Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln täcktes tillåta mig erinra, att när, såsom Herr Friherre af Wetterstedt anmärkt, Kongl. Maj:ts Nådiga Sanction icke vid detta Riksmöi Den 7 Augusti. ts kan hinna att erhållas, så följer att’ denna Sanction icke kan meddelas förr an vid ett nästkommande: och då följer af Lagens föreskrift, att sjelfva beslutet icke kan förr än vid derpå följande R.ksmöte äga kraft till efterföljd. Friherre Boye: Allas önskan synes vara att ämnet varder utredt; men da till utredandet, efter min tanka, så ganska litet fordras, så ser ;3g intet hinder att det ju vid denna Riksdag kan ske. Grefve Posse , Claes Fredrik: I anledning af den sednast af en värd ledamot gjorda framställning, att ehuru ej Kongl. Majus Sanction skuile kunna denna Riksdag erhållas, kunde Hoglofl. Ridderskapet och Adeln i alla fall vid nästa Riksdag öfverenskomma att begagna sig af detta Valsätt, får jag äran upplysa att 521a §:n af RiddarhusQrdningen tydligen stadgar, det de förändringar i RiddarbusOrdningen, som Högh Ridderskapet och Adeln besluter, böra till Kongl, Majas Nådiga stadfästelse öfverlemnas, för att först vid den derpå följande Riksdagen blifva gällande; hvarigenom tydligen inhämtas, att då, enligt de upplysningar Ridderskapet och Adeln redan erhållit, Kongl. Maj:ts Sanction ej vid denna utan först vid nästa Riksdag troligen kan erhållas, så kan också beslutet ej förr än vid den derpå följande sättas i verk* stadighet. Månne i alla hänseenden nyttan af den föreslagna förändringen är sä fullkomligen af» Deu 7 Augusti. 231 gjord? Utom de skäl hvarpå Urskottet grundat sitt afstyrkande, tror j g mig ännu kunna anföra ytrtiligare: Uran 1772 ända till 18O.) skedde visserligen Elector>>valen genom samfäldt val af Högl.
skimrande syskonpar, som bar dig genom rymden, Det gör jag jag så gärna, det är så ovanligt och » Jo, o m de af ödet skulle uppkastas på någon då du ville svärma från — jag är ledsen att jag ö bland kanibaler, behöfde de ej frukta för sitt sällsynt, att en pojke minnes och sätter värde på ej kan säga — från blomma till blomma, det skulle sina gamla sköterskor och vänner ur lägre kvinnolif, nikotinlukten skulle rädda dem, de måtte vara låta mycket bättre, men flugorna äro gudnås inte klassen, det riktigt gläder mig, att du är ett unrysligt bäska i köttet. » för så idealistiska ting som blommor, alltså, låt dantag, » hon böjde sig skrattande öfver räcket » H m, » sade Otto, » det tror jag inte betyder nå- oss säga, svärma efter behag, Arma fluga, som och njöt af, hur hans » näsa växte ». got — kanibalerna skulle nog jubla öfver det, reducerats till ett ömkligt kryp. » som är sä inrökt som Jöns; de äro finsmakare, » Att Lotta har så snygg herrstil, » sade han. » Annie, du är bra hård och kall. » var säker på det. Jag för min del är förtjust i » Det har hon visst inte, hon har bara kråkrökt skinka med förlorade ägg, det äro nog kanifötter, o c h därför ber hon någon, t ex. pappa, » Inkonsekvens, min vän, nyss var j a g ljuset balerna också. » som .., » skrifva utanskriften. » » Annie, jag förtjänar ett bättre bemötande af Margareta tog boken ifrån honom. » Jag tror inte, att farbror skrifvit utanskriften, » dig, så du hör a t t. » » Jag skall läsa, du tycks vara trött, » sade hon. invände Otto. » Du må väl aldrig på allvar inbilla dig, att du » Där kommer Torsten! » ropade Henriette plöts» Tvifla gärna på mitt ord, det höjer blott ditt är kär i mig? » hon spärrade upp ögonen med så ligt och viftade med Ingas strumpa.
