Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men om det var den unga flickans närvaro, om det var deras lycka, hvilken syntes stå i den fullaste harmoni med himlen, vädret, islossningen och det muntra takdroppet, om det var Tore Gams personlighet, hvilken mot min vilja öfvade sitt gamla inflytande öfver mig, eller om det var allt detta tillsammans – nog af, jag rycktes småningom med af den stämning, hvilken dragit min forne vän till mig. Och min arbetsdag förvandlades till en festdag med middag på Hasselbacken och – på Tores förslag – ett improviseradt samkväm hemma hos mig på eftermiddagen. Hela tiden sökte jag fåfängt göra mig fullt klart det intryck, som Tores fästmö gjorde på mig. Jag har själf föga omedelbarhet, men kanske är det just därför, jag alltid haft lätt att njuta af de människor, hvilka besitta denna sällsynta och lyckliga egenskap. Och jag har aldrig sett något i den vägen mera påfallande. Hon följde sin fästmans alla rörelser med en hänryckning, hvilken som ljusa skyar kom och gick öfver hennes skiftande ansikte. Under det vi talade – och vi talade denna eftermiddag om allt mellan himmel och jord – satt hon mest tyst, men hennes tystnad hörde till dem, som icke verka besvärande. Ty hela hennes ansikte, hennes mun, hennes ögon, ja, till och med hennes ansiktsmuskler syntes deltaga i konversationen. Härom var hon hela tiden fullkomligt omedveten, och det märkvärdiga var, att denna liflighet, som var helt och hållet något inre, endast ett par gånger bröt fram i ord, men då med en äkthet, som jag ej kunde betvifla. Endast en gång såg jag under denna dag hennes drag få en mörkare prägel. Det var på eftermiddagen hemma hos mig. Vi hade kommit in i en af dessa dispyter, hvilka förr varit mitt största nöje, och Tore Gam fick fatt i någon af sina älsklingsteorier, som jag icke delade. Han blef ifrig, och ögonen fingo en glöd, som om han bekämpat en osynlig fiende. Orden glödde på hans läppar och pressades fram med denna våldsamma energi, hvilken var honom egen och som de flesta gärna misstydde. Vid sådana tillfällen kom det öfver honom något otämdt och hårdt, som jag vänt mig vid, men som icke berörde mig sympatiskt.
»Ja, det är sant, jag kände igen er.» »Ni har varit mycket vänlig, mycket god, och jag är bedröfvad öfver att jag förstört er fest. Men nu lofvar jag er, att jag skall hålla mig borta både från er fest och er järnväg.» »Hvarför skulle ni hålla er borta?» »Jag är en jettatore.» »Jag tror det inte. Jag kan inte tro det.» »Jag tror det inte jag heller. Jo, jo jag tror. Ser ni, man säger, att ingen kan få makt med en jettatore, som ej är lika stor i ondska som han. En gång, säger man, såg sig en jettatore i spegeln, och då föll han ned och dog. Nåväl, jag ser mig aldrig i spegeln. Jag tror det således själf.» »Jag tror det inte. Jag tror nästan jag trodde det, då jag såg er därute. Nu tror jag det inte.» »Ni vill kanske låta mig arbeta på er järnväg?» »Ja, ja, om ni endast ville.» Han kom åter tätt inpå henne, och de bytte några korta satser. »Kom fram i ljuset, jag vill se ert ansikte!» — »Ni tror, att jag förställer mig.» — »Jag tror, att ni är artig.» — »Hvarför skulle jag vara artig mot er?» — »Den där järnvägen betyder den något för er?» — »Den betyder lif och lycka för mig.» — »Hur så?» — »Den skall gagna en, som jag har kär.» — »Mycket kär?» Hon svarade ej, men han läste svaret i hennes ansikte. Då böjde han sina knän för henne och sänkte sitt hufvud så djupt, att han kunde kyssa kjortelfållen. — »Ni är god, ni är mycket god. Jag skall aldrig glömma detta. Om jag ej vore den jag är, hur jag skulle tjäna er!» »Ni skall tjäna mig,» sade hon. Och hon var så rörd öfver hans olycka, att hon ej mer kände fruktan för att han skulle skada henne. Han sprang upp. »Jag vill säga er något. Ni kan ej gå öfver golfvet utan att snafva, om jag ser på er.» »Åh!» sade hon. »Försök!» Och hon försökte. Men hon var helt rädd.
