Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Regeringsformen bestämdi innehölle, att Konung och Rikets Ständer ega att samfälldt vidlaga beslut i sådana ämnen, sorn angå de med Landet och Städerne i -afseende på Krigsmagten upprättade Contract och Indelnings-Verk, samt att deruti göra ändring, om så skulle nödigt pröfva s; men någon den minsta anledning af samma §. icke igenfunnes tillden i samma Skrifter framställda tydning, som skulle i så beskaffade ämnen afven Rustoch Rolehållares serskilda hörande för giltigheten af beslutet erfordras, hvilken tydning fastmera stod i uppenbar motsägelse med den oinskränkta beslutande rätt, som uti berörde ämnen blifvit de båda Statsmagterne samfälldt tillerkänd; ihy och enär 75 §, Riksdags-Ordningen, som bestämdt upptager de Riksdagsärenden, för hvilkas afgörande alla RiksStåndens sammanstämmande beslut erfordras, icke bland dessa undantag upptagit ofvannämnde i 80 §, Regeringsformen omförmälde ärenden, hvilka således äro alt anse lika med alla öfriga mål, der 3:ne Stånds mening gäller, har Kongl. Maj;t, uppå alla dessa skäl, funnit ofvanberörde, genom origtig tydning af Grundlagarne tillkomne anmärkningar något vidare afseende icke förtjena; likasom Kongl. Majrt icke heller bifallit den uti ifråga varande skrifter begärda nedsättning i de af Kongl. Mrj:t äskade och af Rikets Ständer beviljade Påssevolanée-afgifterna, hvilka, genom minskning emot hvad förut fegt rum, redan undergått ali den nedsättning, som med det åsyftade ändamålet af tillräcklig vapenöfning för Trupperne stod att förena; och har Kongl. Maj:t, hvars uppmärksamhet blifvit fästad å det på åtskilliga ställen obehöriga och emot Rikets Ständers Beslut förnärmande skrifsätt, som uti den senare af ofvanberörde Skrifter blifvit nyttjadt, förklarat sitt ogillande deraf.
Båda få lättare efter Långifvare, sorn vilja hos dem insätta sina pengar, ju allmännare kännedomen om det contanta reda affärs.sättet blir spridd genom sjelfva m.ckenheten af deras utevarande SkuldSedlar; jemte det, att det icke gerna karr slå felt, att de beständigt förkofra sin behållna förmögenhet, i exia fallet genom Capitalernas användande till högre procent, än räntorna gå till, i det andra genom de inflytande räntornas högre belopp, än hvartill Bank-omkostnaderne bestiga sig. Ett rörelse-capital inom ett Rike har således icke någon af naturen bestämd gräns för sitt belopp, när det består af Silf. ver och Guld och Koppar, hvaraf man, likasom af alla andra varor, kan få jemnt sa mycket, som ens förmögenhet bestiger sig till, och kan således låta utmynta eller insmälta efter behag. Utgöres Rörelse-capitalet af credit-ostadiga sedlar, så kommer man der. med i handel och vandel jemnt likaså långt, sorn med den qvantitet metall, som de, hvilka på auetioner inropa Silfver och Guld i lodtal, åstunda och taga, för de Sedelpengar de derför — gifva. Annan norm gifves icke; och efter silfverpriset rättar sig sedan coursens siffertal, med ungefär ^dels variering öfver eller under silfver-priset, efter vexelbehofvet. Men vid skulds betalning korn - 474 Den 16 Maj, iner man orättvisligen oändligt mycket längre; ty der gäller den toma siffran på Bancosedeln, jemförd med siffran på Skuid-sedeln, och ej, som rättvist, värdet af pengarna, den tiden då långifvaren lemnade dem.
