Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta händer dock så ofta, ty merändels när vi (så kallade bildade) skola tala om eller beskrifva det lägre folket, så börja vi med deras fattigdom, deras okunnighet, deras råa seder och obildade språk, deras förvåning öfver allt det som vår förfining gör till hvardagsartiklar för oss, deras laster som ofta ligga i så öppen dager, och vi bemärka äfven genast allt detta, emedan det först faller oss i ögonen, såsom det hvarmed de mest skilja sig från oss. Men betraktar man dem närmare och nogare, så finner man, att dessa drag blott äro tillfälliga och visst icke utgöra det, som egentligen utmärker och karakteriserar dem, utan att de tänka, känna, handla, glädjas och lida alldeles såsom vi andra, fast under lika skiljaktiga former, och – om de skulle redogöra för sina tankar och känslor – i lika skiljaktiga ordalag, som allt annat förefaller oss olikt mellan dem och oss. Nu har jag gjort ett litet försök att måla dem sådana jag sett dem, alldeles oberoende af oss bildade, sådana jag tror att de äro bland hvarandra, och utan att sättas i jemnförelse med andra än dem sjelfva. Jag har försökt sätta mig i dessa menniskors ställe och uttrycka deras genuina känslor, som oftast äro fina utan att vara förfinade, och rena utan att dock vara renade; jag har försökt att tänka mig in i ett menskligt sinne, som tänker och handlar alldeles på egen hand, utan all den hjelp, men äfven utan alla de förvillelser som bildning, läsning, verldskännedom och erfarenhet gifva; jag har försökt känna med deras känslor, tala med deras tunga, se med deras öga, uppfatta – och sedan återgifva hvad de uppfattat, såsom de det skulle göra. Jag har försökt allt detta, men om jag lyckats, det vet jag icke, och allra värst! mina herrar recensenter komma heller icke rätt att veta det, ty de stå måhända, de mesta åtminstone, i ändå långt mindre beröring med folket på landsbygden än jag, och kunna – fruktar jag – lika litet veta om jag misstagit mig eller om jag lyckats återgifva dessa oslipade demanter eller kattstenar, sådana båda sorterne verkligen äro i sitt primitiva tillstånd.
Då tryckfelet uti förevarande §. lättast och utan någon förändring i öfrigt synes kunna rättas derigenom, att, i stället för ordet ”Ledamot” införes ”Ledamöter”, hvilket sednare ord verkligen var an vändt uti det justerade förslaget; så får Utskottet till de respective Riks-Stånden vördsamt hemställa, att rättelsen på sådant sätt må tillvägabringas. Ridderskapet och Adeln har beslutat, att uti denna §. skulle, i stället för tidsbestämmelsen ”den 1 November”, införas ”den 31 December”; men som de 3:ne öfrige Riks-Stånden bifallit Utskottets förslag, lärer dervid få bero. §. 145. pag. 79 och 80. Samtlige Riks-Stånden hafva ansett den rättelse af ett tryckfel å första raden uti denna §. böra ega rum, att i stället för ”1 Art.” inlöres ”2 Art.”; hvilken rättelse följaktligen bör uti den blifvande Bevillnings-Stadgan iagttagas. Utskottets, uti Betänkandet N:o 11, pag. 27, afgifne yttrande, hvaruti afstyrkes bifall till väckt motion om frihet från bevillning efter 2 Art., för Götha Canal-Bolag å den utdelning, som icke öfverstiger en procent af 20 Bevillnings-Ulskottets Memorialj N:o a/. Actie-capitalet, är gilladt af Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden; hvaremot Ridderskapet och Adeln beslutat, att uti 145 §. skulle införas: ”Götha Canal-Bolag för den utdelning, sorn ej öfverstiger en procent å Actiecapitalet. ” Så vida Ridderskapet och Adeln icke skulle vilja frånträda sitt beslut, lärer votering komma att anställas öfver följande proposition: 12:o. Den, som bifaller, att uti 145 §. må införas ett så lydande tillägg: ”Götha Canal-Bolag för den utdelning, som ej öfverstiger en procent å Actie-capitalet”, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner
