Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Här lefde furstinnan under den blidare årstiden, dag ut och dag in så mycket hennes svaga hälsa det medgaf sysselsatt IDUN 208 med kärleksverk. Ingen verkligt behöfvande gick någonsin utan hjälp från hennes dörr, för alla, icke blott människorna, utan äfven djuren, ömmade hennes ädla, varma hjärta. I » sin församling », som hon kallade den, hade hon upprättat en skola och ett barnhem, som helt och hållet underhöllos på hennes bekostnad; till ett hem för obotligt sjuka hade hon donerat stora summor och många voro de människovänliga inrättningar inne i den åldriga staden, som uteslutande hade hennes alltid öppna hand att tacka för sin tillvaro. Anna Lugn var lärarinna vid prinsessans skola. På vintern hade hon blifvit sjuklig, och det var nu på furstinnans bekostnadhon vistades inne vid kurorten, medan en god vän till henne skötte skolan den lilla ttd, som återstod, innan examen skulle äga rum. Anna Lugn nästan afgudade prinsessan, och hon kunde icke för sin nyförvärfvade vän upphöra att prisa alla hennes ädla egenskaper. Kerstin kände ett lifligt begär att få närmare lära känna förhållandena i denna säregna församling. Ett tillfälle erbjöd sig också snart nog, då Anna Lugn bad henne följa med ut till afslutningen i skolan. Det var en härlig sommardag. Vägen ut till Österhed gick högt upp på berget, från hvars platå man hade utsikt åt hafvet öfver den nedanför liggande strandhagens furutoppar. Det var endast något öfver en half mil ditut. Vid ingången till prinsessans sommarhem hade, dagen till ära, rests en väldig äreport af friskt löf, där öfverst tronade i väldiga gula och blå blomster ordet » VÄLKOMMEN ». På sidan innanför porten låg barnhemmet, ett trefligt hus, kring hvars trappa lekte de i snygga bomullsklädningar eller vadmalskoltar klädda smättingarne, som sågo hjärtinnerligt glada och lyckliga ut. Afslutningen i prinsessans skola var en högtidsdag icke blott i socknen, utan äfven för den kringliggande bygden. Då samlades dit helgdagsklädda skaror för att åhöra examen och få se en skymt af den afhållna furstinnan, som betraktades nästan som ett helgon. Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf.
Den andra, at de resande som hafwa sina hemwist i beil trakt, der gästgifware-gärden är belägen, böra färdas ätmmdstone 5 a 6 mil hemifrån, innan skjuts fär tagas. — Och Den tredje, at för hwad Resetyg det häldst wara ina, bör den Skjutsande hafwa magt at allena köra sina hästar, emot förbindelse at wara framme pä den efter miltalet och mågens beskaffenhet bestämda tiden. At fkjntslegan bör förhöjas, bertil är fa mycket mera stal, som hästars och wagn-redstaps inköp och underhållande, lika med allt annat för Allmogen behöfweligt, sedan förhöjningen sidst bifölls, upstigit til en dyrhet, den der icke annat kan än förefalla. Den Skjutsandes hästar mäste alltid wara wäl stodde och i öfrigt jämte hvarjehanda resetyg i swarSgilldt ständ. Annars blott ställes han för answar och böter sä wäl derföre, forn i händelse han i annat fall skulle pä nägok sätt finnas oförmögen, at stjutstyngden uthärda. Den dagen stjutsningen inträffar, som i allmänhet gansta ofta påkommer, är helt och frället förlorad , utan at någon nytta hwarken af Okarne eller den medföljande Skjutsare!! är at påräkna, och hwad Hällstjutsningen angär, försummas dermed, da den infaller, än mera tid. I stördeeller sänings-tiden är et dylikt hinder merändels icke ersatt med flera R:dal.
