Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af dessa lagar falla de två förstnämnde under den allmänna civila lagstiftningen och de skulle derföre vara mest bevisande. Hvad innehålla likväl dessa lagar? Har lagstiftaren derigenom sökt rubba eller omintetgöra rättigheter, hvilka förut blifvit förvärfvade? — Nej! han har blott dymedelst ålagt rättighelernes innehafvare nya iakttagelser för att i sjelfva rättigheterne blifva tryggade, enär deras begagnande under föregående förhållanden visat sig menligt för det allmänna; och det var jemväl på sådan grund, som 1841 års Ständer bi föllo det af Kongl. Majit framställda förslag 14 Lag-Utskoltels Utlåtande, J\s 44. lill författning om nyttjanderälts inteckning. »Om å ena sidan», yttrar dåvarande Lag-Utskott uti sitt i anledning af det nådiga förslaget afgifna och af Ständerne bifallna betänkande, »det kunde invändas att ett aftal om rättigheter, som utgöra föremål för öfverenskommelse emellan enskildte, bör blifva beståndande, möter deremot, å den andra, den erinran, att den, som har anspråk att i sina rättigheter blifva betryggad af lagen, mäste jemväl iakttaga hvad lagen fäster såsom vilkor för sitt skydd». Och derföre lärer man lika litet i omförmälte två lagar kunna finna stöd för den proklamerade läran, som ur de från den ekonomiska lagstiftningen hemtade bevis. Af dessa är det ena en bevillningsfråga och förthy ej tillämpligt; men det andra torde ej böra helt odh hållet lemnäs utan uppmärksamhet. Detta andra bevis är skiflesstadgan; och det är visserligen sannt att denna författning gjorde en rubbning; men det var dock icke i rättigheter, utan i förhållanden. Hvarje delegare i ett skifteslag blef bibehållen vid den rätt han verkligen der egde; och lagstiftningen gjorde ej annat än ordnade eller, för att nyttja en i förevarande fråga ofta använd term, »reglerade» delegarnes rättigheter inbördes, så att de skulle kunna begagnas på ett för det allmänna nyttigt sätt.
Kongl. Majit l>eliggg6e samma förslag, säsom öfverensstammancle mecl ofvanderörcle Oess Näcliga lleslut, i l^äcler gilla, säciant clet Ilärvicl l>ilag6t linnes; llvarvic! 6oek 8t3ts-8eeret6raren oell 8tats-käclet i unclerclänigliet äberopacle 8tats-käclet8 olvannämncle alst^rkancle ^ttrancle i ämnet. Kx protoeollo, /i. ^/crse^. ^ocrgZ. ZVacZ/A-r zv.o ^7. 3 ^:o 47. till lkixx. Vt8^. äeii 4 Xxril, li.1 6 e. m. Z^c?c/eAa Z/ZZ /lZ/ceZ§ LzäncZe^, ^ö>cr?rcZ6 ^o>Zcr>rA/rc>r^ cr/ cZo mocZ /lc^z/ccrZZcr^o "U/cZ «Z.i/cZZZZ^6 o/MZZ/re /l6"6?n6«Z6/' oo/c </oo^^eo af>5ZttZacZo D'o/rZocroZ om //c/sZ-^aoocroo-cr/^c/z^ r/ZAOoa/cc/o^- Dc/^s/r ^Zoo/c/coZ,?r5 ÄoZZ c/en // Mr^ /§^o. 8eclan I^on^l. Usj.'t, i 8N866ncle till ut^än^en mecl innevarancle är ak 6e mecl llu8tliä!larns vill I^on^I. ^n6rs Dik-Orenaclieroell Ve8tAÖtltg DeAementerne, mell kör8tnämncls
Proposition M 118. eller länet inlösas, eller ock, vare sig hel och hållen eller delvis, (ill annan allmän inrättning eller enskild person föryllras, under förbindelse för <len part, som sin andel deri sig afhändcr, att anskaffa och inrätta en behofvct motsvarande ändamålsenlig sjukvårds-anslalt för Kurhus-patienter. Uti häröfver infordradt yttrande har Kurhus-direktionen undcrdånigst förordat Kongl. Maj:ls Befallningshafvandes berörda framställning, under förutsättning och med vilkor alt den gemensamma nyttjanderätt lill ifrågavarande faslighet, som genom Rikets Ständers beslut år 1815 blifvit Stockholms stad och län tillerkänd, icke må upphöra utan ömsesidig öfverenskommelse, och försäljning eller fördelning af fastigheten således icke kunna ega rum, så vida icke de, som i förevarande fråga utöfva stadens och länets rätt, derom blifva ense; och har ÖfverståthållareEmbelet, uti anbefaldt eget utlåtande i ämnet, detta Direktionens underdåniga yttrande bi träd t. Efter öfvervägande af hvad sålunda förekommit, vill Kongl. Maj:t i nåder föreslå Rikets Ständer att, i öfverensstämmelse med Kongl. Majlis Rcfallningshafvandes ofvanbcrörda framställning, medgifva, det ifrågavarande af Rikets Ständer år 1815 till Kurhus-inrättning för Stockholms stad och län öfverlåtna egendom ä Kungsholmen mätte, med derå vid öfverlålelsen befintlige åbyggnader, kunna af staden eller länet inlösas, eller ock, varö sig hel och hållen eller delvis, till annan allmän inrättning eller enskild person föryttras, under förbindelse för den delegare, som sin andel deri sig alliander, att anskaffa och inrätta en behofvct motsvarande ändamålsenlig sjukvårds-anstalt för Kurhus-patienter. De till ärendet hörande handlingar skola vederbörande Utskott tillhandahållas; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Konglig Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. C. J. Malmsten. Kongl. Maj:ls Nåd.
