Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fläsk, vid införsel erläggas 3 R:dr B:co lispundet samt i utförsels-tull 5o procent af hvad varan i medeltal under föregångna året gällt i städerna Stockholm och Götheborg. Kött, färskt 2 R:dr 24 sk. lispundet, saltadt 20 R:dr tunnan och torkadt eller rökt 4 R:dr lispundet i tull vid införsel, samt vid utförsel 5o procent af hvad varan per medium kostat under föregångna året i Stockholm och Götheborg. Och har, under den discussion, sorn detta yttrande föranledde, dervid de i detsamma framställda åsigter understöddes af Johan August Zetterberg och Mathias Hjort, men bestriddes af Nils Strindlund, med hvilken flere af Ståndets Ledamöter förenade sig, det speciella förslag blifvit af Pehr Pehrsson från Örebro Län framstäldt och af en del öfrige Ledamöter biträdt, att tackjern måtte tillåtas till utförsel mot hälften af den för Stångjern bestämda utförsels-tu 11. De genom serskilda protocolls-utdrag från de respective Riks-Stånden öfverlemnade motioner hafva till större delen funnits vara af så blandadt innehåll, i det de ofta på en gång innefattat allmänna grunder och förslag till speciella bestämmelser, hvilka sistnämnde jemväl icke sällan afsett flere serskilda varuslag, att Utskottet varit tväbogse om lämpligaste sättet för deras refererande. Utskottet har emedlertid trott, att, med åsi - 4 Bevillnings-Utskottets Betänkandej N.-o 12. dosättande af allt afseende å tiden när eller frän hvilket Iliks-Stånd, motionerna ankommit, härvid borde iagttagas, att, så vidt möjligt varit, de, som innefattat allmänna grunder, sammanföras och först omförmälas, samt att af dem, som äro af en mera speciel syftning, de förekomma i ett sammanhang, som röra samma ämne. De ifrågaställa motionerna äro följande: af Peter Classon från Elfsborgs Län och Nils Strindlund från Westernorrlands
Brutto-inkomsten för hvarje tågmil utgjorde 30 R:dr 68 öre och för hvarje mil af banans längd 34,279 R:dr 27 öre. Underhållsoch driftkostnaden uppgick per tågmil till 22 R:dr 63 öre och per banmil till 25,280 R dr 90 öre. Brutto-inkomsten för hvarje banmil öfversteg således underhållsoch driftkostnaden för samma sträcka med 8,998 R:dr 37 öre. Efter de grunder Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 16 September 1859 innehåller, verkställdes daglig postbefordring utefter linien medelst trenne för ändamålet särskildt inrättade vagnar, af hvilka tvenne voro i dagligt bruk, och den tredje tjenade såsom reserv. — 127 — I den för fångtransport inredda vagn blefvo under året 241 personer, fångar och bevakning, transporterade. Den under Mars månad alltjemt ihållande snöyran, i förening med flera gånger inträffade utomordentliga snöfall, gäckade alla bemödanden att ständigt hålla banan fullkomligt praktikabel, till följd hvaraf bantåg ofta blefvo fördröjde, men endast trenne, nemligen ett den 9:de och två den 10:de i samma månad, måste helt och hållet för dagen inställas. Under Februari var trafiken, ehuru tågen åtskilliga gånger blefvo fördröjda, likväl icke någon dag helt och hållet afbruten. —- — Trafiken å denna del af Westra stambanan# öppnades för allmänheten den 1 December, men pågick under denna månad egentligen endast för passagerare, emedan de för godstrafiken nödige byggnader icke förr än vid Januari månads ingång derpåföljande år hunno så fullbordas, att offentligt tillkännagifvande om ifrågavarande trafiks öppnande kunde utfärdas. Afstånden från södra bangården till öfriga å denna linie förekommande trafikstationer äro följande: Med anlöpande af mellanstationerna, utom Liljeholmens, afgingo bantåg alla söcknedagar tvenne gånger mellan hufvudstaden och Södertelje samt om Söndagarne en gång. Emellan Stockholm och Liljeholmen passerade särskildt tvenne tåg hvarje söcknedag och om Söndagarne ett tåg. Inkomsterna under månaden voro följande: Stockholm—Södertelje. Liljeholmen Huddinge .