Tvenne ingredienser ingå likväl i den administrativa styrelsen, sä väl som i den juridiska. Det ena heter billighet, det andra heter lagens ordalydelse. Domaren rättar sig hufvudsakligen efter den sednare, men Konungen, som äger benädningsrätten, bör rätta sig efter den förra. På samma sätt förhåller sig inom den administrativa grenen af regeringsärendena. Statsråden äro nödtvungne, om de icke vilja blottställa sig för den 106 §:s ansvar, att ordagrant följa hvad R. St. föreskrifvit; men Konungen, som är öfver detta ansvar, honom tillhörer att i sina beslut följa billighetens grunder, så vidt all billighet ej skall utestängas från Sveriges landamären. Jag hemställer nu, huruvida det i dc åberopade fallen icke var billigt 172 Den 5 December. alt 2:ne publika verk, som hade ålagts betydligt ökade göromål, icke äfven borde erhålla ett något ökadt salarium; om det icke var billigt, att Secnndchefen för Konungens Svea Lifgarde (det gula regementet, som föll vid Lutzen i sina raka leder, liksom etet stridde der) fick bibehålla ett boställe, sorn han innehaft allt sedan Carl XI:s tid? Konungen följde således billigheten, och gjorde rätt deri; Statsrådet åter följde bokstafven, och gjorde äfven rätt deri. Autagom likväl exempelvis, att Konungen skulle misstagit sig i sitt beslut; nä väl, hvad innehåller Reg.F:s 3 § härom? ”Konungens Majestät skall hållas i helgd och vördnad; Haus gerningar vare mot allt åtal fredade.” Om den lefvande Konungens gerningar äro fredade för allt åtal, huru mycket mera böra icke den aflidne Konungens vara det, i grafven, som försonar allt! Del synes mig en profanation af den höga skuggan, att kalla henne ned inför Coust.Ulsk:s låga tribunal. Den gamla historien påstår, att offerpresterne i Memphis ägde rättighet att ransaka sina Konungars gerningar, efter döden; men vårt Const.Ulsk. äger icke denna rättighet.
Tiel. :$Jj. 7 Snml, r A dr/n. 11 :te Häftet, STOCKHOL M, ,IOs L y hos Ludv. W est ERBERG, 1834. Lng-XJrskotttts Bet. A':o 70, t N:o 70. Ankom lill Exp-Utsk. den 3o Maji kl. 5 e. ro. Betänkande , öfver väckte motioner, om tili ägg till 23 Cap. 1 Arfda-Balken , i afseende cl Förmyndares redovisningsskyldighet. Hos Walloth B rgare-StAndet har Herr Gustaf Holm, medelst ett •kriftligt anförande, gjort oen framställning, alt uti hvarje civiliserädl folk* lagstiliniii^ ei kändes såsom grundsats, ali den medlem af samhället, sora icke kunde låda ofver sin person oell sitt gods, hurde i Slaten och des# inrättningar finna säkerhet lor bägges vård och bibehållande. Denna princip funnes jemväl stadgad uti vår Lagbok af år 1734, sorn i ip, 20, 21, 22 och a3 Capillen Alfda-Balken, handlar 0111 målsmanskap för omyndig. Dessa figulin egde likväl, efter Molionairens öfvertygelse, det fel, att de icke imu-lättade elt nog positivt stadgande, alt Hof-Rätter, Häiads-Rätter ä landet och Rådhus-Rätter i städer, der Förmyndare-Kamrar ej finnas, firo skyldige alt tillse och vaka deröfver, att Förmyndare behörigen redovisa för förvaltningen af den omyndiges egendom och angelägenheter, hvadan denna uti sist åberopade lagium, likasom i förbigående omnämnde garanti för helgden af omyndiges lätt i allmänhet, vore utan ändamål och påföljd. Det vore allmänt kändt, att Hof Rätter och Lands-Domstolar, med högst sällsynte undantag, ej frågade efter, huru förmyndare uppfylla dera# åligganden, så framt icke den omyndiges flander påkallade lindel sökning derom. Om sådant, vare sig af liknöjdhet eller af okunnighet, uleblefve.
Sedan Kongl. Maj:t, uti nådigt bref af den 30 December 1857, gifvit Kommersekollegium tillkänna, att, enligt hvad Rikets då församlade Ständer i underdånighet anmält, det till manufakturernas och fabrikernas understödjande, till ett belopp af 2,700,000 Riksdaler Riksmynt, på Riks-banken anvisade kreditiv komme att under hvartdera af åren 1858, 1859 och 1860 förminskas med 150,000 R:dr nämnda mynt och intill näst derpå följande riksdag hållas Kollegium tillhanda mot enahanda vilkor och förbehåll, som för de dittills i Banken för berörda ändamål anvisade låne-understöd varit stadgade, samt att Rikets Ständers i berörda afseende fattade beslut blifvit af Kongl. Maj:t godkändt, så har, efter hvad Revisorerne inhemtat, Kommerse-kollegium, till följd häraf, under den 26 Januari 1858 till Rikets Ständers Bank aflemnat en i öfverensstämmelse härmed utfärdad ny förbindelse för ifrågavarande kreditiv. Då vid början af år 1858 den uti 8 § af Kongl, reglementet för Manufakturdiskonten af den 8 Februari 1844 föreskrifna årliga fördelning af fondens lånetillgångar uppgjordes, beräknades dess säkra fordringar tillika med behållningen i Rikets Ständers Bank samt inflytande räntemedel under året till ett sammanlagdt belopp af 4,230,220 Rdr 74 öre.
