag af Protokollet om detta beslut underrättas, på det att Utskottet måtte gå i författning om utbetalning af arfvoden lill desse Notarier. S. D. Kommunicerades med de öfriga Riks-Stånden och remitterades til! Stats-Utskottet Rikets Ständers sistlidet år församlade Revisorers berättelse om granskning af Statsverkets och dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för år 1860, tillika med de i anledning deraf afgifna underdåniga Utlåtanden.
Th. II, N:o 113, ss. 156-166, »De beiden Künigeskinner» [öfvers. på Svenska i ~Lekkamraten för 1842~, ss. 175-185, »Prinsen och Prinsessan»]. G. Se GRIMM, Th. II, N:o 186, ss. 446-455, »Die wahre Braut.» H. Se samma arb. Th. II, N:o 193, ss. 489-501, »Der Trommler.» I. Se KUHN, Märkische ~Sagen und Märchen~, Berlin 1843, ss. 263-267, »Die Königstochter beim Popanz». Hos Jfr. samma bok, III, N:o 9, »Rosella.» C. Jfr. nämnda arb. V, N:o 4, sednare delen af »Lo turzo d’oro.» Hos Se Mad. D’AULNOY, ~Contes des Fées~, Sagan »Gracieuse et Percinet.» B. Se samma bok, Sagan »L’Oranger et l’Abeille.» Hos Hos Hos II, ss. 70-79, »Kojata.» A. Konunga-Sonen och Messeria. Ifrån S. Småland. Det var en gång en konung och en drottning, som inte hade några barn. Häröfver buro de stor sorg, och konungen önskade ingenting så gerna, som att få en arfvinge till krona och rike. Men år gick in och år gick ut, och ännu syntes ingen vån att hans hopp skulle gå i fullbordan. Drottningen, som var konungens gemål, hade sin största lust att fara omkring på sjön, när vädret var vackert. Det hände sig så en gång, att hennes snäcka plötsligt stod stilla ute på hafvet, och sjömännen mäktade inte röra den, hvarken fram eller tillbaka. Nu kunde alla väl förstå, att det var någon i vattnet som höll skeppet fast. Drottningen gick derföre upp på skepps-bordet, och sporde efter hvem som hindrade deras färd.
Hon kommer väl, när det blir i ordning. » Med ett mindre artigt uttryck lämnade Axel systern och gick ut till köksregionerna. Efter mycket frågande träffade han slutligen Elsa i den så kallade syltkammaren, ett rum s o m med sina af syltburkar o c h andra goda saker fullsatta hyllor utgjort hans barndoms paradis. Några framtagna burkar o c h fyllda assietter visade, att hon slutat sitt arbete där, men likväl stod h o n kvar vid fönstret, som h o n öppnat för att insläppa frisk luft. Vid Axels häftiga inträde spratt hon till o c h skyndade att ställa burkarne på deras plats. » Hvad står du o c h drömmer efter? » utropade brodern vid hennes åsyn. » Kan du inte förstå, att karlen är på vippen att d ö af hunger. » » Det är strax i o r d n i n g. jag skulle bara lägga upp lite ' sylt. » » J a. o c h taga den sköna, hittills okända utsikten i betraktande, » tillfogade brodern, i det han följde henne. Idun Stockholm. Tidningen kostar Annonspris: endast I kr. 65 öre; 25 ö r e. Då hon nu med sin make besöker fäderneslandet, anse vi tillfallet lämpligt att för Iduns lä- sarinnor presentera hennes bild. Georgina SommeliusBottero är född i Styrnäs socken i Ångermanland Hennes föräldrar äro sågverksegaren F. Sommeliusjoch hans maka i första giftet, född Edström, lledan såsom litet barn visade Georgina en ovanlig musikalisk begåfning, och hennes pianospel väckte musikkännares förBoktr.-AUieb. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. TTtg-ifning-stid: hvarje helgfri fredag. Träffas å b y r å n k l. 9 - 1 0 A l l m. Telef. Georgina edan en blick på de blida dragen al ' i den kvinna, hvars bild i dag pryder Iduns första sida, skall helt visst hos betraktaren väcka föreställningen om tillvaron af äfven en inre sjä- lens skönhet hos den, sotn bär dessa drag.