Detta fel härleder sig förnämligast af bristen på grönt. Man bör aldrig försumma att låta blommorna följas af en mängd af fina blad, så att de framträda på en grön bakgrund. Men detta bladverk bör då ock vara så smakfullt, att det passar i bukett; om så ej är fallet, sätter man i stället ormbunkar eller gräs. Det gröna kommer blommornas skönhet att framträda, men bladen skola ej blott ha den önskade färgen, utan de böra passa väl tillsammans med den blomma de åtfölja. Motsatsen mellan färgerna. Smak och artistisk uppfattning hos den person, som sätter ihop en bukett, visa sig i synnerhet vid valet af kulörmotsatserna. De vackraste sammansättningarna äro antingen enfärgade eller med skiftningar af samma kulör eller ock endast bildade af två färger: gult och blått eller violblått, rödt och hvitt. Följande regler torde kunna beaktas: JSoitt passar till alla kulörer. Skärt till klarblått, hvitt, violett och mörkrödt, men ej till eldrödt eller kopparrödt. Rödt passar till hvitt, gult och orangebrnnt. Klarblått till skärt, gult och hvitt. Mörkblått till hvitt och gult. Violett till hvitt och gult. Gult till rödt, blått och violett. Bukettens lediga och smakfulla form. Allt under det man iakttar dessa motsatser mellan färgerna, får man ock så mycket som möjligt eftersträfva formernas motsats genom att förena de IDUN 1898 lätta blommorna med de stora, blommor i ax med klotrunda blommor, liljor med tulpanernas rena former. Vidare ger man ett naturligt utseende åt en bukett genom att så mycket som möjligt bibehålla hvarje blommas naturliga hållning och genom att undvika att blommorna vidröra hvarandra. Hvar och en bör vara skild från sin granne och från det gröna, så att ljuset fritt kan spela mellan dem. Höjden hos en blomsterkorg skall så mycket som möjligt förminskas från midten utåt kanterna, dock ej så att minskningen märks. Här och där afbrytes regelbundenheten, om den finns, af en till hälften utsprucken blomma, en knopp eller något grönt, som höjer sig öfver de andra blommorna. De stora bandrosetterna äro af utmärkt verkan, men valet af färg fordrar en mycket fin smak och en fullkomlig kännedom om de resultat, som ernås genom färgmotsatserna.
Palmstjerna gjort anmärkningar, och hvilka till större delen hakat sig fast vid redactionen, skulle det icke alls vara någon svårighet för Utsk., om denna gemensamma tanka koni dit, att uppfatta meningen deraf, och att, vid en förnyad redaction göra den sådan att det blir sammanhang och fullständighet. Hetta är min öfvertygelse, och jag skulle nästan tro, att det också är Frih. Hamiltons. Jag vill emedlertid icke fördölja att med denna redaction, sådan den nu är, har jag icke något hopp att Frih. Hamiltons förslag skall här med en gifven majoritet gå igenom, och blifva 11. o. Ad:s gemensamma tanka. Tvertom är jag glad om det får ens så manga röster för sig, som Gr. Anckarsvärds fick på förmiddagen. Man må säga, att detta redan var mycket, ty ätta röster mera, är dopk alltid ett fortskridande. Då man nu föreställer sig, att detta icke skall blifva någon gemensam tanka, så är maa också destomera berättigad, att, på grund af den felaktiga redaction, som nu är för handen, ändock söka utveckla sjelfva saken litet närmare, och det är detta jag anhåller vördsamt hos R. o. Ad. om att få göra. Det har blifvit anmärkt såsom ett alldeles väsendtligt luifvudfel, att Frih. Hamilton föreslagit, det K. M. skulle tillsätta 40 ledamöter uti den öfre kammaren. Jag tror också, att det är ett fel, att det har blifvit sagdt på delta sätt just med bestämdt sifferantal, huru många K. M. skulle tillsätta; ty just i den siffran ligger något alltför positivt, enär det just var meningen att uppgifva det qvalificerande i saken. Åtminstone har jag föreställt mig, att sättet för uppgörande af ett sådant förslag, hvarigenom R. St. uttryckte en önskan att K. M. skulle tillsätta några ledamöter i den öfra kammaren, som jag vill kalla Senaten, icke borde vara sådant, ej eller att det skedde annorlunda än för en viss tid och således provisoriskt. Jag har aldrig uppfattat denna ide' annorlunda.