Då Fabriks, idkarne ega att vid värderingar vara tillstädes och dervid tillgodonjuta lika rättigheter med TullKetj en ingen, är äfven en norlig controll till Fabrikemes förmån stadgad ; 6io Om det ökade Besvär, sorn härigenom förorsakas Magisfratspersoner och värderingsman , och för hvilket de böra undfå en skälig ersättning, får antagas såsom ett skäl till Förslagets förkastande, så borde af lika anledning alla Bevillnings-taxeringar och mångfaldiga andra förrättningar , som utan ersättning åläggas medborgare, äfvenledes indragas , och det kan icke öfverensstämma hvarken med böjelse eller pligt hos Utskottens Ledamöter, att förutsätta , det skulle brist på medborgsmanna-sinne 3^8 Bevillning» Utskottets Betänkanden. vålla en förfelad verkan af de åtgärder, förslaget i detta hänseende innehåller. Ali värdering förutsätter, att hvad som kan genom mått, mål och vigt bestämmas, måste undergå en dylik operation , innan värderingen fö retages ; och anser Utskottet sålunda särskildt Utlåtande icke vara af nöden, rörande den orri förtullning efter mått, mål och vigt gjorde anmäi kriing, hvarförutan Utskottet får tillägga, att, enligt nu gällande Tull,Taxan sker fertulIningpn ej sällan efter vissa procent af varans värde, hvilket nu blifvit ansett böra vid alla tillfallen tilllämpas. Emot den å inkommande varor föreslagne Tullbevillning är anmärkt, att den är ömsom-för högt, ömsom för lågt utförd, att det förra skall gifva anledning till Tnllforsnillnin:; och det sednare medföra förlust för Staten.
S. D. Föredrogs ånyo Stats-utskottets utlåtande N:o 206, dels i anledning af Rikets Ständers år 1847 församlade revisorers berättelse angående samma år verkställd granskning af staLs-verkets samt andra al allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning tor åren 1844 och 1845, dels rörande åtskilliga, vid behandlingen af 1845 års revisorers afgifna enahanda berättelse, jemlikt Utskottets utlåtande N:o 30, uppskjutna frågor. 2, 5, 24, 33, 48, 49, 61 och 64 §§ Indes till handlingarna. 15, 16 och 67 §§. Med godkännande., lade Ståndet dessa §§ till handlingarne. I öfrigt blefvo de af Stats-utskottet uttryckta åsigter och omdömen samt tillstyrkanden gillade. S. D. Föredrogos ånyo Banko^utskottets utlåtanden: Prot-utdrag den ■/ Juli 1848. 499 N:o 63, öfver väckt motion om beredande af tillgångar å banken för det till rustningskostnader beviljade serskilda kreditiv. Bifölls; N:o 64, i anledning af väckt motion om förändrad prägel å silfvermyntet, m. m. Återremitterades', N:o 65, öfver väckt motion om en lämplig vedergällning åt gravören J. E. Akerbergför aflemnadt prof på ett förbättradt sedelmynt m. m. Bifölls-, och N:o 66, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående tillåtelse för banken och riksgälds-kontoret att, i utbyte emot nu innehafvande obligationer af armeens ackords-amorterings-fond, emottaga nya sådana, ställda på förlängd inlösuingstid. Afslogs. Från Hederv. Bonde-standet. S. D.
