Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då stunden dertill kom, så blef den saken henne för svår, och hon kunde ej hjelpa det: att upprepa de till Fredrik sagda orden var henne rent af omöjligt. Så återstodo två sanningar: »jag älskar icke» och »jag älskar,» ehuru äfven dessa skiftade besynnerligt i hvarandra. Hade Magnus vid deras möte, genast efter det häftiga uppträdet med Fredrik, blott gjort någon början, hade han bara gifvit henne den minsta anledning att blotta sitt hjertas innersta och vara fullt uppriktig i berättelsen, så – ja, hvem vet, huru det hade slutats? Men kanske hade också icke just »den minsta» anledning varit tillräcklig, utan, sedan den blifvit gifven, några flera blifvit nödiga. Ty värr fanns dock icke ens den minsta! Nu satt han bara der surmulen och trodde, att hon ännu tänkte på Fredrik, om hvilken hon dock numera ej skulle brytt sig det ringaste, hade icke Märtha varit. Och så kunde han icke sjelf tala med Fredrik, då kanske sanningen kommit fram, utan farbrodren, som i sådana affärer hvarken såg eller hörde, skulle nödvändigt gå åstad! – Föga fattades, att hon ej i sitt sorgsna sinne tänkt: »en klok karl kan ändock vara bra dum.» – Men då hon åter hörde hans sorgliga fantasier, så tog qvinnohjertats vekhet åter öfverhanden, och föga fattades, att hon, då han gick, icke kring hans hals slingrade armarnes lena boja. Så stodo affärerna den dagen, och ingen lärer väl undra, att hvarken Magnus kunde se sanningen, eller Lina ouppmanad för honom yppa den. Parets utsigter, som numera äro så ljusa och leende, vore derföre då rätt ogenomträngligt mörka, fastän väl kan förmodas, att Lina hoppades något af framtiden. Men hvad betydde detta, då stunden qvalde henne? Och det var just dennas qval, hon önskat undkomma. Detta skedde ej genom upptäckten, att Fredrik rest och den tilltänkta skilsmessan blifvit verklig. Också gaf pligten att besöka Märtha och trösta henne ingen utsigt dertill. Men hur det var, fann Lina dock här någon tröst.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf jemväl att han af Konungens Ofverste Kammarherre emottagit underrättelse att K. M. täcktes inbjuda 50 ledamöter af R. o. Ad. jemte Riddarh.Sekret., att i morgon, efter slutad ceremoni på Rikssalen, intaga middag ä Kongl. Slottet vid för Ståndet serverad taffel i blå salongen af Kronprinsens f. d. våning 2 tr. upp från vestra Slottslivalfvet, hvarjemte H. Ex. anmodade de Hrr ledamöter, som önskade begagna denna nåd. bjudning, att dertill anteckna sig hos t. f. Riddarh.Fiskalen. Äfvenledes tillkännagaf H. Ex. Hr Frih. o. Landtm., att till honom blifvit öfverlemnade 50 biljetter till platser i Storkyrkan och Rikssalen för morgondagen, för att tilldelas R. o. Ad:s Hrr ledamöter, samt att dessa biljetter komma att af t. f. Riddarh.Piskalen utdelas till de ledamöter, som dertill ville anmäla sig. Uppå hemställan af H. Ex. Hr. Frih. o. Landtm, beslöts att de pleniprot. för innevande riksdag, hvilka ännu icke hunnit blifva justerade, skulle likasom efter föreg:de riksdagar egt rum, justeras inför Riddarh.Direkt. Anmäldes och emottogos 2:ne Konungens ÖfversteKammarjunkare Gr. Ernst Ludv. von Stedingk och Gr. Erik August Lewenhaupt, hvilka å K. M:s höga vägnar bjödo R. o. Ad. att i morgon bivista Gudstjensten i Storkyrkan och derefter infinna sig å Kongl. Stöttet för att åtfölja K. M. till Rikssalen. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 1 e. m. In fidem protocolli. Albert Munck. Den 4 September f. m. 665 Thorsdagcn den A September 1851. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 3 prot.utdr. för gårdagens plenum.