Bänkmans-afdelningar; och 4 Den 8 December f. m. befnnnos* efter Valförrättningens slut, följande Herrar hafva genom de fleste rösterne blifvit till Bänkman utsedde: För 42 Bänkmans-Afdelningen: Efter N:o 2097. Herr von Franken, August Fredrik; N:o 2071. Herr af Pettersens , Herman. För 5o Bankmans-Af delningen: Efter N:o 2297, Herr Tamm, Pehr Adolph; N:o 228g. Herr Boij s Johan Fredrik. Öppnades Herrar Electorers lista till Val af Ledamöter i nedannämnde Utskott; och befunnos följande Herrar hafva blifvit dertill utsedde: I BancoUtskottet: Efter N:o 1936. Herr von Stockenström, Erik; N:o 642. Herr -von Beckerj Carl Johan. I EocpeditionsUtskottet : Efter N:o 44^* Herr Netherwood, Wilhelm; N:o 2299. Herr von Beskow j Bernhard. Den 8 December f. ra. 5 Justerades följande: Utdrag al Protocollet, hållet hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, e. m. den \ S. D. Remitterades lill StatsUtskottet: 1:0 Friherre Anckarswärds, Carl Henrik, den 28 sistlidne November e. ni. på bordet lagde Motion, att StatsUtskottet måtte anmodas till Rikets
Danösbököingen ak äVingärö blifvit bragt i öen svara kelägenbet, stt botås meö förlust ak ali sin timliga välkärö, bukvuösakligen genom öen kör bonom olyckligs tillkälligbet, stt ban unöer sin Xmbets-utäkning baki auställö till sitt närmaste biträöe en Ijensteman, bvars oreöligbst, grofva tilltagsenbet ocb sällsynta list mabänöa ak on rältskalkens man icke kunnat anas, minöre alltiö körekommas, Dogsta Domstolen trott sig börs till X. N:t i unöerö:bet bemställa, att allt öet skseenöe, svin meö Dag ocb billigbet stoöe att körens, mätte lemna, ät Dsnösbököingen ak KVingärös unöerö. ansökning om skonsambet i utkräkvanöet sk öen bonom alagöe be t^öliga ersättning: ak X8t:rs XuIImägtige i banken: stt om Danösbököingen ak ^Vingarö skulle linna sig i tillfälle, att till banken aflemna borgen eller anns» säkerbet, som sk banco8t^relsen kunöe goökäunss ocb antagas öels kör öen summa sk 2107 X:ör 24 sk., som i syrsättning kör trenne völiugs-anöelar utgjoröe bankens rena ocb 4go Litatsock llsnco-Dltskottens ostrirliga lörilrsn, bvartill Danilsbökilingens lia reöan säl' bankens räkning i c^varstail tagne joss Kgsnclom kunrle lemos full tillgäng, clels ock kör cleo ärliga ersättning, svarancle mot bSlkten akDanrlsbökilingens
Vid föredragning af ofvannämnda inbjudningar beslöt Bonde-Ståndet att antaga Borgare-Ståndets inbjudning, men i öfrigt vidblifva sitt i ämnet redan fattade beslut; i följd hvaraf det från Ridderskapet och Adeln ankomna protokollsutdrag med deri gjorda inbjudning lades till handlingame. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets Utlåtande, JV° 208, i anledning af motion om godkännande af förslag till förordningar, dels angående en hypoteksbank för rikets städer och köpingar, dels angående allmänna grunder vid bildande af hypotbeksföreningar emellan egare af stadsfastighet. S. D. Föredrogs och lades till handlingame Sammansatta Statsoch Lag Utskottets Memorial, M 49, i anledning af återremiss å Sammansatta Utskottets Betänkande, JVs 58, i fråga om stiftande al en lag om afskedande af Statens embetsoch tjenstemän, som i följd af vansinne, lamhet, blindhet eller annan obotlig sjukdom längre tid varit urståndsatte att deras tjenster bestrida. S. D. Prol.-Uldrag den 4 November 1863. 713 S. D. Föredrogs punktvis Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JV2 SO, i anledning af motioner om förändrade föreskrifter i afseende å skogshushållningen i riket; dervid Bonde-Ståndet i nedanstående delar stadnade i följande beslut. Utskottets hemställan å pag. 7 af betänkandet, att Rikets Ständer icke måtte fästa afseende å Herr Ljungbergs motion om antagande af förslag till förordning rörande skogarne i riket och dermed sammanhängande särskilda författningar, såvidt genom samma motion äskades en fullständig pröfning af berörda förfaltningsförslag. Bifölls. Utskottets afstyrkande yttrande å pag. 8, i anledning af Herr Wills yrkande »att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t framställa en underdånig önskan, att nästa riksdag ett förslag till skogslag, grundad på den sats, att skogen ej eges af nu lefvande generation, måtte blifva Ständerna meddeladt.» Bifölls.