Då fråga nu blifvit väckt om vidtagandet af åtgärder, hvarigenom förenkling uti uppbörden och redovisandet af sådana afgifter, som till vissa behof äro anslagne, må kunna beredas samt upprättandet af särskilda redogörelser för dylika medel undvikas, har Kongl. Majits Nådiga uppmärksamhet jemväl blifvit fästad å den särdeles vidlyftighet och deraf uppkommande betydliga tillökning uti göromål för Kronans Uppbördsman och länens Landskontor, som föranledes af nu gällande stadgande!!, angående Folkskole-afgiftens debitering och redovisande. Dessa olägenheter uppkomma väsendtligast till följd deraf, att, enligt nu gällande föreskrifter, hvarje församling hör åtnjuta de afgifter, som erläggas af personer, hvilka inom församlingen åro skattskrifne, hvarigenom det ock blifvit nödigt alt, på sätt Kongl. Kungörelsen den 13 Mars 18iG innehåller, i afseende å afgifternes redovisande meddela sådana föreskrifter, att särskilda uträkningar skola upprättas å afgiftens belopp inom hvarje Församling, samt att redogörelserne må utvisa hvad deraf för hvarje Församling blifvit lefvereradt eller finnes utestående: börande redogörelserne uppgöras in duplo, för att, jemte de uträkningar, hvarpå desamma sig grunda, komma Skol-Styrelserna tillhanda, samt redovisning för afgifterne föröfrigt intagas uti Special-räkningarne, bland diverse Verks medel. Då antalet af Församlingar i Riket uppgår till omkring 2,300, visar sig häraf, hvilken betydlig mängd särskilda redovisningar och utredningar, sorn för berörde afgift erfordras; och besvärligheten deraf ökas ytterligare derigenom, alt restantierne måste för hvarje olika Församling utredas och balanceras, hvadan ingen af de många nuvarande särskilda uppbörderne medför så- mycket redovisnings-besvär, som den ifrågavarande.
Efter det Rikets Ständer, genom underdåniga skrifvelse!- af den 10 Aug. 1812 och den 8 Aug. 1815, fästat E. K.. M:s Nådiga uppmärksamhet på den olikhet, som, vid verkställighet af Rikets Ständers, vid 1809 och 1810 årens Riksdag, fattade beslut, angående all dittills oroterad jords indelande, tili utgörande af extra rotering under krig, inträffat i fördelningen af detta onus emellan de dertill skyldige hemman, samt Rikets Ständer på sådan grund anhållit, att, genom E. K. M:s Nådiga föranstaltande, denna nya rotering måtte undergå en billig jemkning, för hvilken Rikets Ständer jemväl uppgifvit vissa grunder; så har, vid 1823 års Riksdag, E. K. M., som funnit de för rotejemkningeu af Rikets Ständer utstakade grunder icke vara med fullkomlig tydlighet bestämde, till Rikets Stander öfverlemnat alla till ärendet hörande handlingar, med förklarande, att, efter det Rikets Ständer sig deröfver i underdånighet utlåtit, E. K. M. ville lalla Sitt Nådiga beslut i ämnet och låta utfärda nödige föreskrifter för roterings-jemkningens definitiva fullbordande. I anledning häraf, och i afseende å frågan om hvilken jord borde uti extra roteringen ingå, och hvilken derifrån borde befrias, utläto sig Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse till E. K. M. af den 17 December ,1823 , Liand annat: ”'Vidare, och i betragtande deraf, att, efter hvad, genom Rikets Ständers år 1810 fattade beslut, varit åsyftad t, extra roteringen endast borde träfFa så kallad privilegierad jord, samt att derifrån således äfven böra skiljas alla hemman och lägenheter af kronoskatteoch frälse-natur, hvilka, en Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N-o 206.