Rakning sol I Enligt LLNco Xrresr delta 6sro insatt - Insatt sl-»pilat 8-inco 8p. R:d. ällMML ;,ooo. 4,000. 9000 L.dt.dt rZioÄrs Inlererre betaltd. Jan. I8li 8p.R:d. turers re Sjette Bandet. N:o 64° 000 g.kt.dt. kor - rois Den 2z Mars. e. m. kormulsir H L. tzutttence-Bvk för Vet capital, som Uti Antecknings »Boken öfwer det, enligt Riksens Högloft. Ständers Beslut ar 18 ro UptagNS kermanente ^miuitet8- Län, uppå K. dl. räkning kol. L ar innestäende. Enligt Riksens Högloft. Ständers Beslut och den til följe deraf utfärdade Kungörelse af den i8lo, kommer"kit. dl. dl., hwilkenemot sädane wilkor, som i densamma aro utstakade, biträdt Skaten med ?crmanente Hrmuitets-Län, och Uti Antecknings-Boken deröfwer inskrifwit de i/adan afsigt insatte capitaler, at wid hwarje Ars flut erhälla den efter Uträkning ä 7 procent vera uplupne Ränta, och har lil Langifwarnes säkerhet derföre Husbehofs Bränwins-Brännings-Afgiften blifwit k7poucerL6, som försäkras. Stockholm den Pä Riksens Ständers Riksgälds-Lontoirs wägnar. di. Den 2z Mars. 6 m. ron A. kol. i. kol. r. i8io Febr. Marö r Enligt banco - ^ttk-8t af delta 6a to insatt 8p. R:d. rz Enliat 6ito af delta 6ato insatt Lx. Summa, 8x. R:d. i'kransporterat pä 8. ;,ooo: Aterstä 8x.
Rdr 3a sk. och godkändes den andra volerings-propositionen; 3:o antogs inbjudningen, å början af pag» 4> samt ansågs den tredje voterings-propositionen ej fordra någon åtgärd å Ståndets sida; 4:o vid livad Utskottet, pag. 4. angående 4^de punkten sig utlåtit, lät Ståndet bero; 5:o fjerde volerings-propositionen, pag. 5, godkändes; 6:0 inbjudningen, pag. 6, alt instämma uti Ridderskapels och Adelns samt Bonde-Ståndets redaction af 8:de punkten, mom. d, antogs; i följd hvaraf den senare inbjudningen i samma ämne och femte volerings-propositionen fordrade icke någon åtgärd; 7:0 inbjudningen, pag. 6, att bifalla morn. e. af 8:de punkten uti Utskottets förslag, afslogs: inbjudningen, pag. 7, att med Bonde-Ståndet sig förena om den mening, att förevarande moment må försvinna, antogs, och den sjette voterings-propositionen godkändes; i öfrigt fann Ståndet M emorialet N:o 144 lc^e lil^ någon Ståndets åtgärd föranleda. S. D. Föredrogos ånyo Bancooch Lag Utskottens Memorial N:o 7, i anledning af vissa skiljaktigheter uti Riks-,Ståndens senast fattade beslut, rörande Lagstiftningen för enskilde Banker: bifölls; och Betänkande, jypo 8, öfver Herr Friherre Ludvig Boyes och Herr N. PV. Strdles anföranden, 100 Trot. Vtclr. cl. 14 Maji i<935- angående avskiljande af de oeconomiska oell financiela delarne i förslaget till Lag för enskilde Banker, ifrån de delar, som röra allmän Civil-Lag: bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Stats Utskottets Memorial, N:o 47°. metl förslag till Reglemente för Rikets Ständers Hiksgälds-Conlor, jemte de dertill hörande Aflöningssaint Pensions-Stater:
DiskontDirektine i lånekontoren för hvarje gång skulle hänskjuta sådana frågor till bankofullm., och det t. o. m. skulle möta svårighet för DiskontDirektm här i Stockholm att så förfara, hemställer jag att den ifrågavide rättigheten jemväl1 kunde få utöfva* af DiskontDirektine, och får derföre föreslå, att efter orden i mom. e: »utan äfven», skulle införas orden; »sjelfva eller genom DiskontDirektine». Hr Printzensköld: Det vill synas mig som skulle pri - J>eir 20 Juni" e. m. vatbarrkens intresse här i Stockholm i denna ptrnkt af Utskrts förslag hafva gjort sig nog mycket gällande. Om icke mitt minne alltför mveket felar, så står det i nu gällande baukoreglerms 16$ § att rättigheten att bos ba nk odiskon t ver k et insätta penningar på uppoeh afskrifningsräkning endast tillkommer enskilde personer, hvilket innefattar ett tydligt förbud för korporationer, sådana, som Stockholms privatbank, att hos bankodiskontverket öpna dylik räkning. Nu har man likväl utsträckt denna rätt ieke blott till enskilde personer utan äfven till enskilde korporationer, bolag oeh kassor, hvari naturligtvis också inbegripas alla slags enskilda banker. Det kan emedlertid ej vara obekant att Stockholms enskilda bank, hindrad att i sitt namn skaffa sig ränta på medel, som den för någon tid icke behöft elfir kunnat göra fruktbärande, genom sina tjenstemän beredt sig tilllälle alt ä uppoch afskrifningsräkning i bankodiskontverket få dessa medel räntebärande, så att man t. o. m. sett huruledes personer, om hvilkas ekonomiska ställning man med visshet känner att de icke ega mer än som nödvändigt erfordras för deras lefnadsbehofver, likväl hafva på sitt namn insatt 40 å 50,000 rdr och deröfver.
Det föreföll henne som om hänglampan höll på att slockna, som om tystnaden var förebud till en evig natt med tomhet och glömska. Hon måste se upp på väfnadernas och broderiernas brokiga mönster för att öfvertyga sig om, att ljusskenet icke tynade af. Nej, det var hennes egen döda, tunga sinnesstämning som lade sig öfver hörselns och synens nerver. Alltså, icke heller i kväll skulle han komma. Hon kastade sig framstupa på en ottoman och borrade ansigtet in mot dess mjuka stoppning, medan hon tryckte knutna händerna mot sin panna. Hon snyftade icke, det var jemmerskrän, vilda rytanden af smärta som hon kväfde i kuddarne. På hennes obändiga natur med dess intensitet i alla känslor verkade denna vildhet i utbrottet som en lisa. Det ringde på klockan der nere. Hon satte sig hastigt upp och lyssnade. Kunde det vara han som ringde. Men han hade ju nyckel till entréen. Det låg veck mellan ögonbrynen och den sträfva luggen stod uppstruken från pannan. Det var som hade de skarpa ögonen och den halföppna munnen gjort gemensam sak med hörseln för att uppfånga minsta ljud. Så sprang hon hastigt fram till spegeln och ordnade sitt hår. Der hördes steg från trappan. Ett ögonblick derefter knackade det på dörren. »Stig in!» »Ursäkta Mitt namn är Hedström», sade en lågmäld röst, som i sjelfva sin klang hade något af välvilja och undfallenhet. Fru Zimmermann såg på den nykomne, en lång, smal, ung man med helskägg. Hennes ansigte var så lugnt och kallt och tillmötesgående som om aldrig en sinnesrörelse dragit fram deröfver. Endast handen, som stödde mot bordet, skälfde starkt; men det kände blott hon sjelf; gästen såg det icke. »Jag är fru Zimmermann. Är det mig ni söker?» sade hon med sin djupa, lidelsefria altröst. »På sätt och vis, ja. Jag träffade Wille häromdagen på gatan och han föreslog att jag skulle söka honom här en kväll. Jag ville gerna göra er bekantskap.» »Det gläder mig mycket att ni kom.» Der var en hjertlighet i ton och sätt, som gjorde henne helt förändrad. All stelhet var med ens försvunnen. »Ni är en af Williams vänner?» »Ja.