Denna uträkning, som här är bilagd, (se bil. A), visar att, der nu utgående vakans-afgift icke höjes, rusthållarne i dessa räntor ega en behållning af omkring 125 Rdr för hvarje nummer, eller för 3,000 *) nu afsutna nummer 375,000 Rdr, en summa som är mer än tillräcklig att underhålla 500 man värfvadt kavalleri. Sannt må vara, att icke hela denna summa kan komma statsverket till godo, enär, vid nya vakans-kontrakters uppgörande, kronan svårligen kan höja vakans-afgiften med fullt ofvan angifna belopp, 125 Rdr, för nummer. Någon vinst måste nämligen lemnäs åt rusthållaren, derest han på ett kontrakt skall ingå. Men, om äfven af denna orsak, eller för vinnande af annat syfte, kronan eftergifver en del af räntorna, bör dock alltid så mycket af dem till statsverket kunna ingå, att kostnaden för 500 man värfvadt kavalleri i betydlig mån deraf hetäckes. Denna kostnad hafva kommitterade dessutom sökt nedsätta. — Genom förslaget att med ryttare besätta omkring 100 af nu vid indelda kavalleriet indragna nummer, minskas med motsvarande siffra behofvet af tillökning vid det värfvade kavalleriet. Antages vidare kommitterades förslag att fördela kavalleriet på färre, men starkare sqvadroner, ökas derigenom förut befintliga värfvade sqvadroners styrka så mycket, att endast två nya sqvadroner behöfva uppsättas, hvarigenom befälskostnader inbesparas. Härtill kommer slutligen att, af skäl som uti bil. R äro angifna, ett större antal hästar vid de värfvade regementena ansetts kunna under fredstid hållas vakanta. Kommitterade anse fördelaktigast, att de två nya sqvadroner, som skola uppsättas, förenas med Lifgardet tdl häst. Hufvudskälet härtill är, att i medlersta Sverge behöfver kavalleriet isynnerhet förstärkning.
Derföre, dä hans enka, hvilken med honom så ömt och omsorgsfullt deltagit i den välvilliga omvårdnaden om de unge, så vidt den inom dessa makars hus utöfvades, befann sig vid den ädle mannens bortgång i mindre goda omständigheter, var det för mig, som då sedan något iner än tvänne år var läroverkets eforus, en synnerlig önskan att åt enkefru Doktorinnan Beckman och den systerdotter, som på de sednare åren af mannens lifstid varit medlem af huset, kunde beredas en bättre utkomst, fri från de besvär för uppehället, frän hvilka ålderdomen syntes böra fritagas. Men efter den norm, som på högre ort gjort sig gällande för bedömandet af deras ekonomiska ställning, hvilka göra ansökningar om extra nådår, blef bemälda enkefrus underdåniga begäran, hvartill hon låtit sig af vänner förmås, hos Kongl. Majit afslagen; och har hon derföre för sin och sin sjukliga systerdotters lefnadsuppehälle mäst fortfarande sträfva med hyresgäster och inackorderingar. Då hon nu likväl är nära sjuttioåtta är gammal, vore det icke blott en hugnad för mig, utan efter min egen och, jag vågar säga, hela stiftets öfvertygelse ett rättvist erkännande af Doktor Beckmans hos oss oförgätliga förtjenster, om åt bemälda enkefru beviljades en liten ärlig pension af Staten för de förmodligen få återstående lefnadsdagarne. Jag vågar fördenskull, under bifogande af upplysande handlingar, hvilka, om så påfordra?, lätt kunna tillökas, vördsamt föreslå, att Rikets Höglofliga Ständer behagade tilldela framlidne Theologie Lektorn i Göteborg, Doktor Niklas Beckmans efterlefvande enka, Fru Doktorinnan Albertina Elisabeth Beckman, född Ilök den 5 December är 1787, en årlig pension för hennes återstående lifstid af 300 R:dr R:mt; och anhåller lika vördsamt om remiss af denna min motion till Höglofliga Statsutskottet. Stockholm den 15 November 1865. Gust. D. Björck. Motionei• i Preste-Ståndet 1865.