Genomen klok hushållning under kriget var Svenska armeen bättre hållen än deu under något föregide krig varit, och detta krig, som fördes activt i tvänne år med betydliga stridskrafter, kostade Svenska statsverket ringa, jemförelsevis med hvad något krig förut kostat Sverige. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det R. o. Ad. behagade finna, att den punkt, som nu vore under öfverläggning, innehöile flera särskildta tillstyrkanden, och att särskilda propus:!' å dem borde framställas; det tillstyrkande, som först förekomme, och hvarom diseussionen egentligen hvälft sig, vore, att R. St. måtte för gevärsfabrikalionen bevilja ett extra-statsanslag af 62,^00 r;dr årligen, att under 4 år utgå med tillsammans aåo.ooo r:dr; hemställande Hr Landtm., 0111 R. o. Ad. behagade bifalla denna tillstyrkan. Ropades starka nej, blandade med ja. Då Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna alt nej öfver-röstat ja, begärde Gr. Frölich votering. Hr Frih. o. Landtm, föreslog, att ja-propos:n måtte komma att innehålla Utsk:s förslag , samt nej-propostn na Den 18 Mars. anslagets bestämmande till 84,000 r:dr årligen, alt utgå i 5 år. Hr Lagerheim: Jag tager friheten hemställa, att det tillagg, som jag föreslagit, må blifva gjordt, nemi. att det må vara K. M. obetaget , att använda delta gevärsanslag till nya gevärs anskaffande, eller till förändringar å de gamla. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg detta tillägg böra införas i nej-propos:n. Ropades nej. Hr Lagerheim: Jag får blott reservera mig emot det beslut, som blifvit fattadt, emedan jag ansett K. M. böra äga rättighet alt använda delta anslag, antingen till nya gevärs anskaffande, eller till de gamlas förändring. Upplästes till justering och godkändes följande volertsproposition:
Men långt ifrån att derför medföra köld, höjes temperaturen plötsligen öfver 0°, snön liksom borttrollas genom smältning och afdunstning, och menniskor och djur känna sig lidande af den plötsliga omkastningen i väderleken. Dylika vindar förekomma för öfrigt i polartrakterna öfverallt i granskapet af höga berg, och det är förmodligen för deras skull, som man i Grönland anser en vintervistelse i bergomslutna kitteldalar för högeligen osund och föranledande utbrott af skörbjugg hos invånarne. Bild från Matoschkin Schar. Efter en teckning af Hj. Théel (1875). Utan att regelbundet taga någon rörelse i det fria, uppehöll sig manskapet under vintern hela dagar, ja hela veckor å rad i sina små, omsorgsfullt tätade stugor. Det är häraf lätt förklarligt, att de ej kunde undgå skörbjugg, hvaraf de flesta tyckas varit angripna och sju dogo, bland dem Tschirakin. Det är förvånande, att någon enda kunde med ett sådant lefnadssätt under den mörka polarnatten undgå att duka under. Härtill torde företrädesvis qvasbrygderna, det dagligen bakade brödet och kanske äfven rökugnarne hafva bidragit. Den 29/18 juli egde islossningen rum i Matotschkin Schar, och den 13/2 aug. var sundet fullkomligt isfritt. Ett försök gjordes nu att öfver Kara-hafvet fortsätta resan, och man sökte för detta ändamål sätta det redan från början bristfälliga, nu yttermera sönderfrusna fartyget i stånd genom att, så godt sig göra lät, stoppa dess läckor med en blandning af lera och förmultnadt sjögräs. »Flytande likkistor» hafva ofta användts vid arktiska färder, och mången gång med större framgång än örlogsvarfvens stoltaste skepp. Denna gång måste dock Rossmuislow, efter att hafva seglat några få mil öster ut från Matotschkin-sundet, för att undvika en säker undergång återvända till sitt vinterqvarter, der han lyckligtvis träffade en rysk fångstman, med hvilken han anträdde återfärden till Archangel.