Hittills har nemi. 68 Den 8 September f. m. hvarje särskild hypoteksförening uptagit sina särskilda lån och utgifvit sina obligationer, hvilket haft till följd, att flera sådana kommit att täfla med hvarandra på den utländska marknaden, ett förhållande som ingalunda kan hafva ett godt inflytande på landets kredit. Den svårighet, som på sednare tider yppat sig att få penningar på inteckningar, och hvilken icke alls forefanns lör några år sedan, då penningestäliningen var bättre, gör det också till en pligt för staten att träda emellan och i någon mån se till godo landets hufvudnäring, som är jordbruket, isynnerhet då man icke begär någon egentlig uppoffring från statens sida. Här är nemi. icke fråga om något kontant bidrag, såsom i Norige, utan blott om en garanti för befästande af krediten, och att staten skulle lemna ett visst belopp af räntebärande obligationer såsom grundfond, hvilka blott i vissa utomordentliga fall skulle få af inrättningen användas. Gr. Mörner har anmärkt, att hypotheksföreningarne sjelfva bort höras öfver detta förslag, och att dess afgörande borde upskjutas, till dess sådant egt rum; och i denna anmärkning kan Hr Gr:n på sätt och vis synas hafva rätt. Komiterade hafva dock haft tillfälle att samråda med direktions-ledamöter för åtminstone de flesta föreningar, och nästan utan undantag funnit sympatier för den föreslagna åtgärden. Af uttrycken i K. M:ts Nåd. Skrifvelse låter sig också förmoda, att K. M:t skall komma att sanktionera förslaget, om R. St:r icke deri göra allt för stora förändringar. Jag får. på grund af hvad jag nu haft äran anföra, anhålla om bifall till § 1. Hr von Ehrenheim, Per Jakob: Gr. Mörner har uttalat den farhåga, att genom hypotheksbankens inrättande skulle upkomma ett slags öfvervälde hos Stockholms penn ingemän. Denna farhåga anser jag fullkomligt ogrundad, då af de 5 personer, som skola utgöra bankens styrelse, 3 äro ombud just för de i landsorterna spridda hypotheksföreningarna, och de andra båda utnämnas, den ena af K. M:t och den andre af fullmäktige i riksgäldskontoret. Då dessutom K.
Commerce-Collegium utlånas, såsom hittills, beräknas till Fyra procent; äfvensom att, i händelse någon del af nämnde creditivmedel skulle finnas för Ull-discont-rörelsen icke erforderlig, Kongl. Commerce-Collegium måtte ega att, till förstärkning af Manufactur-Discontfondens lånetillgångar, använda den härtill disponibla summa, samt att denna, i enlighet med de för discontlåns meddelande ur samma fond gällande föreskrifter, får utlånas till understöd för sådane näringar, som i fonden åtnjuta lånerätt. Stats-Uukottets Utlåtande , N.-o 24. iS I sammanhang med hvad sålunda blifvit i Nåder föreslaget och högst* berörde Proposition för öfrigt innehåller, samt Riksdagsfullmägtigen Pehr Sahlström från Stockholms Län, vid Propositionens remitterande, såsom vilkor för densammas bifallande hemställt, bar Utskottet jemväl tagit i öfvervägande hvad 184-3 års Revisorer, angående enahanda frågor, anfört och tillstyrkt (Revisions-Berättelsen, angående Riksgälds-Contoret, sid. 21 — 23, Revisions-Berättelsen, angående Kongl. Commerce-Collegii fonder, sid. 19—21); och får Utskottet, i fråga om räntan å Ull-Discontens Creditiv, upplysa: att Rikets Ständer vid sista Riksdag, då detta creditiv ökades från 200,000 till 300,000 R:dr, beträffande räntan, derför stadgade, att UIIDiscontfonden skulle vara Riksgälds-Contoret ansvarig för godtgörande af den till 4 procent bestämda ränta, som å de utaf creditiv-medlen beviljade låneundeistöd uppkom me, med afdrag likväl af de med denna lånerörelse gemenskap egande omkostnader, som Discoutfonden, enligt det för dess förvaltning utfärdade Reglemente, måst vidkännas, hvilket afdrag likväl icke finge öfverstiga en fjerdedel af räntan för de lån, hvartill creditivet blifvit begagnadt.