Ja, han är ännu densamme, m e n det, som förr väckte hennes löje, det tager nu hennes hjärta m e d storm. » Ni är visst inte ofta borta? » frågar han. » Nej, mycket sällan. Det roar mig just icke. » » Men ni åker gärna skridsko? Er man är j u medlem af skridskoklubben? » » Ja, m e n det är egentligen för barnens skull. » » Ja, det är sant, ni är j u mor, » säger han litet förläget. H o n ser ned. » Jag har två gossar o c h en flicka. » Det blir tyst en stund. Bjällrorna klinga, handelsmännen utbjuda m e d h ö g röst sina varor. En mängd skolbarn, s o m slutat sitt arbete för dagen, stormar förbi under lek o c h ras. M e n de stå tysta, m e d klappande hjärtan o c h utan att se på hvarandra. » Ni ämnar åter lämna staden, efter hvad jag hört, » säger h o n slutligen. » Det är osäkert, jag har ännu icke beslutit mig. » » Ä h, inte det? » Åter blir det en stunds tystnad. » Det är ju en befordran? » » Ja, visserligen. Först tänkte jag antaga den, men, Ulrika, nu är jag åter villrådig. » Intet svar. » Brukar ni gå på skridskobanan? » » Ja, ibland, m e n min man åker icke. » » Och ni själf då? » » Jag har endast åkt ett par gånger i år. » » K o m m e r ni dit i afton? » frågar han o c h räcker henne handen till afsked. » Ni vet ju, att där blir stor fest m e d elektrisk belysning o c h kulörta lyktor. » H o n vågar icke se på honom, ty h o n känner, att hon icke kan motstå hans bedjande blick o c h den varma handtryckningen, s o m säger så mycket. H o n stirrar ut på mängden o c h svarar tvekande: » Jag vet icke. » M e n hennes rodnad sä- ger honom, att han nu ändtligen vunnit det hjärta, s o m han så länge åtrått. » V e t ni icke? » frågar han, utan att släppa hennes hand.
Prot.-Utdrag den 12 och 14 April 1851. 229 3:o 13, 14, 15, 16, 20, 21, 29, 52 och 53 punkterna återremitterades. 4:o Utskottets i 37 punkten framstäl da förslag afslogs. 5: o Ståndet, som godkänt förslaget om inrättande af låne-kontor i Wisby, lade till följe deraf 47 punkten till handlingarne, hvaremot 48 punkten bifölls. 6:o Yttrandet, sid. 7, beträffande frågan, huruvida låneoch kreditiv-förlagen må anses lemna full tillgång för anspråken på låneunderstöd, äfvensom Utskottets anmälan sidan 46, näst efter 53 punkten och jemförelse-tabellen sid. 48 ladcs till handlingarne. Den 12 och 14 April. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Uti 16 punkten beslöts den förändring, att grunden för der omförmäld lånesummas bestämmande bör blifva intecknad fastighets taxeringsvärde år 1849, med hvilken förändring denna punkt godkändes. 5:o 20 och 29 punkterna afslogos. 6:o 35:te punkten bifölls, med uteslutande af tillägget uti Usta mom. ”eller ock med bevis af enskild person, för hvilken direktionen hyser fullt förtroende.” 7:o 37 punkten afslogs, och 198 § uti Banko-reglementet bibehölls oförändrad. 8:o 44:de punkten, med förändring, enligt den 45:de, godkändes. Från Reden. Bonde-Ståndet. S. D. Efier skedd föredragning biföllos Siats-Utskottets nedannämnde Utlåtanden: N:o 98, i anledning af väckta frågor om upphörande af det serskilda skattebidraget till gäldande af 1818 års krigsrustningskostnader; N:o 99, angående återbetalningen af ett, för sänkning af sjön Ökvattnet inom V esterbottens län, förre Expeditions-fogden C. J. Moritz, beviljadt lån.