Jag tror, att vi inkommit på en discussion, som icke numera kan komma i fråga; ty då Hr von Hartmansdorff redan för en hel timma sedan begärt, att remiss af motionen ej måtte bifallas, samt propos. sedermera här blifvit framställd om remiss, hvilken blifvit med ja och nej besvarad, måste jag antaga, att Hr Frih. och Landtm, icke anser sig kunna vägra Ståndet rättigheten att afgöra om remiss skall ske; och då votering nu blifvit begärd derom, torde vi böra skrida till votering, och icke inlåta oss uti en discussion, huruvida sista meningen af i:sta mom. i 49 §:n Riksd.Ordn. skall efterföljas eller icke. Jag anhåller derföre, att voteringen måtte företagas och propos. uppsättas i enlighet med discussionen. Gr. Horn, Claes Fredr.: Mån om att icke grundlagen måtte i något fall kränkas, och lika mån derom, att livar och ens rätt iakttages, kan jag på intet sätt instämma i deras tanka, sorn anse möjligt att vägra remiss till Utsk. af en allmän fråga, som är af egenskap att kunna remitteras. Jag vet visserligen, att fråga varit väckt om och hvart yttranden skolat remitteras; det har skedt då talare vidfoga! yttranden, som de sjelfva begärt icke måtte remitteras, och hvarom Ståndet beslutat; men vägran af remiss af sjelfva motionen har jag aldrig hört sättas i fråga. Då nu Hr aGo Den 5 Februari. Frih. o. Landtm, framställt propos. till Ståndet om denna motions remitterande till Statsoch Bevilln:sUtsk:n, och denna propos. med både ja och nej blifvit besvarad; anser jag någon annan contra-propos. icke kunna framställas, än att motionen ensamt till Stats-Ulsk., eller ensamt till Bevilln:sUtsk. remitteras. Jag yrkar såsom contra-propos., det motionen endast remitteras till BevillntsUtsk. Hr von Hartmansdorff:
Ifråga var. ämne hade verkligen inom StatsUtsk. ett ganska tvetydigt utseende, men jag nekar icke till, att jag gerna öfvergår till den åsigt, som den siste värde talaren framställt, och jag har visst ingenting emot, att man, så vidt möjligt är, undviker onödiga undersökningar i sådana frågor. Jag skall derföre gerna biträda ett afslag på detta betänk., i händelse R. o. Ad. sådant beslutar. StatsUtsk:s utlåt. N:o i35 blef af R. o. Ad. afslaget. Ånyo föredrogs StalsUtsk:s, den 3o sisth Maj e. m., på bordet lagda utlåt. JM:o i36, ang:de väckt fråga, att Kronans fisken måtte till skatte försäljas. Frih. Cederström, Jacob: I afseende på frågan att under skattemannarält försälja Kronans mindre fisken, har jag intet att invända; men deremot bestrider jag på det högsta den af Utsk. föreslagna optionsrätt för strandägare, der en del af dessa fisken äro belägna. I händelse en sådan optionsrätt skulle beviljas, följer af sig sjelf att några anbud icke skola göras. Strandägaren har, likasom alla andra, rätt att täfla, och om han är täflande, så blir han verkligen ägare, ty ingen kan bjuda mer än han, med hopp att derpå hafva någon förtjenst. Hvad beträffar slutmeningen, der Utsk. hemställer, att R. Stville hos K. M. i und. anhålla, att, derest några Kronofisken skulle vara af den dåliga beskaffenhet, att de icke kunna till ränta skattläggas och köpare dertill erhållas, K. M. då ville till R. St. framställa nåd. propos. om dylika fiskens afförande utur Kronans jordeböcker; så kan det icke stå tillsammans hvarken med Kronans rätt eller arrendatorns fördel; ty fisken kan på ett ställe vara borta ända lill 10-tal af år och likväl derefter åter uppkomma.