Men man förstod hvarandra likafullt, ty där orden tröto hjälpte talande åtbörder och miner en ur förlägenheten. Individer anträffades här af alla samhällslager från domprosten ned till den anspråkslöse knuthandlanden. Hans högvördighet stod som andra på den tiden, då handeln på hansestäderna befann sig i sitt flor, i lifligaste förbindelse med de tyske handelsmännen och från Stettin, Danzig, m.fl. städer tog han sina årsbehof. Men intimiteten mellan affärsvännerna utsträktes ofta nog ännu längre, i det de tyske köpmännen sände sina söner öfver till Aurastaden för att inackordera dem där hos kyrkans eller skolans män och sålunda sätta dem i tillfälle att inhämta erforderliga både språkliga och andra kunskaper. Affärsförbindelsen ledde också småningom därhän, att en mängd utlänningar öfverflyttade till vårt land och främst i Åbo nedslogo sina bopålar. Härifrån idkade de sedan en för tiden omfattande affärsvärksamhet. Stojet ombord å skutorna tystnade för ett ögonblick och allas uppmärksamhet riktades på en båt, som i ilande fart roddes nedför Auras böljor. Man hade i den korpulente mannen i båtaktern genast igenkänt Marve och förbittringen öfver det omak denne genom sitt nyss omnämda tilltag beredt jämväl de andra utlänningarne bragte vreden att sjuda inom dem. Slottsknektarne hade nämligen, berusade af ölet, som de inmundigat hos handlanden Vadmal, begifvit sig hit ned, stält till allehanda upptåg och hotat att gifva de tyska skojarene fan i våld för deras rackerier. Man hade blott genom nya mutor kunnat blidka dem, hvarpå de tillfredsstälde hemvändt till slottet. Marve, som också förutsett dessa vredesyttringar af sina landsmän, hade därför aftalat med Vadmal, att han skulle frambefordra honom och hans gäst från åns öfre del ut till det långt borta på redden förankrade fartyget.
En afvikelse derifrån är visserligen Libell Allandet af \ momentet i a g. 3 Gap. Ärfda-Balken, t 784 är-s Lag, som stadgar, alt, när endast ett sameller halfsyskon med moder arf tager, de höra njuta halft hvardera, hvilket stadgande åtskillige Ledamöter af Bonde-Ståndet förmält sig anse böra qvarstå, för den händelse, att nuvarande olikhet i arfsrätten icke upphäfves; men Utskottet tvekar likväl ej aLt godkänna denna anmärkning, på det skäl, som derföre blifvit fram ställd t, nemligen att samma lagbud innefattar åtminstone ett närmande till den af Utskottet understödda grundsats, rörande lika arfsrätt i allmänhet. För öfrigt gillar Utskottet äfven de skäl, som blifvit anförda för uteslutande af orden ”med boskap och åkerredskap,” utur 2 §. i 10 Gap. Giftermåls-Balken af första alternativet samt ordet ”lösören,” utur 14 §. i 3 Cap. Ärfda-Balken af senare alternativet. Beträffande åter framställningen derom, att den föreslagna ändringen af 3 och 4 punkterna i 1 §. g Cap. Ärfda-Balken skulle upphäfva den nu medgifna rättigheten för sterbhusdelegare i presthus, att till boupptecknings förrättande kalla den de hafva förtroende till, får Utskottet upplysa, att stadgandet härom finnes i 5 punkten af nyssnämnde §., hvilken punkt ej är i Utskottets Betänkande omförmäld, och således, enligt detsamma, ej heller skulle komma att undergå någon förändring. Men till afböjande af allt missförstånd i denna del, och då Utskottet funnit behofvet påkalla en jemkning uti den föreslagna lydelsen af de föregående punkterna, afger Utskottet här nedan ett nytt förslag i omförmälde hänseende.