Jag anhåller, att R. o. Ad. måtte inbjuda de öfriga RiksSl:n att biträda det beslut ang:de den 9:de g:ns lydelse, som R. o. Ad. nyss fattat. Propos. på bifall till detta förslag framställdes och besvarades med många nej jemte åtskilliga ja; och förklarades nej hafva varit öfvervägande, Efter gjordt tillkännagifvande derom, att § 10 motsvarade den af R. o. Ad. förut godkända g 8 uti förra förslaget, lades Mem:t i den delen till handlingarne. § 15. Det af Utsk:t såsom tillägg till denna g föreslagna nya stadgande bifölls; och lades Utsk:ts yttrande ronde g:n i öfrigt till handlingarne. § 16. Med frånträdande af förut fattadt, beslut, antog R. o. Ad. Utskits förslag till ny iydelse för denna g. g 17 samt öfriga delar af förslaget. Utsk:ts yttranden lades till handlingarne. 2:o. Öfvergående Stadgande. Det förra beslutet frånträddes och Utsk:ts nya förslag antogs. 3:0. Förslaget till Förordn. ang:de de allmänna grunder, som vid hypotheksföreningars bildande och framtida verksamhet skola till efterrättelse gälla. Utsk:ts förslag till ny redaktion af g 5 godkändes, hemställanderue ronde gg:na 20 och 24 biföllos, och Utsk:ts yttranden angide öfriga delar af förslaget lades till handlingarne. 4:o. Utsk:ts 2 sista yttranden. Lades till handlingarne. Uplästes och godkändes Exped.Utsk:ts nedanuämnde förslag till R. 8t:rs underd. skrifvelser till K. M., nemi.: N:o 157, i ani. af ifrågaställdt ytterligare låneunderstöd för kyrkobyggnaden i Christinehamn; N:o 158, ang:de anslag till upförande af åtskilliga nya byggnader vid Ultuna landtbruksinstitut; N:o 159, ang:de anslag af allmänna medel åt Kamereraren Carl Sandberg för fortfarande vård och kompletterande af åtskilliga utaf honom gjorda samlingar i Kameral väsendet; 1) e n 13 Oktober.
Sannk är det, at 1772 ars Ständer öfwerlemnade Mynt-valvskionsn til Högstsalig Konung 6i78w^r III:S omwardnad; men en Mynt-vslvstion är et — en Ksslil-nmn grundad pä tjlffotter af förmögenhet et annat. Swariigen kan bestyret derom öswerlemnaö ät andra än dem, som sikta med answar. Et fayant wilker kan blott, aläggas Mcd-Undersatare, och dek oinskcanktaste förtroende til den bästa af alla Regens«r, fä wiva han är dödlig, skulle alltid förena m .'Z7Z farhåga af de oläaenheker hans möjstga frånfälle under e» miuderarighek skulle kunna förorsaka. Fyra och eU half Million i Silfwer mäste sammanskjuras. Rikets warde sika!! upffatkas. T>'l hw d högd detta warde stiger, är likgillngt. Af hustvudstylen, iv,re sig hundrade eller stera Millioner, hör nämnda summa medelst wista s-nL-m uttagas. Denna » räkning ar ej swar, m-n behn wer ej dermed öka de lnkymmer, sorn äro widadandc Konungens höga Kall. BcwilliiingS-afgifttns helgd ka! ej mindsta rubbning, behöswer ej beledsagas med mag?, skall bestämwas sa wal som de» nödiga xroLoru-asgifte» af de dertil redan utsedda Personer, 06) block af den Lxlsouriva magken befordras ti! Verkställighet. Sadant lärer wara de fora StäadS bestut wid denna Riksdag. Den hade warir utan föremål, hm et irenne manaders arbete skulle fa förkastas efter godtycko, sedan det en gäng blifwit antaget, och Bolaget brytas i medlens wal, lika wäsenrllga kil kinanoe-medlenö bestånd, som summans belopp.