Summa 43,741: 30. 6. 51,529: 25. 0. I anledning af 1847 års Revisorers erinran, att af räkenskaperna för åren 1844 och 1845 icke kunnat inhemtas, huruvida större eller mindre del blifvit ersatt af de förskotter, som utaf anslaget till allmänna byggnader i hufvudstaden anordnats för underhäll af Lifgardets till häst stallbyggnader samt för afhjelpande af åtskilliga bristfälligheter å Regementets stall och ridhus m. m., har uti afgifven, sista Revisionsberättelsen bifogad, förklaring Ofverintendents-embetet, jemte upplysning, alt berörde utgifter vid 1845 års utgång, då Ofverintendents-embetets befattning med Lifgardets till häst byggnader upphörde, uppgått till ett sammanlagdt belopp af 19,724 Rdr 12 sk. 7 rst., tillkännagifvit, att sedan Embetet, under år 1845, hos Kongl. Maj:t gjort underdånig förfrågan, när och på hvad sätt allmänna byggnads-anslaget kunde vara godtgjordt för de i omförmälda ändamål derifrån lemnade förskotter, Kongl. Maj:t, den 8 Augusti 1846, i nåder tillåtit, att dåvarande behållning å de årliga anslagen till fästningars och landtförsvaret tillhörande byggnaders underhåll, 2,701 Rdr 2 sk., finge, i afräkning å de, under åren 1841—1845, af förstnämnde anslag förskjutna utgifter för verkställda reparationsarbeten vid Lifgardets till häst stalloch ridhusbyggnader m. m., genom Krigskollegii försorg, tillhandahållas Ofverintendents-embetet, med förklaring derjemte, att på särskild nådig pröfning komme att bero, i hvad mån godtgörelse af omförmälda förskotter kunde allmänna byggnadsanslaget ytterligare beredas; hvarjemte Ofverintendentsembetet meddelat, att de sålunda i nåder anvisade 2,701 Rdr 2 sk. under loppet af år 1846 kommit Ofverintendents-embetet tillhanda.
St., af hvilka jag har den äran vara en medlem, livad de anse vara af behofvet påkalladt i afseende på tillämpningen af 107 §:n Reg.F:n. Hr Ribbing tilläde muntligen: Det har på mig gjort ett obehagligt intryck att höra en värd talare, af mig högaktad, ehuru af olika politiska tänkesätt, sedan han yttrat den önskan, att allt split måtte blifva aflägsnadt till befordrandet af fäderneslandets väl — straxt efter denna yttrade önskan sjelf utså frön till ett sådant split. —- Den samme talaren har äfven sökt förfära oss med framställandet af Polens öde. Hvartill tjenar sådant ? Jag önskar, alt de som tänka och tala lika med honom måtte begrunda hvad godt de uträtta med att i tid och otid försvara den högre personalens mer eller mindre förlåtliga felsteg. Skulle de än en kort tid kunna qväfva en eld, som, väl vårdad, värmer och lyser, skall denna eld dock slutligen, om den vanvårdas och föraktas, förtära dem som icke velat vårda sig om honom — Satirens demon har åter insmugit i detta hus. Väl, om de personer, mot hvilka udden blifvit hvässl, ville lemna dessa anfall obesvarade; jag tror det skulle lända R. o. Ad. till heder och ära. Hr Bogeman, Carl Adolph, uppläste följande: Jag beklagar, att R. o. Ad:s tid redan blifvit starkt L) c ii 3 Juli f. m. a35 medtagen, men anhåller dock om några ögonblicks uppmärksamhet; jag skall vara kort. Utan anspråk på djupare statsmannainsigter, anser jag mig, såsom representant, pligtig att i ett ämne af så stor constilutionel vigt, som ifrågavar., öppet uttala min opinion.