Detta ämne lemnades i förra plenum i ett outredt skick, hvilket alltför väl förekommits från början, örn de ledamöter af Ministeren varit närvar., som nu yttrat sig. R. o. Ad. måste derföre besluta, att 41 §m skall tagas till grund för bänkmans-valet. Hr Lagerhjelm: En värd talare har ansett sig förhindrad af två skäl att ingå på den propos., som både jag och Hr von Troil framställt till R. o. Ad., för att komma ifrån detta ämne. Det första skälet var det, att R. o. Ad, genom ett nedläggande af frågan skulle anse sig comprometleradt. Jag kan icke komma till samma conclusion. Yäl är i 55 §:n Riksd.Ordn. stadgadt, att, i en sådan casus sorn denna , frågan skall blifva hvilande och remitteras till Const.- Utsk., men det är i samma grundlag stadgadt i nästföljande §, att ärendet kan nedläggas, med Ståndets uttryckliga beslut. Jag kan icke inse, att Ståndet comprometterar sig, sedan ändamålet med R. o. Ad:s beslut vunnits, om Ståndet låter dervid bero, med den rättelse för framtiden, som bluen ovillkorlig följd af de motioner, hvilka i frågan redan äro väckta. Det andra skälet, som den värde talaren anfört, som hinder för honom alt ingå på denna propos., var det, alt, ehuruväl i allmänna förhållanden inför domstolar, när en fråga factiskt förfaller, domaren vanligen förklarar densam1 H. 8 58 Den 23 Jan u a ri. ma vara förfallen, här icke funnes någon domare. Jag inäste säga, att, när 56 §:n gifven Ståndet rätt att ett ärende nedlägga, Ståndet äfven har makten att besluta huru långt det vill gå. Skulle jag rådfråga enkelheten oell kortheten i riksdags-förhandlingar, så tror jag, att ingen ledamot här linnes, som icke gerna omfattar tillfället att afslula denna sak; och jag föreslår, att Hr Frill. o. Landtm, täcktes framställa den propos., som Hr von Troil föreslagit. Gr. Anckarsvärd:
Vid denna punkt har blifvit anmärkt: att de af Utskottet deruti yttrade grundsatser leda till förnyad bankrutt, såsom stridande icke allenast emot Lagen, hvilken bjuder att eganderätten skall vårdas och vördas, utan äfven emot främsta satsen i Sfatshushållnings-läran, som lyder sålunda: ”ingen förkofran är möjlig i ett land, som saknar ett orubbligt mynt;” att, vid betraktande af Svenska penningevärdets öden, det skall visa sig, att Capitalerne nedgått till 6| proc. eller Jaf deras värde år ib6/\; att Banco-Reglementerne af år i835 och 184 * afsett de lånsökandes intresse med bestämdt åsidosättande af Bankens främsta pligt, den alt upprätthålla myntvärdet, samt att ett blifvande reglemente borde innefatta följande grunsatser nemligen: 1:0 att Banco-Styrelsens främsta och ovillkorliga pligt vore att upprätthålla Banco-sedlarnes värde; 2:0 att Styrelsens andra, den förra underordnade och således vilkorliga åliggande vore att bedrifva Bankens Låne-rörelse; 3:o att det borde vara Styrelsens både rättighet och pligt att inskränka lånerörelsen, då omständighelerne kräfva sådan åtgärd, att hejda och hämma en öfverdrifven utvexling och export af Bankens reela fond; 4:o att Styrelsen, då kursen håller sig vid eller under pari, må förstärka metalliska Cassan; och 5:o att Styrelsen borde ega en tillräcklig fond, af Konungen garanterade Stals-Obligationer, för att användas när realisationens upprätthållande sådant kräfver; att orden: bibehålla stadga i myntvärdet må utbytas mot: upprätthålla myntvärdet; att i 1 mom af 47 punkten sedelutgifning måtte förändras tili sedel-utlåning’, att 3:dje punkten förtydligas på ett sätt, alt deruti bestämdt uttryckes Bank-Styrelsens skyldighet att minska utlåningen, samt alt rättigheten för Banco-Styrelsen att köpa silfver borde utgå. 64 Baneo-Utskottets Utlåtande, N.o 44- Innan Utskottet med svar bemöter de anmärkningar, hvilka blifvit riktade emot Utskottets förslag i 47 punkten, torde det icke böra lemnäs oanmäld t, det Utskottet genom nämnde punkt ingalunda åsyftat att utstaka den ordning, i hvilken de för Banco-Fullmägtige medgifne sätt för bibehållande eller förstärkning af Bankens metalliska Cassa borde begagnas.