Jag hade ämnat anföra, hvad som nyss af Gr Posse blifvit framstäldt, nemi. dens belägenhet, som skulle tillträda ett med skuld belastadt fidekommiss utan förlagscapital, och att hans behof af lån är åtminstone lika stort som deras, hvilka man nu vill lemna rättighet att upptaga lån på fideicommiss. Det är angeläget att derå fästa uppmärksamhet i anseende till de missbruk, som kunna äga rum. Jag tror, att Gr. Cronhjelm haft stora skäl att föreslå andra belåningsgrunder; men dervid förekommer ett hufvudsakligt vilkor för ändamålets vinnande, nemligen att säkerhet beredes för lånens återbetalande och att Hofrätterna må komma i tillfälle att tillhålla fideicommissarien att fullgöra de skyldigheter, hvartill han i sådant afseende förpligtat sig. Sådant synes dock svårligen kunna ske, i fall fideicommissarien ej underkastas äfventyret att förlora sin fideicommissrätt, derest icke sådana inrättningar finnas, hvarest lånen af sig sjelfva blifva amorterade; men sådana inrättningar finnas ej ännu i vårt land, hvarföre det synes vara för tidigt, att nu i denna fråga taga ett beslut. Jag vill ej motsätta mig återremiss å betänk., men har dock trott mig böra framställa dessa anmärkningar. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Jag vill för min del ej ingå i pröfning af sjelfva saken, utan blott taga mig friheten att gifva, om jag så får säga, ett råd åt hvarje fideicommissarie, som kan behöfva lån, men saknar credit, nemi. att han må begagna den utvägen att assurera sitt lif och sätta assurancepolisen i pant. På detta sätt skall han få låna, utan äfventyr att åt sin efterträdare lemna egendorneri behäftad med skuld. Hr Lefre'n, Joh. Pehr: Jag instämmer för min enskilda del i den åsigt, som Gr. Cronhjelm och Frih. Ehrenborgh yttrat, samt begär således återremiss å detta betänk.
Då händer, alt dessa 6 afsätta de 3 Deputerade och, såsom ägande majoritet ibland sig, ”genast” utse 3:ne nya. När nu de 3 Bancofullm., som varit emot dea förra afsättningen, fått förena sig med de 3me liktänkande, som blifvit afsalia; så äga dessa 6 i sin tur majoritet och makt alt afsätta de sist valde Deputerade. På detta sätt skulle det vara möjligt att alternativa afoch tillsättningar kunde äga rum beständigt, och detta fortgå in infinitum. En sådan lag måtte naturligtvis vara oriktig, och jag tror derföre, alt det förslag, som Bancofullm. i detta afseende afgifvit, eller att det skulle fordras absolut pluralitet, d. v. s. bland Fullmäktige 7 röster för de Deputerades afsättning, i dess ställe hör antagas. Annu en besynnerlighet i detta mern. mäste jag anmärka. Ulsk. har på ett ställe sagt, att ”till undanrödjande af all tvekan om den ansvarighet, som bör drabba Deputerade, i händelse af bedrägligt förfarande, vårdslöshet eller afvikelse från gifna föreskrifter, har Utsk. uppgjort stadgande ang:de så väi dessas som Fullmäktiges ansvarighet i och för utöfningen af äfrågavar. göromål.” Det ullofvade stadgandet återfinner jag emedlertid alldeles icke i förslaget. Visserligen finnes der en summarisk hänvisning lill allmänna lagen; men det kan väl icke sägas, att delta stadgande blifvit uppgjordt af Utsk. Jag förstår således icke hvad Utsk. menar. Slutligen vill jag, emot detta förslag, såsom föga lämpligt, anmärka sättet, hvarpå detsamma framkommit. Det utgör, såsom här af föreg:de talare har blifvit sagdt, ett supplement till en isolerad bestämmelse, som för någon tid sedan föreslogs. Efter hvad jag då tog mig friheten yttra, var det oformligt, att sålunda förmå R. St. till en åtgärd, som i och för sig sjelf väl kunde vara riktig, men som ingen visste hvart del skulle leda, i brist pä nödiga bestämmelser, som dermed måste stå i ovillkorligt sammanhang, men som uppskjötos till ett kommande betänk. Dessa bestämmelser komma nu; men icke eiler nu fullständiga.