Korgar, af sammansatte eller så- 1 Skålp. — 4 som arbetade ej specificera33 Fr de ämnen 100 R:dr v. 16 — ia. Kort, spel• . Anm. utifrån inkommande spelkort stämplas och betala enahanda stämpelafgifier, sora förSvenska kort erläggas. ^ Kreatur, lefvande: II 5 4 Fr ia. 5o — —, Hästar 1 stycke 12 ) Nötkreatur, större eller minjFr ia. 20 — dre 1 stycke 6 32 — 8 andra fyrfotade Får och Baggar från alla Tyska Stater samt intill Ve1 stycke 2 > sterhafvet gränsandeländer För andra lefvande kreatur, Fr 13. Fr ia. som med serskildt tillstånd införas tili racers förbättrande, erlägges | af den i Taxan utsatte tull. Krita, hvit, i stycken samt 2 — Kritsten 1 Tunna — IO — —- — 5 — malen och slammad 1 Tunna — 24 4 röd och svart 1 Skålp. — 1 3 — Krokar till fiske iooo St. 1 Fr ia. Korf, se Metvurst. Kransögon, se Apothsksvaror. 62 Bil. till Expeditions-V (skot tets Förslag till und. Skrifvelse N.o 3o8. Tullvärde. Qvantitet för tullberäkning. Införseltull. Utförseltull. Krukmakare-arbeten, ej specificerade too R:dr v. 33 iö — F. ia. 25 Krut i Centner 8 16 I 2 — 20 __ ■ Kummin i Tunna 2 .— 7 Käppar, alla slag • • too R:dr v. 33 iti — Fi ia. 20 , i Tunna ti Ö2 4 3 16 torkadt eller rökt i Lisp. i IÖ i 4° Lacca, Gummii Skålp. — 4 i - Lack i Skålp. ■— 12 — Fr itt Lackerade arbeten, af träd . too R:dr v. 33 iö — |Fr ia. andra slag too R:dr v. 33 tö — 15 Lackmus ...
Nej, i håret var det, derför att det inte var likt någon annans; inte rödgult, gullgult eller sådant, utan – ja, jag vet inte hur, men så konstlöst, så oförfalskadt, så – ja, så att jag, ingen mer än jag kunde finna det vackert, tyckte jag. Och just deri låg det: ingen mer än jag! Hvem skulle också kunna hitta på det? – en fläta, som dängde på ryggen, och en lugg, som hängde i en stripa ned i ansigtet och fick kastas ur ögonen med en knyck. Det kunde aldrig kallas vackert, men det var naturligt som pelsen på ett djur – och jag var kär. Ja, – och i figuren, derför att den var så rank och käck, så kall ännu och så böjlig; ingen hade sett den fyllig, men det syntes så tydligt, att den skulle bli det, och så var du så smal, att det såg ut som behöfde man bara slå armen om dig riktigt hårdt, så skulle du vikas midt utaf som ett pappersblad.» Med en liten bild kan förf. åskådliggöra en karaktär, som då det om Axel Möller heter, att han liknade en af dessa plantor, som af brist på ljus få hvita blad i stället för gröna; – eller det karaktäristiska, egendomliga i en situation, såsom i skildringen af Selmas besök hos Axel Möller och dennes gamle morfar: »det gladde hennes båda värdar, och på samma gång erforo de en viss ängslan, som när en liten fågel dristigt hoppar in i rummet och man är rädd att med en enda liten rörelse påminna honom att han icke är på sin rätta plats. Det är en sådan härlighet att se hans trygga tillförsigt, och ändå vet man ej hvilket ögonblick han flyger derifrån»; – eller stämningen öfver ett rum: »det tycktes henne som om den ena möbeln stod och svor mot den andra, de mörka färgerna knotade och de bjerta skreko»; – eller en naturstämning: »vintermorgonen kastade sin gråbleka dager genom gardinen, tung – lik en blick som ej mäktar lyfta ögonlocket». Hon vet att en sådan bild är sannare än en oändlighet detaljer, med andra ord att vid en konstnärlig skildring delarnes summa icke är likbetydande med det hela.