Då boken är skrifven för alla tider, och icke blott för våra dagars publik, skall intresset för densamma äfven dagligen mera till-, än aftaga. ” (Våra läsare torde nu återgå till de Beskow-Ridderstolpeska brefven i texten sid. 79). * ” Blanka ”, tragedi i 5 akter af A. Lindeberg, belönades af Sv. akademien med andra priset, uppfördes å k. teatern 18 * 22 och utgafs samma år af. trycket, Det var om detta stycke, Andreas Möller skref i Aftonbladets första årgång: ” För att gifva oss exempel På en genialisk kupp, Farbror Mårten gaf sig upp Bidande, mot ärans tempel; Storma ville han dess port Hästen hade sjelf han gjort: Bida, rida ranka Hästen hette Blanka ” o. s. v. Poemet finnes i sin helhet anfördt i ” Interiörer ur det literära Stockholmslifvet ”. — I pamfletten ” Flugsmällan ”, utgifven 1882 återkom Beskow till ämnet och skref: Utan blygd och försyn du visar publiken din blanka. — Lagrar för henne ej gro; skogarna annat oss ge.rökt gåsbröst från Skåne. — Detta gäller ej blott om författare, men äfven om de, som äro föremål tor deras sånger. — Förlåt mig mitt dumma snack. Addison berättar om en man, som haft en gét till amma och deraf alltid, när han var ensam, gjorde bocksprång på golfvet. Så händer det äfven mig. Nyheternas tidehvarf är, som du vet längesedan förbi. Mest är man i förlägenhet, när “ Argus “ — som han behagat göra i år — ej sofvit gårdagsruset af sig förr än följande dagen på aftonen, och då först kan visa sig för folk. — Ämnen torde äfven tryta sedan kongl. rådet (jag höll på att säga slottskanslirådet) Malmström fått stora Tuna pastorat.
Huber ben yttre trygghet oty bet inre lugn, ^örtynen of nu ffänfer, ty* neö tibpunften gpnnfam för ett allmarligt öfmermäganbe af botemeblen tyr befa brifter, f milfa förfmåra ben lefmanbe mepelmerfan, forn bör finnas emellan ©tyrelfe oty ©menffa fprfan fräfmer en reprefentation, forn obelabt egnar fig åt bef föga angelägenheter. 3ag år finnab föreflå ©ber en lag om allmänna tyrfomöten. ®e antagna fommunalförfattningarne berättiga of till förhoppningar, rila få framtib för foll oty taub. ©n tu; flonfitrölag, jemte anbra författningar till orbnartbe af mära frebitför* f)ållanben/ bär 3ag, i öfmerensftämmelfe meb ©bra mib ftftlibna rifsbag afgifna förflag, låtit utfärba. ftyrflag till futlftänbig Strafflag femmer att ©ber föreläggas. ifmen ett förflag till np ©jölag, forn af bebofmet Itygt påfaflaty är utar* betabt oty unbergår ben grunblagSertliga belfanbltng, forn före bef öfmerlcutnanbe till ©ber pröfning bör ega rum. tt f af fumlige män bär 3ag uppbragit att utreba förfmarömerfetö tillftånb oty forbrtngar. SDef fruftansmärba utbilbning i anbra fäuber fräfmer af of ftora upp* offringar. ©ambätletb i alla riftningar lifligt fortgåenbe utmecfling föranleber jemmäl anbra ftegrabe anfprål på ©bert unberftöb. 3ag får aufett bent böra begränfaö inom be tillgångar^ forn utan öfabe ffattebibrag ftå till ©bert förfoganbe.