Ständer förslag till den nedsättning i beloppet af vacance-afgiften för nu sednast förflutna tio år, hvilken, utan förlust för ränte-tillskottstagarne, må kunna de nya rotarne förunnas; samt att Kongl. Majit emedlertid och intill dess en sådan de finitif reglering af vacance-afgiften för ifrågavarande tid varder af begge Statsmagterna fastställd, måtte bereda vederbörande den ytterligare lindring vid afgiftens utgörande, utöfver hvad redan genom 12 Statssamt Allm. Besv. och Ekon. Etsk. Uti., N:o 129 Kongl. Brefvet den 23 Juli 1842 blifvit i Nåder medgifvet, som Kongl. Maj:t kan finna lämplig och af behofvet påkallad. Stockholm den 13 Maj 1845. Ank. till Exp. Etsk. d. 13 Maj kl. 6 c. m. Utlåtande, angående väckte Jär slag om lindring uti postskjutsen, postjöringens öfverlätande pä entreprenad eller öjverjlyttande pä allmänna skjuts-inrättningar ne samt skjuts-legans förhöjning m. m. Hos Hedervärda Bonde-Ståndet hafva blifvit väckte och till Utskotten remitterade åtskillige motioner i omförmälde ämnen, nemligen af: Samuel Samuelsson från Östergöthlands Län, G. Petersson från samma Län och Olof Larsson och Lars Larsson från Gefleborgs Län, Christen Andersson från Malmöhus, Johannes Samuelsson från Jönköpings, Lars Bygdén från Westerbottens, Jöns Jönsson från Christianstads och Pehr Mattsson från Wester-Norrlands Län. Dessa motioner, uti hvilka flera af Bonde-Ståndets Ledamöter sig förenat, inne hålla hufvusakligen följande yrkanden och förslag: l:o Att posthemman, emot åtagande att utgöra de onera, hvarifrån de nu, till följd af postföringsskyldigheten, äro befriade, måtte hädanefter från detta besvär frikallas, samt detsamma antingen öfverflyttas på gästgifverien och bestridas med gästgifverioch hållskjuts, eller ock utgöras på det sätt, att, emot viss ersättning, postskjutsen ställdes på entreprenad. 2:o
Konungen skulle begagna sin rätt att ändra detta stadgande, vore nämnde författningars åberopande i RiddarhusOrdningen i strid med livad genom gällande Lagar vore stadgadt. Jag kan derföre icke finna annat, än att man bör redigera §:n så, att den Lag Konungen i förevarande fall finner godt utfärda, må blifva i öfverensstämmelse med RiddarhusOrdningen. Jag förenar mig derföre i Grefve Frölichs önskan, att utbyta de af Utskottet löreslagne ord emot det enkla uttrycket: vid den påföljd förf attningarne föreskrifva. Herr von Hartmansdorff: För min del har jag ingenting emot hvarken den redaction Herr Cederschjöld, eller den Grefvarne Frö - Den 3 Augusti f. m. 65 Frölich och Posse föreslagit, derest man inlåter sig på den meningen. Deremot anser jag den nya §. i sjelfva hufvudsalien förkastelig, emedan den betager Ståndet en möjlighet, som förut varit det förbehållen» att kunna vägra en introduetion. Efter mitt omdöme bör den gamla redactionen i detta fall bibehållas, ända till orden! tillstånd gifvit. Återstoden af gamla §. bör införas på annat ställe i författningen, såframt den anses böra i RiddarhusOrdningen cjvarstå. För hvarje Corps anser jag nödigt, att hafva sin röst med, då fråga ar om intagande af nya Ledamöter. Denna rätt har ock Ridderskapet och Adeln från äldsta tider bibehållit, äfvensom det händt, att introduetion blifvit af Ståndet vägrad till och med under Sveriges enväldigaste styrelseformer. I allmänhet skulle jag tro introduetioner icke böra beviljas å annan tid, än vid Riksdagar. Så har föreskriften också fordom varit förstådd och utöfvad, och det var först, då Riksdagarna upphörde att hållas på bestämd tid, som det tilläts att emellan dem bevilja inlroductioner. Hvad det nya momentet i §. angår, så synes det böra alldeles försvinna.