Åtminstone hafva Banken och RiksgäldsContoret haft en motsatt erfarenhet. Då nyligen en reparation ägde rum vid RiksgäldsContoret, åtog sig en af ÖfverCommissarierne att göra den för 800 å 900 R:dr under kostnadsförslaget, och utförde det till allas nöje. I Banken har det gått ännu bättre. En reparation der hafva några af Commissarierne verkställt för 4°oo R:dr under kostnadsförslaget, och för 6000 R:dr mindre än en Architekt kunnat få, men icke velat göra den för. Då man ser, att sådane förhållanden inträffa med allmänna byggnader, oaktadt Entreprenad-auctioner förbigås, tror jag, att man kan låta bero vid gällande Författningar och Konungens omsorg. Skall man göra ett tillägg, måste Utlåtandet återremitteras, och då förvållas endast tidsförlust utan någon synbar vinst. Jag tillstyrker således bifall å Utlåtandet, sådant det är. Den 28 December f. m. Pierr Manck af Rosenschöld: Jag har tillstyrkt bifall till Utlåtandet, men med tillägg af den anhållan hos Kongl. Maj:t, i sammanhang med samma Utlåtande, att entreprenad-auction måtte verkställas å den återstående delen af byggnaden, samt der en sådan auction kan vara användbar; och jag hemställer, om icke detta Utlåtande kan bifallas med ett sådant vilkor. Friherre af Nordin: Herr Munck af Rosenschöld torde tillåta mig få påminna den värde talaren om en gällande Författning, nemligen Reglementet för Kronans Auctioner. Der finnes stadgadt, att alla byggnader, som för Kronans räkning skola uppföras, böra genom entreprenad-auction verkställas, derest icke sådana omständigheter förekomma, som göra det omöjligt. Om Herr Munck af Rosenschöld medgifver mig att denna Författning, som utgafs i December 1825, förklarar, huru förhållas skall, hemställer jag, hvad ändamålet är att besluta ett sådant vilkor som det Herr Munck af Piosenschöld föreslår — då Utlåtandet, såsom första gången föredragit, nu måste antingen helt bifallas, afslås eller återremitteras.
29 till annan af Krigsförvaltmngens afdelningar, en och samma universitets-examen för inträde i de administrativa embetsverken öppnade vägen för ernående af hvilken plats som helst inom dessa afdelningar eller embeten, hvilken anordning väl, efter min åsigt, vore fördelaktig, men, såsom icke tillhörande detta departement att handlägga, bör endast omnämnas för den åtgärd, som framdeles kan för ändamålets vinnande finnas behöflig. Krigs-kollegium har i sitt utlåtande, om det af 1858 års Komité afgifna förslag, yttrat betänklighet dervid, att, genom Presidents-embetets indragande, ledamöternes antal i Riksrätten skulle minskas, men då denna Rätt icke genom Krigs-kollegii Presidents afgång lärer komma att sakna det minimiantal af 12 ledamöter, sorn, enligt 102 och 106 §§ Regeringsformen, stadgas för att vara domför, så anser jag hinder häruti ej förefinnas emot den nu ifrågavarande förändringen. Den åtgärd, jag i underdånighet föreslår för närvarande måtte af Eders Kongl. Majit vidtagas, är, att Eders Kongl. Majit måtte till Rikets Ständer göra framställning Om deras medgifvande, att Krigs-kollegium må förvandlas till en, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de af Landtförsvars-komitéen föreslagna grunder, organiserad Arméförvaltning, derest Kongl. Majit skulle finna skäligt att före nästa riksdag derom förordna, samt att i sådan händelse det för Krigs-kollegii aflöning nu på Riksstaten uppförda anslag må för den nya förvaltningen användas, intilldess en definitiv stat kan i sådant afseende varda i behörig ordning antagen.» Uti hvad