S. D. Föredrogos ånyo Konstitutions-Utskottets nedannämnda Memorial: JV2 8, med förslag till ändring i t § 12 mom. samt 4 § 11 mom. Tryck frihets-förordningen, i fråga om anmälan hos Justitie—statsministern af bokhandels idkande, rn. m. Förkastades. JVs 9, med förslag till ändring i 4 g 10 och 11 morn. Tryckfrihets-förordningen, angående utrikes ifrån hit inkomna skrifter. Antogs att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. S. D. Efter förnyad föredragning afslogos Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Betänkanden: JVs 93, i anledning af väckt motion om revision af nu gällande Landshöfdingeinstruktion; och JV2 94, i anledning af väckta motioner om ändring i sednast utfärdade stadgar för Carolinska Medico-chirurgiska institutet. Från Vallofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Konstitutions-Utskottets Memorialer: M 8, med förslag lill ändring i I § 12 mom. samt 4 g 11 rnom. Tryckfrihets—förordningen, i fråga om anmälan hos Justitie-statsministern af bokhandels idkande, m. m.; och M 9, med förslag till ändring i 4 § 10 och 11 mom. Tryckfrihets-förord ningen, angående utrikes ifrån hit inkomna skrifter. Do i dessa två Memorial framställda grundlagsändringsförslag anlogos att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; och ansågs den vid Memorialet M 8 fogade anmärkning för närvarande icke till någon åtgärd föranleda.
I den händelse Landtmätaren eller Justeraren finner, att redskapen ej hörer till någon af de i ,3 §. nämnde classer, vare han skyldig att derom genast inlemna skriftlig anmälan hos Konungens Befallnin°shaf vande, sorn eger att föranstalta en lika undersökning och vidare förfara sorn uli 29 §. föreskrifves. 9 .8. §. Landtmätare eller Justerare, hvilka, för att mäta och stämpla bränvinsredskap, kallas från sitt hemvist af enskild man, åtnjute derföre af denne sistnämnde resekostnads-ersättning och arfvode, såsom för andra embetsförrättningar. Kallas han åter till uppmätning och stämpling af flere redskap på ett och samma ställe eller till en by eller socken, der flere redskap vid ett och samma tillfälle af honom kunna mätas’ och stämplas, tillkommer honom resekostnads-ersättning och arfvode, endast såsom för en resa, jemte den serskilda betalning, som han bör’ erhålla då mätning och. stämpling sker i hans hemvist. Sker mätningen och justeringen å det ställe, der Landtmätare eller Justerare bor och vistas uppbäre lian sex runstycken för hvarje kanna, som den mätna och stämplade redskapen innehåller. Erforderligt handtlangare-biträde vid förrätt - i88 Bil. till Expeditions-Utskottets Förslag till tind. Skrifvelse N.o 338. ningen må Landtmätare eller Justerare kunna af panne-egaren åska; men med behörigen justerade och krönta målkärl bör han sjelf sig förse. Utan serskild betalning skall Justerare meddela skriftligt betyg, enligt bifogadt formulaire, så väl öfver mätning som stämpling; skolande betyget upptaga en noggrann beskrifning på redskapens beståndsdelar och deras dimensioner, med utsättande af den dass, hvartill redskapen hörer; och skall han jemväl af hvarje sådant betyg inånadtligen lill Konungens Befallningshafvande lemna fullständig del. *9- §•
Då somlige ansågo anmärkning endast kunna göras enligt Regerings-Formens föreskrifter, yrkade audre, att afseende äfven borde göras på den utförligare utredning, som Ansvarighets-Lagen innehåller, hvarigenom grader för förseelsers bei frände närmare bestämmas, hvaremot af flere invändes, att en anmärkning med uppgift af en klandrad åtgärd ej utan yrkande af ansvar kunde vara formlig, och att i följe deraf den anmärkning, Utskottet hade beslutit, ej kunde blifva annat än generel och vid den omständigheten, att Utskottet vid flera tillfällen saknat vederbörligt hörande af Beredningen och Embetsverk till sakernas upplysande, innan de för Konungen blifvit föredragne. Äfven erinrades, att den allmänna anmärkningen saknades, att i afseende på Krigs-Expeditionens Protocoller de vore förda på ett sätt, att man ganska ofta icke kunnat taga reda på de åtgärder, som blifvit vidtagna, genom bristande data och nummer på citerade mål och detaillerade rubriker, att man ej kunnat controllera, om alla Protocoll blifvit till Utskottet aflemnade, och att Utskottets arbete försvårats derigenom, att man i allmänhet saknat titlar på målens innehåll. Häremot invändes, att Beredningen särskildt föreslagit, att dessa sednare anmärkningar endast i Utskottets Protocoll skulle antecknas och af Ordföranden hos Hof-Canzleren anmälas, till utverkande af rättelse framdeles. Ytterligare gjordes den anmärkning, att, då nu flera Protocoll till läsning i Utskottet voro infordrade, det vore för tidigt att till Riksens Ständer föreslå en generel decharge, innan denna läsning vore fulländad, hvarföre det yrkades, att hela frågan måtte uppskjutas, till dess äfven dessa Protocoll hunnit blifva granskade. Efter någon stunds öfverläggning, hvarunder å ömse sidor skäl och motskäl utvecklades, beslöt Utskottet, uppå derom af Herr Baron och Ordföranden gjord proposition, att hela denna fråga skulle hvila, intill dess de nyligen infordrade Protocoll vore läste och granskade. Bilaga O till Mern. N:o 27. 953 Bilaga O till Mern.