Efter de fordringar, som sålunda äro i Dansk lag uppställda, synas bestämmelserna i Kongl. Majcts förslag, så vidt med afseende å våra former i öfrigt lämpligen kunnat ske, vara afpassade. Och då någon våda eller förvillelse icke kan uppkomma deraf, att förslaget blifvit affattadt i så allmänna ordalag, att det kan ega tillämplighet jemväl i förhållande lill andra stater än Danmark, med hvilka öfverenskommelser om internationela lagar framdeles kunna komma att alslutas, får Utskottet vördsamt hemställa, att Kongl. Maj-.ts ifrågavarande Proposition måtte af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 5 December 1862. STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1862. Lag-Utskottets Memorial N:o 13. 1 N:o 13. Ank. till Exp.-Utsk. den 27 Dec. 1802, kl. 10 f. m. Memorial, med återlemnande af väclct motion om förändring i stadgandena angående edgång. Uti ett till Vällofliga Borgare-Ståndet ingifvet memorial har Herr L. V. Henschen föreslagit, l:o att Rikets Ständer måtte för sin del besluta, att ur 1 § 3 kap. HandelsBalken skola uteslutas orden »och gore så vanlig borgare-ed»; — 2:o att Lag-Utskottet måtte utarbeta och Rikets Ständer för sin del besluta vissa ändringar och tillägg i 17 kap. Rättegångs-Balken och öfriga dithörande författningar, i fråga om skyldighet för vittnen att aflägga ed; — 3:o att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit anhålla, att Kongl. Majit täcktes nådigst pröfva, »om några och hvilka af de eder, rörande hvilka Kongl. Majit, i följd af 89 § Regeringsformen och 1 mom. 34 § Riksdags-ordningen, anses ega ensam besluta, kunna upphäfvas genast och utan vidare förberedelser; hvarom då ock Kongl.
Nro 121 böra tagas tili grund för föredragningen. irsta, nrdra och 3:dje punkterna biföllos. 4rde punkten. Hr Stuart, Carl Gust.: Jag anhåller att' få upplysning, om någon underrättelse från BondeSt. ännu ankommit, huru denna punkt af detta Stånd blifvit afgjord. Underteckn. Ridd.Secret.: BondeSt. har bifallit hela utlåt. Hr Stuart: Jag för min del gillar visserligen ickeUtsk. *s tillstyrkande uti 4:de punkten af betänk. Nro 121; men då BondeSt., hvars medlemmar frågan närmast rörer, låtit dervid bero, och jag förmodar, att K. M. nu, likasom vid förra riksdagen, kommer att vägra sin sanction å detta lagförändringsförslag, inskränker jag mig blott till att på förhand anmäla min reservation mot B. o. Ad:s beslut, i händelse TJtsk:s förslag äfven af R. o. Ad. varder bifallet. 4:de punkten blef af R. o. Ad. afslagen. Då nu ånyo föredrogs LagUtsk:s d. 8 dennes på bordel lagda utlåt. Nro 168 öfver gjorda anmärknrr vid Utskrs betänk. Nro 122 i anledn. af väckta motioner, ang:de förändring i vissa delar af nuvar. Jagstadganden om giftorätt och arfsrätt m. m., blef nämnde utlåt. Piro 168 lagdt till handlma af R. o. Ad., som afslagit betänk. Vid förnyad föredragn. af LagUtsk:s d. 8 dennes på bordet lagda utlåt. Nro 169 öfver gjorda anmärknrr vid Utskrs belänk. Nro 123 i anledn. af väckta motioner orri utsträckande af testamentsfriheten och af rättigheten alt genom gåfva upplåta fast egendom, samt om ändring i hvad nu stadgadt är, dels rörrde grunden för bestämmande af vederlag för afhänd arfvejord, dels ock angrde bördsrätt och lösningsrätt i stad 111. m., biföll R. o. Ad. betänk. Nro 123 med de uti utlåt.