Maj:ts, den 1 dennes bordlagde, nådiga proposition, angående de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling samt om förändring i nu gällande stadganden, i afseende på indelda räntors och krono-tiondes utgörande och de årliga markegångs-prisens bestämmande, och remitterades, jemte dervid gjorda skriftliga och muntliga anföranden, till Stats-Utskottet. Den 10 Mars. Från fföglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Sedan vid föredragningen af Stats-Utskottets utlåtande N:o 51, angående be - Prof.-Utdrag den 12 Mart 1851. 185 räkningen af slalsverkets inkomster, pröfningen af den deri förekommande 12:te punkten, angående Gerningsören af handtverkare på landet, blifvit uppskjuten tills Ridderskapet och Adeln pröfvat 19:de punkten af samma Utskotts utlåtande N:o 51, Litt. A, samt Ridderskapet och Adeln nu förehaft och återremitterat sistnämnde punkt, företogs ofvannämnda 12:te punkt till afgörande, och blef äfven densamma, i anledning af nyssberörda beslut, till Utskottet återremitterad. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets, den 26 sistlidne Februari och den 1 dennes på hordet lagda, utlåtanden: N:o 36, i anledning af väckta motioner för bibehållande af allmogens valfrihet vid klockares tillsättande i Skåne, Halland och Blekinge; samt N:o 37, i anledning af väckt motion om bestämmande af klockares i Lunds stift undervisnings-skyldighet. S. D. Föredrogs ånyo och afslogs Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets, den 26 sistlidne Februari och den 1 dennes på bordet lagda, utlåtande N:o 38, i anledning af väckt motion i afseende å de inom Lunds stift såsom klockare anstälda prestmäns tjenslgörings-skyIdighet i deras förstnämnda egenskap. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet.
Och en hofman, som vid trettio år alltjämt är kammarjunkare, har icke större chancer att bli – herre, än en ungmö vid samma ålder, att bli fru, he! De äro båda på den öfverblifna kartan! — Nej, tacka vet jag Holcken icke sant? Struensee nickar, tankspridt: – Otvifvelaktigt! Den unge grefven är ett lyckans skötebarn! Tjugusex år – och redan hofmarskalk. – Det vill säga Kislar Aga! Fast vid sina sinnens fulla bruk, be! Kanske till och med begåfvad – med ett slags snille à la Stöflett-Katrine, he! Icke sant? Det fordras en genialisk instinkt för att alltid veta, hur man skall roa kungen. Prygla honom själf eller låta nattväktarna prygla honom – det är frågan! Hans Majestät tycks nämligen vara bekajad med ständig klåda i ryggbastet! Har ni en salva mot den åkomman, är er lycka gjord, he! Det blir tyst, och solskenet slocknar plötsligt. Struensee reser sig upp och går fram till gafvelfönstret. Han är trött på att vara stålet, hvaremot Rantzaus flinthårda ord slå eld. De gnistra, men de värma icke. I grannens trädgård, på krönet af sluttningen mot floden, står en jättelik apel med sin hvitblommande krona lyft högt i det blå. Bakom den har solen gått ner och satt sig fast som ett brinnande kråkbo i det späda löfverket, mellan de mörka grenarna. Dörrarna till matsalen öppnas, och Wolff anmäler, att aftonmåltiden är serverad. I detsamma hörs en vagn komma rullande uppför gatan, stanna utanför trappan. Portklappen börjar dansa på ytterdörren. – Sjukbud? Från landet, he! – Troligen? Sådant är en läkares lif! Men ute från förstugan ljuder plötsligt Enevold Brandts genomträngande halsröst: – Det är jag, min käre vän! Det är bara jag! Och strax därefter kommer han själf flygande in i rummet, med reskappan fladdrande bakom ryggen, som två vingar, och kastar sig rakt i famnen på sin värd. – Brandt! – Struensee återgäldar hjärtligt hans hälsning.
Tecken till Samhällets Vanmagt äro: när Välståndet aftäger* när Folkets trefnad och välmåga försvinna* när skatterne med svårighet utgå, när Folkmängden är i aftagande, när Näringar och Handel äro i aftynalide; då äftager samhällets Välmåga, då är det i Vanmagt. När Lagarne förlora sin kraft och oordningen träder i Ordningens Ställe, då är Samhället i ett tillstånd af upplösning; Jag hemställer* om dessa tec' ;is st. 26* 4e4 Den iS Ju] i i e. m. ]<en äro för handen. Enligt de officiella Tabeller öfver folkmängden, som jag här har framför mig, bar folkmängden, som ifrån i8o5 lill 1820 ökade sig med 119,000 personer, eller omkring 1 procent, från 1820 till 1825 ökats med 186,000 personer, eller nära 2 procent; från 1751 lill i8o5 ökades deremot Sveriges folkmängd, då Finnland undantages, endast med 4‘dels procent. Jag hemställer, om delta utvisar vanmagt eller ett tillstånd af upplösning. Vill man betrakta Reslantiernas belopp, så torde man icke heller finna något bevis för samhällets vanmagt och upplösning. Ifrån år 1821 hafva dessa restantier varit i ett beständigt aftagande; och till och med 1827, efter den svåra missvexten, som så betydligt ökade skatterna, finner man, att i flera Län restantierne den 1 Maji icke voro högre, än det föregående året; i Frösåkers Fögderi af Stockholms Län funnos till och med. inga restantier.