Detta förekommes, om första propositionen blir, antingen Bänkmännen skola bibehållas eller afskaffas. Herr Grefven och LandtMarJkalien yttrade, att Ridderskapet och Adeln torde lättast komma ifrån detta ämne, om Ja-propositionen finge innefatta bifall till Riddarhus-Utskottets Memorial, samt Nej-propositionen, att Bänkmännen borde, på sätt stadgadt är, bibehållas. Herr Riben: Om jag vore den enda, som yrkat förändring i Riddarhus-Utskottets Memorial, skulle jag visserligen, af skyldig vördnad för det Högloflige Ståndet, känna mig uppmanad att återkalla mitt yrkande. Men här äro så olika meningar framställde, dels af Grefve Spens, dels af Herr Munck af Rosenskjöld, hvilka icke kunna samman jemkas; och de skulle alla förfalla, om propositionen gjordes efter Friherre Anckarsvärds önskan. Af denna anledning understödjer jag det förslag till proposition, som af Herr Grefve von Schwerin blifvit framställdt. Den 30 Maji J. m. 755 Grefve Posse , Carl Henric f förenade sig med Herr Riben. Herr von Hartmansdorff'. Jag är af Herr Riben förekommen. I händelse bifalls-proposi-; tionen blef gjord på Utskottets förslag, och nejpropositionen på Bänkmäns bibehållande, kommo ej de öfrige förslagen under pröfning. Jag underställer således Ridderskapet och Adeln, om icke proposition på Bänkmännens afskaffande först må göras, emedan jag förmodar ingen votering öfver denna fråga behöfvas. Herr' Munch af Rofenjkjöld förenade sig med Herr von Hartmansdorff. Herr Cederfchjöld: Under åberopande a£ hvad jag förut anfört, måste jag ännu en gång förklara, det jag anser betänkligt, att börja mecl att votera om, huruvida Bänkmän böra afskaffas, eller ej. Det är nemligen högst troligt, att Ståndets pluralitet vill hafva Bänkmännen afskaffade; men åtminstone lika osäkert är det, huruvida pluraliteten möjligen skulle kunna förena sig om något af de olika förslagen till sätt att välja Electorer.
M. utfärdade rörtde fånggevaldigerne, meddeltes äfven föreskrift ang:de förslag till åkdon, hvarpå likväl icke någon verkställighet följt, och del är denna verkställighet, sorn jag yrkar, och att deremot denna motion må förfalla, såsom skadlig och ledande lill mehn för skyndsam fångtransport, hvaraf åter skall följa dröjsmål med Den 3 April e. m. 183 de brottraålsransakningar, som bero på fångars ankomst lill domstolarna. Om åkdonen (Inge en sådan construclion, att de blefvo liittare än de åkdon, som begagnas af allmogen, så tror jag ej, att det vore farligt alt låta så många personer, som hittills färdats efter hvarje bäst, äfven hädanefter göra det, särdeles då man beräknar den tyngd i varor, som en resande enligt skjutsordningen får medföra, men som icke medhafves af fångar. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: För min del tror jag äfven alt det ej är skäl att bifalla delta betänk. Det skulle föranleda nära dubbel kostnad för fångars transport emot den som för närvarande äger rum, icke blott genom ökad kostnad för hästar och vagnslega, utan äfven derföre att flere fånggevaldiger erfordrades. Då fråga "är om transport af Kronans manskap, beräknas blott en elter en häst, af samma skäl som gäller för skjutsning i allmänhet. Att inrätta sådana vagnar, som Frih. Cederström omnämnt, kan visserligen medföra gagn i flera hänseenden och förnämligast att förekomma rymning; men mig synes, att, när motionären ej afsett det och framställning derom hos K. M. kan göras af vederbör, embetsmyndigheter, frågan derom nu kan lemnäs å sido. Af betänk, synes tydligen , att motionären icke haft till syftemål att förekomma fångspillning utan endast afsett förbättring eller lindring uti skjutsriingsbestyret. Af dessa skäl anser jag bäst att afslå motionen. Frih. Leijonhufvud: Jag ber Frih.