Till följe af en inom Constitutions-Utskottet väckt motion får Constitutions-Utskottet hos Riksens Ständer föreslå ett så lydande tilllägg vid slutet af 60 § Regerings-Formen: Uteslutande Privilegier ä Tio, högst Femton år, för nya uppfinningar eller nya eller betydligen förbättrade methoder i konst eller näringsfång, vare likväl Konungen obetaget att efter vederbörandes hörande bevilja. Hvilket förslag hos Riksens Ständer vördsamt anmäles, för att enligt 56 § RegeringsFormen behandlas. Stockholm den 13 Julii 1815. På Högloft. Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar Rudolf Cederström. På Högvörd. Preste-Ståndets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar ,J. Wegelin. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar And. J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe. Bilaga till Mern. N:o 29. 967 Bilaga till Mern. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utskott den 3 Jidii 1815. Herr Silverstolpe anmälde några förslag till ändringar i Grundlagarne: Regerings-Formen: 60 §. Föreslås en bestämning af begreppen om Monopolium, Privilegium och Dispense. 968 Riksdagen 1815. Memorial vied förslag till ändringar i Tryckfrihets-Förordningen. I anledning så väl af inom Utskottet väckta motioner som till följe af de anmärkningar, det Högvördiga Preste-Ståndet vid 1812 års Riksdag sig förbehöll, och nu till Utskottet blifvit remitterade att upptagas och beredas, får Constitutions-Utskottet härmed till Riksens Ständer öfverlemna de förändringar i Tryckfrihets-Förordningen detsamma tillstyrkt.
Att nu detta läroverks undervisningslokal är i stort behof af ökadt utrymme synes, efter hvad derom blifvit af ofvannämnde motionär anfördt och i öfrigt förekommit, vara fullständigt ådagalagdt, likasom att sådana omständigheter äro förhanden, att den erforderliga utvidgningen icke kan utan Statens medverkan åstadkommas; ty lika med motionären, har äfven Utskottet funnit det icke kunna med något stöd af billighet påräknas, att det efter sednast timade vådeld i Örebro, hvarigenom en stor del af staden ödelädes, för så många andra allmänna byggnadsföretag och kommunalutgifter af hvarjehanda beskaffenhet strängt anlitade samhället jemväl skulle bidraga till nybyggnad för elementarläroverket. Utskottet anser derföre Statens mellankomst härvid vara lika nödvändig, som det behof, hvarför den påkallas, är af trängande angelägenhet. Hvad likväl angår den ifrågaställda tomt utvidgningen, har Utskottet föreställt sig att, då större delen af den mark, som skulle härtill användas, tillhör Kronan, densamma torde af läroverket, likasom den tomt det nu innehafver, få emot årlig afgäld begagnas, och således någon minskning i det beräknade anslaget kunna på grund häraf ifrågasättas. Det understöd hvarmed Staten till detta byggnadsföretag bör bidraga, har alltså Utskottet funnit skäligen kunna inskränkas till en jemn summa af 70,000 R:dr; — och får, i öfverensstämmelse härmed, Utskottet hemställa, att Rikets Ständer måtte på det sätt bifalla ifrågavarande motion, att till uppförande, enligt godkänd plan, af en ny byggnad för det högre elementar-läroverket i Örebro, anvisas en summa af 70,000 R:dr, att, i mån af behof, från Riksgälds-kontoret utbetalas. * Rik. till, R. St. IV 26 Stats-Utskottets Utlåtande M 123 (Fortsättning). 104:o. Uti en inom Borgare-Ståndet väckt, till Utskottet remitterad motion har Herr J K. L.