Toppocb Candi-Socker 3 sk. 6 r. — 1 Ä Cardus eller karfvad Tobak, äfvensom pressad och rullad Tobak samt snus 3 — Bevilln.-Utskottets Utlåtande JV.o 43 För i st. Segelduk af Hampa eller Lin till minst 5o alnars längd . 3a sk. — i st. Packväf af Hampa eller Lin tili minst 5o alnars längd 24 sk. — hvarvid iakttages &c. 7:0 att 22 §., som svarar emot 23 §. i Underrättelserne till i83o års Taxa ändras i öfverensstämmelse med Kongl. Kungörelsen den 20 Januarii i832, då den torde böra redigeras på följande sätt: Skeppare, inhemsk eller främmande, som för trängande orsaker eller till inhemtande af ordres för sin vidare resa, inlöper i Svensk hamn der Sjötullskammare finnes, må derstädes, utan Skeppsumgälders erläggande, inlaga förfriskningar och anställa nödige reparationer samt jemväl, under iakttagande af hvad Seglalions-Ordningen föreskrifver och efter att hafva skriftligen uppgifvit beskaffenheten och myckenheten af de lill andra ineller utrikes orter destinerade varor, lossa större eller mindre del deraf och intaga fyllnad i sin last, utan att erlägga lull eller annan afgift för mera, än som lossas eller lastas; men Skeppsumgälder för Fartyget skola betalas tilt fullo så snart lastning till större eller mindre del eger rum, äfvensom då mera än en fjerdedel af lasten lossas, hvilket förhållande bör af Tullbeljeningen vid lossningstillfället utrönas af den Skeppshandling, som utvisar fartygets drägtighet. Fartyg, inhemskt eller främmande, som i Svensk hamn intagit en del af sin laddning, må i annan Svensk hamn, der Sjö-Tuilskammare är, intaga fyllnad deri.
Tillhandahålles hos de flesta herrar specerihandlande. [2024] Begär alltid Kull-Choklad! Prof på kvalitén, då 30 öre i frimärken insändes till 1 8 B, 1 tr. upp. Från och med den 13 till och med 2 0 öre. Abonnementskort, gällande för 8 besök, kr. Öppet alla dagar från kl. 10 — 10. Hvarje söndag nytt program. [1357] N ya inackorderingsbyrån, Brunkebergsgalan 3 B, anskaffar inackordering, skickliga lärarinnor, värdinnor och bildade hushållsbiträden utan afgift till Byrån. [2165] T ill täflan med egen, nioårig dotter mottages en flicka i inackordering på en friskt belägen landtgård nära stad och större järnvägsstation. Undervisning i vanliga skolämnen och musik samt öm föräldravård utlofvas. Svar för närmare uppgörelse sändes till » Godt hem », adress Falkö- ping Banten. [1573] flicka, hemma i bokföring, som disponerar 1,000 kronor, kan genast få ingå kompani i en Bokoch Pappershandel. Svar till » Säker framtid », Iduns byrå. breda ä 90 öre aln V i d beställning erhållas hvilka färger som önskas. [2162] Fru Helena Karlsson, Mel / ösa. n J HUSMÖDRAR M. fl.! Låten icke edra matvaror taga skämning. kunna matvaror af alla slag, råa ' som kokta, bevaras fullkomligt! friska ganska lång tid, och detta utan nämnvärd kostnad eller möda. * Handelskemists intyg samt de * mest ampla loford om dess an vändning föreligga. Säljes hos hvarje välfournerad 1 specerihandlare å. 60 öre pr paket - samt i parti genom hufvudförsäljningen i Stockholm. J. Eriksson, 17 Brottninggatan 17. n [1352] l D R A G FÖRSORG O M att tänderna blifva väl skötta, ty i annat fall kan man lätt förlora desamma och därigenom blifva utsatt för många besvärligheter.