Ständer hemstä’lde alternativa Be* slut, hafva Högvördige PresteStåndet samt Vällofl. BorgareStSndet godkänt det, som i andra Alternativet innefattas ; men deternot HögloflRidderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeStändet antagit det som första Alternativet omförmäler, Höglofl. Ridderskapet och Adeln med den ändring, att sådana rnetalleffecter, hvika behöfva inom hus förvaras, böra vara Brandförsäkrade, och Heder - Banco Utskottets Betänkanden. 43 Tania BondeStåndet med tillägg, att pä samma vilkor äfv'en de till inhemsk förädling införskrifne rudi materier finge belänas. Då nu denna af Högloft. Ridderskapet och Adela beslutade ändring uti första Alternativets lydelse, såsom afseende en inskränkning äfven i de vilkor för beläning af effecter, som hittills varit gällande, samt således lika litet öfverensstämmer med Presteoch BorgareStåndens, som med BondeStåndets Beslut; och på samma sätt det yiterligare utvidgande af beläningsrätten å efifecter, sotn det af Bonde Ståndet antagne tiltägg innefattar, ej hlifvit af något bland de öfrige RiksStånden för närvarande medgifvit, i följe hvaraf något afseende å dessa, endast uti ett Stånds beslut förekommande, skiljaktigheter ej kan hafvas; återstår endast samma olikhet emellan tvänne RiksStånds beslut, och de tvänri* öfrigas, sona den, hvilken, inom Utskotten yppad, föranledt till alternativt hemställande af begge mentngarne ; och som, emellan så motsatta åsigter; ingen jemnkning af Utskotten kan föreslås, få Utskotten härmed framställa till Rikets Högloft. Ständers godkännande flen Proposition, hvaröfver omröstning inom förstärkta Statsoch BancoUtskotten kommer att ega rum, derest alla RiksStånden förblifva vid sin förr yttrade mening, nemligen:
Dä Friherre lstarrnalm sälunda kill det Allmännas synbara fördel, gjort sä stora uppoffringar af sin enskildta förmögenhet, utan akt afseende pä en framtida ersättning, hwilken genom försäljning af Chartor swärligen kan päräknas; sä synes mig med skäl och billighet den frägan kunna wäckas, om ej de omfbr§ mäldte, i och för Chartä-samlingen, säsom län till Friherre blsrmslm försträckte gooo N:dr kunde afffrifwas, och dan säledes för dest äterbetalande frikallas? Skulle, enligt min Snikan, Högloft. Riddcrlkapct och Adeln härtill skänka sitt bifall, sä torde saken till Höglostige Gtats-Utskottets utlätande blifwa remitterad, hivarvin jag wägar af Högwälbornc Herr Grcfwcn och Landt» Marskalken utbedja mig proposition, Remitterades till SttM-Utskottcl. Herr Den Zo September. 1095 Herr ?äKImLo, Otto tresine, hemstedt, om icke för en man af sä sällsynt förtjenst som Fritzer, re vennelin, den föreslagna afskrifningen, genast, utan remitz kunde betvil'jas. Herr ksrgbmLn, Ambrosius UnZnus, instämde häri till alla delar. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PROTOCOLL, HÅLLNA KOS HÖGLOFLIGE 1BIHD1NHR81SUIHB5I oell VED BiKötrrtöCtt i Åren IS53—1854. Femtonde Häftet. ^ OitM STOCKHOLM. Måndagen den 13 November 1854. Plenum kl. J 7 e. m, Justerades 1 prol.-uldr. för den 11 dennes, samt pleni-prot:t för den 24 sisll. Juli. Föredrogs Bevilln:sUlsk:s den 10 dennes på bordet lagda Belänk.