Ridderffapet och Adeln, att titt alla delar afflä hwad Lag-Utffottet i afseende härä föreslagit, samt att den Allmänna Lagens stadgande i delta afseende borde förblifwa oförändradt, i följe hwaraf i Konungens rätt att göra difpence ingen rubbning kunde äga rum, hwilkct genom Utdrag af Protokollet de öfrige Resp. Stånden manligen skulle meddelas. Utdrag af Protokollet hällit r Högloft. Ridderstam pets och Adelns Plenum den 2 April 1810. S. D. Z anledning af en af Herr Liikverspgrr-, Isaac L,3is, wäckt Motion, beflöt Ridderffapet och Adeln, jemte bewilljande att hans Diktamen med de öfrige Ständen finge kommuniceras, det dcfi Resp. Medständcr wänligen skulle inbjudas, attidea deri föreflagne underdäniga anmälan till Kongl. Maj-t rörande Herr von Oreiik nied med Högloft. Ridderffapet och Adeln sig förena, l-lt supra. Ridd. och Ad. prof. 6:te Dand. r:dra Afd. N:s 7 92 Den Z April. Herr Uergbman, ^mbro?iu3 N2KIIU-S) utbad sig fä erinra, att dcr annu saknades ett utlåtande ifrän StatsUtstoUet rörande en af Herr kiint^leölcl gjord Motion, att ett förslag skulle uppgöras öfwer beloppet af den summa som ätergätt till Staten, 'genom Riksens Ständers rörande Pensione-Statcn fattade beslut. Herr Uiintrscbölcl, pgu!, yttrade sig:
Maj. genast förhjelpa den lidande Jordägaren till sin rätt, och befria honom ifrån uppdämnin. gen, medelst handräckning till Vattenverkets utrifvande eller förändring till dess fordna och tillåtliga skick, samt lemna Vattenverks-ägaren öppet att sin talan om VerJ kets bibehållande hos Domaren utföra, enär den förre ställer borgen för den ersättning den sednare kan tillkomma, i händelse af ändring uti Landshöfdingens åtgärd. Om denna min vördsamma motion vinner Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet och bifall, anhåller jag att dermed måtte efter Riksdagsordningen förfaras. Remitterades till Lagutskottet. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard - Tvänne värda Ledamöter, Herr General-! Directeuren Hagströmer och Herr Professoren Trafvenfelt, hafva föreslagit åtskilliga till sjukdomars förekommande gagneliga stadganden. I sammanhang härmed får jag föreslå, att Riksens Ständer under bepröfvande taga flera för samma nyttiga ändamål högst vigtiga, och af Lagstiftningens åtgärd beroende, de så kallade Medicinska Policens föreskrifter, och, då tiden nu icke medgifver detta ämnes fullständiga utredande, förbehåller jag mig att framdeles få framkomma med mitt yttrande i denna magtpåliggande sak. Såsom exempel på nöd - Deri a 6 Maj. vändiga stadganden i detta afseende, må det nu tiliatas mig nämna följande: Det är onekligen af den största nytta' att genom tjenliga anstalter förbättra en af stillastående vatten och andra orsaker fördérfvad, för boningar skadlig, nödvändigt, och utomdess lättare verkstäldt samt mindre kostsamt, att genom författningar förekomma Nybyggens anläggande vid sådana osunda Ställen. Hvem medger icke nu att intet medel kan så kraftigt lörekom. ma Mennisko-koppors härjande, som en allmänt anstäld Vaccination? Men då ett barn blir på ea ort angripet af menniskokopporna, kan det ibland hända att ej strax tillfälle gifves att anställa vaccination på de barn der, som än ej fått begagna detta skyddsmedel; och utomdess äro de som vaccineras, först sedan vaccinen hunnit till sin höjd, eller vanligen ej förr än lo:de dygnet, skyddade för kopp-smittan.
Direktionens åsigt om behofvet af egen passande lokal för nämnde skola, men att staden icke hade till sin disposition någon till bebyggande för detta ändamål tjenlig plats att anvisa, samt att de, ehuru för öfrigt icke obenägne att medgifva, det staden må i någon viss lämplig mån och med ett belopp, hvars årliga ränteafkomst ej öfverstege det hyresbidrag skolan för det närvarande af staden åtnjöte, i kostnaderna för ifrågavarande ändamål deltaga, likväl i sakens närvarande skick och innan antagen byggnadsplan blifvit af Direktionen framlagd och kostnaderna för densammas utförande förslagsvis uppgifne, icke kunde, i saknad af all kännedom om det tillämnade byggnadsföretagets vidd och beskaffenhet, utlåta sig i frågan om det belopp, hvarmed staden kunde anses böra i deri erforderliga kostnadssumman deltaga; hvarjemte Kollegium för egen del hufvudsakligen anfört: att Kollegium, enligt hvad i tillförene afgifna utlåtanden rörande frågor om statsanslag för denna skola blifvit af Kollegium yttradt, ansåge något tvifvel icke kunna ega rum angående den synnerliga nyttan och behofvet för det allmänna af läroanstalter, hvilka, i likhet med den nu ifrågavarande, hafva till föremål att åt personer, som redan ingått i särskilda industriel yrken, särdeles gesäller, lärlingar och andra arbetare, bereda utväg att å tider, som af arbete å fabrik eller verkstad icke upptagas, inhemta sådana, för utöfning af deras yrken erforderliga insigter i tekniska och dermed gemenskap egande ämnen, hvarom kännedom icke erhålles i folkskolorna eller kunde - Bil. M 5 Cili Kungl. Maj:ls Nåd.