I de förenade Staierne af Norra Amerika har man, i brist af de Engelska elementen, hvilka icke eller i de Nord-Amerikanska formerna, kunde få något rum, sökt att i den Öfre Kammaren samla den högre medborgerliga förtjenslen och erfarenheten i allmänhet; och då man insett, att domen om denna grad af förtjenst och erfarenhet icke med säkerhet kunde anförtros åt alla valmän, hvilka utse den Nedre Kammarens medlemmar, har man, med den rigtighet i omdöme, som utmärker den Engelska och Engelskt-Amerikanska stammen» till valet af Unions-Senaten kallat de för - 16 'Constilutions-Utskottets Memorial, N\o 38. samlingar, åt hvilka de serskilda Sta terne anförtrott sin enskilda lagstiftning, och hvilka i detta vigliga värf måste hafva vunnit en erfarenhet, insigt och fördomsfrihet, som hos vanliga valmän icke kan påräknas. Utskottet har åt detta sätt att hilda en Öfre Kammare egnat synnerlig uppmärksamhet. Men då vi för våra Län ännu icke bredvid den från CenLral-Slyrelsen utgående förvaltande Myndigheten ega någon omfattande representativ församling; då en sådan, äfven om den snart skulle komma till stånd, torde behöfva någon tid, innan dess caracter hinner stadga sig, och kan tillbörligen bedömas, och dess anspråk på ett nytt förtroende af så stor vigt, som det här ifrågavarande, kan anses tillräckligen styrkt, så har Utskottet icke eller trott sig kunna för närvarande föreslå detta sätt till en Öfre Kammares bildning. I sådane omständigheter har Utskottet icke ansett med sin pligt öfverensstämma, att, i trotts af de förhållanden, hvilka natur och historia lvos oss utvecklat, föreslå national-representationens delning i Två Kamrar, Utskottet har i det föregående nämnt, att Två-kammar-syslemet blifvit antaget i flera större Europeiska Constitutionella Stater. Det tillåter sig liär erinra, att Europa dock eger andra constitutionella Stater, der Enkammar-systemet blifvit antaget och förvärfvat sig förtroende.
Jag ämnar ej sträcka mina anmärkn:r till det förslag, som Utsk. afgifvit, ang:de den äldre kammarens hildning, ty häruti är jag af flere talare redan förekommen. Ronde den yngre kammaren, får jag vördsamt anföra: Utsk. har antagit i sitt förslag såsom hufvudgrund, ”att de elasser, som representera samhällets väsendtliga, vare sig andliga eller materiella intressen, böra i nationalrepresentationen deltaga;” men Utsk. har derjemte vidare sagt ”att fråga lämpligen icke kan uppstå derom, att någon af de elasser eller s. k. Stånd, som nu fiunas, skulle från riksförsamligen uteslutas eller sin representa tionsrätt afstå.” Vid tillämpningen af dessa grundsatser har Utsk. kommit till ett förslag, förr cn förändrad Riksd.Ordn., än ett förslag till representationens förändring, byggd på den först omnämnda grundsatsen. Det är delta sätt att behandla frågan, som jag icke kan gilla. Det förekommer mig klart, att hvarken hvarje intresse, eller några vissa intressen kunna äga rätt att med beräkning för sig, eller sina angelägenheter, utse ombud till riksför samlingen, ty en viss naturlig böjelse inom hvarje class eller stånd, som har ett eget intresse, bjuder till en sammanhåll ighet, som ej sällan urartar till ensidighet; ett ombud, utgånget på detta sätt, kommer i cn falsk ställning lill samhället i allmänhet. Det är ombudet för samhällets alla intressen, som man söker, och icke ombudet för något visst Stånd. Classer eller stånd må visserligen icke nödvändigt stå i strid med landets allmänna bästa, men lika ofta kunna de vara i sådan strid, som i öfverensstämmelse dermed. För min del hade jag önskat, att Utsk. för den yngre kammarens bildning fästat afseende uppå den samfällda valprincipen; dock att Utsk. dervid tagit i beräkning graderad census, särskilda valcollegier, der personer, med allmänt förtroende och oberoende ställning kunnat uppträda o. s. v. I motsats härtill har Utsk. cj allenast bibehållit de fyra närvar. Stånden, utan äfven tillagt det femte.