Efter ett inledningsföredrag af d:r Scharp, som betonade vikten att anskaffa dugliga vårdarinnor af de små, enade sig nämligen de närvarande, på förslag af fröknarna A s p m a n o c h Adelborg, o m bildandet af en förening, som skulle taga saken o m hand, o c h tillsatte en interimstyrelse för utarbetande af stadgar o c h inbjudning till konstituerande sammankomst. Scharp. Q VENSKA KVINNORNAS NATIONALFÖRBUND ^ innefattar för närvarande 12 föreningar: FredrikaBremer-förbundet, Föreningen för Välgörenhetens ordnande, Föreningen Handarbetets vänner, Kvinnoklubben, Stockholms kvinnliga gymnastikförening, Stockholms läsesalong, Sällskapet nya Idun, Svenska kvinnoföreningen för djurens skydd, Göteborgs flickskoleförening, Sveriges kvinnliga fredsförening, Centralkommittén för Stockholms arbetsstugor o c h Svenska kvinnoföreningen för fosterlandets försvar. Nationalförbundet har vid sitt årsmöte valt till ordförande (efter fru Ellen Ankarsvärd) fru A n n a Retzius, till vice ordförande fil. doktor fröken Ellen Fries, till kassaförvaltare fröken Hulda Lundin samt till sekreterare (efter fröknarna Sigrid Ulrich o c h Bertha Hiibner) fröknarna Ellen W h i t l o c k o c h H a n n a Andersson. r p i L L F Ö R M Å N för Adolf Fredriks församlings - * - skollofskolonier anordna några för saken intresserade damer en försäljning torsdagen den 4 o c h fredagen den 5 maj från kl. 11 f. m. till 8 e. m. i m:r 3 A Saltmätaregatan, 2 tr. M e d anledning häraf bedja de g e n o m I d u n till alla varmhjärtade läsare få rikta följande poetiska vädjan: IDUN — 1899. HOPP OCH 10 - LÄNGTAN. HYLIN &amp; C 2 2 Snart är åter ljufva sommarn inne, Det på allt uti naturn vi finne. Så det spirar! Så det knoppas! — Sjuklingen på hälsa hoppas. Hoppas gör ock fattigt barn det lilla, Som om vintern frös och for så illa, Hoppas få på ängen leka, Längtar få små blommor smeka.
Föredrogos ånyo Stats-ZJiskottets följande Utlåtande och Memorial: N:o 531, angående vackt motion, att af det till Skollärares aflöning faststälda anslag jemväl måtte kunna lemnäs bidrag till skolbyggnader. Ståndet lät dervid bero. N:o 53a, angående verkställd förnyad omröstning öfver den uti 15^ punkten af Bevillnings-Utskottels Memorial N:o t^i, intagne voteringsproposition. i N:o 533, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndens ski 1 jagtiga beslut öfver Stats-Utskottets Utlåtande N:o 489, angående anslag för Cabinetts-Cassan. N;o 534 Prot. Utdr. den 29 Maj t S/fl* 489 N:o 534, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut öfver Suits-Utskotlets Utlåtande N;o 366, i fråga om en föreslagen löne-ersätluing till Tabell-Commissionens Secreterare. N;<> 535, angående votering, i anledning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Memorial N;o iqo, rörande allmänna stadganden och anslag till folk-undervisningens befiemjande; och ]N:o 536, angående verkställd omröstning, i fråga om dispositionen af behållningar utaf extra ulgifls-medlen; hvilka 5 Memorial bLfvo till liandlingarne lagde. S. D. Då nu ånyo föredrogs Constitutions-Utskotte s Memoria! N:a ii4, till Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Slåndet, i anledning af bemälde två Stånds yttranden, rörande Constitutions-Ulskottets Memorial lN:o 8 , biel' förstnämnde Memorial till liandlingarne lagdt.
Utom i ofvan anmärkta delar är det endast genom några obetydliga jemkningar i afseende å blotta ordställningen, som bilagde förslag till förordning, angående stämplade pappers-afgiftens beräkning och utgörande, skiljer sig från den nu gällande,- och anhålla Pdkets Ständer underd:st att E. Ii. 1V1 täcktes låta allmän författning, i öfverensstämmelse med detta förslag, till efterrättelse kungöra. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 21 Juni 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i4 Juni I848. Preste-ståndet den 17 Borgare-ståndet den 21 Bonde-ståndet den 21 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ändring af ■$ kap 5 § Utsöknings balken samt Kongl, förordningen den 28 Juni 1798. (Lag-utsk. Bet., N:o 47.) S. A. K. Under anförande, hurusom i lag gifne stadganden om preskription icke b vilade på någon rättsgrund, utan endast tillkommit i och för angelägenheten deraf, att rättsanspråk icke må kunna efter längre tider framställas, hvadan någon inskränkning i denna del ej eller borde komma i fråga, så framt 204 Expedilions-Ulskoltcts Förslag till uriel.
