Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
« Oaktadt hvad jag anfört om Militairelårare vid Universiteten, påstår jag visserligen icke, det vara skadéligt att tillsätta elem, ty jag tror att så långe KrigsAcademien bibehålles, det med dessa Herrar ej kan komma derhän, som nå«i gon gång håndt i andra fac, att det fordras mångåriga strider, innan de öfvergifva en gammal vettenskaplig åsigt, ('hos dem blifven routin) ehuru bevisad och allmänt erkänd vara öfvertråfiad af en nyare. Den härdade uppjoftran som erhålles vid KrigsAcademien, har jag uppgifvit vara den andra hufvudfakliga nytta, som denna inrättning åstadkommer för MilitaireStåndet. Ett århundrade tillbaka hade denna nytta ej varit att beräkna, ty då uppfostrades barnen strängt och allvarsamt i föräldrars hus och vändes vid tarflighet, nu har deremot med förfining i seder, åtföljt så långt, ofta kanske längre ån vål beräknade tillgångar medgifva, finhet i mat och dryck och i kläder. Föräldrar och Lärares mun tala nu till större del ett annat språk mot fordom, en mjuk, för convenancerne böjlig moral, har under en större tidelångd tyckts vilja uttränga den oböjliga lagens sträfva språk, och det gamla ordspråket som utpekade den okunniga hopen, forn man är kladd, fd år man häddt synes_ blifvit ett tyst valspråk, äf - 3f8 Deri 2£ sfugusti «, m, ven inom elen hop, sorn anser sig långt öfvrr Hen förra. En kort tid har jag tillbringat vid ett Universitet, i»en mins allt för vål hvad granna kläder och tillgång att depencera, gaf för anseende bland ungdoms bekanta, och kån/ ner att många föräldrar linnas nog svaga, att genom sådana medel söka befordra detta för ynglingar skadliga anseende; sedan nu i liela Europa klådselsjukan åter tyckes börja, äfven bland karlar, blifv t en allmän farsot, år väl föga troligt, vår ungdom icke äfven skall angripas deraf.
Af Herr Tersmeden, Gustaf Reinhold, som ansett, att, då Rotehållare icke äro förbundne att bestå sina Soldaters underhåll vid möten och läger, samt öfverenskommelse härom med manskapet skulle leda till stora olägenheter, lämpligast vore, att en niondedel af indelta Infanteri-Regementenas effectiva styrka indroges, och att, med den sålunda inflytande Vacance-afgiften, den öfriga delens af Arméen exercice vid möten bekostades. Beträffande deremot Rusthålls - Regementena sä och ehuru Herr Tersmeden medgifva det Stats• s. Allm. Besv. o. Oec. Utsk. L‘t/.N:o 7J. 11 vara Rusthållaren åliggande att underhålla häst och karl på möten, har Talaren , med afseende på den större kostnad Rustningsskyldigheten nu för tiden medförer , likväl hemställt, antingen att dessa Regementens möteskostnad måtte af allmänna medel bestridas, eller ock enahanda utväg för detta ändamål med dem vidtagas, som för indelta Infanteriet blifvit föreslagen. 3 \o Att måteskostnaden matte delas mellan Stats-Verket samt Rustoch Rotehållare. Inom Högloft. Ridderskapet och Adeln : Af Herr Rosenblad Bernhard, som, medgifvande nyttan af det under senare åren följda provianterings-sätt, samt yttrande den förmodan, att antagandet eller icke af den erbjudna Passevolancen bör å Rustoch Roteliållares fria val ankomma, ansett desse sistnämnde icke böra i hela sin vidd befrias från en tunga, sorn dem nu lagligen åligger såsom skatt att, utan ersättning, utgöra, och derföre, som en medelväg, föreslagit att bestämma Rotehållarens bidrag för Soldatens underhåll till 4 R:dr B:co, och något mera proportionaliter för Rusthållaren, hvarefter resten af dea erforderliga Summan borde fördelas på den del af Bevillningen, som utgår såsom Brännvins*kau, Herr Rosenblad har derjemte hem - 12 StatssamlAllm.Besvl o.Oec.UtsfcUtl.