Af detta skäl anhåller jag ånyo om bifall till betänk., och hoppas att R. o. Ad. ej afviker från hvad jag anser vara en särdeles vigtig och riktig statsekonomisk grundsats. Hr Åkerman, Fredr.: Utan att vilja ifrågasätta att icke 4* 52 Den 5 April. Sunnerbo härad kunde vara i behof af någon konsideration vid afgörande! af ifrågavar. betänk, så anhåller jag dock för min del få tillstyrka R. o. Ad. att äfven bifalla denna punkt af betänk. Ora man vill vinna nyttiga resultater af Statens mellankomst vid inträffande missvext, eller andra menligt inverkande naturhändelser; så mäste man stadga som grundsats, att aldrig bevilja afskrifning för erhållna understöd. Till denna erfarenhet och öfvertygelse har jag kommit, till följe af den närmare bekantskap jag varit nödsakad att göra med undsättningsärenden, i anledn. af inträffade missvexter i 2:ne särskilda län. Gr. Mörner: Det är endast i afseende på det yttrande, jag hörde nyss, att Sunnerbo härad skulle hafva tillfälle till afyttring af både skogsprodukter och andra varor, som jag anhållit ali få yttra några ord. Jag har redan förut tagit mig friheten yttra, att de 3 socknar, hvarom här är fråga, icke hafva hvarken skog eller spanmål alt afyttra, utan att de tverlom äro i det medellösa tillstånd, att, om dessa penningar skulle ulkräfvas och dessutom deras skuld till enskilda för spanmål utbetalas, så skulle de komma i den allra ytterligaste belägenhet. Dessutom är denna summa af 3000 r:dr (hvartill jag får rälta milt förra yttrande) sä obetydlig i jemförelse med de lån många andra län fått, alt jag icke skulle tro någon särdeles våda eller något farligt prejudikat uppstå, om R. o. Ad. bifölle afskrifning af detta ringa belopp för en verkligen nödställd och fattig ort.
På Borgare-Ståndets vägnar: Carl Valley. A. II. Frick. p And. TVedberg. Jac. Linström. På Bonde-Ståndets vägnar: Lars Persson. Joh. Svensson. Bengt Nilsson. O. Olsson. N. Håkanson. Botvid Jonsson. — 6q — Bil. N:o I. a. Reservationer och Serskilda Yttranden: Den U.J November i832. Af Herr Friherre Palmstjerna, som hemställde huruvida icke, i Berättelsen till Rikets Ständer, borde upplysningsvis omnämnas att fråga om antagandet af ett serskildt Räkenskaps-Ombud för Banco-Fullmägtiges. Expedition varit af Herr Grefve v. Schwerin väckt, men af Fullmägtiges Pluralitet blifvit afslagen, hvilket Herr Friherren för sin del ansåg nödigt, dels för att lemna rättvisa åt den, som insett att Herrar Fullmägtige icke ägde fullständig insigt och kännedom om Reela Fondens och Sedelstockens rätta förhållanden, dels emedan Grefve v. Schwerin uti en till Fullmägtiges Protoeoll för den 29 December iS3i upptagen, till Revisorerne serskildt ingifven skrift, såsom en af Hufvudorsakerne dertill, att de uppdrag Fullmägtige af Rikets Ständer emottagit ieke blifvit verkställda, uppgifvit, att Fullmägtiges Expedition icke blifvit organiserad såsom deras vidsträckta uppdrag fordrade. Då Herrar Revisorerne på Herr Friherren och Ordförandens proposition härom icke funno behöfligt eller lämpeligt att i Berättelsen anföra Grefve von Schwerins i detta afseende yttrade mening, förbehöll sig Herr Friherren alt dess serskilde tanka, att Grefve von Schwerins berörde förslag bordt i Berättelsen omnämnas, måtte samma Berättelse åtfölja. Och instämde Herr Professoren Cederschjöld, Herr Dom-Prosten Heurlin, Herr Häradshöfdingen Frick och Herr Borgmästaren Lindeberg uti enahanda Reservation. - 7° — Bil. N:o I. b. Den 10 December i83z.