Då det synes böra blifva fördelaktigare för Sköfde stad och landsförsamling att hafva en skola i fullständigt godt skick, än tvänne, hvaraf åtminstone den ena ej fullt motsvarar sitt ändamål, hafva Rikets Ständer väl ansett den sålunda föreslagna föreningen emellan dervarande stadsoch folkskola böra blifva gagnelig; men, enär ärendet ej befinner sig uti det Bih. till R. St. Skrifvelsej N.-o $0. fullt utredda skick, alt ju icke en närmare undersökning torde böra föregå dess slutliga afgörande, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att E. K. M. täcktes i Nåder anbefalla en undersökning om lämpligheten af en förening emellan Sköfde stadsskola och den derstädes blifvande folkskolan, samt, i händelse ej alltför betydliga svårigheter häremot skulle möta, till en sådan förening lemna Nådigt bifall. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm d. 30 No v. 1844. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Dec. i844t Preste-Ståndet den 4 Borgare-Ståndet den 4 Bonde-Ståndet den 4 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse> angående inköp och utdelning af ett antal exemplar utaf Svenska FornskriftSällskapets handlingar. (Statssamt Allm. Res v. och Ekon. Utsk:ns Uti., N:o 4.) S. A. K.
Detta är en sä klar slutsats, att den svårligen kan vederläggas; men att förslaget faller, det vet jag också lika säkert. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke antoge Hr Cederschiölds ifrågavande förslag lill redaktion af 1 mom. i 15 § Riksd.Ordn. Ropades nej. Företogs och uplästes del af Frih. Hamilton, Hugo af - Den 31 Maj e. m. 409 lemDade förslag alt 2:dra moni. af 12 § Riksd.Ordn. malte erhålla följande redaktion: ”De personer af ofrälse Stånd, som på grund af Kongl, fullmakt innehafva eller förut innehaft tjenst å rikets Stat, välje inom sig, distriktsvis, riksdagsmän”. Gr. Lagerbjelke: Detta förslag till gemensam tanke är nära ordagrannt lika med eif annat som R. o. Ad. förut afslagit, och framställer jag derföre vördsamt att Ståndet måtte handla på samma sätt äfven i denna sak. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. såsom sin gemensamma lanke anloge Frih. Hamiltons nyss uplästa förslag. Ropades nej. Vidare förekom och uplästes Frih. Hamiltons aflemnade förslag lill en sålydande redaktionsförändring i 2:dra mom. af 13 § Riksd.Ordn. ” och de ledamöter af Svenska, Vetenskaps, Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets, de Fria Konsternes samt Musikaliska Akademierne, hvilka icke på annan grund valrätt ega — —” Gr. Lagerbjelke: Utsk. har ansett att de Akademier, som egentligen representera vetenskap och högre grad af vitterhet borde lemnäs delaktighet i representationen och om någon derutöfver borde tilläggas en sådan rättighet vore det måhända de Sköna Konsternas Akademi: men alt äfven Musikaliska Akadem. skulle få denna rätt, tror jag svårligen låter sig försvara. Jag anhåller vördsamt om afslag på denna gemensamma tanke. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof:
Mot lämpligheten och billigheten af det i g 20 förekommande stadgande om hushyran såsom grund för beräkning af skattskyldigs okända lefnadskostnader i stad hafva erinringar blifvit framställda: Af Herr Ditzinger, som ansett att med de nu i hufvudstaden så ytterligt uppdrifva hyrorna, denna beräkning vore alldeles för hög, enär familjer i de mest anspråkslösa bergningsvilkor nödgades ofta betala för de lägenheter de. bebo från 300 till 500 Kalr, för att icke tala om att i de förnämligare stadsdelarne hvarje rum ofta kostade 200 R:dr och derutöfver. Att nu i förhållande till dessa hyresbelopp beräkna den skattskyldiges inkomst från 000 R:dr till och med 2,000 R:dr vore att räkna alltför obilligt med de obemedlade, hvilka öfver höfvan betungades, under det den förmögne, som väl betalade högre hyra, men i förhållande till den bättre bostad han innehade på långt när icke sä mycket, som fordrades för de smärre och i alla afseenden sämre lokalerna, å hvilka, såsom mest eftersökta, priset äfven vore mest uppjagad t, sluppe jemförelsevis lätt undan. Nästförflutna års taxeringar lemnade härpå de mängfaldigaste bevis. Kändt vore ock det förhållande att tarfligare familjer med sinne för ordning och hemtrefnad ofta nödgades bekosta mera i hyra, än tillgångarne annars medgäfve, blott för att bo någorlunda bra, underkastande sig i stället de mest kännbara försakelser för att derigenom inbespara hvad som öfverbetalades i hyra. Att genom öfverdrifven beskattning tvinga dylika menniskor, måhända de sträfsammaste i samhället, till ytterligare inskränkningar, vore hardt och äfven statsekonomiskt oklokt, då man icke borde förtrycka en sådan lyckligtvis ännu ganska talrik medborgareklass, hvaraf man aldrig kunde få för stort antal. Om man icke ville taxera enkom för att få så mycket mera att afkorta, borde derföre endast blifva fråga om att taga bevillning af verklig inkomst.