För detta arbetes utförande hade Rikets Ständer visserligen beviljat lån till sammanräknadt belopp af 390,000 R:dr R:mt, men dessa måste, likasom återstående kostnadssumman, som på enskilda händer upplånats, af jordegarne kring förenämnda sjöar återbetalas; och kostnaden derför blefve dubbelt kännbar, om icke en fortsättning af båtledeu åt den genom sjösänkningen erhållna jordvinningen lemnade ökadt värde. Enligt uppgjorda beräkningar kunde kostnaden för den redan utförda båtleden, hvilken blifvit, i sammanhanhang med sjösänkningen, uteslutande af strandegarne bestridd, beräknas till mera än 180,000 R:dr; och ortens innevånare hade således lör ifrågavarande båtled redan fått vidkännas ganska stora uppoffringar, hvilket Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansåg såsom ett ytterligare stöd för framgång åt ett företag, hvilket afsåg att åt en redan så dyrbar kommunikations-led bereda den utveckling, som ensam förmådde att åt den gifva ett verkligt värde. Uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof har Kongl. Majit, bland de flere i generalförslaget omförmälde kanaloch farledsanläggningarne, endast för trenne sådana arbeten äskat särskilda statsbidrag, nemligen för de här ofvan omförmälda arbetena, som afse upprensning af Indals-eifven och öppnande af segelled från Hattefura hamn till sjön Stora Lee, samt för den nu ifrågavarande fortsättningen af Kinda båtled till sjön Roxen, för hvilket sistuämn da arbetsföretag Kongl. Majit, på sätt ofvan är nämndt, föreslagit, måtte få användas de för segelleden mellan Hattefura och Stora Lee afsedda medel, i händelse detta arbete icke inom viss tid komme till utförande. Härförutom har, uti särskilda motioner, inom Ridderskapet och Adeln af Herr af Burén, D. P. (Mot. N:o ld7), inom Preste-Ståndet af Kontraktsprosten Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. 39 J. Janzon (Mot. N:o 140), inom Borgare-Ståndet af Herr Fr.
Dertill fordras, enligt Pikets Ständers åsigt, dels att det uttryckligen varder förklaradt, att med frejdebetyg allenast menas intyg derom, huruvida en person vid det tillfälle, då frejdebetyg utfärdas, år genom domstols Utslag, deri ändring ej skett, dömd medborgerligt förtroende förlustig för alltid eller för viss tid, och, i sistnämnda fall, når Utslaget blifvit gifvet, dels att särskilda föreskrifter meddelas, huru presterskapet, oberoende af de till kyrkodisciplinen hörande uppgifter, må erhålla skyndsam, säker och fullständig underrättelse, om de domstolseller regeringsåtgärd er, af hvilka enskilda personers medborgerliga rättigheter kunna vara beroende, dervid, enär det år omöjligt för domstolarna, med nuvarande sått för åndringssökande i brottmål, att veta om deras utslag vinna laga kraft eller ej, och med afseende å vigten deraf att, då stadgandena om den ifrågavarande påföljden af brott hafva till ändamål, bland annat, att bereda allmänheten säkerhet mot brottsligt sinnade personers angrepp å eganderåtten, sådan påföljd ofelbart och skyndsamt kommer till verkställighet, Rikets Ständer anse sådana föreskrifter böra meddelas, att påföljden må gå i verkställighet utan hinder af besvär. Då Rikets Ständer i öfrigt icke anse lämpligt att, för närvarande och så långe presterskapet måste hafva befattningen med frejdebetygens utfärdande, några föreskrifter meddelas om särskilda betyg, afseende allenast kyrkotukten, men det icke kan bestridas, att derest icke presterskapet, vid personers afflyttning från församlin - 8 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd.