M. att, efter vederhörandes hörande, i öfverensstämmelse dermed att endast en underrätt skulle finnas, sä i städerna sora på landet, vidtaga de anstalter och åtgärder, samt stadga och till efterrättelse kungöra de reglementariska föreskrifter, hvilka pröfvades lämpliga för rådstufvurätternas organiserande och ordnande. Den fråga, som af mig nu är vorden bragt å bane, är tillförene sä fullständigt afhandlad, att det torde vara öfverflödigt alt deraf göra en vidlyftig framställning; men då jag anser, att, likasom hvarje dom hör på lag och skäl fästas, sä bör ock hvarje motionär med bevis ledsaga de förslag han väckt, får jag ttu här i korthet anföra de skäl, som grunda den af mig uti förevar, ämne gjorda motionen.
Det rekombehaglig arom och smak » 1.80 f Fine Sherry Muscatel » 1-25 menderas af läkare såsom synnerligen Oiorozo, ljust golden, fylligt | F i n e Old Sherry Muscatel. •&gt; 1.751 helsosamt, och är, utspädt med vatten, med utmärkt arom och § Very Old Superior Sherry i en särdeles angenäm dryck ... Kr. 1.25 smak ... » 2.25 | Muscatel. Försöken T h. För handskarnes hållbarhet ansvaras. Glacé-, k u l. 4 sändes franko. SVENSONS Fröhandel Lilla Nygatan 17, Stockholm. [1897] breda sitkeskr. D:o d:o 5 snörknäppen D:o d:o 6 knapps d:o kr. Mousquelaires 1: 50 2: 50 2ä2: » 2 ä 50 samt alla slag, såväl eleganta s o e enklare, Glacé- och Gants de Suédes från 2 tin 20 knappar. Rekvisitioner från landsorten mot efterkraf. BUTIKER: 45 Vesterlånggatan 45, Telef. T D © i * s. Order mottages pr telegraf, ' I post och telefon och expedieras I V d i kinkiga tillfällen gratis, knapp., sömmar C. 1890 Frö-priskurant r y Tygiolopka sMon | N:r 507. KÖp på apotek 20 gr. Tinct. Capsici samt blanda med % liter bränvin. För lukten kan tillsättas några droppar bergamottolja. Ingnid hufvudsvålen dermed 1 gång dagligen. Finns något medel att fördrifva trämask, eller något sätt att, då sådan fins i S e n a p, huset, förhindra dess inträDgande i möbler? Hur skall man bäst fördrifva mask från blandad efter engelsk rosor? Emma. och fransysk smak, flere sorter. Finnes det någon af Iduns prenumeranter boende på landet, som ville gifva Biffstekssås. mig en liten upplysning om, huru och hvarS o j a, med jag skulle kunna trefligt plantera en liten bit jord om 3.17 kvadratm.