Och uppbrände Herrans hus, och Konungshuset, och all hus i Jerusalem; all stor hus uppbrände han i eld. Och all de Chaldeers bär, som med höfvitsmannenom var, refvo ned alla murarna i Jerusalem allt omkring. Men det fattiga folk, och annat folk, som ännu qvart var i stadenom, och de som till Konungen af Babel fallne voro, och det qvarblefna handtverksfolket, förde NebuzarAdan, höfvitsmannen, fångna bort. Och af det fattiga folket i landena lät NebuzarAdan, höfvitsmannen, några blifva qvara, till vingårdsfolk och åkerfolk. Men de kopparstodar, som voro i Herrans hus, och stolarna, och kopparhafvet i Herrans hus, slogo de Chaldeer sönder, och förde allan kopparen deraf till Babel. Och kettlar, skoflar, knifvar, bäcken, skålar och all koppartyg, de man uti Gudstjenst plägade bruka, togo de bort. Dertill tog höfvitsmannen bort allt det af guld och silfver var, i kannor, rökpannor, bäcken, kettlar, ljusastakar, skedar, och skålar; De två stodarna, det ena hafvet, de tolf kopparoxar, som under foten stodo, hvilka Konung Salomo hade göra låtit till Herrans hus; kopparen af all denna tygen var öfvermåtton mycken. Men båda stoderna voro hvardera aderton alnar hög, och ett tolfalna snöre var måttet omkring henne, och var fyra finger tjock, och var ihål; Och stod på hvardera en kopparknapp fem alnar hög, och gjordar och granatäple voro på hvar knappen allt omkring, alltsammans af koppar; och den ena stoden var såsom den andra; granatäplen också. Och voro granatäplen deruppå sex och niotio; all granatäplen voro hundrade på ene gjord allt omkring. Och höfvitsmannen tog den Presten SeraJa, utaf första ordningen, och den Presten Zephanja, utaf den andra ordningen, och tre dörravaktare;
Ledamöter inom Preste-Ståndet hafva ansett den af Utskottet -•uti 4;de punkten af Utlåtandet gjorda hemställan, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t. i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes låta för hvarje år upprätta och till vederbörande Embetsverk aflemna inventarium öfver de å Kongl. Slotten befintliga, Staten tillhöiiga möbler, vara full - Stals-Ulskoltels Utlåtande, N.-o l68. 9 fullkomligen öfvei flodig, sås >m innefattande en begäran om livad redan Vöre i Nåder föreskrifvet, då nemligen, i följd af Kongl. Majlis Nådiga skrifvelse till Stats-Conloret af den 21 December 1825, Riks-Murskalks-Embetet vore ålagdt att upprätta förteckning öfver de möbler, som under året inköpas och försäljas, samt att denna förteckning årligen tili Handelsoch Finance-Expedilionen ingifva. I anledning häraf får Utskottet anföra, alt då, i händelse den controll, som med förteckningarne å de under hvarje års lopp inträffade förändringar med möbler och inventarier är åsyftad, skall vinnas, dessa förteckningar böra afgilvas icke till en af Stats-Expeditionerna, der de ej kunna blifva föremål för granskning, utan lill något af de Embetsverk , hvilka ega Bppsigten öfver Statens tillhörigheter eller granskning äf räkenskaperne sig anförtrodde, och således antingen till Kongl. Kammar-Collegium eller Kongl. Kammar-Rätten, så får Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, alt Kongl. Majit täcktes i Nåder anbefalla vederbörande att till det af dessa Embetsverk, som Kongl. Majit, kan pröfva lämpligast, aflemna fullständiga inventarier öfver de å Kongl. Slotten befintliga, Slaten tillhöriga, möbler, och sedermera årligen uppgifter, som utvisa de förändringar, hvilka under årets lopp inträffat.