Ja, han var ju min närmaste och bästa vän. Men utsätta både honom och henne för onödiga misstankar. VÄRFLOD SIGRID. KRISTOFER. Kunde jag tänka annat? Det gjorde mig glad. Han var sådan hustru som du. Att du skulle vara gift med Gustaf, när jag kom hem. nog en bråkmakare, han som jag, men han var värd en SIGRID, ler vemodigt. Jag har ju inte ens kunnat försona mamma och dig, som han säkert skulle önska. (Går till Kristofer och ber ifrigt.) Du får inte vara modlös, du får inte, gosse! Vi hafva så Kära Kristofer, hvad kunde jag göra för honom. mycket att förlåta... hvarandra, tror jag. Vi skola hjälpas åt med att arbeta och glömma. Stanna och tag den där platsen. Hör du, jag ber dig! KRISTOFER. Jag fick en biljett från Zimmerman i morgse. Jag får inte platsen... Han vet väl något om, hur jag reste. SIGRID. Sigrid, jag ville inte göra dig ledsen strax jag kom. Det också... Och jag förtjänar så litet... (Hon brister i gråt.) KRISTOFER. Du får inte bli modlös! Herre Gud, om jag kunde hjälpa dig, lilla älskade barn! (Paus.) Men jag kan resa... och det gör jag också. SIGRID, Sigrid, gråt inte! Du får inte, flicka! (Omfamnar henne.) lösgör sig och blir lugn. skall göra alldeles som du själf anser rättast och bäst. saken. Har du respengar? Förlåt mig... Så där... Inga scener nu... Du Då kan du stå till svars inför dig sjelf, och det är hufvud FÖRSTA AKTEN KRISTOFER, leende. redan i afton. Ja, men inte får jag dröja länge... Då reser jag SIGRID. Jag skall komma och hjälpa dig packa i eftermiddag. Det ringer till vänster. KRISTOFER. Mamma? SIGRID. fall gå köksvägen. (Tar hans hand.) Åh, den som finge ting här. Nej, det var inte mammas ringning. Du kan i alla packa åt sig själf också och följa med dig bort från allKRISTOFER. Du i Amerika? Tänk aldrig på det.
Fribref sr ätt, Länsmännens — 4 2 54 — b. 20 Aug. b. 20 Aug. 173 Frimurare-barnhuset, anslag till 1 4 1 89 36 b. 26 April b. 26 April b. 5 Maj b. 5 Maj Frälse, skattejords köpande dertill — 4 1 169 — b. 28 Juni b. 28 Juni b. 2 Juli å. 2 Juli Svar på återremiss — 4 1 252 — a. a. 21 Juli a. a. 25 Juli a. a. 23 Juli a. a. 25 Juli Frälseman, om dess forum, se Forum. » om afgift för bouppteckning ■' i dess sterbhus, se Stämplade pappers-afgiften,pag. 6. * Motioner. L 2. W 5 crq xji r* Ef l"d cc as 3 > c? 2. äg & « 3 Qt—i cd O Cl pr cn CL 05 crq cn F. |-I 2. o C» ££ F 5’ OS 3 5" era 5* 05 3 3 £* o..® CB sr CD 2. * <JQ* » CD t» C Ridd. o. PresteBorgareStåndet. Bonde• N:o N:o Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. N:o J Fröbygårda färjeplats på Öland, om upphälvande af uteslutande rättigheten att till Calmar öfverföra menniskor, kreatur och varor 8 52 b. 12 Febr. b. 12 Febr. b. 12 Febr. b. 15 Febr. 22 Fullmakt för Länsmän, om utfärdande deraf 8 12 — b. 29 Jan. b. 29 Jan. b. 29 Jan. b. 29 Jan. Fullmäktig, om rätt för Kronofogde och landtmätare att såsom rättegångsfullmäktig begagnas 7 1 47 — b. 16 Aug. b. 18 Aug. b. 16 Aug. b. 16 Aug.