I sammanhang härmed, håfve Vi stadgat, icke allenast att det bör åligga den , sorn i Allmänna Brandförsäkrings-Verket begärt och vunnit försäkring för åbyggnad vid Egendom å Landet, att genast derefter å nästa Lagtima Ting i Häradet sådant till de öfrige i Brandstods-Laget varande Delegares efterrättelse meddela och behörigen styrka, utan ock att, om sedermera denne Försäkiings-tagare genom underlåtenhet i Uppfyllande af de hos Brandförsäkrings-Verket ingångne förbindelser gör sig förlustig sin der 976 Riksdags-Beslutet. vunne rätt, han icke för åbyggnad kan i'det förra Brandstods-Faget eller den derom upprättade Förening åter ingå annorledes än efter Delegarnes hörande och r, ed deras iemnade bifall. lia dels-Balken, 7. Kap. z:dra , :h 6:te /. /. få följande förändrade lydelse: 3. §. ”A dag då Marknad börjas, varde ”Marknadsfred tidigt på morgonen offentligen ”lyst: Stånde dock en hvar fritt att sälja och kö”pa ifrån det dagen ingått, ändå att lysning ej ”skett. Vid Marknadens slut skall freden aflysas.” 6. §. ”Sker buller, oväsende och slagsmål ”sedan Marknadsfred offentligen lyst är; plikte ”den, det gör, efter Fag, och bute Tio Daler ”för fredsbrottet.” Rättegångs-Balken. Detta Kapitel, sådant det finnes i Allmänna Fägen, tillika med Kongl. Förordningen den 15 Oktober 1810, angående'visse omständigheter i afseende å Intekning i Fast Egendom, komma att till sin verkan upphöra: Och håfve Vi deremot antagit detta Kapitel till sådant innehåll och sådan lydelse uti 29 §§:r, som. detsamma blifvit framstäldt vid Kongl. Maj:ts derom aflåtne Nådiga Proposition under den 19 sistlidne
Hvad beträffar det af Gr. af Ugglas anmärkta förhållande, att den föreslagna summan icke vore tillräcklig för att fullborda reparations-verksläder och stationshus, så har det aldrig varit fråga om att för denna summa komplettera dessa byggnads-anläggningar, utan det har varit fråga om att anslå denna summa för byggnader som kunna vara nödvändiga till nästa Riksdag. Frih. Raab: Hvad beträffar Ilr Montgommeries yttrande i afseende på formen för PresteStis beslut, så kan jag icke lemna detsamma obesvaradt. Om ett Stånd afslår eller förklarar att i följd af ett föregående beslut afslås en fråga, så måste det väl vara alldeles detsamma, och således Ståndet de facto hafva afslagit frågan. Jag får förklara, att jag anser Ilr Printzenskölds koroIlarier högst besynnerliga. Ur Printzensköld antager, att om en summa blifvit beviljad till påbörjande jernvägsarbeten, skall man ovilkorligen hafva en bangård färdig för delta ändamål. Hvartill tjenar bangården, förrän jernvägen blir färdig? Reparations-verkstäder erkänner jag vara nödvändiga, men det är icke sagdt att någon väg blifver färdig till nästa Riksdags-period. Det är vigtigt att tillse, när man beviljar så stora summor, om arbetet blir ändamålsenligt, och detta är tveksamt ifall R. St:r till äfventyrs till nästa Riksdag beviljar en summa till större verk - Den 2 September. 181 städer, bangårdar o. s. v. Tilläfventyrs kemmer den förut omtalade Mälare-banan i båga eller någon annan, och då blefvo andra åtgärder nödvändiga, hvarigenom banorna kunde dragas tillsammans, hvilket äfven skulle hafva till följd att både reparationsverkstäder och bangård, såsom sagdi är, utvidgades. Verkställer man således nu ett mindre fullständigt eller öfverflödigt arbete, så är det en bortkastad penning. Jag tillstyrker på dessa skäl sfslag å Utslcs Betänk., heldre än att utan vägledning för sitt omdöme bifalla della anslag. Hr Lilljehöök, Carl Berthild: Såsom ettskäl hvarföre Disk. varit skyldigt att inkomma med Betänk, i detta ämne, får jag hänvisa till dess ålem.