— Uppstår fråga om Boktryckares eller2 författares (eller Förläggares) af en tryckt 1 Orden Deräst Nämnden äro inne i texten tillskrivna av Törneblad, som avslutat dessa ord med en asterisk, genom vilken hänvisas till tillägget i marginalen, som likaledes är skrivet av Törneblad. 2 Orden Boktryckares eller äro mellan raderna tillskrivna av Törneblad. 794 Tillägg till 1810 års konstitutionsutskotts protokoll skrift tilltalande eller hörande, böra han eller de (som) wid sådan rätt personligen till swars stånda, men1 (och) åtnjute i öfrigt deras (laga) rättegångsförmoner enligt allmän Lag och särskilde Författningar, uti allt hwad i genom detta Förordnande icke uttryckeligen annorlunda stadgadt är. — Finner Hof-Cantzlern eller dess Ombud sig befogad att på de grunder för quarstad å tryckt skrift här ofwan stadgade äro, förordna eller äska det någon Skrift (här ofwan stadgade äro förordna eller äska det någon Skrift) med quarstad beläggas må, ware han eller det berättigad att i Stockholm, genom biträde af Öfwer Ståthållare Embetet och i öfriga Städer samt Orterne, medelst skyndsam handräckning, sorn ej får wägras af den Magistrat hwarunder Boktryckeriet enligt §. 1. lyder, sådan quarstad erhålla; Börande öfwer förloppet af quarstads förrättningen och orsakerne dertill samt, i afseende på den åklagade Skriften, om och huru många exemplar då ännu finnas uti Boktryckarens Wärjo, antekning trefallt författas, hwaraf den ena tillställes HofCantzlern eller hans Ombud, den andra Magistraten och den tredje Boktryckaren. — Magistraten ware pligtig, att wid answar såsom för Ämbets försummelse, med näst afgående post en afskrift af denna antekning till Iustitias Cantzlern insända. — I Stock - 1 Ordet men är i marginalen tillskrivet av Törneblad, i stället för det strukna och.
Af Vice Talmannen Jon Jonsson: att, då i förevarande § stadgadt blifvit, detlnrösnings-jorden bör taxeras serskildt och Afrösnings-jorden serskildt, således utan förhållande till hvarandra, men ego-utbyten, enligt 12 Cap. a §, kunna ske afsådan olika jord, saknas, i Motionairens tanka, grund Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Bet. /Ji för utbytet eller beräkningen dervid; hvadan han trott lämpligast vara, alt alla egorna taxeras i ett oafbrutet men jemförligt förhållande, derest formliga skiften skola åstadkommas och ego-blandning undvikas. ”Någon jemförelse mellan Inrösnings”och Afrösnings-jorden kan, såsom grund ”för uppskattningen och graderingen deraf, ”efter Utskottens omdöme, svårligen ega ”runi. Således måste vid de sällan inträffande fall, då Ego-utbyte af Inrösnings”och Afrösnings-jord verkställes, serskild ”jemförelse dessa egor emellan ske, utan ”inblandning uti eller verkan på den allmänna taxeringen; blifvande alltså Motio”nen i denna del afstyrkt”. Af Hans Excellence m. m. Herr Grefve Dela Gardie: att Taxeringens uppgörande, sedan planerne äro lagde, vore ledande till de största stridigheter, och i verkställigheten omöjligt, om full rättvisa skall ernås. ”Den af Ilans Excellence anmärkta ”olämpligheten af Taxeringens (ligo-gra”deringens) uppgörande, sedan planerne äro ”lagde, lärer vid författningens utfärdande ”nogsamt hafva blifvit insedd; hvarföre ock ”§:n innehåller dessa ord: förr än lotter”nes läge afgjordt varderj företages Ego - 42 Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Bet. N.-o 8. ”graderingen. Någon ändring i detta sladdande synes icke vara af Hans Excellence ”åsyftad, och således torde i denna del an”nat yttrande icke vara behöfligt, än den ”upplysning, hvarmed Utskotten nu gått •”till handa*. i a Cap. i §.