Räntan återigen får ej användas, ty den är anslagen till andra behof, dessutom anser jag denna SpannemålsDiscont ej vara nyttig, hälst om vi få en HandelsDiscont och derifrån kunna erhålla tillräckliga utvägar till spannemålsbelåning. Man må antaga, att realisation skall ske, eller ej, så är dock nödvändigt att vidtaga sådana författningar, som vidmagthålla principen af 128 skrrs curs, hvilken år 1823 fastställdes, och att ingen förhöjning af räntan må få äga rum. Om realisation tillvägabringas, ser jag ingen fara genom fastighetslån, äfven som jag icke tror att någon rubbning skall äga rum i rörelsen på landet. Jag undantar Stockholm, emedan dess lånerörelse torde grunda sig på mera hård» liändta åtgärder, som jag ej kan gilla. För Den 27 Juli i f. ro. öfrigt bifaller jag för min del BancoUtskottets fördelning af fonderna, Med Herr Hjerta förenar jag mig, att om belåningsrätten på metalliska effecter förliöjes, räntan äfven bör höjas, såsom rätt och billigt, Jag vill ej vidare uppehålla Ridderskapet och Adeln, synnerligen som jag tror mig hafva besvarat det hufvudsakligaste. Jag anhåller, att dessa anmärkningar må få åtfölja återremissen af Betänkandet, Herr von Quanten: Jag anser ämnet vara af vigt, ja kanske det vigtigaste, hvarmed vi kunna sysslosätta oss, Jag vågar derföre uppmana så väl hvar och en Representant, som Regeringens Ledamöter, att, med förenade krafter, söka tillvägabringa ett godt slut på detta högst magtpålig* gande ämne, Det är våra financer vi hafva att tacka för det skrik öfver landets usla belägenhet, som man under några år mer än vanligt försport. Jag vill icke införa några nya theorier, jag vill blott återföra minnet till hvad erfarenheten lärer oss om våra financer under den sednaste realisationsperioden från 1801 till 1809, och vi skola finna att den närvarande tiden icke vinner på jemförelsen, ehuru vi relativt äga vida Den 27 J u 1 i I f. m. 43 större silfverfond nu än då.
Beklädnads-Direktionerne , .hvilka böra utgöras af Landshöfdingen, Regiments-Chefen , Regiments-Qvartermästaren, 1 Kapten och 2:ne Rothållare, skola besörja anskaffningen och underhållet af Regimentenas Beklädnad i fredstid,' hvarvid på dem ankommer, att, då Hufvudbonad, Jacka och Echarpe kunna uthålla längre brukning, än Halsduk, Byxor och Stibletter, jemte de mindre Monderings-persedlarne, oftare förse Soldaten med desse sednare än med de 3:110 förta, endast hufvud-föremålet iakttages, att Man* skåpet alltid är försedt med en fullgod Bekläd". nåd i Rotekistan, och en annan brukbar för mindre tjenstgörings-tillfällen. 4. Vid skeende uppbrott till krig afmönstra» Monderingen, som då bör vara i Mönstergildt stånd, till Kronan, hvars underhållsskyldighet sedan vidtager, men afgifterna utgå till Beklädnads-Direktionerne för hela det löpande året från så väl Krigs-Cotlegium som Rothållarne; hvaremot dessa afgifter upphöra under hela den tid kriget fortfar, till och med det årets utgång,' under hvilket Manskapet åter på fredsfot försättes, oell ingå urfder samma tid de på Stat uppförda Beklädnads-medel till Krigsfonden. 5. Krigs-Collegium, som eger. allmän öfversigt och tillsyn å Arméens beklädnad, reqvirerar och erhåller vid början af hvarje år från Ståts-Konkret de på Stat bestådda medlen till 4 20 Underdåniga Skrifvelseri Beklädnaden , samt öfversänder genast derpå till Beklädnads-Direktionerne hvad a£ samma medel hvarje Regimente tillkommer. 6. Direktionerne skola , i mån af tillgångarne på medel, årligen upphandla de erforderliga persedlar och tillbehör, till den del, som först behöfve ranskaffas; men, innan