Jag kan icke med min röst biträda Utsk:s förslag, att lemna Hr Rosenblads motion utan afseende. Så obetydlig, som saken i pecuniärt afseeende är, så vigtig är den i afseende å formen. Det går icke an att på det ta sätt behandla en fråga, som så nära rörer statsförbundet emellan Sverige och Norrige. Sverige äger icke rätt att äfven för Norriges del beskatta consuler. Jag anhåller, att R. o. Ad. måtte förkasta denna del af Utsk:s betänk, och vidtaga ett med Hr Rosenblads erinran öfverensstämmande beslut. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: Inseende rättvisan af den grundsats, som legat till grund för Hr Rosenblads förslag, hade Den 15 Mars. 361 hade jag inora Utsi;, önskat att kunna bringa saken lill verkställighet; men jag hemställer lill den värde (alaren pä hvad grund Utsk. kunnat för K. St. framställa några i obestämda ordalag uttryckta förslag, då detta Utsk. i afseende å hvarje fråga, som kommer till dess behandling, åligger att afgifva ett bestämdt sådant. Anraärkningarne, som kommit genom remiss från R. o. Ad., innehålla vid slutet, att principen skulle hafva blifvit af Unionscomitéen föreslagen och berodde på Rikenas begge nationalrepresentationer att godkänna eller på annat sätt bestämma. Då Bevilln.Ulsk. icke kan anses vara någon delegation af Unionscomitéen, ännu mindre af båda Rikenas riksförsamlingar, så hemställer jag till den värde talaren från hvilken utgångspunkt Utsk. har skolat utgå, då det icke ägde några positiva fada att stödja sid vid. Bevilln.Ulsk. kan icke annat än erkänna principen riktig; men dä lill Ulsk.s kännedom icke kommit några andra upplysningar, än underrättelsen om nyssnämnde af Unionscomitéen gjorde förslag, sä hemställer jag lill den värde talaren hvad han sjelf skulle hafva gjort, om lian deltagit i Bevilln.Utsk:s arbete. Huru skulle Utsk. kunnat gå begge Rikenas nationalrepresentationer i förväg?
De äro underkastade statsrevisorer, som kunna anklaga dem för deu minsta utgift, äfven till det vigtigaste föremål, om ställd Den 2 November f. m. 7 under oriktig rubrik, och sända dem för Riksrätt; och de äro till råga af allt detta underkastade en ansvarighetslag, sorn lik Ramoclis svärd sväfvar öfver deras hufvudcn, och hvilken lag varierar på det agreabla themat att mista lif, ära och gods, (gods, mine Hrr! hvaraf förlusten är afskafläd i all lagstiftning, ty man har aflagt seden att straffa arfvingar för deras anhöriges förseelser); varierar säger jag i 10 § på det agreabla themat af lif ära och gods, af fästning, och af afsättning, hvartill man nu benäget vill lägga förlusten af att kunna bekläda något annat embete. Dessa förhållanden äro oerhörda och okända i alla andra constitutionella länder. Om man genomgår Englands historia, finner man, att alltsedan 1688 års revolution har ingen enda minister blifvit dömd af riksrätt, kallad empechment i England, än Lord Rolingbroke; men, mine Hrr, Bolingbroke conspirerade till förmån för den afsatta dynastien, och likväl förfor man så lindrigt med honom, att han helt öppet tilläts resa öfver till Frankrike, der Pretendenten vistades, och dömdes contumaciter. Delta är det enda exemplet sedan 168S af en minister som blifvit dömd, ganska få äro äfven de som ens blifvit anklagade. Lord Mellville anklagades för försnillning af allmänna medel, men frikändes; Lord North för det han låt arrestera den namnkunnige demagogen Wilke, men dömdes efter allmän lag, och Hastings, men icke som Minister utan som Generalguverneur uti Indien. I Frankrike är förhållandet nära detsamma; en enda Ministére har blifvit dömd, det var den Polignacska, men dertill erfordrades ingenting mindre än Juli-revolutionen och ombyte af dynasti. Uti ingen af Europas constitutionella stater finnas exempel härpå, hvarken i Belgien, Holland eller Bayern, ja icke ens i Spanien eller Portugal.