35 klarade Sig vilja, uppå anmälan genom Kammaroch Ecclesiastik-Expeditionerne, besluta rörande samma Författnings tillämpning i mer eller mindre del äfven på Civila oell Ecclesiastika Boställen samt andra Kronans lägenheter, för hvilket ändamål Rikets Ständers berörde skrifvelse, i original och afskrift, till bemälde Stats-Expeditioner blifvit Öfverlemnad. 49:o af den 12 Mars 1835, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga skrifvelse om ytterligare Stats-anslag för Armeens Pensions-Kassa. i835 den 4 April föredragen; Och Direktionen af Arméens PensionsKassa derom till kännedom och behörig efterrättelse underrättad, 50:0 af den 23 Mars i835, i anledning af verkställd granskning af de vid föregående Riksdagen beviljade extra anslag för försvarsverket till sjös samt Kungsholms och Drottningskärs befästande. 1835 den 18 April föredragen; Och vederbörande underrättade om denna utan anmärkning försiggångna granskning. 51: o — —• af den 9 Maj i835, angående medels an visande å Åttonde Hufvud-Titeln för Arbets-Compagniernas å Kungsholmen användande till fäslningsarbetet i Carlskrona. i835 den 3o Maj föredragen; Och Befälhafvande Amiralen i Carlskrona anbefalld att inkomma med underdånigt Förslag, inskränkt inom de af Rikets Ständer beviljade 34,000 R:dr, till de å Kungsholms Fästning förlagda 2:ne Arbets-Compagniers sysselsättning med fästningsarbetet derstädes, hvaruti skulle skiljas emellan de utgifter, som tillhöra 8:de PIufvud-Titeln och dem, som i och för Instrumentalier och Inventarier böra af andra medel beläckas. Stockholm den 21 November 1839. C. G. Grip. 36 Bil. till R. St. Just. Ombudsm. Emb. Ber. den 14 Jan. 1840• Transsumt.
Utskottet har härvid inhämtat , att uti Kongl. Maj:ts Nådiga Reglemente för Banko-Diskont-Verket af den 7 Februarii 1816 finnes stadgadt, det jRevisorerne , hvilkas antal där bestämmes till Fyra, En af hvardera Riks-Ståndet, borde utses på sätt som vid RiksJDiskont-Verket varit iagttagit. För detta Verk åter hade Kongl. Majit, uppå Banko-Ftillmägtiges underdåniga hemställan under den 528 October 1802 i Nåder förklarat, att, som Riksens Ständer ej rneddelt någon föreskrift angående Revisorerpes utväljande , dervid bomme att förhållas i likhet med hvad angående de årliga Revisionerne af det förra Riksgälds Diskont Verket blifvit stadgadt ; i följd hvaraf Riddarhus-Directionen för Höglofl. Ridderskapet och Adeln, samt för de öfrige Respective Stånden det Stift, den Stad och det Län, sorn hvarje gång dertill fanns vara i JRanko.TJtslottets Betänkandert. 667' tourén J skulle äga! att hvar sin Revisor utse: Och har i enahanda ordning oafbrutit fortgått till och med nästledit år 1817, di., jemte Revisionen af Riks-Diskont.Verket , Ett halft års Förvaltning och Räkenskaper vid Banko ^Diskonten undergick Revisorernes granskning, hvarefter Ett årsj Revision vid .hvardera Vecket blifvit under nu påstående Riksdag af Banko-Utskottet besörjd med afvikelse från den förut stadgade ordningen.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adefn den 16 Sept. i84°* Preste-Stundet den 19 Borgare-Ståndet den a3 Bonde-Ståndet den 26 —- — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af E. K. M:s Nådiga Proposition om medels anvisande till Gevärsfabri cationen. (Stats-Utsk. Uti. N:ris 11 och 105, Förstärkta StatsUtsk. Mern. N:o 242.) S. A. K. Af den anledning, att det af Rikets Ständer vid nästlidne Riksdag anvisade anslag af 180,000 Rtdr för Gevärs anskaffning med år 1839 upphört, hav E. K. M., enär Gevärstillverkningen, enligt gällande contract, måste Oafbrutet fortgå, uti Nådig Proposition begärt, att serskildt måtte anvisas, till bestridande af 1840 års utgifter för Gevärsfabricationen vid Factorien 63,000 R:dr, inom hvilket anslag E. K. M. ansåg medelsbehofvet för denna fabrication innevarande år kunna inskränkas. Rikets Ständer hafva detta ämne i öfvervägande tagit och få i underdånighet anmäla deras beslut, att, till Bestridande af ifrågavarande kostnad, ett anslag af 36,000 R:dr för innevarande år må utgå. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 26 September 1840. Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse j N.o gr. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 16 Sept. 1840. Preste-Ståndet den 19 Borgare-Slåndet den ii Bonde-Ståndet den a3 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å f. d. Löjtnanten J. IV. af Uhrs underdåniga ansökning om pension. (Stats-Utsk. Uti.