Medgifvas måste att om R. o. Ad. afslår denna sjelfskrifvenhet, så frångår densamma en ganska väsendtlig fördel, men den bibehöll likväl en företrädesrätt, som under diskussionen ej omnämnts, den nemi., att utan någon annan 224 Den 27 Maj e. m. qvalifikation än den att vara född Adelsman, vara valberättigad och valbar, då deremot hvilken annan medborgare som helst måste för alt utöfva representationskallel innehafva någon bestämd kategori. För valrätt och valbarhet inom PresleSt. måste man ega rätt lill presterlig befordran, för representationsrätt inom BorgareSt. måste borgerligt yrke idkas eller andra bestämda qvalifikationer innehafvas och inom BondeSt. kan blott jordegande män välja och representera,hvaremot Adelsmannen såsom nämndtär,skulle ega rätt att välja och väljas utan att hafva annan qvalifikation än födseln. Beträffande bevarandet af sjelfskrifvenheten, har här blifvit framstäldt åtskilliga förslag och ett af Gr. Mörner, som jag gerna ville godkänna, så vidt jag kunde tro all denna åsigt gillades af de öfriga Stånden. Men vi böra besinna, ali då frågan är om att rädda Statsformen, och betrygga Statens bestånd för framtiden i möjligaste måtto, så måste man icke fästa sig vid de mindre väsendtliga omständigheterna, och som sådan anser jag denna modifikation som jag eljest skulle vilja understödja. Det är nemi. troligt att hos de öfriga Stånden, när en gång frågan kommer till diskussion och stadfästelse, det skulle komma att väcka motstånd, om R. o. Ad. vid detta beslut ville inlägga stadgandet att R. o. Ad. skulle i massa kunna, på sätt hittills skett, deltaga i vissa riksdagsmannabestyr. Det är för mig ett skäl att icke understödja denna modifikation, utan att hålla mig till hvad Utsk. i delta afseende, i fråga om R. o. Ad:s representationsrätt, föreslagit. Jag får dessutom, hvad saken i öfrigt beträffar, uttrycka den öfvertygelse, att jag icke upskattar denna sjelfskrifvenhet så högt som många af R. o. Ad:s ledamöter göra det.
Allt det uppbördsoch redovis ningsbestyr, som för ofvanuppräknade afgifter nu erfordras, kunde emellertid, enligt Kongl. Majlts tanka, undvikas, samt Staten ändock beredas enahanda inkomst, derest, pä sätt kommitterade för beskattningsväsendets samt uppbördsoch redogörelse-verkets förenklande, äfvensom Stats-kontoret hemställt, motsvarande förhöjning egde rum i den kartasigillata, hvarmed de handlingar, som erfordras vid alla de tillfällen, då ofvanomförmälde afgifter ifrågakomma, skola förses, samt alltså stadgadesI att, i de fall, då avancementspenningar till Wadstena krigsmanshus böra erläggas, karta-sigillata å fullmakterne med lika belopp skulle förhöjas; att hvad som motsvarar Rusthållsoch En-per-mille-afgifterne, borde tilläggas vid kartering af köpebrefven; att kartering af burbref ökades med Burskapsafgifterne och att afgifterne för vissa värdigheter jemväl utbyttes emot högre karta-sigillata å diplomerne; och då en dylik förändring skulle medföra serdeles betydlig lättnad, samt Rikets Ständer jemväl serskildt begärt, att, derest Statsverket komme att öfvertaga åtkillige Verks inkomster, en reglering af de titlar, hvarunder desamma utgöras, måtte vidtagas till Stafs-Utskottels Utlåtande, N:o 51, Litt.