I öfrigt får jag säga, att de utaf den sista välda talaren omnämnda punkter böra förekomma sedan tariffen är genomgången, emedan de bero på de beslut, som fattas öfver tariffen. Frih. Ridderstolpe, Fredr. Christian: Då jag af sjukdom varit hindrad att deltaga i Utsk:s hela behandling af denna fråga, anser jag mig böra anmäla detta, enär jag icke bifogat någon reservation och således kunde anses hafva i alla hänseenden instämt med Utsk.; kommandes jag, enär föredragningen enligt Ur Frih. o. Landtmis tillkännagifvande skall ske punktvis, att vid de särskilda punkterna yttra mina åsigter. Af flera skäl skulle jag önska att generella grundprinciper för detta förslag blefvo stadgade, innan vi komma att afgöra de särskilda artiklarna. Jag bekänner alt föl budsSysteinet icke är af mig omtyckt Vid i8a3 års riksdag beslöts att föl budssystemet endast skulle räcka i io år, och att ett friare handelssysteme derefter skulle inträda. Dessa iö år äro redan längesedan förflutna. K. M. har i år lill samtliga Stånden lålit yttra den lanke , att tiden vore inne för ett friare systemes införande. Förbud alstrar alltid lurendi ejn i, och lurendrejeri år en ibland de stora grundorsakerna tili den i nationen kringgripande demoralisationen. Så lange lörbudssysteme finnes, så länge kan husvisitationen icke komma att upphöra; men till hvilka excesser och brott ocii blodiga Uppträden hafva icke dessa hemfridstörande husvisitalioner ledt! Hysande inom mig den tanken, att en efter behofvet, landets läge och lidens kraf väi afpassad skyddstull vida mera gagnar vår industri och våra näringar, än alla förbud, skulle jag önska, att förbudet koinrae att helt och hållet upphöra, och får derföre anhålla att Hr Frih. o. Landtm, täcktes framställa propos. derpå, huruvida förbud skall qvarstå eller ej. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer med Frih.
Geijer, Professor, om aflöning för hans Vicarie , , GeneralAdjutants-Expedition för Arméen; se Hufvud-Titel 3:dje, sid. 6. Gencralitets-Stdten, angående; se Hufvud-Titel 3:dje, sid. 5. Generals-pensioner; se Hufvud-Titel 3:dje., sid. 5, Indragnings-Staten 10. Geograf, Tunelds, understöd för dess utgifvande Svar på återremiss 99999 Gerningsören, af handtverkare; se Stats-Verket, dess inkomster, ordinarie, sid. 5. Gesäller, förslag till hämmande af deras kringvandrande , 999 9, 99 999999999 9 99999 Gevär s-fabricationen, anvisande af medel dertill; se Anslag för en gång, a) e). Svar på återremiss , , , > Giftorätt och Arfsrätt, om förändring i vissa delar af nuvarande lagstadganden derom , , , , , Kongl. Maj-ts Tradiga Svar Gottland, om inrättande af Läne-Contoir derstädes, samt åtskilliga förmoner för öns invånare i afseende på Discont-lån 9999*999999 Svar på återremiss ,,,,,, Gottlands myrors aftappning; se Anslag för cn gång, g) , National-Beväring, angående; se HufvudTitel 3:dje, sid. 14, "Anslag 27. Gottska Sandön, fyrbåk derstädes; se Anslag för en gång, f) Granbergs enka; se Pension. Granskning af Rikets Ständers Revisorer: verkställd för år 1835 i afseende å: l.o Stats-Verket 2:o Spanmals-Creditiv-fonden , , 3:o Charfce-Sigillatae-Verket > , , 4:o Kongl.