Skrifvelse, N:o 3. disponeras; hvarjemte, i den händelse högstberörde framställning bifölles, E. K. M. ville erbjuda Rikets Ständer att till gemensamma klubboch samlingsrum uti den först tiliämnade delen af den nya byggnaden, eller facaden åt Carl XIII:s torg och södra flygeln, använda bela öfversta våningen, hvilken E. K. M:t förmodade blifva för detta ändamål tillräcklig, under vilkor likväl, att, sedan huset med alla nödiga mellanväggar blifvit uppfordt och med fönster försedt, Rikets Ständer särskildt bekosta våningens inredning i öfrigt, jemte rummens framtida underhåll, i hvilka afseenden E. K. M:t täckts till Rikets Ständer öfverlemna att nödiga föreskrifter meddela.
Enligt de antagne, Formerne, måste vederbörande Auctorite - Deri 2 Martti. 91 ter höras, samt ämnena i StatsRådet afgöras, hvarjemte det åligger Riksens Ständers JustitiasOmbudsman, att efterfråga och berätta om svar blifvit gifvit eller icke, på Ständernas önskan, samt huru detta svar lyder. Ifrågavarande ämne synes mig egenteligen höra till Vitterhetsoch Antiqvitets-Academiens befattning, som sannolikt icke lärer underlåta att derpå fästa Kongl. Maj:ts uppmärksamhet, när tiderna och omständigheterna kunna dertill föranleda. Det synes mig vara en verklig Indiscretion, att till Kongl. Maj:ts synnerliga uppmärksamhet anmäla en åtgärd, som kostar Penningar, när Riksens Ständer inga medel dertill anvisa; när de medel, som dertill verkeligen skulle kunna utfinnas, icke på annat sätt kunna erhållas, än att de dragas från andra föremål, och när Riksens Ständer befinna sig i den belägenhet, att de svårligen torde kunna anvisa' erforderliga Medel till de kostnader, som Kongl. Majit till främjande af Rikets väl ansett beliölliga. Jag vågar icke yttra mig öfver nyttan och nödvändigheten att dechiffrera de Inländska Manuscripter, sorn finnas på Kongl. Bibliotheket. Men jag är dock osäker om fördelarne deraf, då ifrågavarande dechiffrering icke blifvit företagen hvarken under Cart. XIis eller Gustaf lilis tid, ehuru dessa Konungar i öfrigt hägnade Vellenskaperne. 92 Den 2 Martil. Det säges att Danskarne med ifver och framgång sysselsätta sig med detta föremål, och vi uppmanas att derutinnan täfla med dem. Mig vill synas att vi i detta fall icke böra med Danskarne täfla om företrädet, då Island utgör del af Danska Staten och då det bör kunna vara Vetenskapsmannen likgiltigt, genom hvilkens hand de Isländska Manuscripterne deschiffreras, endast han får det ljus, som han saknar och efterlängtar.