Dessa fördelar skulle bestå deri, att en person, som icke har någon annan egendom än lös, skulle kunna lemna denna såsom säkerhet för ett behöfligt lån; men, i likhet med en reservant inom Utsk:t, tror jag, att de allmänna penningeinrättningarne skulle vara föga villiga att utlåna penningar mot en så ytterst osäker realsäkerhet som inteckning i låntagarens lösegendom, hvilken denne kunde obehindradt afyttra, och att den personliga krediten skulle i betänkligt afs:de skakas, då det skulle kunna hända, att just de betalningstillgångar, som eljest skulle finnas, borttogos genom lösegendomens intecknande. Gerna och villigt erkänner jag, att en vidsträcktare tillämpning af förlagsinstitutionen vore behöflig och att en författning, hvari de i detta afseende meddelade föreskrifter sammanfördes och ordnades, är af behofvet påkallad, men jag vill dock icke nu framställa något yrkande i detta hänseende, utan inskränker mig till att anhålla om afslag å den nu föredragna §:n. Gr. Sparre: Frågan huruvida underpant i lös egendom bör medgifvas, är underkastad så mycken tvekan, att det ingalunda förundrar mig att den här mött motstånd. Jag var ock derpå fullt beredd och har ur sådan synpunkt i min Betänkt bifogade reservation framställt ett alternativt förslag, åsyftande endast förändring i nu gällande förlagsordningar. Jag anhåller emellertid att med några ord få bemöta de anmärkningar, som mot sjelfva underpantsinstitutionen blifvit framställda. I samhällenas början måste naturligtvis krediten baseras på den fasta egendomen, emedan den erbjuder den största och fullständiH. V. 34 530 Deu 28 Maj. gaste säkerheten, men äfven i afseende å den åtager sig staten icke någon garanti för beskaffenheten af sjelfva säkerheten, utan öfverlemnar bedömandet häraf åt långifvaren sjelf. Staten bestämmer endast den form, under hvilken säkerheten skall lemnäs.
Utlånta medel Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 14,645: 83. Uppbörd: Kantor ’• Inkomst af fastigheter m. m Ersatta förskotter Dito lånepåkostnader Försäljningsmedel Credit. Balans från år 1859. Skulder, antecknade inom linien, 381: 82. Utgifter: Arrenden, onera m. fl. utgifter för mötesplatser Byggnader och reparationer Löner och arfvoden Persedelreparationer Ammunitionskostnader Skottvallar och skott-taflor Diverse utgifter Balans till år 1861. Kontant behållning Norrbottens hästjägare-sqradrons fond. Debet. Balans från år 1859. Fordringar, antecknade inom linien, 7,528: 35. Uppbörd: Räntor Vakansafgifter Credit. Utgifter: Sedans till år 1861. Fordringar, antecknade inom linien, 2,111: 87. Summa 217.487: 14. 5: o V olont är-vakansmedcls-fonden. Debet. Balans från år 1859: Kontant behållning Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 3,691: 10. Uppbörd: Balans till år 1861: Skuld, antecknad inom linien, 36: 75. Balans från år 1859: Skuld, antecknad inom linien, 17: 73. Utgifter: Korporalskolor Byggnadskostnader 4 Reseoch traktamentskostnader Sjukvårds-soldaters bildande Restituerade vakansafgifter Förskjutna räntor å inköpta obligationer Lånepåkostnader » Balans till år 1861: Debet. Balans från år 1859: Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 42,890: 48. Uppbörd: Balans till år 1861: Skulder, antecknade inom linien, 1,158: 20. Summa Credit. Balans från år 1859: Balans till år 1861: Debet. Balans från år 1859: Kontant behållning Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 18,431: 41. Uppbörd:
Det är kanske i närvarande tid ännu oundvikligt , att gästgifvare och spisqvarters-värdar, när gäst eller resande hos dem förtärer en måltid mat, tillåtas att vid sjelfva måltiden hålla honom tillhanda en sup bränvin , då han det begär, hvilket dock aldrig bör blifva någon skyldighet å gästgifvarens eljer spisq var ters-värd ens sida. Men det är likväl intet tvifvel underkastadt, att den privilegierade krogrörelsen , eller den så kallade lofliga hränvins-minuteringen, är ett stort moraliskt och ekonomiskt misstag. Det är med grämelse och harm, man ser, huru en usling med ett öfvermägtigt hränvinsbegär, den ena gången elier den andra, måste för dryckenskap erlägga dryga böter, kanske undergå kyrkoplikt, stockstraff och fästningsarbete, under det krögaren och bränvinsbandlaren, som, cam gratia et, pri-. vilegio, försåg honom med den förderfliga varan, sitter i godan ro och okar sin egendom mer och mer, med hvad de fattige supare omkring honom ega och kunna förvärfva. Man är ju allmänt öfverens, att kroglifvet är demoraliserande och föder af sig lättja, fylleri, laster och brott, och då bör väl Staten icke gifva skydds-bref åt sådane anstalter, sorn åstadkomma detta.. Man vet ju, att en krog drager till sig de sysslolösa i stora hopar, samt alla, som hafva någon smak för bränvin, både bland förbiresande och bland den kringliggande ortens torftiga arbets-klass, jemväl, hvad som är aldra bedrpfligast, att ungdom och tjenstefolk der tillbringa sina söndagsaftnar onh lediga stunder.. Häraf blir en lika nödvändig., som vanlig, följd,, att. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv:- och Ekon.-Ulskottens Betänkande, N:0 7. 19 rlen arbetande folkmängden, som bor omkring ett sådant näste, med barft och tjenare försämras oell utarmas.
Rdr per år, men så att dessa 126,000 Rdr skulle gälla för båda åren. Det är ganska påtagligt att om äfven beväringsmanskapets beklädnad har kunnat bestridas med det anslag, som hittills gifvits, och dervid iakttagits, som man utan tvifvel varit i tillfälle att göra sig förvissad om, all möjlig hushållning, att större anslag nu behöfvas, beroende på det större antal exercisdagar, som hädanefter skola ega rum. Visserligen har man föreställt sig, att man efter denna beräkningsgrund skulle kunna leda sig till slitningstiden, och den ersättning, sorn erfordras: men jag påstår att en noggrann beräkning icke härigenom upkommer, emedan slitningen blir större, då munderingen komme alt gå från den ena karlen till den andra, hvilket nu blifver förhållandet, då en klass beväring begagnat munderingen, och en kort tid derefter en 394 Den 28 September. annan klass inrycker, innan denna munderingen hunnit repareras. Bristerne blifva betydligt större och kosta mera i reparation, än om denna genast kunnat verkställas. Jag anser således att slitningen genom dessa ombyten af manskap blir större; manskapet har mindre sinne för att akta persedlarne, och man kan icke heller kontrollera huru desamma vårdas. Då nu emellertid det synes bestämdt, att ej ett mindre anslag, än K. M. begärt, kan, såvida man att beväringsmanskapet skall hafva dugliga persedlar, får jag, i enlighet med hvad Hr Klint yrkat, anhålla om propos. på K. M:s förslag. Ilr Stjernsvärd: Enl. min tanke är den nuv:de methoden för beväringsmanskapets beklädnad ledande till misshushållning. Jag syftar likväl härvid icke egentligen på sjelfva beklädnaden, utan på det ambulatoriska sätt, som eger rum med afs. på klädernas slitning, hvilket icke kan verka annat än misshushållande. Jag har vid ett föregtde tillfälle antydt hvad jag ansett böra vidtagas med hänseende till denna beklädnad.