Jag har från den ena sidan hört yrkas återremiss utaf betänk , i mening att utaf Utsk. få förslag lill den und. skrifvelse, hvartill Coust.Utsk:s betänk, synes böra föranleda, och en så beskaffad återremiss kan tvifvelsutan äga ruin; och får då Utsk. efter sill bästa förstånd söka att tillfredsställa R. o. Ad:s önskan ; men behöflig anser jag visserligen icke en sådan återremiss, då åtminstone i min tanke Ulskts betänk, borde vara fullkomligt vägledande för R. o. Ad:s beslut 0111 hvad Rikets väl i detta hänseende kail kräfva, men hvarom jag icke anser mig böra fälla något enskildt omdöme, då jag i min egenskap af ledamot utaf Coust Utsk., i händelse utaf en återremiss, kommer i tillfälle att handla efter min öfvertygelse, under ledning af de åsigter, hvilka inom Utsk. kunna komma att göra sig gällande. Slutligen tilläde Gr. Anckarsvärd muntligen: Med anledn. af de (lera yrkanden på återremiss, sorn ägt rum, linner jag mig icke tillständigt att motsätta mig denna begäran, ehuru jag icke ser, alt den kan verka något annat, än att, till följd af den återremiss som jemväl ägt rum från ?:ne andra Stånd, Utsk. möjligen kan blifva föranledt alt afgifva en sådan positiv vägledning för RiksSttns bedöinmande af frågan, som af dessa blifvit yrkad. Jag anser mig således icke böra motsätta mig återremiss; icke heller vill jag binda mig vid en åsigt, i strid med hvad som kan blifva beslutadt, då ärendet återkommer till Utsk;s 343 D c n s Juli c. m. behandling. Jag hade gerna sett, att tiden medgifvit, att jag kunnat genomgå alla de antnärkntr, som blifvit gjorda mot Utsk:s betänk ; men af grannlagenhet för R. o. Ad:s tid och i anseende till den trötthet, som intager oss alla, inskränker jag mig till hvad jag yttra t; och ifall betänk, återkommer till Ulsk., blir der tillfälle att ytterligare besvara de gjorda anmärkningarna. Hr C ederschjöld, Pehr Gustaf:
Byggnads - Direktionen, och att all den tillsyn och befattning med Stockholms Slott, hwilken ditintills warit Osmer-Stäthallaren npdragen bade öfwer Slotter i allmänhet, som ock tvid Slottö-Capeller, Brand, wäsendek och renhållningen med mera derstädes, skulle nphöra samt art, j anledning deraf äfwen namnen pä de under Aswer-Skäihäslareii lydande Werk och Tjenstår, hwilka warit bibehällne ifrän de äldre tider, dä högsta,Befälet öfwer Slottet Öswer-StäthallareEmbcret tillkommit, skulle salunda förbytas, att Mons - Cancelliet hädanefter skulle kallas Öfwer Stät - Den 22 November. rrrz Ståthållare» EmbetetS Cancelli-, Slotts-Foqden, Konungens Fogake i Stockholm, Slons.Slaten, Skalen för Kronans Publique Hus i Stockholm, och den derwid warande Conkoirö Betjening, Kammererare eller Bokhallare wid Öfwer Skälhällare-Embert, afwen fom i jämlikhet härmev det förra SlottäLancclliets Sigill ffnlle rätkaS. Sedermera undergeck denna Inrättning den för» ändring, akt Öfwer-Befallmngsmans-Embetet förwandlades till Ståthållare pä Stockholms Slott, dä äfwen Slotts-Byggnads-DirectionenS befattning uphörde, 06) de derunder förut lydande Hof-Arebitccrer, Konstnärer och Handtwärkare sialdes under Stätbällarens inseende och befallning. — Med en betydelig tillökning i Stars-Werkets Utgifter blef nu denna nya Stat formerad och alla de ärender dir dragne, som förut med wida mindre kostnad besörjtS delaf öfwer-Slarhällaren och dels af Slotts-Byggnads» Direclionen, och deribland äfwen wed-anff'affningen för Kongl. Slottet» hwilken Menligt 4 Z. uti ofwanberörde Instruerion, äläg öfwer-Ståthållare» att besörja.