Gr. .Mörner har sagt, att om en lärare kan undervisa 30 lärjungar, så kan han lika väl undervisa 31 eller 32- 1 fall nian räknar på det sättet, så kan man gå ända derhän, alt en lärare kan lika väl undervisa 100 som 30 lärjungar. Jag för nuti del erkänner, alt jag icke kan bestämma hvilken sillra, som är den rätta; men då jag mäste hafva förtroende för de män, som, pä grund af den erfarenhet de sjelfva halt, uttalat sitt omdöme, kan jag icke annat än biträda Utskds förslag. Frih. Cederström: Gr, Sparre har påstått, att den ifrågavule punkten icke har något sammanhang med de talrika klagomål öfver ynglingarnes öfveransträngning vid skolorna, hvilka vid början af riksdagen förspordes. Det förefaller dock mig temligen klart, att om ett stort antal lärjungar icke ega mer än en lärare att anlita till sitt biträde, deras egna krafter måste i betydligt högre mån ansträngas, än om läraren icke hade större antal lärjungar än han kunde hinna med att undervisa. Det nu föreslagna stadgandet är icke någon nyhet. Redan vid 1857 års riksdag var denna omständighet föremål förStatsUtskds begrundande. Detta Utsk. yttrade då uti Utlåld N:o 78, ang:de regleringen af utgifterna under riks-statens 8:de hufvudtitel, att Utsk:t ansåe, det läroverks-stvrelsen i hvarje stift borde tilläggas rättighet att för hvarje gång lärjungarnes antal vid ett läroverk ökades med 30 eller 40, om så lämpligt pröfvas, inkomma med anmälan om behofvet af en ny lärare, hvilken då må anställas med samma rättigheter och skyldigheter som de öfriga. Denna åsigt är så till vida öfverensstämmande med den, som Ekon.-Utslct nu ultalat, att elt maximum har ansetts vara nödvändigt att bestämma. Stats-Ulsk:t ansåg att detta borde bestämmas lill 30 eller 40, och Ekon.-Utsk:t har slädnät vid Den 10 Juni f. m. 123 30, på grund af de upplysningar, Utsk:t varit i tillfälle alt förskaffa sig utaf skickliga och erfarna skolkarlar.
Att förhållandet är sådant bevisas äfven af de senaste årens erfarenhet; den år 1827 införde Råg kostade importeuren på stället här, oberäknad tullen, i5 å 16 Riksdaler Riksgälds Tunnan (Börssluten för Februari, Mars, April och Maj 1827 voro 17 å 18 Riksdaler Riksgälds Tunnan), då rena behållningen för det till England år 1829 utskeppade Hvetet ej utgjorde mer i medeltal än 30 a 31 Riksdaler Riksgälds Tunnan (å 6 sk. 8 r:st. tull), hvilket, med afseende å Sädesslagens relativa värde, icke utgör en för Landet fördelaktig handel, ehuru den i någon mon kan vara det för Speculanten sjelf, som köpt den exporterade Spannemålen för ännu lägre, än hvad han derföre erhållit vid försäljningen, och sålt den importerade för ännu högre än hvad den kostat vid uppköpet, ett naturligt och icke på något vis klandervardt förhållande. Till ytterligare bevis, att den Utrikes Spannemålshandeln aldrig kan blifva florerande i Sverige, får jag vördsamt göra uppmärksam på ännu en omständighet. Hvarest skall det hos oss någon gång inträffande öfverskottet afsältas? Östersjö-Länderne äro dertill icke lämplige, ty de hafva sjelfve Den i5 Mars f. m. 83 öfverskott, Holland tar sitt behof från Brabant och långs Rehnströmmen; Norra Frankrike köper sällan eller aldrig; Södra Frankrike, Spanien och Italien hafva närmare till Odessa, i synnerhet nu, då Bosphoren är öppnad; England allena återstår således såsom afsättningsort för vår så kallade öfverproduction; där, som annorstädes, bestämmer skördens mer eller mindre godhet Spannemålsprisens belopp. Har skörden varit dålig, stiga prisen under hösten och vintern.