I sådan händelse blir den utgift, Universitetet har att vidkännas, hufvudsakligen för transport samt anskaffande af ett eller annat exemplar, som från Vetenskaps-akademien ej kan erhållas, hvadan jag antager, att någon nedsättning i det begärda anslagit ulan väsendtlig olägenhet kan ske. Beträffande åter den ifrågasatta sjukhus-byggnaden finner jag af det derom anförda ådagalagdl, att denna byggnad är, så väl för sjukvården i orten, sorn ock för den kliniska undervisningen vid Upsala universitet, af behofvet högst påkallad. Någon anmärkning mot den för detsamma föreslagna tomt eller de nuvarande exercitii-institutionernas flyttning till den odisponerade gård, der den kemiska institutionen förut var belägen, har icke heller förekommit. Deremot synes mig ej utredt, i hvad mån länets invånare kunna vara förpliglade eller villige att i den nya sjukhus-byggnadens bekostande deltaga, äfvensom ej heller huruvida icke de fonder, sjukhus-inrättningarne redan ega, jemte försäljnings-summau för deras nuvarande lokaler kunna lemna någon tillgång för samma byggnad, helst Länet, som vid det nya sjukhuset skulle erhålla ett ökadt tillfälle till sjukvård och kunna betinga sig ett Bil. N:o 6 till Kongl. Maj.ts Nåd. Frop. N:o 1, om Statsverket 1859. 33 ett större antal sjuksängar, väl äfven borde bidraga till deras underhåll. Om häri ligger ett hinder för bifall till den gjorda framställningen i dess helhet, skulle det likväl för den kliniska undervisningens fullkomnande vid universitetet vara en fördel om frågan redan vid instundande riksdag sattes i det skick, att en öfverenskommelse mellan universitetet och länets invånare derpå kunde grundas. Detta skulle ock utan tvifvel vara vunnet, om Eders Kongl. Majit täcktes bifalla Gonsistorii framställning, att det nuvarande exercitii-huset måtte få användas till en för Upsala län och universitetet gemensamt sjukhus, samt den förut för den kemiska institutionen begagnade gården disponeras till lokal för Exercitii-mästarne och deras institutioner, i hvilket fall Eders Kongl. Majit jemväl torde linna lämpligt att af Rikets Ständer äska <let för dessa sistnämnda institutioners flyttning nödiga anslag.
Rdr 3a sk. om året, eller till omkring w\(,:del af hvad den tillförene minst utgjort; alltså och då uti detta genom i grufvan inträffade betydligare ras, i förening med andra missgynnande omständigheter, ulan bergslagets förvållande uppkomna ofördelaktiga förhållande någon väsendtlig förbättring sannolikt icke kan påräknas, hvaremot all anledning är att befara, att, derrest den bergslaget nu åliggande dryga beskattning, som gjort det nära nog omöjligt att med någon utkomst bearbeta de i grufvan befintliga svagare malmtillgångar, komma att än vidare fortfara, arbetet i grufvan kunde komma att helt och hållet afstanna, hvilket åter skulle hafva till följd, att en stor del af ortens behöfvande innevånare och allmoge, som nu vid verket ega utkom t och arbetsförtjenst, blefve försatta i den mest bekymmersamma ställning, hvadan äfven i detta afseende rörelsens vidmakthållande derstädes, såsom i betjrdiig mån inverkande på ortens välstånd, är af högsta vigt, anser Kongl, Maj:f, på dessa skäl samt i betraktande af hvad i öfrigt vid den hållna undersökningen är vordet utredt, äfvensom kommitterade för undersökningens förrättande uti deras i ämnet afgifna betänkande anfört och upplyst, en skälig nedsättning uti ifrågavarande ränta, hvilken genom i sednare tider inträffade förhållanden blifvit i hög grad betungande, vara af rättvisa och billighet påkallad; i följd hvaraf Kongl. Maj:t härmed vill föreslå Rikets ‘ tänder att, i enlighet med den beskattningsgrund, sorn genom Kongl. Förordningen den 21 Juni 1831 är vorden bestämd för taxeringen af de bergverk i allmänhet, af hvilka viss procent af till verkningen skall, såsom tionde, utgöras, den utaf Stora Kopparbergs bergslag utgående kopparränta måtte bestämmas till hvart trettionde skeppund, under ■ vilkor, dels alt Bergslaget, enligt dess medgifvande, underkastar sig den förändring, Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, N:o 9.