A hvar femte lagtima riksdag bestämmes, på grund af folkmängden, huru stor del af detta antal hvarje Jan må äga välja. — Länets pröfningscomite' bör året efter det, då lagtima riksdag öppnad blifvit, med hufvudsakligt afseende /'åstadt dels å taxeringsvärdet af fast egendom dels ä uppskattad inkomst, vare sig af idkadt yrke, eller af innehafvande tjenst eller pension, sä bestämma länets indelning i valdistriet, att hvarje di strid väljer tvä riksdagsmän. Riksdagsbeslut — -—• sammanträde. Stockholm ett län. Skulle öfvertaga. §. Betänk. Riksdagmannaval lill riksförsamlingens första kammare skall ske: 1 :o i sednare - omförmäles. 2:0 då urtima • utfärdad. 3:o då redan lydde. §• Ny §. Den i § 2 nämnda rösträtt skall medelbart utöfvas af alla deni, sorn ej äga rätt att inom valdistrictet rösta med minst en hel röst. Alla öfriga efter nämnda § röstberättigade mä antingen medelbart eller omedelbart deras rösträtt utöfva. 2. Om val lill riksförsamlingens andra kammare. §• Ny §. Rätt att välja rikdagsman i riksförsamlingens andra kammare tillkommer hvarje Svensk man, som bekänner sig till Christna läran, fyllt 25 är, och S är vant i Riket bosatt; samt Den ig April f. ra. iS3 i) när han an.ingen är adelsman, eller minst en gäng •varit lill riksdagsman i riksförsamlingens första, kammare vald, eller vid något af Rikets universiteter tagit högsta lärdomsgraden, eller tillhör något af de af Konungen sanctionerade lärda eller vittra samfund. Riksförsamlingen bestämmes efter nägotdera af 2 §-ns mom. beräknar minst en Itel röst, eller a) efter 2 § 4 'nom. beräknar två röster,- 3) efter någotdera af 2 § 1, 2,3 mom. beräknar minst tre röster. s Ny §. Rösträtt på grund af § g beräknas sålunda.- alt hvarje valberättigad äger en röst. Den tillgå don jules inom det valdistriel för andra kammaren, der den röstande för sin person är skattskrif ven, och skall alltid omedelbart ulöfvas. §• Ny §.
Hus —• Riksgälds-Contoirets D:o -—■ Utföres endast såsom lemnande tillgång af R:dr. sk. r. 16,227. 32. 12,200. — 14.000. — 2 3,000. 48.000 204,240. — 4:o Fordringar att afskrifvas: Ersättning af Förskott till Hamnstängnings-kostnader 18»o —• — Contant bidrag till Krigs-kostnader — —. d:o d:o till inlösen af skadade och förkomne Credit-Sedlar —• —• Enligt Honungens Dom , en Rikets Ständers Discont-Verks betalde skuld Förskott till Expenser *—• •— -—• — Summa att afskrifvas, 364,680. 45. 11. 5:o Af Stats-Contqiret för Chartae-Sigill. Af Arets Bevillning anses oinflutet Se Anm. vid de obetalde Års-an sia gen å motstå- ' ende sidå. — 2,242,659. 4: Summa R:dr Banco. 2 97,931 2,000 180,000 2,243,99'6 2,7a3,934 Uppviste uti Högh Statsoch Banco-Utskottens sammanträde den 21 Jami 1823 , såsom hörande till Utlåtandet N.o 235 bilagdt Utskottens Betänkande N:o 20 under Litt. C. Betygar . ' _ Ex officio T. M. Spens. t sk. r. 2 6 b 10 R.-d. sk, r:st. R:d. 1 sk. r:st.| 'Capital-Öfverskott, enligt föregående sida, i Sedelvärds _ l - 1,756,821. 43. i0.
Om en journalist satiriserar, dels för det att satir tar bättre äg predikan, dels derföre att folket, som skall »varnas, icke förmär igenkänna fn la - 8 o 8, Den 26 Iimii. / !a likheter, med mindre dek ser dem tecknade i ricatur, dels ock derföre akt männen physionomie alldeles icke kail tecknas, em den icke fär rccknas i caricakur, hwarföre kalla deria försmädelse, dä r sjelfwa werket der är sanning, ehuru en ful och 0- behaglig sanning. Ofelbar! skulle innan korrr bemödandet att förlöjliga en literär despot heta smädelse. Likwäl, som canoner och bajonetter icke sä emot litterära despoter nyttfas, ar förlöjligandet enda lofgisna wapner. Man kan läka dem wara i fred, sages det. Dek är sannt. Man kan lära alla despotisera i fred, som ärv nog smäakkigr sinnade för att wA )a despotisera. De neka jn ingen alt ära, dricka» sofwa. De stundom jemwäl älska och befordra cultur, om ej juli alltid derföre alt sadan äc Skaparens wilja och sadan me musk ans rätt, dock för siri eget namns äras skull. Men har en gäng en nation bestulit att ej läka sin förstånds.odling beroas individers nycker, får ingen, icke en gäng en literar despot rätas. Den ena despoten räcker den andra handen, och innan man ryet ord deraf, ärman längt ifrän malek. Jag bestrider antagandet af desie twennc senare willor, nemligen Hof-Cantzlerns rätt art läka inställa utgifwandet af dagblad och periodisk skrift, jvm han sinner wara förnärmande personlig rätt eller af fortfarande smädelig egenskap. Jag si:ner en sadan inspektion aldeles oförenlig med i> sen af trysil ihel.