Denna åtgärd, hvilken jag, på nådig b fällning, såsom StatsSecreterare vidtog och hviiken var ibland de uppdrag, som jag med Den 24 Martil, f. m. 377 största nöje uppfyllt, trodde jag skulle vittna cm afsigten, att icke onödigtvis öka Bevi l» ningssumman. Att Regeringen i sådant afse» ende och för att derigenom bidraga till en jen a Beskattning, lemnade PiöfningsComitéerne ifrågavarande upplysning, hvilken Comitéerne ä* ga begagna eller icke begagna, förmodade jag icke skulle kunna af någon misstydas såsom ett ingrepp i Nationens Beskattnings-rätt, då verkställigheten berodde af Nationens Ombud och afsigten var att linora Nationens box !or. Friherre Boije, Ludvig: Innan jag ingari hufvudsak liga ämnet, torde jäg böra yttra mig angående den betänklighet, sorn Herr af Brinckman framställt, härmad ifrån beskaffenheten af vår tidpunct, hvilken han anser o jenligför ett ombyte 1 Bevilloingsgrunder. Vore denna betänklighet grundad, så vore ingen ting onödigare, än hela den öfverläggning v i nu förehafva; men jag tror den icke vara sådanJag tror, tvärtom, att i samma mohn, sorn he» Ja Folkmassan har känning af Penninge-lörläg( nheten , i'samma mohn, som största delen^f Jordägare äro skuldsatte; är det också angeläget att öfvergå till mera skonsamhet för den fattige, till en större rättvisa i Bi skattningen j och jag tror följagteligen att ingen tidepunct» allnänna ställning har mera fordrat en förändring, än den, hvari vi nu befinna oss. I hufvudsakliga ämnet uppehälles icke heller nrtt omdöme af något afseende på Opinionen , hurudan den är eller icke är. Efter min S 78 Den 24 Martii, /. m. tanka, tillhör Rikets Ständer blott, att sjelfva bjuda Opinionen ; men icke att antaga , icke att böja s g lör någon annans, än deras egen. Hufvudsakliga ämnet omfattar tvänne pun. eter j deri ena, principen; den andra, verkställbtrheten.
Då Utskottens förslag i l:a och 3:e punkterna blifvit at Riks-slånden godkändt, samt detsamma i 4:de punkten, eller hvad angår frågan om ett förändradt förvaltningssält af de" lill menigheternas disposition upplåtna härads-allmänningar, af Presteoch Bonde-stånden är vordet bifallet, men af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet afslaget, hvadan, jemlikt 75 § riksdags-ordningen, frågan förfallit, lärer någon åtgärd å Utskotlens sida härutinnan icke erfordras. Stockholm den 29 Juli 1848. STOCKHOLM, tLiies & granbergs tryckeri, 1848.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att genast vid föredragningen af StatsUtskrs utlåt. N:o 4'6 H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt begärt, att det måtte hvila, tills hans motion kunde afgöras. H. Ex. förnyade altså sin nyss framställda propos., om R. o. Ad. behagade bifalla, att StatsTJtskrs utlåt. N:o /\i6 samt BondeStrs inbjudn. finge hvila, till dess R. o. Ad. fattat beslut rör:de remiss af Gr. af Wetterstedts motion och, i fall remissen beviljades, tills StatsTJtsk. med utlåt, deröfver inkommit. Ropades starka ja, blandade med ganska många nej. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han funnit ja hafva öfverröstat nej. Hr Dalman: Jemte det jag till prot. reserverar den tanken, att jag icke anser grundlagen lemna rättighet att genom nya motioner fördröja målens afgörande, får jag tillika anhålla om votering i denna fråga och till contrapropos. föreslå, att R. o. Ad. må omedelbart till afgörande företaga icke mindre StatsUtskrs utlåt, öfver Frih. Palmstjernas motion, än BondeStrs inbjudn. Frih. Cederström: Att ytterligare lägga StatsUtskrs utlåt, på bordet är, på sätt Hr Dalman upplyst, grundlagsvidrigt, då detsamma för 3:dje gången är före; men ett afgörande af utlåt, kan, efter detsamma icke varit återremitteradt, ske antingen genom att lägga det till handlrna eller återremittera det. Då R. o. Ad. ännu icke föredragit BondeStrs inbjudn., är det ingenting, som hindrar att besluta, att denna inbjudn. icke skall företagas förrän sig visat, huruvida R. o. Ad. beslutar remiss af IL Ex. Hr Gr. af Welterstedts motion och, i sådan händelse, svar deröfver från StatsUtsk. inkommit. Men det af Hr Gr. o. Landtm, föredragna utlåt, från StatsUtsk. öfver Frih.