Utsk:ts hemställan först framställd, men med nej besvarad, hvarefter propos. å bifall till K. M:ts förslag gjordes och besvarades med ja. Den vidare pröfningen af förev:de Utlåt, upskjöts till aftonens plenum och E. o. Ad. åtskiljdes kl. l/2 * em* In fidem, O. Brakel. Onsdagen den 29 Augusti 1860. Plenum kl. 6 e. m. Justerades prof. för den 19 sisth Maj e. m. Fortsattes pröfningen af StatsUtsk:ts Utkde N:o 152, ang:de regleringen af utgifterna under KiksStatens Nionde Hufvudtitel. Utsk:ts hemställanden biföllos. 78:de punkten. Hr Nordenfelt, Enar: Ehuru det visserligen icke kan förnekas, att biskop Agardhs snille var stort och att hans skrifter läsas med mycket nöje, kan jag dock icke tinna, att h ns vetenskapliga verksamhet lemnat sådana spår efter sig, att han derigenom gjort sig förtjent af någon ovanligare utmärkelse, och hvad jag med visshet vet, är, att hans verksamhet som biskop icke alls står framför öfriga biskopars i riket. Jag skulle derföre helst vilja föreslå afslag å denna punkt, men, med afs. på de många andra enkor, som fått pensioner, torde detta möjligen vara att gå för långt; hvarföre och då jag anser det vara för mycket att åt Agardhs enka bevilja 2000 r:dr, helst om i betraktande (ages, att hon åtnjuter 2 nådår, samt att Retzii enka fått 1500 r:dr och frami. Landshöfdingens i Gefle enka 1000 r:dr, jag nu tager mig friheten föreslå, att summan måtte nedsättas till 1000 r:dr. Den 29 Augusti e. m. 333 Hr Montgomery, Robert Nils Germ u nd: Att påminna om biskop Agardhs förtjenster såsom vetenskapsman torde vara alldeles öfverflödigt.
Sedan öfverläggningcn nu förklarats vara slulad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla LagUtsk:s förevar, betänk. Ropades starka ja, blandade med många nej, hvarefter H. Ex. förklarade, del han trott sig (inna, alt ja öfverrösta! nej. Ilr von Hartmansdorff begärde votering. Upplästes lill justering och godkändes följande förslag till voler, propos: Den som bifaller LagUtsk:s betänk. N:o 29, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af 3, 5 och 6 §§ i 2 cap. Giflermålsb:n, oell förändring af 9 § i samma cap. och balk, voterar ja-i Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej; afslår R. o. Ad. förenämnde betänk, i hvad angår upphäfvande af det villkorliga förbudet för syskonbarn att laga hvarannan till äkta, men varder Utsk:s betänk, i öfrigt bifallet. 350 Den 20 November f. m. Vid voteringens slut befunuos rösterne hafva utfallil, som föl ier: Ja - 36. Nej—45- Ånyo föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 13 oell 16 dennes på bordet lagda betänk. N:o 77, i anledn. af väckte motioner om bestämmande af aflöning för fjerdingsman; om säteriägares m. fl. skyldighet att deltaga i fjerdingsmannabestyrel; om ordningen för denna Ijensts bestridande af sockenboernc, samt om utfärdande af ett reglemente för fjerdingsman. Detta betänk, blef, uppå derom af II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, gjord hemställan, punktvis förelaget till pröfning. Första punkten, angide den i förra delen af Riksdagsfullm. Gustaf Pettersons motion väckta frtlga, att ett lämpligt anslag till aflöning ut fjer din g smännen mätte varda beviljadt.